Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

До суду 28 квітня 2016 року надійшла вказана позовна заява. Позивач в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2 500,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільної дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судовому позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 12.08.2006 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін [INFO] року народився син [PERSON]. Як зазначається в свідоцтві про народження, батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08.04.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 15.04.2014 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від цього шлюбу у [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини, відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має (як пояснила позивачка), не має постійного місця роботи та постійного доходу, враховуючи засади розумності та справедливості, враховуючи, що позивачем не доведено щомісячної суми витрат на дитину в розмірі 5 000,00 грн., визначає розмір аліментів в розмірі 1 750,00 грн. (1/2 частина від суми, яка зазначена в позовній заяві яка витрачається позивачем на утримання дитини) з індексацією відповідно до закону щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial