Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулись позивачі з позовом до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про зобовязання винити дії, та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS]. У звязку з неналежним станом централізованого опалення будинку в 2006-2007 року позивачкою було отримано і демонтовано у встановленому порядку централізоване опалення квартири. Водночас позивач оформила всі необхідні документи та виконала монтаж системи електрозабезпечення та електропостачання у власній квартирі. На підставі отриманих дозволі, проектів, погоджень позивачем було облаштоване автономне електричне опалення у власній квартирі. Позивачка звернулась до відповідача із заявою про встановлення їй тарифу на електроенергію, встановленого для населення, яке проживає в житлових будинках обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками, проте відповідачем незважаючи на неодноразові звернення тариф застосовано так і не було, з мотивів того, що у позивачки недостатньо дозвільних документів. Рішенням суду було задоволено позов [PERSON] до ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії. Частково рішення суду відповідача виконав, проте частина рішення суду залишається невиконаною тому позивачі просять суд зобовязати відповідача здійснювати з 01 січня 2016 року нарахування оплати користування електричною енергією за особовим рахунком [PERSON] № 3234020 до квартири за адресою [ADDRESS], виходячи із тарифу на електроенергію, встановлений населенню, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками, стягнути з відповідача на користь позивачів моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. кожному. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2017 року провадження у даній справі в частині вимог [PERSON] до ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про зобовязання відповідача встановити за особовим рахунком [PERSON] для квартири [ADDRESS] тариф по оплаті за спожиту електричну енергію для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі у сільській місцевості) було закрито, через те, що вимоги [PERSON] щодо зобовязання вчинити дії щодо встановлення тарифу для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі у сільській місцевості), вже розглянути судом в іншій цивільній справі. (а.с. 84) Позивач [PERSON] який також діє, як представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив стягнути з відповідача моральну шкоду. Представник відповідача для розгляду справи по суті не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. В судових засіданнях де був присутній представник відповідача справа по суті не розглядалась, проте йому були розясненні його процесуальні права та обовязки. (а.с.73) Представником відповідача також подавалось клопотання про зупинення провадження у справі. За цих обставин, враховуючи, що відповідач обізнаний щодо розгляду даної справи в суді, проте не виявив бажання щодо участі в її розгляді, справа розглянути в загальному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, заслухавши пояснення позивача який є також представником іншого позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року у цивільній справі № 203/2310/16-ц було задоволено Позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити дії, визнано неправомірною бездіяльність ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо відмови збільшити договірну величину електричної потужності та застосування до квартири [ADDRESS] тарифу по оплаті за спожиту електричну енергію для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі у сільській місцевості), зобовязано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» збільшити [PERSON] договірну величину електричної потужності в квартирі [ADDRESS] до 7 кВт та внести відповідні зміни до договору на користування електричною енергією, Зобовязано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» встановити [PERSON] встановити для квартири [ADDRESS] тариф по оплаті за спожиту електричну енергію для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі у сільській місцевості). Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року (провадження № 22-ц/774/2064/17) рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року було залишено без змін (а.с.52-54) Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» було відхилено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 201 року було залишено без змін. (а.с.91-92) Вирішуючи питання щодо фактичних обставин справи суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.61 обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В ході розгляду справи вказаної вище вправи було встановлено, що позивачкою було виконано усі вимоги відповідача при погодженні технічних умов на збільшення електричної потужності, що свідчить про можливість експлуатації системи електричного опалення її квартири та використання величини електричної потужності 7 кВт з моменту підписання акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки. Суд також дійшов висновку, про наявність підстав для застосування щодо позивачки спеціального тарифу по оплаті електричної енергії, визначеного для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками. Тобто в ході розгляду справи було встановлено порушення права позивача [PERSON] Суд при цьому враховує, що позивач [PERSON] також має право вимагати відшкодування моральної шкоди, оскільки є споживачем послуг відповідача за тією ж адресою. Відповідно до п.\~9 ч.\~2 ст.\~16 Цивільного кодексу України серед способів захисту цивільних прав визначено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.\~23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, моральна шкода може відшкодовуватись грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана, з розміром цього відшкодування. Суд вважає доведеним факт заподіяння позивачам моральної шкоди через дії відповідача, який тривалий час навіть після ухвалення судового рішення не вживав заходів щодо поновлення прав позивачів, які були змушені сплачувати за спожиту електроенергію за завищеними цінами, побоюючись припинення електропостачання. Слід також врахувати, що тривалий час, витрачений на судовий розгляд справ, також спричиняв заподіяння моральної шкоди. Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, зважаючи на вимоги розумності і справедливості суд вважає визначити розмір моральної шкоди в сумі 5\~000\~грн. кожному. В решті стягнення моральної шкоди слід відмовити у звязку із необґрунтованістю стягнення саме такого розміру моральної шкоди. Що ж стосується вимог [PERSON] до ПАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» про зобовязання відповідача встановити за особовим рахунком [PERSON] для квартири [ADDRESS] тариф по оплаті за спожиту електричну енергію для населення, яке проживає в житлових будинках (у тому числі в житлових будинках готельного типу, квартирах та гуртожитках), обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками (у тому числі у сільській місцевості), то вони не підлягають задоволенню, оскільки права позивача [PERSON] також захищені рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2016 року, ухваленим за позовом його дружини та учасника договірних правовідносин з відповідачем. Згідно ст. 88 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачі звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до абз.2 п.36 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи результати розгляду справи, часткове задоволення вимог немайнового характеру, стягнення моральної шкоди, судовий збір за вказану вимогу підлягає розподілу між сторонами порівну, а тому слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., що становить половину від суми яка повинна була бути сплачена обома позивачами за вимоги немайнового характеру. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial