Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

До суду звернувся заступник начальника відділу ДВС Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції Целіщев А. О. про розшук боржника [PERSON], у якому посилався на те, що у відділі ДВС Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні знаходяться виконавче провадження №4/518, виданого 12.10.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1496264,21 гривень. Просив прийняти рішення про розшук боржника у зв'язку з тим, що боржник ухиляється від сплати заборгованості та його місце знаходження не відомо. У судовому засіданні заступник начальник відділу ДВС Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції Целіщев А. О. подання підтримав та просив його задовольнити. Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Пунктом 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел. Судом встановлено, що в провадженні на виконанні у відділі ДВС Новгород-Сіверського міськрайонного управління юстиції на примусовому виконанні знаходяться виконавче провадження №4/518, виданого 12.10.2011 року Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ комерційний банк «Надра» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 1496264,21 гривень. Державний виконавець зазначає те, що боржник від сплати заборгованості ухиляється та місце знаходження його не відоме, на що й посилається обґрунтовуючи своє подання. Про те, державним виконавцем не надано докази про те, що [PERSON] не перебуває на обліку у податковій інспекції, як платник податків, відомості про наявність чи відсутність реєстрації у пенсійному фонду, докази про те, що останній не перебуває на лікуванні у медичній установі. З урахуванням викладеного вбачається, що державний виконавець звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника не вжив всіх заходів необхідних для задоволення зазначеного клопотання, а тому клопотання не є обґрунтованим та не доведене належним доказами. Більш того, з досліджених в судовому засіданні довідки про реєстрацію місця проживання вбачається, що боржник [PERSON] знятий з реєстрації 10.04.2009 року з вибуттям до Київської області, Святошинського району, смт.Гостомель. Згідно пояснення громадянки [PERSON] вона є власником квартири з 10.04.2009 року, та їй відомо, що бувший власник [PERSON] мешкає біля м.Київа. Таким чином, дослідженими матеріалами подання та доданими до нього документами не підтверджується ухилення боржника [PERSON], від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а державний виконавець звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника не вжив всіх заходів необхідних для задоволення зазначеного клопотання, а тому подання не є обґрунтованим та не доведене належним доказами. у зв'язку з чим подання про оголошення його розшуку задоволенню не підлягає та в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed