Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на підставі договору міни, посвідченого Донецькою товарною біржею 15.09.1998 року та зареєстрованого в БТІ м. Слов'янська 16.09.1998 року, належить чотирьохкімнатна квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований також її дочка - відповідачка [PERSON] та онука - відповідачка [PERSON], які у 2000 році забрали все належне їм майно та виїхали з квартири на інше місце мешкання, однак своєї реєстрації у квартирі не припинили. Місце мешкання відповідачів позивачу не відомо. Позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання субсидії, усі зайві комунальні платежі вона сплачує ще й за відповідачів. У зв'язку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору міни № 29, посвідченого Донецькою товарною біржею 15.09.1998 року та зареєстрованого в БТІ м. Слов'янська 16.09.1998 року, [PERSON] придбала чотирьохкімнатну квартиру [ADDRESS]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира, права користування якою вона просить позбавити відповідачів. Як випливає з дослідженої в судовому засіданні Довідки № 2635 від 18.09.2015 року ТОВ «Ліра ЛТД», за адресою м. Слов'янськ, [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту ТОВ «Ліра ЛТД» № б/н від 16.09.2015 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою [ADDRESS], однак більше 15 років з 2000 року по теперішній час не проживають. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], які тривалий час не проживають у зазначеній квартирі більше 15 років. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., а також витрати у зв'язку з повідомленням відповідачів про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved