Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся [PERSON], в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 31 березня 1990 року, актовий запис № 206 від 31 березня 1990 року, складений відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому. В обґрунтування позову зазначив, що подружжя від шлюбу має дитину - [PERSON], [INFO]. З червня 2018 року сімейне життя, ведення спільного господарства та сумісне життя між сторонами припинено. Спору про поділ спільного майна подружжя не має. Позивач вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати, судові витрати залишити за ним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином. В підготовчому провадженні сторони повідомили про можливість примирення подружжя. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 31 березня 1990 року зареєстрували шлюб у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 206 від 31 березня 1990 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER], виданим 31 березня 1990 року відділом ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому. Від шлюбу подружжя має повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 31 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану по місту Костянтинівки Донецької області. Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд згідно із ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року сторонам надавався строк на примирення тривалістю в один місяць, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено. Однак, в наданий судом строк сторони примирення не дійшли. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача [PERSON], що має істотне значення. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судовий збір, сплачений позивачем при подачі даного позову до суду, на його рахунок.

Outcome: approved