Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 29.07.1995 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхівцевської міської Ради Дніпропетровської області. Актовий запис № 35. В період шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. В грудні місяці 2015 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, а з березня 2016 року стали проживати окремо. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному об»ємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 29.07.1995 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Верхівцевської міської Ради Дніпропетровської області. Актовий запис № 35, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у них народилися діти: син - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з грудня 2015 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та з березня 2016 року проживають окремо. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України та витрати по сплаті судового збору потрібно покласти на позивача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved