Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 25 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №DN81AR03110113, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 52091,72 гривень терміном до 24 липня 2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до вимог договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач сплачує відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконав, своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами згідно договору, внаслідок чого, станом на 20 вересня 2016 року має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 371503,74 гривень, яка складається з наступного: - 39793,62 гривень - заборгованість за кредитом; - 48837,31 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12845,61 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 270027,20 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором. Враховуючи право банку вимагати від відповідача погашення будь-якої частини заборгованості по кредиту, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь суму заборгованості лише в розмірі 90000,00 гривень, яка складається з: - 39793,62 гривень - заборгованість за кредитом; - 48837,31 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1369,07 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом, а також понесені позивачем судові витрати, зокрема, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1378,00 гривень. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судової повістки, а також судову повістку-повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 25 липня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №DN81AR03110113, відповідно до умов якого ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 52091,72 гривень терміном до 24 липня 2014 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором (а.с.7-9). Відповідно до п.7.1 кредитного договору, щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Згідно п.7.4 договору, при порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,00% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконав, в зв'язку з чим, станом на 20 вересня 2016 року, має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 371503,74 гривень, яка складається з наступного: - 39793,62 гривень - заборгованість за кредитом; - 48837,31 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12845,61 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом; - 270027,20 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором (а.с.4-6). Позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі лише 90000 гривень, з яких: - 39793,62 гривень - заборгованість за кредитом; - 48837,31 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1369,07 гривень - заборгованість з комісії за користування кредитом, і це не суперечить чинному законодавству. За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобов'язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1378,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 21 вересня 2016 року (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору.

Outcome: approved