Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам, про розстрочку сплати заборгованості по аліментам. Позов обґрунтований тим, що на виконанні державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області наявне виконавче провадження за виконавчим листом Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 17. 03. 2015 року № 334/551/15, про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дітей. 14.08.2019 року Державним виконавцем Букацелі С.І. Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області сформований розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 17. 03. 2015 року по липень 2019 року (включно) у розмірі 31 694, 54 грн. Заборгованість у\~Позивача за\~аліментами виникла\~у зв`язку\~обставиною,\~що має\~істотне значення. У Позивача склалася нова родина, [INFO] народилася донька [PERSON] . Малолітня [PERSON] , [INFO] є дитиною інвалідом підгрупи А та має діагноз - церебральний параліч. Позивач у\~2015\~році працював\~токарем на\~підприємстві МОТОР\~Січ у\~Запоріжжі та\~згідно наказу\~№ 405\~від 01.\~04.\~2015\~року вийшов\~з 01.\~04.\~2015\~року по\~05.\~01.\~2017\~року в особисту відпустку без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно наказу № 41/к від 12. 01. 2017 року позивачу продовжена з 06.01.2017 року по 21.06.17 року особиста відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та п`яти місяців. Згідно наказу № 1959/к від 27. 06.2017 року позивачу продовжена з 22. 06.2017 року по 7.12.2017 року особиста відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та одинадцяти місяців. Таким чином, Позивач у період з 01.04.2015 року по 07.12.2017 року (2 роки 8 місяців 6 днів) перебував у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з інвалідністю та знаходився на утриманні дружини [PERSON] . Згідно з довідки Пенсійного фонду України форма ОК-7, Позивач у вищезазначений період не мав жодного заробітку/доходу, однак заборгованість зі стати аліментів нараховувалась за період з 01.04.2015 року по 07.12.2017 року. Позивач вважає, що перебуваючи у період з 01.04.2015 року по 07.12.2017 року у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з інвалідністю з поважних причин утворилася заборгованість зі сплати аліментів та вважає, що така обставина дає підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а саме у розмірі 16 870,27 грн. Отже, нарахована заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 31694, 54 грн. Позивач просить про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам у розмірі - 16 870, 27 грн. та розстрочити сплату залишку заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 14 824, 27 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири грн. 27 коп.) на 24 місяці. Представник позивача надав заяву щодо слухання справи за відсутності позивача та представника. Підтримав позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надала відзив, відповідно до якого просила відмовити в задоволені позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилася. Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач є батьком трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . З наданих суду документів та за результатами перевірки Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2012 року (справа № 814/517/2012, провадження № 2/814/1323/2012) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 по справі 334/551/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] прийнято рішення зменшити розмір аліментів, що стягаються з [PERSON] до [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини до 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дітей, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що направити виконавчий лист. Згідно даних листа від 14.08.2019 № 59563580/13 Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Химич П.П. надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП 59563580. Згідно вказаного розрахунку загальний розмір заборгованості станом на 14.08.2019 становить 31694,52 грн. за період з 17.03.2015 року по липень 2019 року. Згідно вказаного розрахунку, що також не заперечувалось позивачем [PERSON] , останній протягом періоду з березня 2015 року по серпень 2018 року жодного разу аліменти не сплачував. За період з січня 2019 року по липень 2019 року позивачем так само аліменти не сплачувались. В обґрунтування позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, про розстрочення сплати заборгованості по аліментам позивачем до матеріалів надано свідоцтво про народження доньки [PERSON] серії [NUMBER] , медичну документацію на підтвердження стану здоров`я доньки [PERSON] , програм реабілітації, документи на підтвердження відсутності доходу у позивача, рахунки на оплату, квитанції про сплату коштів за медичні послуги. Положеннями\~ст.180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 192 СК України\~встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Правова норма, встановлена\~ст.197 СК України, відповідно до якої за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених\~статтею 197 СК України\~умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Комплексний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що аліменти на утримання дитини підлягають сплаті тим з батьків, який проживає окремо від дитини. Повне звільнення платника аліментів від їх сплати можливе лише за його позовом у разі наявності для того істотних обставин. Перебування позивача у період з 01.04.2015 року по 07.12.2017 року у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною з інвалідністю, відсутність доходу, й перебування на утриманні дружини не може слугувати достатніми підставами для звільнення позивача від заборгованості по аліментам. Суд враховує, що позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 192 Сімейного Кодексу України на звернення до суду у 2015 році з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів з урахуванням народження третьої дитини, перебуванням матері дитини у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та вкрай важкого матеріального становища, що склалось. Частина друга\~статті 129 Конституції України\~визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. За\~ст. 81 ЦПК\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач підтверджує той факт, що утримання двох неповнолітніх дітей тривалий час не здійснювалось, належні грошові кошти дітям не були сплачені, відтак їх сплата становить його обов`язок. Та обставина, що він періодично здійснював додаткові витрати на дітей, купував речі до кожного сезону року, купував необхідні предмети та речі до шкільного сезону не підтверджені належними та допустимими доказами. До того ж такі обставини, не є виключними обставинами які свідчили б про необхідність припинення обов`язку сплатити на утримання дітей заборговану грошову суму.\~\~\~Відсутність роботи у зв`язку із перебуванням позивача у відпустці по догляду за дитиною, та відсутність доходу у позивача також не є підставою для звільнення від встановленого обов`язку щодо утримання неповнолітніх дітей. Відтак суд вважає зазначені позивачем обставини такими, які не мають істотного значення у розумінні частини другої\~статті 197 СК України\~і не є достатньою підставою для його звільнення від сплати заборгованості, яка утворилась через несплату позивачем аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з вказаного, суд приходить до висновку, що підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам відсутні, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі. Щодо розстрочки сплати заборгованості по аліментах суд приходить до наступного. Згідно із ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до ч. 1 ст.18 ЦПК України\~судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Частиною 1 ст. 197 Сімейного кодексу України передбачено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновків, що задоволення вимог про відстрочення або розстрочення сплати заборгованості за аліментами можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість сплачувати грошові кошти на утримання дітей. З наведених норм вбачається, що суд може відстрочити чи розстрочити сплату заборгованості за аліментами лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні своїх аліментних зобов`язань або наявність яких робить їх виконання неможливим. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок існує незалежно від наявності рішення суду щодо стягнення аліментів з одного з батьків. Обов`язок, щодо матеріального забезпечення дітей виник у позивача [PERSON] не з моменту ухвалення рішення, а з моменту народження [PERSON] та [PERSON] і за наявності належного виконання вказаного обов`язку позивачем, заборгованість була б меншою або відсутньою. Скрутне матеріальне становище, наявність у позивача третьої дитини інваліда з дитинства, є тими обставинами, які можуть бути враховані при розгляді питання про зменшення розміру стягуваних аліментів, право на що позивачем було використано при зверненні з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, як встановлено було судом, і не є підставою для розстрочення сплати заборгованості за аліментами у розумінні\~ч. 1\~ст. 197 СК України. За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для розстрочення сплати заборгованості зі сплати аліментів, а тому вимоги позивача у цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed