Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-21 00:00:00

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Померла на день своєї смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] а одна. Померлій належала земельна ділянка [ADDRESS] призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 121378, виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 29 вересня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за №14/509, кадастровий номер 4423188000:02:007:0016. Від імені [PERSON] був залишений заповіт на ім`я позивача. В установлений законом строк прийняла спадщину, шляхом написання відповідної заяви. На звернення до приватного нотаріуса щодо спадкування майна померлої, остання роз`яснила, що у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 121378 відсутній, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [ADDRESS] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 40). Відповідач представник Чабанівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнав (а.с. 39). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Новоохтирка Новоайдарського району Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Після її смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить земельна ділянка [ADDRESS] цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування якої: Луганська область, Новоайдарський район, Чабанівська сільська рада, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 121378, виданого Новоайдарською районною державною адміністрацією Луганської області 29 вересня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держаних актів на право власності на землю та на право постійного користування землю, договорів оренди землі за №14/509, кадастровий номер 4423188000:02:007:0016 (а.с. 13). Відповідно до копії заповіту від 16.11.2015 року померла [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, усі прав та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 10). Згідно з копією довідки виданої Чабанівською сільською радою Новоайдарського району Луганської області [PERSON] , [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна. Заповіт в виконкомі мається (а.с. 9). До спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори та відповідно до ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину. Відповідно до інформації приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Кузьменко М.С. про необхідність звернутись до суду від 10.06.2020 року № 222/02-31, у зв`язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 121378 відсутній, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [ADDRESS] для [ADDRESS] сільськогосподарського [ADDRESS] рада (а.с. 15). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, як встановлено в судовому засіданні позивач не відмовлявся від спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач на підставі заповіту є спадкоємцем, який прийняв спадщину та після смерті вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved