Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті її батька [PERSON], який помер 23 березня 2018 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,57 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Гоголівка Більмацького району Запорізької області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2229 виданого 07.12.1995 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №328. На заяву позивача про видачу Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки відділ у Більмацькому районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 27.08.2018 року №191/161-18 повідомив, що немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру, оскільки в момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку поземельна книга не відкривалась. За відсутності вказаного Витягу нотаріус постановою від 20.11.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1297 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився в заяві поданій до суду просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має. Враховуючи, що відповідачем позов визнається\~ суд дійшов висновку про ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України. У звязку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що 23 березня 2018 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №413765 виданим Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 23.03.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спірної земельної ділянки площею 0,57 га, яка розташована за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Гоголівка, вул. Центральна (Леніна). Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2229 виданого 07.12.1995 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №328. Заявник [PERSON] є дочкою спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ЖС № 426810 виданого [INFO]. Позивач звертався до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,57 га, розташованої в с. Гоголівка Більмацького району Запорізької області, що належала померлому [PERSON], однак через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.11.2018 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №144/2018 до майна померлого 23.03.2018 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся лише позивач. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З постанови приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 20.11.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За повідомленням Відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 27.08.2018 №191/161-18 управління немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку оскільки, на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Поземельна книга не відкривалась. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало її батьку, однак позбавлений цього права, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку. Право власності спадкодавця на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Державний акт про право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2229, виданий Новоукраїнською сільською радою 07.12.1995 року, не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з обєктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved