Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Крюківського районного суду звернулося КП «Теплоенерго» та прохали ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію та підігрів води в сумі 1086 грн. 33 коп. та 243 грн. 60коп судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що відповідач користується послугами КП «Теплоенерго», але починаючи з 2001 року не сплачує за надані послуги. В добровільному порядку сплатити борг відмовляється, тому вони вимушені звернутися до суду для вирішення спору в судовому порядку. В судове засідання позивач не з*явився, направив клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримають в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодилася, вважає розцінки невірними, прохала суд врахувати строк позовної давності. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідач прописана , проживає та є власником квартири [ADDRESS]. Власником житла є [PERSON] Житловому приміщенню за адресою [ADDRESS] присвоєно ор № [NUMBER]. За рішенням Кременчуцької міської ради № 879 від 16.08.2002р. КП «Теплоенерго» визначено виконавцем послуг з гарячого водопостачання та теплопостачання. Між позивачем КП «Теплоенерго» та відповідачем виникли цивільно-правові відносини, які породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату на комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судовим розглядом встановлено, що сторони не полягають в договірних відносинах, однак як встановлено позивач скоїв на користь іншої сторони певні дії ,а саме постачав теплову енергію ,а відповідач користувався цією енергією, а тому згідно з вимогами ч.2 ст.509 ЦК України кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов'язань. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін. Відповідно до ст. 263 ЦК України боржник, що порушив зобов'язання повинен відшкодувати кредитору заподіяні цим збитки. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено в договорі або в законі. Докази, які б спростували зобов'язання відповідачів проводити оплату за спожиті послуги в матеріалах справи відсутні. На підставі вище наведеного, суд вважає, що згідно доказів наданих позивачем і не спростованих відповідачами, станом на 01.11.2014р. заборгованість відповідача складає 1086 грн.33 коп. Оскільки відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності, тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості, яка утворилася станом на 01.10.2011 р. в сумі 403грн. 93 коп. слід відмовити. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сума заборгованості відповідача в межах строку позовної давності складає 682 грн. 40 коп., за період часу з 01.12.2011року по 01.10.2014року, яка повинна бути стягнена з відповідача на користь позивача . Відповідно до ст. 88 ЦПК України сторони, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути судові витрати. Вимоги, що до сплати заборгованості суми поза строку позовної давності задоволенню не підлягають. Тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial