Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 15.08.2016 року звернулась позивач [PERSON] із позовом про стягнення аліментів на утримання матері, яка є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, зазначаючи, що є матірю [PERSON] (відповідач по справі), [INFO]. На теперішній час позивач є пенсіонеркою за віком. Пенсію, яку позивач отримує, витрачається на оплату житлово-комунальних послуг та на придбання дорогих ліків, а сума, яка залишається є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум. Позивач не має змоги забезпечити себе побутовими предметами першої необхідності, тому матеріальне становище є критичним. [PERSON] в добровільному порядку матеріально не допомагає позивачу, у звязку з чим звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання у розмірі 25% відсотків від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до зміни матеріального становища позивача. Позивач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, надала суду заяву, згідно до якої позовні вимоги підтримав та просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов визнала повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років з 16.03.2002 року, що підтверджується довідкою (п/с МВС 18377) № 1208 від 15.08.2016 року, яка видана за підписом начальника ГУ ПФУ в Одеській області [PERSON] та копією посвідчення № 18377 від 16.04.2003 року. Згідно довідки про доходи пенсіонера №1209 від 15.08.2016 року, вбачається, що розмір пенсії [PERSON] складає 3295,41 грн. щомісяця, а відповідно до витягу із акту огляду у МСЕК № 091534, серія 2-18 ОА, [PERSON] має третю групу інвалідності. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання своєї матері, яка являється пенсіонером за віком та за станом свого здоровя не може працювати та заробляти кошти для життя. Згідно п. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Таким чином, враховуючи, що позивач наполягає на присудженні коштів на своє утримання у розмірі 25% відсотків (1/4 частина) від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до зміни матеріального становища позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позов шляхом стягнення аліментів саме у такому розмірі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між сторонами, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджується за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України та викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved