Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ККП «Маріупольтепломережа» до [PERSON] про стягнення з відповідача заборгованості за користування послугами по теплопостачанню за період з 01.06.2017 року по 01.05.2019 року в сумі 16221,84 грн., 3% річних у розмірі 468, 69 грн., інфляційні витрати 1534,80 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до норм Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» власник (наймач) квартири зобов`язаний щомісячно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги, у тому числі послуги з теплопостачання. Опалювальна площа квартири за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , складає 43,4 кв.м. В результаті того, що оплата за користування послугами по теплопостачанню відповідачами вносилась не в повному обсязі, за період з 01.06.2017 року по 01.05.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 16221,84 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 січня 2019 року (справа №263/14358/19, провадження №2-н/263/2/2019) скасовано судовий наказ від 22 жовтня 2018 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь КПП «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 червня 2017 року по 01 жовтня 2018 року в розмірі 9161,90 грн., 3% річних у розмірі 241,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 625,36 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн., роз`яснено право стягувача звернутись до суду з типи самими вимогами в порядку спрощеного провадження. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою\~Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 червня 2019 року відкрито провадження у справі,\~розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою суду від 30.01.2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Відповідач надав суду письмові пояснення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як вбачається з поданої позивачем розшифровки особового рахунку в червні 2017 року з його особового рахунку списана оплата (субсидія) в розмірі 2934,08 грн. Таке списання вважає незаконним усупереч ст.1215 ЦК України, оскільки позивач мав право на списання з його особового рахунку субсидії, якщо б довів, що мала місце рахункова помилка або недобросовісність з боку відповідача. Через протиправні дії позивача у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 2466,51 грн., що позбавило його можливості отримати субсидію на опалювальний сезон 2017-2018 рік. На момент подання даних пояснень відповідач розлучився з дружиною, повинен сплачувати кошти на утримання неповнолітнього сина, тому не має змоги сплатити заборгованість, яка виникла з вини позивача. Також позивач долучив до матеріалів справи копію квитанції, надісланої позивачем ККП «Тепломережа», за якою з особового рахунку відповідача списано частину боргу в сумі 2348,54 грн. Позивач надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до особового рахунку № [NUMBER] , у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , площа квартири складає 43,4 кв.м. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №25747677, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 січня 2019 року (справа № 263/14358/18) скасовано судовий наказ від 22 жовтня 2018 року, яким стягнуто з [PERSON] на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 червня 2017 року по 01 жовтня 2018 року в розмірі 9161,90 грн., 3% річних у розмірі 241,79 грн., інфляційні витрати у розмірі 625,36 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн. Згідно з розрахунком заборгованості (розшифровка особового рахунку) за адресою: [ADDRESS] , за послуги централізованого опалення за період з червня 2017 року по травень 2019 року основна сума боргу становить 16221,84 грн., 3% річних 1534,80 грн., сума інфляційних витрат 468,69 грн. Відповідно до квитанції від 01.03.2020 року ККП «Маріупольтепломережа» по особовому рахунку № [NUMBER] , за січень 2020 року нараховано -1817,16 грн. за поставку гарячої води. Згідно із положеннями ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а отже власники мають не лише суб`єктивні права, але й несуть відповідальність перед громадою, суспільством за належне використання цих прав. Таким чином, саме на власника покладається обов`язок сплачувати послуги з теплопостачання. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послугами теплопостачання. У суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Проводячи оцінку аргументів сторін, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту прав позивача, оскільки у позасудовому порядку відповідач добровільно не погасив заборгованість за послуги теплопостачання. Щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що права позивача порушені відповідачем, який не виконує умови кредитного договору, та вони підлягають захисту у заявлений спосіб. Відповідно до статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно з пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, а відповідач їх приймає, що є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Цей обов`язок споживача кореспондується також з вимогами п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за послуги теплопостачання, яка утворилась за період з 01.06.2017 року по 01.05. 2019 року. Положеннями ст. ст.\~526,\~530 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у\~ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень\~ст. 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Інфляційна складова боргу відповідно до розрахунку ціни позову становить 468,69 грн. Крім того, згідно із ч. 2\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір 3% річних з простроченої суми відповідно до розрахунку ціни вимоги становить 1534,80 грн. Отже, із досліджених обставин справи у достатній мірі підтверджено факт надання послуг за адресою: [ADDRESS] , послуг теплопостачання, а також факт не сплати за цими послугами, внаслідок чого виникла заборгованість. Суд не бере до уваги надану відповідачем квитанцію ККП «Маріупольтепломережа» від 01.03.2020 року, оскільки з неї вбачається, що перерахунок заборгованості відповідача було здійснено за січень 2020 року, що не входить до періоду з 01.06.2017 року по 01.05.2019 року, з який просить стягнути заборгованість позивач. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] неналежним чином виконує зобов`язання за сплатою послуг за теплопостачання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати стягнення утвореної заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних, що не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved