Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади села Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області в особі Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталія Михайлівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В позовній заяві позивач зазначила, [INFO] помер [PERSON] - чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2013 р. Факт перебування [PERSON] у шлюбі з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2005. Заповіт [PERSON] не складав. Відповідно до ч. 2. ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, Позивач належить до першої черги спадкоємців [PERSON] за законом. При цьому інші спадкоємці [PERSON] відсутні. Після смерті [PERSON] залишилось наступне належне йому майно: - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1200 га, що розташована на території с/т «Круглик-4» в с. В. Поштова Києво-Святошинського району Київської області (яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М.; копія договору додається, його оригінал знаходиться у Позивача); - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1200 га, що розташована на території с/т «Круглик-4» в с. В. Поштова Києво-Святошинського району Київської області (яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. 22.05.2018 представником позивача [PERSON] було подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Михайлівні заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. від 11.06.2018 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено. Постанову мотивовано тим, що оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] впродовж шести місяців з моменту його смерті та не була зареєстрована за адресою померлого на момент його смерті, то вона пропустила строк для прийняття спадщини. Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. 11.06.2018 зареєстровано у Спадковому реєстрі спадкову справу [PERSON] за номером 62548278. Копія витягу № 52232515 від 11.06.2018 про реєстрацію в Спадковому реєстрі додається. Тому вважають, що строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] року, був пропущений позивачем з поважних причин, з огляду на наступне. Так, неможливість своєчасної подачі позивачем заяви про прийняття спадщини Уґрунтовується тим, що позивач тривалий час перебувала за межами України (на території Російської Федерації). Дана обставина об'єктивно унеможливлювала звернення Позивача до відповідного нотаріуса в Україні. При цьому, така обставина не могла бути усунута Позивачем, адже здійснення поїздки з території Російської Федерації на територію України потребує значних фінансових затрат та організаційних заходів. З огляду на складне матеріальне становище та обмежені фінансові можливості. Позивач тривалий час була позбавлена можливості оплатити таку поїздку. З урахуванням усіх вищенаведених факторів, можливість звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини виникла у позивача лише після в'їзду в Україну у березні 2018 року. Також слід зауважити, що на момент смерті [PERSON] позивач не володіла інформацією щодо встановлених законодавством України порядку та строків прийняття спадщини, що також створювало перешкоди для реалізації нею свого права на спадкування та для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Отже, обставини (причини), у зв'язку з якими позивач пропустила строк для прийняття спадщини були: об'єктивними, адже не залежали від волі Позивача; непереборними, оскільки не могли бути усунуті позивачем; носили для позивача характер істотних труднощів, оскільки унеможливлювали подачу Позивачем заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач вважає, що причини пропуску [PERSON] строку для прийняття спадщини є поважними, а тому існують підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене просили визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Михайлівни заяви про прийняття спадщини, яка була відрита після смерті [PERSON] [INFO] року. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності за доказами наявними у матеріалах справи. Судом встановлено наступні факти. [INFO] помер [PERSON] - чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2013 р. Факт перебування [PERSON] у шлюбі з померлим [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.12.2005. Заповіт [PERSON] не складав. Відповідно до ч. 2. ст. 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом, мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач належить до першої черги спадкоємців [PERSON] за законом. При цьому інші спадкоємці [PERSON] відсутні. Після смерті [PERSON] залишилось наступне належне йому майно: - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1200 га, що розташована на території с/т «Круглик-4» в с. В. Поштова Києво-Святошинського району Київської області (яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.01.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М.; копія договору додається, його оригінал знаходиться у Позивача); - земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] загальною площею 0,1200 га, що розташована на території с/т «Круглик-4» в с. В. Поштова Києво-Святошинського району Київської області (яка належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.01.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. 22.05.2018 представником позивача [PERSON] було подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Тіщенко Наталії Михайлівні заяву [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. від 11.06.2018 [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено. Постанову мотивовано тим, що оскільки [PERSON] не подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] впродовж шести місяців з моменту його смерті та не була зареєстрована за адресою померлого на момент його смерті, то вона пропустила строк для прийняття спадщини. Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. 11.06.2018 зареєстровано у Спадковому реєстрі спадкову справу [PERSON] за номером 62548278. Тому вважають, що строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] [INFO] року, був пропущений позивачем з поважних причин, з огляду на наступне. Так, неможливість своєчасної подачі позивачем заяви про прийняття спадщини Уґрунтовується тим, що позивач тривалий час перебувала за межами України (на території Російської Федерації). Дана обставина об'єктивно унеможливлювала звернення позивача до відповідного нотаріуса в Україні. При цьому, така обставина не могла бути усунута позивачем, адже здійснення поїздки з території Російської Федерації на територію України потребує значних фінансових затрат та організаційних заходів. З огляду на складне матеріальне становище та обмежені фінансові можливості. Позивач тривалий час була позбавлена можливості оплатити таку поїздку. З урахуванням усіх вищенаведених факторів, можливість звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини виникла у позивача лише після в'їзду в Україну у березні 2018 року. Також слід зауважити, що на момент смерті [PERSON] позивач не володіла інформацією щодо встановлених законодавством України порядку та строків прийняття спадщини, що також створювало перешкоди для реалізації нею свого права на спадкування та для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини. Отже, обставини (причини), у зв'язку з якими позивач пропустила строк для прийняття спадщини були: об'єктивними, адже не залежали від волі позивача; непереборними, оскільки не могли бути усунуті позивачем; носили для позивача характер істотних труднощів, оскільки унеможливлювали подачу позивачем заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач вважає, що причини пропуску нею строку для прийняття спадщини є поважними, а тому існують підстави для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Оскільки, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов висновку, про можливість надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved