Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації, припинити сервітут, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26.11.2013 року він придбав будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. При укладенні договору він погодився, що відповідач буде зареєстрованим у будинку доки не придбає інший. Останні півроку відповідач у будинку не з'являється, комунальні послуги не оплачує, батьки відповідача [PERSON] та [PERSON] рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.09.2014 року виселені з будинку, відповідач перешкоджає позивачу в користуванні будинком та земленькою ділянкою. Просить суд усуненні перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача, припинити сервітут встановлений для відповідача. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, але надав суду заяву про слухання справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до суду надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача, з позовними вимогами про припинення сервітуту згоден, від встановленого сервітуту відмовляється та відмовляється від нотаріального посвідчення правочину у зв'язку з нестачею часу та грошей. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 03.11.2014 року, визнано явку відповідача [PERSON] у судове засідання, призначене на 11.11.2014 року обов'язковою для надання особистих пояснень. Але у судове засідання відповідач повторно не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення справи до суду не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач надав згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії договору дарування від 26.12.2013 року, [PERSON] та [PERSON] передали, а [PERSON] прийняв в дар цілий жилий будинок [ADDRESS]. Відповідно до п.7 вказаного договору, згідно ст.403 ЦК України у відчужуваному жилому будинку зареєстрований та буде мешкати [PERSON]. (а.с. 4,5). Відповідно до довідки з місця мешкання, за адресою [ADDRESS] а зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Відповідно до копії заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12.09.2014 року, колишні власники будинку [PERSON] та [PERSON] визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням та виселені з будинку №105 а по вул. Артема в м. Краматорську.(а.с.6) Позивач оформив на себе особові рахунки зі сплати комунальних послуг (а.с.8,9). Відповідно до ст.401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способам. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Відповідно до ст.403 ЦК України, сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпорядження цим майном. Відповідно до п.2 ст.406 ЦК України, сервітут припиняється у разі відмови від нього особи, в інтересах якої встановлений сервітут. Відповідно до ч.3 ст.214 ЦК України, відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Відповідно до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.109 ЖК України виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Таким чином, враховуючи письмову заяву відповідача про відмову від встановленого сервітуту та його ухилення від нотаріального посвідчення цієї відмови, суд вважає за необхідним захистити права власника будинку та припинити сервітут встановлений в інтересах [PERSON] щодо житлового будинку [ADDRESS] Разом з тим, вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення не підлягають задоволенню, як необґрунтовані, бо як вбачається з обставин справи відповідач відмовився від сервітуту, що включає добровільне виселення, а отже підстав для виселення у судовому порядку не має. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн., бо саме такий мінімальний розмір судового збору за подання до суду позовів немайнового характеру встановлено Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: partial