Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов зазначений вище позов, у якому позивач вказав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 25.09.2009 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2013 року з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня.Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо та відповідач не дає можливості зустрічатися з дітьми. Після неодноразових невдалих спроб вирішити з відповідачем питання зустрічі з дітьми за взаємною згодою позивач звернувся з заявою до органу опіки та піклування. 27 червня 2017 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №9 було встановлено такий спосіб його спілкування з дітьми: кожної 1, 3 субота місяця з 09:00 до 17:00 години; кожної 2, 4 неділя місяця з 09:00 до 17:00 години. Проте, відповідач рішення комісії ігнорує та чинить перешкоди у спілкуванні з сином. Посилаючись на ст.ст.11,\~15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.141,\~157,\~159 СК України,\~позивач просив суд: -зобов'язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми; -визначити наступний порядок спілкування позивача з дітьми: кожну неділю місяця з 09:00 до 17:00 год.; -у період відпустки батька спілкування з дітьми проводити цілодобово тривалістю ? частини щорічної відпустки батька; -місце спілкування з дітьми визначається батьком самостійно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та просив суд задовольнити його. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов визнали частково, запропонували свій порядок зустрічей і спілкування з дітьми. Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши учасників судового засідання, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 25.09.2009 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується копією рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області. Від шлюбу сторони мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження за актовим записом № 09 від 02.06.2002 року, вчиненого Листопадівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження за актовим записом № 8 від 17.07.2013 року, вчиненого виконкомом Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. В свідоцтвах про народження дітей у рядку «Батько» записаний [PERSON], у рядку «Мати»\~ [PERSON]. Діти сторін проживають разом з відповідачем. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2013 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, в розмірі 1/3 частини його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 26 липня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією вищевказаного рішення суду. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що підтверджується довідкою про доходи та сторонами не оспорюється. Протягом останнього року сторони проживають окремо та відповідач не дає можливості зустрічатися позивачу з дітьми. Сторони не дійшли взаємної згоди у питанні спілкування та зустрічей позивача з дітьми. Відповідно до положень ст.ст.\~141,\~151,\~155,\~157,\~159 СК України\~батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, які не суперечать закону, моральним засадам суспільства. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод, а суд визначає способи участі батьків, місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.9 Конвенції про права дитини, ратифікованої в Україні\~постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року N789-XII, держави-учасниці забезпечують те,\~\~щоб\~\~дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення\~\~необхідне\~\~в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення\~\~може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.\~\~\~\~ Досліджені у ході судового розгляду письмові докази по справі вказують, що позивач проживає у [INFO], є військовослужбовцем та працює в Новомиргородському РВК, сплачує аліменти на утримання дітей в повному обсязі, за місцем проживання характеризується позитивно, має всі умови для належного спілкування та виховання дітей, бажає приймати участь у вихованні дочок (а.с. 13-14, 43). 27 червня 2017 року рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №9 було встановлено такий спосіб спілкування позивача з дітьми: кожної 1, 3 субота місяця з 09:00 до 17:00 години; кожної 2, 4 неділя місяця з 09:00 до 17:00 години (а.с.12). Проте, як встановлено у судовому засіданні, відповідач рішення комісії ігнорує та чинить перешкоди у вихованні та спілкуванні позивача з дітьми. Доводи відповідача про неналежну поведінку [PERSON] у суспільстві та по відношенню до своїх дітей, невиконання ним батьківських обовязків не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Проте, суд, враховуючи необхідність відвідування навчальних закладів, можливість відвідування секцій, факультативів, особистої підготовки у навчанні, не може погодитися з порядком зустрічей які просить позивач. Що стосується часу спілкування позивача з дітьми, то суд визначає такий порядок побачень: - систематичні побачення батька з дітьми кожної 1, 3 неділі місяця з 09:00 до 15:00 години; кожної 2, 4 неділі місяця з 09:00 до 17:00 години; у період відпустки батька спілкування з дітьми проводити цілодобово тривалістю ? частини щорічної відпустки батька, але не більше 30 днів на рік; місце спілкування з дітьми визначається батьком самостійно з повідомленням матері про їх з дітьми місцеперебування. На думку суду встановлення саме такого порядку зустрічі не буде суперечити інтересам дітей, не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і відповідатиме обсягу прав та обов'язків батька щодо його неповнолітніх дітей. На підставі вищевикладеного, з урахуванням віку, стану здоровя дітей, рівності прав та обов'язків щодо дітей обох батьків, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Outcome: partial