Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулось ТОВ «ОТП Факторинг Україна» із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначаючи, що 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №ML-501/175/20078, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 105\~052,50 доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем, як майновим поручителем, було укладено договір іпотеки №PML-501/175/2008. 26.11.2010 року між ТОВ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги. У звязку із невиконанням позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором ТОВ «ОТП БАНК» звернулось до суду та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року стягнено з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 923\~875,59 грн., однак рішення суду станом на день подання позову не виконано, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PML-501/175/2008, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі під №4008, а саме: житлову трикімнатну квартиру, загальною площею 76,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, шляхом продажу цього майна на публічних торгах за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна на рівні не нижче звичайних ринкових цін з метою задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальній сумі заборгованості 923\~875,59 грн., яка складається з боргу за тілом кредиту в розмірі 832\~544,16 грн., боргу за процентами у розмірі 80\~212,77 грн., пені в розмірі 11\~043,66 грн. та штрафних санкцій в розмірі 75 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом виклику через пресу, причин неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. У звязку з неявкою відповідача, зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №ML-501/175/2008, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 105 052,50 доларів США на строк до 10.07.2023 року зі сплатою 4,99% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір поруки до зазначеного кредитного договору, за яким поручитель прийняла на себе зобовязання відповідати за зобовязаннями [PERSON], які виникають з умов зазначеного договору. Крім цього, 10.07.2008 року між ЗАТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №PML-501/175/2008 (майнова порука), за яким для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником зобовязань, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: житлову квартиру [ADDRESS]. 26.11.2010 року між ТОВ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про відступлення права вимоги, зокрема за кредитним договором №ML-501/175/2008 та договором іпотеки №PML-501/175/2008 від 10.07.2008 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Внаслідок невиконання позичальником взятих на себе зобовязань за кредитним договором, заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2012 року, яке набрало законної сили 24.05.2012 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП БАНК» заборгованість за договором №ML-501/175/2008 від 10.07.2008 року в розмірі 923\~875,59 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 832 544,16 грн., заборгованості за процентами у розмірі 80 212,77 грн., пені в розмірі 11 043,66 грн. та штрафних санкцій в розмірі 75 грн. Незважаючи на наявність судового рішення, його вимоги не виконано, заборгованість н погашено, у звязку з чим позивач направив на адресу [PERSON] досудову вимогу про усунення порушення від 21.07.2016 року вих. №543, яка не виконана, у звязку з чим позивач звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно відповіді з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відповідач [PERSON] змінила прізвище на «Барановська». За визначенням ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Судом встановлено, що квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Сімферопольського міського нотаріального округу АРК [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №4149. Згідно п. 4.4. договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначена за згодою сторін в розмірі 717\~561,00 грн. Оскільки наявність заборгованості за кредитним договором встановлена судовим рішенням, а відповідачем не надано жодних доказів її погашення, суд вважає доведеними вимоги позивача щодо можливості задовольнити його вимоги як кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, як зазначила колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України у справі № 6-11043св14, іпотека є способом задоволення забезпечених нею вимог іпотекодержателя (отримання виконання) за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання, тому задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості із позичальника не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. За таких обставин наявність двох судових рішень - про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок її погашення не свідчить про подвійність стягнення із боржника. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення №2064 від 09.03.2017 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1600,00 грн., який згідно положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved