Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON]М, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою 25.03.1978 року, посилаючись на наступне: 25.03.1978 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Актовий запис № 355. На даний час неповнолітніх дітей у нього з відповідачкою не має. В 2006 році вони припинили шлюбні стосунки з відповідачкою, із того, що між ними виникали конфлікти по різним питанням сімейного життя та було відсутнє взаємопорозуміння тривалий час вони проживають окремо та не спілкуються. Відповідачка не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строк на примирення просить не надавати, пояснивши, що вони з відповідачкою не проживають разом та не підтримують подружні відносини протягом тривалого часу і при бажанні за цей час могли б примиритись. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 25.03.1978 року сторони зареєстрували шлюб у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 355, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На даний час сторони неповнолітніх дітей не мають. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення конфліктів між сторонами. В результаті чого їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим . З 2006 року сторони проживають окремо одне від одного, подружні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та на думку суду буде суперечити інтересам сторін, так як сторони протягом тривалого часу проживали окремо одне від одного, шлюбних відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Так як відповідач, яка змінила прізвище в зв»язку з реєстрацією шлюбу, в судове засідання не з»явилась та не висловила своє волевиявлення щодо того, яке прізвище вона бажає мати після розірвання шлюбу, суд вважає за можливе залишити відповідачці [PERSON] прізвище обране під час реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що понесені позивачам витрати по сплаті судового збору в с умі 487 грн., 20 коп., потрібно покласти на позивача [PERSON],. В свою чергу витрати пов»язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану суд вважає за можливе покласти на відповідачку [PERSON], так як в розірванні подружніх відносин суд вбачає вину обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved