Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 23 березня 2021 року звернулась [PERSON] із вказаним позовом, де просить стягнути [PERSON] на її користь за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , пеню у загальному розмірі 77 498,34 грн., що утворилась в період з 01.02.2019 по 01.03.2021 (а.с.1-4). В обґрунтування позову позивач вказує, що за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/995/13-ц 2/296/1280/13 від 03.04.2013 вирішено питання щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2013 до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати аліментів, за ним утворилась заборгованість, яка станом на 01.03.2021 становить 16 276,00 грн., у зв`язку з чим, [PERSON] вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь зазначену неустойку (пеню). Ухвалою судді від 02.04.2021 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] , відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.17). Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву. Враховуючи викладені обставини і те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, суд, згідно ст.280-282 ЦПК України, за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином відповідача у справі, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира №296/995/13-ц 2/296/1280/13 від 03.04.2013 вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2013 до досягнення дитиною повноліття. Постановою органу державної виконавчої служби Чуднівського управління юстиції від 11.07.2013 було відкрито виконавче провадження №38833572 для примусового виконання вказаного судового рішення (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного старшим державним виконавцем Гулінською І.І., заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 01.03.2021 складала 16 276,00 грн. (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому, передбачена ст.196 СК України відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів настає за наявності вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За приписами ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц (Провадження №14-37цс18) встановив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно з розрахунком, наведеним позивачем та перевіреним судом, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за несвоєчасно сплачені аліменти становить 77 498,34 грн. (а.с.3-4). Відповідач не надав суду жодного доказу того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і задовольняє позов у повному обсязі та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved