overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

До Оболонського районного суду надійшли цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя. 03.12.2015р. до суду надано клопотання про забезпечення позову та призначення додаткової судової будівельно- технічної експертизи. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що з метою зясування правових підстав поділу між сторонами незавершеного будівництвом будинку, експерт який проводив дослідження не зміг в повному об'ємі виконавти ухвалу суду, у зв'язку з незабезпеченням доступу до внутрішніх приміщень об'єктів дослідження, що в подальшому ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. У зв'язку з викладеним представник просить суд вжити заходи забезпечення позову, передбачені ч.3 ст. 151 ЦПК, а саме зобов'язати [PERSON] та [PERSON] надати доступ до об'єктів та їх внутрішніх приміщень, розташованих на земельній ділянці за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаюся на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У відповідності з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яким можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів. Суд, дослідивши зміст позовної заяви, зміст заяви позивачки, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що садовий будинок та належні до нього сарай, вбиральня, колодязь, та огорожа, що знаходяться за адресою [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] на підставі приватної власності на нерухоме майно, земельна ділянка, яка розташована та території СТ « Джерело» Рожнівської сільської ради, площею 0, 0578 га з цільовим призначенням для ведення садівництва належить на праві власності [PERSON]. Таким чином позивачкою за первісним позовом не надано доказів щодо наявності за адресою [ADDRESS] об'єктів та їх внутрішніх приміщень ті інших господарських будівель, а також доказів належності цього об'єкту до права спільної сумісної власності подружжя, враховуючи відсутність достатніх даних, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приймає рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Окрім того питання про призначення судової будівельно- технічної експертизи по дані справі вже вирішувалось судом, що підтверджується висновком від 10.07.2014р. за № 367/14-43.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області (за підсудністю) надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (далі-Відповідач). Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір № б/н від 19.08.2009 року, шляхом підписання заяви на отримання банківських послуг, за умовами якого відповідачем отримано кредит у розмірі 1200,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, в зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 07.11.2017 року має заборгованість 20254,53 гривень, яка складається з наступного: 6577,41 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 736,08 гривень - заборгованість за по відсотках за користування кредитом, 11500,35 гривень - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 940,69 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 20254,53 грн., у зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить в судовому порядку стягнути з відповідача суму заборгованості за договором та сплачений ним судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явися, але надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань до суду не подав. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 01 вересня 2006 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через протиріччя поглядів на життя, несумісність характерів та втрату поваги один до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вже більше року подружні стосунки між подружжям припинено, проживають вони з відповідачкою окремо та спільного господарства не ведуть, а тому позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 01 вересня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 78, зареєстрований Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області. Від шлюбу у сторін малолітня дитина: син - [PERSON], [INFO]. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 01 червня 2007 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають спільних двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного, постійні сварки з вини відповідача, що негативно впливає на виховання дітей. Перебуваючи у шлюбі подружжя проживає окремо, а шлюбні відносини припинені протягом року не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 01 червня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 121 від 01 червня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають від шлюбу мають спільних двох дітей: неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] та малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 02 грудня 2002 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного, також повідомляє, що шлюбні відносини між сторонами припинені. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 02 грудня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 29, а Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 02 жовтня 1982 року з відповідачем - [PERSON] зареєструвано шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протиріччя поглядів на життя та несумісність характерів, відсутність взаємної любові та поваги. Подружні стосунки з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 02 жовтня 1982 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Краснослобідською сільською радою Обухівського району Київської області, про що зроблено запис № 29 від 02 жовтня 1982 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 02 червня 2007 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, і перебуваючи у шлюбі проживають тривалий час окремо, а шлюбні відносини фактично припинені. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 02 червня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 34 від 02.06.2007року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 351, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області 31.10.2007 року та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] актовий запис № 12, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області 11.01.2013 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 03 червня 1978 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають повнолітніх дітей. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і перебуваючи у шлюбі подружжя з 2011 року проживає окремо, а шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, а позивач проживає з іншою жінкою. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 03 червня 1978 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Українською селищною радою Обухівського району Київської області, зроблено запис № 53 від 03 червня 1978 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторнами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved