Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, а саме просить визнати за нею право власності на 1/20 частку домоволодіння за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 11 у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 22 квітня 2016 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначила, що 22.04.2016 р. помер її батько [PERSON], яким 20.09.2012 року було складено заповіт, в якому [PERSON] являється спадкоємцем померлого. В установлений законом строк вона звернулася до державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину, а саме на 1/20 частину домоволодіння по вул. Мельницька, 11 в м. Одесі, оскільки відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації» від 28.10.2016р. станом на 31.12.2012р. у домоволодінні № 11 по вул. Мельницькій в м.Одесі зареєстровано окремо квартири № 10, 12, 14, 9 за іншими особами, у звязку із чим частки домоволодіння у всіх інших власників змінилися, за даних обставин вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за заповітом. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином, [PERSON] суду заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Так судом встановлено, що 22.05.1995 р. відповідно до договору Дарування [PERSON] подарувала [PERSON] 1/20 частину домоволодіння по вул. Моісеєнко (Мельницька), 11 в м. Одесі, що в цілому складається з 4-ох камяних житлових будинків, загальною житловою площею 379 кв.м., І мостіння розташованих на земельній ділянці розміром 535 кв.м. (а.с. 26-27) 12.09.2012 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповів своїй дочці [PERSON], все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати та на що за законом буде мати право. Даний заповіт було посвідчено [PERSON] державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори. (а.с. 29) 22.12.2016 року помер [PERSON], який є батьком [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 23, 24, 25) Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.02.2017р. державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/20 частку домоволодіння № 11 по вул. Мельницька в м. Одесі, оскільки відповідно до довідки КП «Бюро технічної інфентарізації» Одеської міської ради, зазначено, що станом на 31.12.2012 р., по вул. Мельницькій, 11 зареєстровано відокремлені квартири № 10, 12, 14, 9 за іншими особами. (а.с. 30, 31) Так згідно листа № 486837.72.17, виданого КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 14.08.2017р., суд було повідомлено, що станом на 31.12.2012р. комунальному підприємстві зареєстровано право власності по 1/20 частині домоволодіння № 11 по вул. Мельницька (раніше вул. Моісеєнко) в м. Одесі за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 108) Так відповідно до Довідки про розрахунок частки у домоволодінні № 11 по вул. Мельницькій у м. Одесі, від 27.12.2017р., яку видано КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, встановлено, що станом на 31.12.2012р. 1/20 частина вищезазначеного домоволодіння належить (померлому) [PERSON], у фактичному користуванні знаходилось: у житловому будинку літ. «А» - за 1 житлова кімната площею 15,8 кв.м., За-2 житлова кімната площею 10 кв.м., За-3 кухня площею 3,5 кв.м., підвал V в літ. «Б2», 1/3 частини спуску у підвал, 1/14 частина убиральні XII, що складають 1/20 частину домоволодіння. 19/20 частин домоволодіння знаходяться у користуванні інших співвласників, згода від яких на розрахунок не була отримана у звязку з відсутністю доступу. (а.с. 136) Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи. Відповідно до вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в передбаченому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по незалежним від нього причинам, у звязку з чим порушуються права позивача. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Згідно\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст.364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно\~ст.367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками\~\~право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 1226 ЦК України\~передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно дост. 81 ЦПК України,кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved