Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту батьківства, в якій вона просить суд: встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] ; зобов`язати Центральний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести відповідні зміни до актового запису № 1085 про народження [PERSON] . На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що вона у 2014 році познайомилась із [PERSON] за допомогою соціальної мережі в інтернеті, після чого вони почали постійно спілкуватись. [PERSON] мешкав в Республіці Саха (Якутія). Через деякий час він запропонував їй спільний відпочинок в м. Геленджик, на що вона погодилась. Їх стосунки стали більш близькі і [PERSON] запросив її проживати разом із ним. На початку листопада 2014 року вона виїхала на постійне місце проживання до [PERSON] в м. Удачний Республіки Саха (Якутія) РФ, де вони проживали однією сім`єю до березня 2015\~року. У період сумісного проживання вона завагітніла, у зв`язку із кліматичними умовами в м. Удачному, де температура повітря знижується до -35, дуже тяжко переносила вагітність. Задля здоров`я дитини прийняла рішення повернутись до України, щоб виносити та народити. Дочка народилась недоношеною, на 33 тижні, із тяжкими захворюваннями, приблизно вісім місяців вони постійно знаходились у лікарні. Із батьком дитини - [PERSON] вони постійно перебували на зв`язку, він визнавав дочку та бажав її побачити, однак внаслідок військового конфлікту з Росією, можливість його приїзду до України була обмежена. У вересні 2018 року, коли дитина окріпла, вони разом виїхали до [PERSON] з метою постійного проживання однією сім`єю. Прожили сумісно два місяця, однак дитині не підійшов клімат і вони вимушено повернулись на Україну. При реєстрації народження дитини, відомості про батька в актовому записі були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки [PERSON] не мав можливості приїхати до України. Вказує, що [PERSON] визнавав своє батьківство та бажав бути зазначений батьком у свідоцтві про народження [PERSON] . Він постійно спілкувався з дочкою через мобільні додатки «Вайбер» та інші. Дочка його також визнає та постійно цікавиться батьком. Зазначає, що були підготовлені всі необхідні нотаріально посвідчені документи для внесення відомостей про нього в актовий запис про народження дочки, однак [INFO] він раптово помер він отриманих травм під час дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 лютого 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду. Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, в якій вимоги заяви вона підтримала у повному обсязі. Від заінтересованої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника та вирішення питання за заявленими вимогами на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася заявник, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 23 вересня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, остання народилась [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується Витягом про Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян про народження № 00016829908 від 05\~липня 2016 року. Відповідно до посвідченої нотаріально заяви матері та батька дитини про визнання батьківства, [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довіреності, виданої 20 липня 2020 року [PERSON] , останній уповноважує [PERSON] бути його представником з усіх питань, що стосуються питання внесення його в графу «батько» свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 20\~січня 2021 року Територіальним відділом РАЦС м. Орла і Орловського району Управління РАЦС Орловської області. Згідно з випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 07 жовтня 2015 року та від 16 жовтня 2015 року, дитина ( [PERSON] ) народилась недоношеною на 33 тижні, має захворювання: ателектаза легенів, ателектатична пневмонія ДН 1-2 ст. важкий перебіг, неонатальна гіпоксично ішемічна енцефалопатія, гострий період синдром пригнічення, коньюгаціонна жовтяниця. За висновком нейросонографії від 24\~жовтня 2015 року наявні ознаки морфологічної незрілості, гіпоксичне ураження ЦНС. До матеріалів справи заявником долучена фототаблиця, на якій зображені [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина 8 статті 7 СК України). Відповідно до частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Згідно із частинами першою, другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Частиною 1 статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, такі материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно зі статями 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок що застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». На підставі викладеного, враховуючи, що судово-генетична та судово-імунологічна експертизи у цій справі не проведені, проте встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження дитини саме від [PERSON] : сумісне проживання разом із заявником без реєстрації шлюбу до народження дитини, ведення ними спільного господарства, визнання [PERSON] на той час ще ненародженої дитини своєю, оформлення ним нотаріально посвідчених заяв для встановлення батьківства, встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах ст. 315 ЦПК України, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, у зв`язку з чим необхідно дійти висновку про необхідність захисту прав дитини та наявність підстав для встановлення факту батьківства відповідно до частини другої статті 128 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч. 7 ст. 294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved