Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2) про відшкодування матеріальної шкоди, третьої особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], СВГ «АРКОС» . В обґрунтування позову зазначила, що 04 жовтня 2012 року її автомобіль «RENAULT LOGAN» , реєстраційний номер [NUMBER], було суттєво пошкоджено через обвал цегельної огорожі колишнього заводу «Електроприлад», що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За результатами звернення позивача до органів внутрішніх справ було прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. В ході дослідчої перевірки було встановлено, що цілісний майновий комплекс колишнього ВАТ «Електроприлад» було продано фізичним особам, в тому числі [PERSON] та [PERSON] (відповідачам у справі). За висновками комісії селищної ради від 17 жовтня 2012 року, встановлено, що частина цегельної огорожі довжиною близько 40 метрів обвалилася через порослі чагарнику із внутрішньої сторони огорожі. Вважає, що руйнація огорожі відбулась через неналежне утримання прилеглої до огорожі території, яка є частиною земельної ділянки, що знаходиться безпосередньо між зруйнованим парканом та об'єктами нерухомості, що належать відповідачам [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності. Неутримання земельних ділянок полягало в тому, що відповідачі не доглядали за зеленими насадженнями, не проріджували та не вирубували їх. Відповідачі володіють земельними ділянками, які є прилеглими до їх нежитлових приміщень: [PERSON] на підставі договору оренди №130 від 05 жовтня 2010 року, а [PERSON] на підставі ст.120 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) та ст.377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Позивач зазначає, що відповідачами [PERSON] та [PERSON] порушено вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (ст.ст.1,17,28), а також Правил благоустрою населених пунктів територіальної громади смт. Куйбишеве, що затверджені рішенням сесії Куйбишевської селищної ради Запорізької області №1 від 26 грудня 2011 року (п.п.6.9.2.3). Позивач також вважає, що бездіяльність відповідачів відбулася через відсутність належної організації благоустрою та контролю з боку органів місцевого самоврядування, якими порушено вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст.ст.30,51,74,77) та Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (ст.40). Позивачка на підставі ст.ст.22,1166,1190 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просить стягнути: із відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно ? частину матеріальних витрат в розмірі 14340,35 гривень та із відповідачів Куйбишевської селищної ради, Виконкому Куйбишевської селищної ради солідарно ? частину матеріальних витрат в розмірі 14340,35 гривень. Стягнути із відповідачів судові витрати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі надала судові пояснення на тих підставах що викладені в позовній заяві. Ураховуючи викладене, позивач просить суд стягнути на його користь з [PERSON] та [PERSON] солідарно ? частину матеріальних витрат в розмірі 14340,35 гривень та із відповідачів Куйбишевської селищної ради, Виконкому Куйбишевської селищної ради солідарно ? частину матеріальних витрат в розмірі 14340,35 гривень на відшкодування маральних збитків, завданих пошкодженням автомобілю «RENAULT LOGAN», а також суму понесених судових витрат. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив що він з позовом не згоден тому що він є не належним відповідачем, так як за адресою [ADDRESS] йому відведена земельна ділянка для розміщення магазину. Згідно виданої йому документації огорожа яка була зруйнована до його земельної ділянки ніякого відношення не має. Згідно договорів купівлі-продажу власниками частини зруйнованої огорожі №2 є [PERSON], [PERSON], [PERSON], СФГ «АРКОС». Просив суд в позові відмовити. Відповідач [PERSON] заявлені відносно нього позовні вимоги не визнав суду пояснив, що згідно договору купівлі-продажу від 18 грудня 2007 року він є власником 1/64 частки нежитлового приміщення розташованого на територій колишнього заводу «Електроприлад» до зруйнованої огорожі за №2 ні якого відношення не має так я ні є власником. Вважає що він є неналежним відповідачем. Просив суд в позові відмовити. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] суду пояснив, що як третя особа [PERSON] не якого відношення до зруйнованої огорожі не має, таким чином просить постановити рішення на розгляд суду. Треті особи [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явилися, були повідомлені належним чином, причину неявки не повідомили. Третя особа в якості голови СФГ «АРКОС» Колодчак Антоніна Романівна до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві просила позов задовольнити в повному обсязі. Згідно з частиною 3 статті 36 ЦПК України суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй заяви про залучення третьої особи і роз'яснює її право заявити про свою участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що власником автомобіля «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] є позивачка - [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с.7 Т1), та яка після реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, видане 07 жовтня 2011 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.178 Т1). В ході розгляду справи встановлено, що зруйнована огорожа по [ADDRESS], є частиною огорожі колишнього заводу ВАТ «Електроприлад», яка відділяла територію заводу від території загального користування. На теперішній час огорожа, що обвалилась за технічною документацією має №2 - цегляна (а.с.162 Т1), яка раніше належала ВАТ «Елекроприлад», а згодом була придбана у власність іншими особами, а саме: частина огорожі №2 належить СФГ «Аркос», частина огорожі №2 належить [PERSON] та огорожа №2 належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.113-115,128,163-171 Т1). Державна реєстрація ВАТ «Електроприлад» припинена 13.12.2011 року в результаті ліквідації юридичної особи, що підтверджується Довідкою та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.84-90 Т1). Нерухомі об'єкти цілісного майнового комплексу, що належали ВАТ «Електроприлад», були розпродані по частинам фізичним та юридичним особам із присвоєнням різних адрес об'єктам нерухомості, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.18,54-58,92,98 Т1). Відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] є власниками нежитлових приміщень по [ADDRESS], що раніше належали ВАТ «Електроприлад». Зазначені будівлі знаходяться біля зруйнованої цегляної огорожі, яка впала на автомобіль позивачки. Так, на підставі договору купівлі - продажу від 17 липня 2008 року, зареєстрованого 05 серпня 2008 року, 10/11 частин нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON], стосовно придбання огорожі № 2 в договорі купівлі-продажу не зазначено (а.с.16,100-105 Т1). На підставі договору купівлі - продажу від 18 грудня 2007 року, зареєстрованого 08 січня 2008 року, 1/64 частина нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] (а.с.13-15,100-111 Т1). Так згідно вище в казаного договору огорожа № 2 у власність покупця [PERSON] не переходить (а.с. 107 т.1). Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка, на якій був розташований цілісний майновий комплекс, знаходилась в постійному користуванні ВАТ «Електроприлад». Відповідно до рішення Куйбишевської селищної ради №8 від 27 січня 2011 року право постійного користування земельною ділянкою ВАТ «Електроприлад» припинено (а.с.18,210 Т1). Зазначена земельна ділянка в комунальну власність не передавалась. Земельна ділянка знаходиться у фактичному користуванні фізичних та юридичних осіб, які є власниками об'єктів нерухомості колишнього ВАТ «Електроприлад»(а.с.12,54-58,92, 98-99 Т1), та межі зазначеної земельної ділянки визначені огорожею, що підтверджується схематичним планом провулку [ADDRESS], складеного відповідно до матеріалів інвентарної справи Куйбишевського БТІ (а.с.129 Т1), отже відповідачі [PERSON] та [PERSON] користувались земельною ділянкою в межах користування попереднього землекористувача, які визначені огорожею №2. Відповідач [PERSON] взяв в оренду частину земельної ділянки розміром 0,0697 га, яка раніше знаходилась в постійному користуванні ВАТ «Електроприлад», згідно договору оренди №130 від 05 жовтня 2010 року для здійснення торгівлі та комерційних послуг (для обслуговування магазину) на даній земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна приміщення магазину, інших об'єктів інфраструктури немає, таким чином прилеглої землі в оренді останнього не має.(а.с.93-97 Т1). Межі зазначеної земельної ділянки погоджені із представниками суміжних землевласників (землекористувачів), у тому числі із землекористувачем [PERSON], про що є його підпис (а.с.96). Як вбачається із пояснень відповідача [PERSON] та підтверджено матеріалами справи останній землю, що прилягає до його будівлі в оренду не брав, право власності на неї не оформлював. Однак, зазначена земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування будівлі, знаходилась в його фактичному користуванні, до огорожі №2 він документально ніякого відношення не має, прилегла земельна ділянка відсутня. Як вбачається із пояснень відповідача [PERSON] та підтверджено матеріалами справи останній землю, що прилягає до його будівлі взяв в оренду, зазначена земельна ділянка, яка необхідна для обслуговування будівлі, знаходилась в його фактичному користуванні, до огорожі №2 він документально ніякого відношення не має. Крім того, рішеннями Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2011 року у справі № 2-35/11 та від 21 січня 2011 року у справі № 2-23/11 за ФГ «АРКОС» визнано право власності на 1/3 частини цілісного майнового комплексу по [ADDRESS] та частини огорожі № 2, а за [PERSON] визнано право власності на 1/10 частини вказаного цілісного майнового комплексу з частиною огорожі № 2 (а.с. 113, 163 т. 1). На підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках по ? частини 11/50 частки комплексу нежилих приміщень за вказаною адресою разом із огорожею № 2 (а.с. 168 т.1). З матеріалів справи вбачається, що Куйбишевським районним судом Запорізької області 15 серпня 2013 року винесено рішення яким позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 13 796, 00 гривень. В задоволенні позовних вимог до [PERSON], Куйбишевської селищної ради Запорізької області, Виконавчого комітету куйбишевської селищної ради Запорізької області - відмовлено (т.2 а.с.157-164). Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24 жовтня 2013 року рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області до [PERSON], [PERSON] скасовано. Ухвалене нове рішення, яким стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] маральну шкоду у розмірі 25 297 гривень 75 копійок та судові витрати 365 гривень 27 копійок. В решті рішення залишено без змін (т.2 а.с.231-234). Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 12 лютого 2014 року рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2013 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 24 жовтня 2013 року в частині вирішення спору щодо [PERSON] та [PERSON] скасована, справа в цій частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні судом проголошено Ухвалу Вищого Спеціалізованого Суду України та сторонам роз'яснено її зміст де зазначено що рішеннями Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2011 року у справі № 2-35/11 та від 21 січня 2011 року у справі № 2-23/11 за ФГ «АРКОС» визнано право власності на 1/3 частини цілісного майнового комплексу по [ADDRESS] та частини огорожі № 2, а за [PERSON] визнано право власності на 1/10 частини вказаного цілісного майнового комплексу з частиною огорожі № 2 (а.с. 113, 163 т. 1). На підставі договору купівлі-продажу від 14 жовтня 2009 року [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних частках по ? частини 11/50 частки комплексу нежилих приміщень за вказаною адресою разом із огорожею № 2 (а.с. 168 т.1). На розгляд перед позивачем та іншими учасниками процесу поставлено питання про залучення інших осіб в якості співвідповідачів. Так як згідно зі ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Від позивача заяв клопотань до суду стосовно залучення співвідповідачів не надійшло. 22 жовтня 2014 року в судовому засіданні при вивчанні позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом залучені в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], голова СФГ «АРКОС». Стосовно ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийняті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. При дослідженні договорів купівлі-продажу від 17 липня 2008 року (а.с.101 т.1), договору №130 оренди земельної ділянки (а.с. 93-94), договору купівлі-продажу від 18 грудня 2007 року (а.с. 107 т.1) судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не є власниками огорожі № 2 та факт їх причетності до зруйнування даної огорожі не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Отже,враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] та [PERSON] є не належні відповідачі.

Outcome: dismissed