Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом звернулась [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі, проти позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст.. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав : Ще за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Морівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №028950, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12 серпня 1996 року за №202. Для позивачки у справі, [PERSON] є матірю, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та про укладення шлюбу. 22 червня 2010 року мати позивачки [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №143074, виданим 22.06.2010 року виконавчим комітетом Морівської сільської ради, актовий запис про смерть №12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №028950. За життя, [PERSON], розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 22 листопада 2000 року секретарем Морівської сільської ради, за реєстровим №37, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, - дочці, [PERSON], тобто позивачці у справі. Позивачка у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON], а саме ? частини належного їй права на земельну частку (пай), прийняла її, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу [PERSON] Спадкоємцем на іншу ? частину права на земельну частку (пай) є чоловік [PERSON], а для позивачки батько, [PERSON], який прийняв її як обовязкову частку у спадщині, оскільки проживав зі спадкодавцем на момент смерті та протягом шестимісячного строку не відмовився від неї. Однак оформити в нотаріальному порядку спадкове право на земельну частку (пай) неможливо, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виготовлений на імя [PERSON] та їй переданий, втрачений, а видати новий неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Доказом втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) є оголошення в газеті «Новини Придесення» а також довідка з Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), що виданий на імя [PERSON] в стіл знахідок не надходив. 20 вересня 2012 року батько позивачки, [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №198037 від 22.09.2012 року, виданим виконавчим комітетом Морівської сільської ради та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить успадкована ним після смерті дружини, а матері позивачки, [PERSON] ? частина належного їй права на земельну частку (пай). За життя, [PERSON], розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 07 червня 2006 року секретарем Морівської сільської ради, за реєстровим №19, яким заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, - дочці, [PERSON], тобто позивачці у справі. Позивачка у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті батька, [PERSON], прийняла її, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу [PERSON], однак оформити в нотаріальному порядку свої спадкові права не має змоги, а тому змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивачка є єдиним спадкоємцем на дану спадщину, інших спадкоємців на дану спадщину не має, що підтверджується матеріалами спадкових справ. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] та мала такий склад сімї: чоловік [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] та мав такий склад сімї: проживав один. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Згідно з п. 17 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ) Відповідно абзацу 2 п. 1 розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року Про приватизацію земельних ділянок, є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачка у справі [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved