Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся представник позивача Шапошников О.О . В позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитним договором в розмірі 28 176,43 грн. та судовий збір в розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що 06 квітня 2016 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 21-604-838-2-16-Г. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2 Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Згідно до п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, загальний розмір кредиту складав 20000, 00 грн. та надавався на строк з 06 квітня 2016 року до 05 квітня 2019 року включно зі сплатою 10,00 % (десять процентів) річних за користування кредитом. 06 квітня 2016 року грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. передані Кредитним договором були видані Позивачем Відповідачу, що підтверджується випискою з банку. Згідно з п. 3.2.3 Кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі за Договором на передбачених Договором умовах. Пунктом 4.5 Кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу становить 1148,36 грн., який включає суму ануїтетного платежу та суму щомісячної комісійної винагороди, що сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Починаючи з жовтня 2016 року, в порушення умов п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2 Кредитного договору відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 12 липня 2019 року заборгованість за кредитом складає 17070, 56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 12 липня 2019 та випискою з рахунку. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за кредитним договором № 21-604-83/8-2-16-Г від 06 квітня 2016 року станом на 12 липня 2019 року становить 28 176,43 грн. Як вбачається в повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з додатками отримала 28 липня 2020 року, що підтверджується відміткою у поштовому повідомленні. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надала. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. 06 квітня 2016 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «МЕГАБАНК» було укладено кредитний договір № 21-604-838-2-16-Г. Відповідно до п.п. 1.1., 1.2 Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі, шляхом видачі з каси банку готівкою, а відповідач зобов`язався на умовах, передбачених Договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками. Згідно до п.п. 1.1, 1.2 Кредитного договору, загальний розмір кредиту складав 20000, 00 грн. та надавався на строк з 06 квітня 2016 року до 05 квітня 2019 року включно зі сплатою 10,00 % (десять процентів) річних за користування кредитом. 06 квітня 2016 року грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. передані Кредитним договором були видані Позивачем Відповідачу, що підтверджується випискою з банку. Починаючи з жовтня 2016 року, в порушення умов п.п. 1.1, 3.2.3, 4.2 Кредитного договору відповідачем не сплачуються вчасно та в повному обсязі ануїтетні платежі за кредитом. Станом на 12 липня 2019 року заборгованість за кредитом складає 17070, 56 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 12 липня 2019 та випискою з рахунку. Таким чином, загальна сума вимог Позивача до Відповідача за кредитним договором № 21-604-83/8-2-16-Г від 06 квітня 2016 року станом на 12 липня 2019 року становить 28 176,43 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ч.1 ЦК України). Як визначено ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач будучи ознайомленою з умовами кредитування, зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с. 12-13) станом на 12 липня 2020 року має заборгованість у розмірі 28176,43 грн., яка складається з наступного: -залишок кредиту - 17070,56 грн.; -залишок нарахованих та несплачених відсотків - 105,87 грн.; -залишок нарахованої та несплаченої комісії - 2000 грн.; -штраф - 9000 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, якими передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, суд, оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. За таких обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 28176,43 гривень підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню понесені та документально підтверджені вимоги позивача про стягнення судових витрат в розмірі 2102,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved