Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся з позовом представник ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 108543,31, а також судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] 16.10.2018 року уклали Договір № 3308004 про надання кредиту, на підставі якого Кредитор надав позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 51600 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною Договору кредиту. Відповідно до умов договору кредиту позичальник зобов`язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28 річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно п.п.1.1. Договору. П.2.5 передбачено, що позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,0 % від суми кредиту, зазначену у п.1.1 Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до Договору кредиту та становить 4198,00 грн. Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтет ними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку № 1 до цього Договору з 01 по 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.11.2018 р., а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі п.2.6 Договору кредиту. Зазначають, що позичальник [PERSON] порушила умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у додатку № 1 до Договору Кредиту. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином свої обов`язки не виконувала, станом на 01.07.2020 року за нею рахується заборгованість у розмірі 108543,31 гривні, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 43196,39 гривні; заборгованість по відсотках - 18699,03 грн.; заборгованість по комісії - 37152,00 грн.. заборгованість по штрафним санкціям - 6200,00 грн.; заборгованість по рахунку інфляції - 1871,04 грн.; заборгованість 3 % річних - 1451,85 грн. Оскільки відповідачка у добровільному порядку заборгованість не сплачує, представник позивача вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 17.08.2020 року по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.09.2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом направлення ухвал та судових повісток на адресу місця реєстрації, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] 16.10.2018 року уклали Договір № 3308004 про надання кредиту, на підставі якого Кредитор надав позичальнику грошові кошти в кредит в сумі 51600 грн. для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у Додатку № 2, який є невід`ємною частиною Договору кредиту. (а.с.7-16) Відповідно до умов договору кредиту позичальник зобов`язаний своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28 річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно п.п.1.1. Договору. П.2.5 передбачено, що позичальник за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,0 % від суми кредиту, зазначену у п.1.1 Договору кредиту. Загальна сума щомісячного платежу за розрахунковий період визначена у додатку №1 до Договору кредиту та становить 4198,00 грн. Сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтет ними платежами у розмірі та в період встановленими у Додатку № 1 до цього Договору з 01 по 15 числа місяця наступного за звітним, починаючи з 01.11.2018 р., а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі п.2.6 Договору кредиту. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як зазначив позивач та не спростував відповідач, позичальник - [PERSON] порушила умови Договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту із сплатою процентів за його користування та інших платежів передбачених договором в строки визначені у додатку № 1 до Договору Кредиту. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування заявлених позовних вимог, тобто не надано доказів на підтвердження того, що ним виконано умови кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості у розмірі 108543,31 гривні, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту - 43196,39 гривні; заборгованість по відсотках - 18699,03 грн.; заборгованість по комісії - 37152,00 грн.. заборгованість по штрафним санкціям - 6200,00 грн.; заборгованість по рахунку інфляції - 1871,04 грн.; заборгованість 3 % річних - 1451,85 грн. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 гривні 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-кредитний супермаркет». Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 543, 549-552 Цивільного кодексу України, та

Outcome: approved