Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] , в інтересах малолітньої [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Новопавлівської сільської ради з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначено, що від шлюбу з відповідачем, який судовим рішенням розірвано, вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] на яку [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти до повноліття. Протягом тривалого часу відповідач систематично ухиляється від сплати аліментів на доньку, повністю ігнорує потреби дитини, з нею не спілкується, участі у вихованні не приймає, здоров`ям та навчанням не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, будь-які стосунки не підтримує, та байдужий її життя. [PERSON] просить позбавити батьківських прав відповідача у відношенні малолітньої [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилася, надано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Третя особа надала заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримують у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтв про одруження серії [NUMBER] , виданого Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області 21 березня 2003 року, актовий запис №10, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 21 березня 2003 року після чого першому присвоєно прізвище як « [PERSON] ». Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 25 серпня 2011 року підтверджується, що [PERSON] народилась [INFO] батьком якої записано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Заочним рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області №181/761/14-ц від 19 листопада 2014 року підтверджується, що із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 серпня 2014 року, в особі матері [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Кілійського РВ ДВС ПМУЮ (м.Одеса) Садовський Є.І. станом на 01 квітня 2020 року має сукупний розмір заборгованості 116823,85 гривень. Довідкою заступника начальника Кілійського РВ ДВС ПМУЮ (м.Одеса) №76 від 01 квітня 2021 року підтверджується. Що [PERSON] дійсно не отримувала від [PERSON] аліменти в період з 01 жовтня 2020 року по 31 березня 2021 рік. Письмова відповідь заступника начальника управління - начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області №с-260-10 від 18 лютого 2020 року свідчить про те, що з метою виконання рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] на майно останнього накладено арешт, тимчасово обмежено право виїзду користування певними видами зброї до виконання рішення суду. Станом на 01 лютого 2020 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 86088,10 гривень та його, як боржника, внесено до Єдиного реєстру боржників. Згідно довідки виконкому Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №236 від 17 травня 2021 року [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] . Довідкою директора КЗО «Веселівська ЗШ І-ІІІ ст.» МСР №43 від 09 квітня 2021 року підтверджується, що [PERSON] навчається у 4 класі, регулярно відвідує заняття у школі, завжди має охайний вигляд, забезпечена необхідним шкільним приладдям, мати відповідально ставиться до виховання та навчання малолітньої [PERSON] , яка постійно підтримує зв`язок з класним керівником. Батько дитини [PERSON] контакту зі школою не підтримує з вчителями не спілкується. Згідно характеристики КЗО «Веселівська ЗШ І-ІІІ ст.» МСР [PERSON] систематично відвідує вказаний заклад, має охайний вигляд, охоче грає з дітьми, рухлива вміє висловлювати власні думки. Має добрий загальний розвиток. Актами обстеження умов проживання, №237 від 17 травня 2021 року та від 14 травня 2021 року підтверджується, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , [INFO] , батько якої участі у виховання та матеріальному утриманні не приймає. На подвір`ї та помешканні підтримується належний порядок, дівчинка завжди охайна. Мається необхідні предмети гігієни. Продукти харчування, а також місце для навчання. Згідно письмових пояснень в.о.начальника ССД ВК Новопавлівської сільської ради Коби Ю.М., [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] участі у вихованні малолітньої доньки [PERSON] не приймає, матеріальної допомоги не надає, не спілкується та не приїжджає. Висновком ради опіки та піклування при виконкомі Новопавлівської сільської ради підтверджується, що [PERSON] вихованням дитини не займається, її здоров`ям не цікавиться, турботи не виявляє, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Згідно ч.ч.4, 5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконується. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про систематичне ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої доньки [PERSON] , і як наслідок необхідність застосування до нього на підставі п.2 ч. 1 ст. 164 СК України крайнього заходу - позбавлення батьківських прав, що в повній мірі відповідає інтересам дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають повному задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved