Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 26.10.2015 року помер її чоловік [PERSON], з яким вона в шлюбі перебувала з 03.01.1958 року. За час перебування в шлюбі подружжям було придбано квартиру [ADDRESS], шляхом внесення пайових внесків в кооператив ЖБК 7. Також, зазначає, що з 1968 року [PERSON] був, а позивач і на даний час є членом житлового будівельного кооперативу №7 в м. Буча по вул. Польовій, 28. В цьому ж році подружжя на підставі ордеру №110, виданого 02.02.1968 року виконкомом міської ради депутатів вселилось в зазначене вище житлове приміщення, де позивач проживає, по теперішній час. Як зазначає позивач, вартість [ADDRESS] пайовий внесок становила 2\~847, 69 карб. Право власності на [ADDRESS] зареєстровано 31.08.1995 року за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення Ірпінського міжміського бюро технічної інвентаризації № 13-330 за реєстровим № 228 від 31.08.1995 р. виданого згідно довідки ЖБК 7 № 11 від 12.07.1995 р. Внести відомості до відповідних державних реєстрів щодо вказаної квартири померлий чоловік за життя не встиг. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. 20.05.2016 року позивач звернулася до Бучанської міської нотаріальної контори Київської області із завою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, на що згідно постанови від 20.05.2016 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане вище майно. Тому просить, визнати за [PERSON] Іллінішною, право власності на частку у спільному майні подружжя на квартиру [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] Іллінішною, права власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS]. Представник позивача подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] Іллінішна та [PERSON] уклали шлюб 03.01.1958 року (а.с.9). Також, встановлено, згідно свідоцтва серії І-ОК № 349531 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучанського міського управління юстиції у Київській області, 26.10.2015 року помер чоловік [PERSON] Іллінішни [PERSON] (а.с.10). Крім того, суд зазначає, що відповідно до листа № 456 КП «Бучанське Бюро технічної інвентаризації», згідно реєстраційної книги №13 (ст. 130) право власності на [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого згідно довідки ЖБК 7 від 12.07.1995 р. №11. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, виходячи із встановлених судом обставин та зазначених норм Закону, оскільки [PERSON] на день смерті належала [ADDRESS], тому в порядку спадкування за законом після його смерті право власності на вказане нерухоме майно повинно перейти до його дружини [PERSON] Іллінішни. На підставі статей 1216-1218, 1220, 1261, 1268-1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved