Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу вони мають малолітніх дітей. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] з`явився, позовну заяву підтримав в повному обсязі та зазначив, що з відповідачем не проживають разом з листопада 2019 року.Просив суд розірвати шлюб із [PERSON] . Стверджував, що процес відродження родини є неможливим, оскільки він проживає з іншою жінкою. Позивач категорично заперечував щодо надання строку для примирення подружжя. Відповідач [PERSON] також з`явилася в судове засідання, просила суд надати строк для примирення, заперечувала щодо позовних вимог. Не заперечувала щодо обставин, зазначених позивачем відносно проживання його з іншою жінкою, але вважає, що можливо зберегти сім`ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 31.07.2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 410. Позивач та відповідач мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 26 січня 2011 року, та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 10.02.2012 року. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved