Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 09.08.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Актовий запис № 1903. Однак сімейне життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу дітей вони не мають. Протягом останнього року вони не проживають разом. Подальше збереження сім'ї позивач вважає неможливим, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 09.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві. Актовий запис № 1903, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Спільних дітей сторони не мають. Судом встановлено, що сторони не проживають разом протягом останнього року. причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаєморозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаєморозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з серпня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та проживають за різними адресами. Строку для примирення сторони просили не надавати. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання позивача суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану та витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на сторони в рівних частинах, так як поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved