Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулась позивачка [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, згодом подала уточнену позовну заяву, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з 31 травня 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За період сумісного життя за сумісні кошти вони придбали однокімнатну квартиру [ADDRESS], автомобільний причеп реєстраційний номер [NUMBER], марки КМ38136, 1992 року випуску, вартістю 3000 грн., автомобіль ГАЗ 21 «Волга», вартістю 10000 грн. Просила визнати вказане майно спільної сумісною власністю подружжя, визнати за позивачкою право власності на ? частку квартири [ADDRESS], визнати за відповідачем право власності на ? частку квартири [ADDRESS], виділити в натурі автомобіль ГАЗ 21 «Волга» та автомобільний причеп р.н. [NUMBER] відповідачу, стягнувши на її користь ? частку автомобіля та причепа у сумі 5000 грн. та 1500 грн. відповідно. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, бо іншого житла вона не має. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти позовних вимог заперечував та пояснив, що квартира була придбана в період шлюбу за 6226 грн., при цьому частково за гроші, які є його особистою власністю, зокрема за рахунок коштів у розмірі 1700 грн., отриманих від продажу належному йому на праві особистої власності житлового будинку [ADDRESS]. А тому поділу підлягає не вся, а частина квартири. Також він не згоден з оцінкою майна, яку вказала позивачка. Разом з тим, від клопотання про проведення товарознавчої експертизи, або проведення іншої оцінки майна відмовився. В письмових запереченнях вказав, що вартість автомобіля оцінює у розмірі 1000 грн., а вартість причепу - у розмірі 500 грн. Суд, вислухавши сторони, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 31 травня 1995 року сторони уклали шлюб, який до теперішнього часу не розірваний (а.с.7) Відповідно до договору купівлі-продажу від 01.08.2002 року відповідач придбав однокімнатну квартиру [ADDRESS], який зареєстрований 14.08.2002 року за відповідачем (а.с.19). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за відповідачем зареєстровано причіп легковий КМЗ 8136, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.16) Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за відповідачем зареєстровано легковий автомобіль ГАЗ 21Р СНГ, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.17) Відповідно до договору купівлі-продажу автомобілю від 26.06.1996 року, відповідач придбав автомобіль марки ГАЗ-21 «Р» (а.с.39) Відповідно до купівлі-продажу №802Н від 20.12.2001 року відповідач продав житловий будинок [ADDRESS], належний йому за договором дарування, за 1700 грн.(а.с.37). Правовідносини між сторонами регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 70 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумістної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином, суд вважає за необхідним визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру [ADDRESS] та автомобіль ГАЗ 21Р СНГ, реєстраційний номер [NUMBER], за позивачкою та відповідачем слід визнати право власності на ? частку однокімнатної квартири [ADDRESS] за кожним; передати у власність відповідача, автомобіль марки ГАЗ 21Р СНГ, реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 10000 грн., стягнувши з відповідача на користь позивачки ? частку вартості вказаного автомобіля. Позовні вимоги позивачки про визнання спільною сумісною власністю подружжя причепу та стягнення на користь позивачки ? вартості вказаного причепу не підлягають задоволенню, бо як вбачається з матеріалів справи причеп КМЗ 8136 був зареєстрований за відповідачем 04.12.1992 року, тобто до шлюбу, а отже не відноситься до спільної сумісної власності. Суд не приймає до уваги заперечення позивача, що спірна квартира була частково придбана за його особисті кошти, бо з моменту купівлі продажу житлового будинку, який належав відповідачу на підставі договору дарування, до придбання спірної квартири минув значний часовий термін, більше 6 місяців та не має підстав вважати, що саме за ці кошти була придбана квартира. Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що вартість спірного автомобілю 1000 грн., бо виходячи з вимог розумності це надто занижена оцінка, а від проведення автотоварознавчої експертизи, або проведення іншої оцінки майна сторони відмовилися. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial