Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Покровської міської ради про визнання дійсним біржового договору, визнання права власності на квартиру. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 жовтня 1999 року позивач придбав у власність квартиру [ADDRESS] , продавцем виступила Красноармійська об`єднана державна податкова інспекція в Донецькій області. В підтвердження вказаної угоди укладено біржовий договір № 36 від 11.10.1999. Відповідно до п.1.1. Договору Продавець продав, а Покупець придбав однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.1.2. Права власності Продавця переходить до Покупця з моменту реєстрації цього Договору на біржі. Так, Договір № 36, зареєстрований за № 151 від 11.10.1999 в Селидовській біржи нерухомості. Після виконання умов Договору, а саме внесення вартості придбаної на біржі квартири в сумі 1425,6 гри. у касу Селидовської біржи нерухомості Державним комунальним підприємством «Красноармійське бюро технічної інвентаризації» право приватної власності на квартиру зареєстровано за позивачем, за реєстрованим номером № 61 від 10.11.1999. Правочин обома сторонами повністю виконаний. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. З цього моменту позивач став проживати за вищевказаною адресою, використовує квартиру для постійного проживання, зробив ремонт, регулярно оплачує комунальні послуги та утримує її в належному санітарно-технічному стані, тобто постійно та відкрито користується квартирою. Позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ Донецької області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Рішення державного реєстратора на нерухоме майно Центра надання адміністративних послуг м. Покровськ Донецької області № 56149342 від 14.01.2021 - в державній реєстрації права власності відмовлено. Позивач просить суд визнати біржовий договір № 36 (договір купівлі-продажу нерухомого майна) від 11.10.1999 квартири [ADDRESS] ), між [PERSON] , [INFO] та Красноармійською об`єднаною державною податковою інспекцією, зареєстрований Селидовській біржі нерухомості № 151 від 11.10.1999, дійсним. Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.02.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідачем Покровською міською радою надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що чинним Цивільним кодексом України не передбачено можливості визнання дійсним правочину, який підлягає обов`язковій державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з державною реєстрацією. Відповідач вважає, що відсутні підстави, передбачені законодавством для визнання дійсним договору. Покровська міська рада просить суд розглянути справу без участі представника міської ради. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідно до статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Рішенням державного реєстратора від 14.01.2021 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.01.2021 року, яку подав [PERSON] для проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим законом (а.с.8). Відповідно до біржевого контракту № 145 від 11.10.1999 року, укладеного на Селидівській біржі, продавець Красноармійська об`єднана державна податкова інспекція в Донецькій області продав, а покупець [PERSON] придбав однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,2 кв.м., житловою 17,9 кв.м. Строк передачі: протягом 10-ти календарних днів після підписання дійсного контракту з оформленням відповідних документів та виконання умов по договору купівлі-продажу № 36 від 11.10.1999 року(а.с.9-10). Відповідно до договору № 36 від 11.10.1999 року продавець - уповноважений представник Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції в Донецькій області продав, а [PERSON] придбав однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 35,2 кв.м., житловою 17,9 кв.м. (а.с.11-12). Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована Красноармійським бюро технічної інвентаризації 10.11.1999 року, реєстрова книга № 21 за реєстровим № 61 (а.с.15). Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. У відповідності до\~ст. 227 ЦК УРСР, в редакції станом на дату укладання договору купівлі-продажу, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48\~цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до частини 1 Закону України\~від 10.12.1991\~року №\~1956-ХІІ\~«Про товарну\~біржу» (в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину), товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій. Згідно\~ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених умов, а саме: якщо вона являє собою куплю-продаж, допущений до обороту на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. (ч. 2ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»). Тобто, чинне на момент укладання спірного правочину законодавство, а саме ч.2\~ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», дозволяло укладати угоди купівлі продажу нерухомого майна за участю фізичних осіб, без нотаріального посвідчення біржового контракту. Відповідно до абз. 3 п. 2 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. Оскільки в даних правовідносинах наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу\~ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» та ст.\~277\~ЦК Української\~РСР 1963 року, Закон України «Про товарну біржу» було прийнято в 1991 року, а Цивільний кодекс на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року, тому при вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування сторонами спірного правочину ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» (як нормативного акта, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. Таким чином, сторони виконали всі умови договору купівлі-продажу, у результаті яких наступили юридичні наслідки, а саме одна сторона передала іншій квартиру. Отже, докази щодо виконання умов договору купівлі-продажу ніким не спростовані та свідчать про те, що позивач є добросовісним набувачам нерухомого майна. Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої права власника, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не був нотаріально посвідчений. Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved