Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а також зустрічна позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів. У позовній заяві позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 03.07.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. 0020Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк». Відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.5.5 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафт, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість перед банком, яка виникла. На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. Відповідно до п. 5.5.1 «Правил користування платіжною карткою» за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (використання простроченого Кредиту та Овердрафту) власник карти сплачує проценти за підвищеною процентною ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлюються тарифами, які викладені на банківському сайті. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2017 року має заборгованість - 122070,59 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 10193,92 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 111192,79 грн., заборгованість за пенею та комісією - 683,88 грн. Крім того, законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 106000,00 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 10193,92 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 95806,08 грн. На даний час відповідач [PERSON] продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 106000,00 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при зверненні до суду. У зустрічній позовній заяві позивач - відповідач по первісному позову [PERSON] в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 03.07.2006 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк», що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк», була підписана заява про приєднання до банківських послуг б/н. При цьому особи, що підписали заяву від банку не підтверджували свої повноваження, як особи, що мають право вчиняти від імені юридичної особи такі дії. При підписанні даного договору банком було порушено законні права [PERSON] Кредитний договір б/н від 03.07.2006 року за своїм змістом і текстом не відповідає законодавству України, інтересам та волі позивача - відповідача по первісному позову [PERSON], порушує його права та законні інтереси. Були порушенні порядок та умови укладення кредитного договору. Кредитний договір повинен укладатися в порядку, визначеному законом, а його умови повинні відповідати як загальним вимогам, встановленими ст.ст. 3, 6, 13, 192, 203, 215, 227, 533, 627 ЦК України, так і вимогам спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про захист прав споживачів». У відповідності до ст.ст. 2, 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг», банк є кредитною установою, яка має виключне право на підставі відповідної ліцензії надавати фінансові кредити. Між тим, до первісного позову банк надав ліцензію від 05.10.2011 року, в той час коли договір укладався у 2006 року. Таким чином, при наданні кредиту банк діє як професійний учасник на ринку фінансових послуг, саме банк розробляє зміст кредитного договору і пропонує його клієнтові, а тому саме банку належить основний обов'язок по забезпеченню дотримання законності. Між [PERSON] та банком не було досягнуто згоди щодо суми грошових коштів, яку банк повинен за договором надати споживачу, тобто порушуючи закон ( ч.1 ст.1054 ЦК України) банк в односторонньому порядку встановив суму кредитного ліміту без згоди позивача - відповідача по первісному позову [PERSON] А в подальшому декілька разів, теж без його згоди та попередження, зменшував та збільшував кредитний ліміт, при цьому також додаткові угоди до договору не підписувалися та не погоджувалися з ним. Це призвело до того, що в первісному позові банку є розбіжності з наданими документами, а саме, в заяві, яку підписав [PERSON], зазначається, що йому надається кредитний ліміт в сумі 1700,00 грн., як вже в позові вказується, що згідно цієї самої зави він отримав 10200 грн. у вигляді кредитного ліміту. Між тим, ані 1700 грн, ані 10200 грн. [PERSON] готівкою від банку не отримував, та не надав банку в цьому розписку, чи інший підтверджуючий документ, як того вимагає діюче законодавство. Крім того, згідно п. 2.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту банки зобов'язані перед укладанням кредитного договору надати споживачу в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту. Все це доводить, що банком фактично здійснюється формування розміру кредиту, а також сукупна вартість кредиту без участі споживача та його згоди. Тобто, банк завідомо приховав сукупну вартість кредиту для [PERSON] як споживача банківських послуг. Виходячи з наведеного, всупереч зазначеним вище вимогам Закону, котрі регулюють порядок укладання договору та істотні умови кредитного договору, сторони не поголили між собою усіх істотних умов договору кредиту, а саме умов надання кредиту, розміру грошової суми, яка надається кредитодавцем, умови, на яких позичальник зобов'язується повернути отриману суму кредиту. Надані банком «Умови та правила надання банківських послуг» не відображають зміст домовленостей між банком та конкретним клієнтом; вони не підписані власноруч [PERSON], а розмір грошової суми, який передається банком клієнту взагалі відсутній. «Умови та правила надання банківських послуг» є суттєвим доповненням до самого договору кредиту та істотно змінюють обов'язки позичальника, у порівнянні з основним договором. Таким чином, відсутність підпису споживача під зазначеними Умовами є порушенням письмової форми укладання договору та свідчить про те, що викладені Умови не були прийнятті позивачем - відповідачем по первісному позову [PERSON] ПАТ КБ «Приватбанк» стверджує, що заява б/н від 03.07.2006 року, яка одночасно є і договором кредиту, містить у собі застереження, відповідно до яких споживач був ознайомлений та згоден з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», що були надані [PERSON] у письмовій формі окремо. Між тим, «Тарифи Банку» ПАТ КБ «Приватбанк» навіть не додав до первісного позову. «Правила користування платіжною карткою» є складовою не кредитного договору в його розумінні, а складовою «Умов та правил надання банківських послуг» під Розділом ІІ. У цих Правилах ПАТ КБ «Приватбанк» приховав саме умови кредитного договору, ускладнив його зміст для розуміння споживача. Зазначений документ не відповідає вимогам ст.ст. 207, 638, 1054 ЦК України. Зокрема у даному документі відсутня умова про розмір кредиту, який надається позичальнику та кінцевий термін його повернення, документ підписаний лише зі сторони ПАТ КБ «Приватбанк», [PERSON] підпис у зазначеному документі відсутній. Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» не було надано до суду жодних доказів того, що [PERSON] був ознайомлений із даними Умовами та визнав умови цього документу обов'язковими до нього у тій редакції, якій вони були надані до суду. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про отримання кредиту, типові проценті ставки, валютні знижки тощо, які передують укладанню договору. Кредитний договір є консенсульним, тобто, вважається укладеним з моменту досягнення згоди щодо всіх його суттєвих умов, а не з моменту надання кредиту. Як вже вище зазначалось, що Кредитний договір, на який посилається ПАТ КБ «Приватбанк» як на підставу своїх дій, за своєю правовою природою, - є договором приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України. А звідси, є логічним висновок, що його зміст та умови кредитного договору розробляє сам кредитодавець. За таких обставин, в позичальника не існує фактичної можливості вплинути на його умови, а тим більше їх змінити. Отже, подальше виконання кредитного договору на умовах, що діють на даний час з порушенням одного із принципів цивільно-правових відносин, які закріплені у ст. 3 Цивільного Кодексу України - принципу справедливості. Такі умови кредитного договору є несправедливими, так як всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договорених прав та обов'язків на шкоду позичальника, споживача кредитних послуг. До судового розгляду [PERSON] неодноразово звертався до керівництва банку з вимогою обґрунтувати автоматичне списання з зарплатного рахунку. При цьому банк посилався на п. 1.1.3.2.12 Умов та правил надання банківських послуг. Але в тих Умовах, що банк подав до свого позову про стягнення заборгованості, такого пункту не існує, що в черговий раз свідчить про те, що банк сам не розуміє, які Умови застосовувати до тих чи інших правовідносин з [PERSON], та підтверджує, що він, як клієнт не підписував ніяких Умов, на які банк посилається, як на частину укладеного кредитного договору. Бо якщо би він з ними ознайомився насправді та поставив свій підпис, а також була зазначена дата підписання саме цих Умов, у банку не було б таких розбіжностей у свої посиланнях. Крім того, ПАТ КБ «Приватбанк» в порушення закону не було виконано переддоговірну роботу з позивачем - відповідачем по первісному позову [PERSON] Вимоги до переддоговірної роботи з позичальником встановлені положеннями Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, які затвердженні Постановою національного банку України № 168. Відповідна інформація майже в повному обсязі не була надана [PERSON], таким чином в порушення вказаних норм ПАТ КБ «Приватбанк» не надана інформація про умови кредитування, суму кредиту та орієнтовану сукупну вартість кредиту. Насамперед ПАТ КБ «Приватбанк» не може довести зворотнє, так як не видав [PERSON] другого екземпляру підписаного ним кредитного договору, всупереч ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Дії ПАТ КБ «Приватбанк» є такими, що порушують права [PERSON] як споживача фінансових послуг. Це підтверджується п. 6.14 Умов. Так, передбачено, що банк має право стягувати любе майно, що належить клієнту для погашення заборгованості, без судового розгляду, іншими словами має право на крадіжку. Це підтверджується і його діями, насамперед, як зазначалося вище Банк протиправно списує грошові кошти, що є майном, у вигляді заробітної плати [PERSON], без достатніх правових підстав. При укладанні кредитного договору банк ввів споживача в оману. Отже при заповненні заяви на отримання кредитного ліміту було зазначене, що [PERSON] надається кредитний ліміт в сумі 1700,00 грн. з базовою процентною ставкою 36% річних. Ніяких умов про проценту ставку за прострочену заборгованість, сплату комісій, пені та штрафів з споживача у заяві та [PERSON] не доводилося. Але ж у розрахунку заборгованості за спірним договором від 03.07.2006 року вказана 72 % ставка за прострочену заборгованість, що є не насправді та по своїй правовій природі не що інше як штрафні санкції. Також нараховані суми по пені та комісіях накопичувальним підсумком. Тобто банк при підписанні [PERSON] заяви навмисно ввів його в оману, приховав від нього реальну вартість кредитного продукту, на який він погоджувався на інших умовах, що і призвело до виникнення загальної заборгованості перед банком, яка в декілька разів перевищує надані йому кошти. На підставі викладеного, позивач - відповідач по первісному позову [PERSON] просить суд визнати недійсним та таким, що вчинений внаслідок обману, кредитний договір б/н від 03.07.2006 року про надання банківських послуг. Представник позивача - відповідача за зустрічним позовом Сезоненко Л.В. у судовому засіданні позовні вимоги та ПАТ КБ «Приватбанк» підтримала у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову заперечив. Крім того, надала письмові заперечення, відповідно до яких укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 Цивільного Кодексу). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу І Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіціальному сайті (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «Приватбанк»,

Outcome: partial