Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним до відповідача ТОВ «Унірем- Агро [PERSON]», згідно якого просить визнати договір оренди земельної ділянки (паю) площею 7.0698 га без номера та дати укладення, укладений між ним та відповідачем недійсним посилаючись на наступне: згідно державного акту про право власності на земельну ділянку ДП № 074974, виданого 06.05.2005 року йому належить земельна ділянка (пай) розміром 7. 0698 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Останні роки він особисто не займався обробкою вказаної земельної ділянки та нікому не передавав її в оренду. У 2015 році він побажав передати свою земельну ділянку в оренду та дізнався, що його земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача на підставі договору оренди, укладеного нібито між ним та відповідачем. В січні 2016 року у відділі земельних ресурсів Верхньодніпровського району він отримав копію договору оренди земельної ділянки без номеру з додатками, який зареєстрований у відділі земельних ресурсів під № 04111901334 від 21.08.2010 року Згідно вказаного договору передавалась в оренду його земельна ділянка площею 7.6098 га на 1 5 років з моменту проведення державної реєстрації вказаного договору. Коли він ознайомився з договором, то виявив, що він підписаний не ним, а іншою особою, а підпис на договорі не відповідає його підпису. Орендної плати за вказаними договором він не отримував, а якщо хтось і розписувався у відомості про отримання орендної плати, то це робив не він. Вважає, що договір оренди без номеру, зареєстрований 21 серпня 2010 року повинен бути визнаний недійсним, в зв'язку з тим, що він підписаний не ним, а іншою особою, що й стало підставою звернення до суду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, при цьому пояснила, що про наявність договору оренди земельної ділянки позивач знав. Особисто отримував орендну плату. В жовтні минулого року керівництво товариства особисто спілкувалось з позивачем, та позивачу було виплачено орендну плату наперед. Тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В подальшому представник відповідача в судове засідання не з'являлась. Документи на підтвердження отримання орендної плати позивачем суду не надала. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що позивач [PERSON], є власником земельної ділянки (паю) площею 7.0698 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю. Позивачем наданий договір оренди земельної ділянки (паю) площею 7.6098 га.,розташованої на території Дмитрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області укладений між позивачем [PERSON], та відповідачем ТОВ «Унірем-Агро [PERSON]», який зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру 21.08.2010 року за № 041011901334. Таким чином відповідно до ст. 210 ЦК України передбачено, даний правочин є вчиненим і даний договір оренди земельної ділянки є укладеним. Позивач заперечує свій підпис на укладеному договорі, посилаючись на те, що даний договір він не підписував. Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки (паю) укладеного між [PERSON], та ТОВ «Унірем - [PERSON]» зареєстрований 21.08.2010 року за № 041011901334 в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру за тими підставами, що він даний договір не підписував, у нього було відсутнє волевиявлення на його укладення. Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першо-третьою, п'ятою-шостою ст. 203 Цього кодексу. ст. 203 ЦК України встановлені умови дійсності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа. яка вчинила правочин, повинна мати відповідний обсяг цивільної дієздатності Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що недійсним може бути визнано лише укладений правочин. І не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Судом встановлено, що 21.08.2010 року за № 041011901334 в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, зареєстровано договір між сторонами таким чином договір між сторонами є укладеним і при встановлені відповідних підстав може бути визнаним недійсним. Судом встановлено, що при укладанні даного договору оренди землі були порушені дві вимоги щодо умов дійсності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України. А саме: вимога про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Суд вважає, що даний договір не можна вважати і неукладеним, так як він був зареєстрований в установленому законі порядку, та відносини між сторонами існували протягом певного періоду часу. Так як доказів того, що позивач не отримував орендної плати суду не надано. Умовою, яка була порушена при укладенні договору оренди земельної ділянки це наявність вільного волевиявлення учасника правочину та відповідність його внутрішній волі, яка п підтверджується висновком почеркознавчої експертизи . Висновком почеркознавчої експертизи № 44/04-50 від 05.02.2015 року встановлено, що підпис від імені [PERSON], в графі «орендодавець» у розділі 14 договору оренди земельної ділянки, укладеного 21.08.2010 року між [PERSON], та ТОВ «Унірем-Агро [PERSON]» виконано не [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що позивач договір оренди землі не підписував. Тобто при підписанні договору оренди земельної ділянки, позивач взагалі не виражав свою волю ніяким чином, і відсутність його підпису на договорі оренди земельної ділянки на думку суду свідчить про невідповідність його волевиявлення внутрішній волі позивача. Так як судом встановлений факт, що позивач спірний договір оренди земельної ділянки не підписував, даний договір не можна вважати таким, що відповідав волі позивача. За таких обставин суд вважає за потрібне задовольнити вимоги позивача та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та ТОВ «Унірем-Агро [PERSON]» та зареєстрований 21.08.2010 року за № 0410119013344 в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру державного земельного кадастру з моменту його державної реєстрації Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої, ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивач в зв'язку з розглядом справи в суді поніс судові витрати по сплаті судового збору в сумі 553 грн. 20 коп., що підтверджується чеком про оплату. Так як позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved