Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб з відповідачкою, зареєстрований 12.11.2010 року виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району за актовим записом № 34, від якого вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], не склався, шлюбні відносини фактично припинені, відповідачка проживає окремо, і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, претензій матеріального характеру не має, питання сплати аліментів на утримання доньки вирішив добровільно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, претензій матеріального характеру не має, питання сплати аліментів на утримання доньки вирішила добровільно, просила залишити їй прізвище чоловіка [PERSON]. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 12.11.2010 року, про що зроблено актовий запис № 34 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого виконкомом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 13.09.2013 року, про що зроблено актовий запис № 31 (а.с.5). Сторони домовилися, що донька після розірвання шлюбу буде проживати разом з відповідачкою, за взаємною згодою вирішили питання її утримання. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з січня 2015 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Претензій майнового характеру один до одного сторони не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими і відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України їх шлюб необхідно розірвати. Позивач сплатив судовий збір в розмірі, визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір», а саме 243 грн. 60 копійок. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати позивача на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved