Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2020 року, належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS] . У зазначеній квартирі зареєстрована громадянка [PERSON] , яка з 2010 року не проживає за вказаною адресою, чим в свою чергу створює позивачам, як власникам перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм майном. Відповідач не проживає за вказаною адресою протягом тривалого часу та не веде з позивачами будь-якого спільного господарства і не пов`язана з власниками квартири ніяким спільним побутом. Тому, просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14 лютого 2020 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Алперіною О.Ю., спадкоємцям зазначеного у свідоцтві майна гр. [PERSON] , 1934 року народження, який помер [INFO] є його донька [PERSON] на 1/2 частку та син [PERSON] на 1/2 частку. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з квартири, розташованої в [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 01 листопада 2006 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р., за реєстровим № 1-4589, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янськ 09 листопада 2006 року, за номером запису 9233 в книзі 6а/164. Таким чином, позивачам належить квартири [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка № 394, видана 06 березня 2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Синергія-БТ». Відповідач [PERSON] ,. у вказаній квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , - не проживає з 2010 року, що підтверджується Актом комітету мікрорайону «Центр-1» м. Слов`янська Донецької області № 56 від 13.03.2020 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1\~ст. 319 Цивільного Кодексу України\~зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири, право користування якою просять позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин з березня 2010 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, який позивачі сплатили при подачі даної позовної заяви у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved