Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. До спадкового майна, зокрема входить: сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «13-річчя Жовтня», розташованого в с. Новопідгородне Межівського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги за законом, крім позивача, є ще її сестра [PERSON] , яка 18 грудня 2018 року подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але жодних дій не вчинила, хоча й пропустила строк на прийняття спадщини. Факт її родинних відносин з спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про укладення шлюбу. З метою прийняття спадщини за законом позивач звернулася до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області. 16 січня 2020 року позивач отримала постанову про відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Заяву про відмову від прийняття спадщини позивач не подавала. Прийняття [PERSON] спадщини підтверджується також фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, до якого позивач відноситься як до свого майна. Проте в установлений законом строк вона не змогла належним чином оформити прийняття спадщини. Основними причинами не оформлення спадщини стали: відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку та невірне розуміння спадкового законодавства України. Позивач просить суд визнати їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву відповідно до якої проти позову не заперечує. В зв`язку з віддаленістю місця проживання просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України). Як вбачається із матеріалів спадкової справи, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 14 квітня 2006 року, актовий запис № 12. Згідно довідки №2144 виданої 28 грудня 2018 року Райпільським старостинським округом Межівської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] , до дня своєї смерті [INFO] . У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54418709 від 10.12.2018 року вбачається, що заповіт від імені померлої не посвідчувався. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями документів, а саме копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 29 серпня 1968 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Новопавлівською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 10 червня 1969 року; копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Красноармійським відділом РАГС, Донецької області 6 липня 1973 року; та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 22 грудня 1984 року. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,90 гектарів, в КСП «13-річчя Жовтня», розташованого в с. Новопідгородне, Межівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] . Згідно заяви позивача [PERSON] , остання 10 грудня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Філіпової І.П. для прийняття спадкового майна за законом після смерті [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2018 року до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Філіпової І.П. для прийняття спадкового майна за законом після смерті [PERSON] , звернулася також [PERSON] . Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 54418966 від 10.12.2018 року, приватним нотаріусом Філіповою І.П. 10.12.2018 року було проведено реєстрацію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіпової І.П. від 16.01.2020 року, вбачається, що [PERSON] було відмовленно у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивач пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~пропустила строк\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини у\~зв`язку з\~відсутністю оригіналів\~правовстановлюючих документів\~ на\~земельну ділянку\~та невірне\~розуміння спадкового\~законодавства України. Тобто, причини пропуску строку на прийняття спадщини, наведені у позовній заяві, є поважними. У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, також враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, а отже є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , - тривалістю 3 (три) місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішення суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved