Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокатка Токарєва О.Г., з позовом до Новотроїцької сільської ради Покровського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області, загальною площею 5,3600га, кадастровий номер 1422784000:05:000:0604, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка, як єдиний спадкоємець першої черги у встановлений строк, відповідно до ч.2 ст.1269 ЦК України подала заяву до приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . 28.05.2020 року нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку у зв`язку з тим, що з наданих позивачкою [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме через розбіжність цифр в кадастровому номері земельної ділянки. Земельна ділянка, що розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, Новотроїцька сільська рада, загальною площею - 5,3600 га, кадастровий номер, цільове призначене (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 125523, який був \~ \~ \~ \~виданий на підставі Розпорядження голови Красноармійської райдержадміністрації від 02.10.2006 року за № 442. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010616000723, кадастровий номер 1422784000:09:000:0604. За життя спадкодавцем - [PERSON] була розроблена технічна документація із землеустрою, щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, Новотроїцька сільська рада та зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 1422784000:05:000:0604. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого 18.05.2020, вказані відомості, про те що власником земельної ділянки, що розташована за адресою: Донецька область, Покровський район, Новотроїцька сільська рада, загальною площею - 5,3600 га, кадастровий номер, 1422784000:05:000:0604, цільове призначене (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є батько позивача - [PERSON] . Позивачка просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на земельну ділянку розташовану за адресою: Донецька область, Покровський район, Новотроїцька сільська рада, загальною площею 5,3600 га, кадастровий номер 1422784000:05:000:0604, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивачка, представник позивачки не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області до судового засідання не з`явився. До суду 22 вересня 2020 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , свідоцтво про смерть якого видано виконкомом Шевченківської селищної ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 9 (а.с.7). Позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.8,9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5,3600 га, що розташована на території Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області, цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 125523, виданого 20 листопада 2006 року на підставі розпорядження голови Красноармійської райдержадміністрації від 02.10.2006 року за №442. Кадастровий номер земельної ділянки згідно державного акту 1422784000:09:000:0604 (а.с.12). Розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації від 02.10.2006 року №442 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі земельної частки (паю) КСП ім. Суворова на території Новотроїцької сільської ради загальною площею 178,1723га та передано у приватну власність громадянам земельні ділянки, зокрема [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 1422784000:05:000:0604 (а.с.10,11). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1407475432020, сформованого 18.05.2020 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 1422784000:05:000:0604, площею 5,3600га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новотроїцької сільської ради Покровського району Донецької області. Документ, що посвідчує право власності Державний акт від 20.11.2006 року ЯД 125523 (а.с.13-15). Відповідно до п.2, 3, 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», який набрав чинності 01.01.2013 року, встановлено, що у разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом. У разі, якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом. Якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень. У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв`язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, яка втратила чинність на підставі Постанови КМ № 483 від 03.06.2013 «Про затвердження Порядку інформаційної взаємодії між кадастрами та інформаційними системами» було встановлено, що раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб. Відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. З набранням чинності Закону України «Про державний земельний кадастр» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року № 1051 посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється без оформлення державних актів, особа, яка згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, є власником земельної ділянки, у разі його втрати, після державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі розробленої технічної документації для підтвердження реєстрації земельної ділянки на праві власності на зазначену земельну ділянку, може, згідно із Порядком ведення Державного земельного кадастру, - затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 замовити та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з послідуючим оформленням права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, витягом з Державного земельного кадастру від 18.05.2020 року підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номер 1422784000:05:000:0604, загальною площею 5,3600 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві приватної власності - батькові позивачки - [PERSON] . Позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті батька [PERSON] , у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, подала заяву про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 28 травня 2020р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Донецька область, Покровський район (колишній Красноармійський), Новотроїцька сільська рада через наявність розбіжностей цифр в кадастровому номері земельної ділянки (а.с.16). У відповіді приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Михайленко О.В. від 01.09.2020 року зазначається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по заяві [PERSON] про прийняття спадщини за законом, за №78 від 13.07.2011 року, була відкрита спадкова справа №36/2011. Заповіт у даній спадковій справі відсутній, свідоцтво про право на спадщину за законом спадкоємцю не видавалось (а.с.29-32). Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно\~ст.81 ч.1, п.г. ЗК України\~громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved