Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про визнання за ним права власності на 5/18 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель домоволодіння [ADDRESS] , в порядку набувальної давності. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що після смерті його батька [PERSON] він отримав у спадщину 5/18 часток зазначеного будинку. Спадкоємцями також були його мати- [PERSON] та брат [PERSON]. Усі спадкоємці спадщину прийняли. Мати померла у 2010році. Брат - [PERSON] помер у 1994році. Дружина брата, відповідачка у справі [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті брата не зверталась і не бажає її приймати. З 2000року він постійно проживає у спірному будинку, користується ним та земельною ділянкою, як власник сплачує всі комунальні платежи. Здійснює необхідний ремонт будинку. З цих підстав вважає, що відповідно до приписів ст.. 344 ЦК України набув право власності на 5/18 часток житлового будинку по [ADDRESS], що належали [PERSON], за набувальною давністю. [PERSON] позов визнала зазначивши, що в спірному будинку вони з чоловіком [PERSON] не проживали. Після його смерті вона не зверталась із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, як і не подавала заяву про її відмову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В суді з вірогідністю встановлено, що 5/6 часток житлового будинку розташованого по [ADDRESS] належало на праві власності [PERSON]. Останній помер [INFO]. Спадкоємцями першої черги, спадкового майна [PERSON] були дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. Всі спадкоємці спадщину прийняли спадщину, про що [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину в 1/3 частці кожен. [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька не отримав та не зареєстрував за собою спадкових прав. Як вбачається із свідоцтва про смерть , [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до інформації Першої Слов'янської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. 06 вересня 2010року за договором дарування [PERSON] подарува [PERSON] належній їй 8/18 часток житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. За даними БТІ та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на теперішній час зареєстровано право власності на житловий будинок [ADDRESS] Донецької області за [PERSON] 13/18 часток, за [PERSON] - 5/18 часток. Позивач, як на підставу своїх вимог про набуття права власності на 5/18 часток житлового будинку [ADDRESS], посилається на положення ст.344 ЦК України. Так ч.1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито , безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.9 роз'яснень наданих в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від.07.02.2014року, зазначено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Пунктом вісім прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набуття чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що ЦК України набув чинності з 1 січня 2004року, норми ст.344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001року. Перевіряючи доводи позивача суд посилається на надані ним докази. Так посилаючись на те, що [PERSON] користується та добросовісно володіє 5/18 часток житлового будинку [ADDRESS], що належать [PERSON], однак були успадковані [PERSON], що підтверджено в суді, з 2000року, позивач як на докази посилається на довідку голови квартального комітету мікрорайону «ЖД №2», в якій зазначено, що [PERSON] дійсно проживає по [ADDRESS] з 2000року. Разом з тим така довідка викликає сумнів, оскільки відповідно до копії паспорта та домової книги на зазначене домоволодіння, є відмітки про проживання та реєстрацію в будинку [ADDRESS]. З цих документів вбачається, що 30.12.1983року [PERSON] був зареєстрованим в [ADDRESS]. І лише 19.01.2011року було його було знято з реєстрації за зазначеною адресою та зареєстровано за адресою [ADDRESS]. Зазначена обставина підтверджується також договором дарування, укладеним між [PERSON] та [PERSON] від 06.09.2010року, в якому місце проживання обдарованого ([PERSON].) зазначено- [ADDRESS]. Надані позивачем в якості доказів, квитанція про сплату за газ за жовтень 2014року в будинку [ADDRESS] та акти звірки розрахунків за електроенергію за цією ж адресою від 12.02.2013року та від17.09.2014року, на думку суду не можуть бути доказами володіння позивачем спірним майном саме із зазначеної ним дати, з 2000року. Інших доказів з цього приводу суду не надано. За таких обставин суд вважає не доведеним факт безперервного володіння спірним нерухомим майном позивачем протягом 10 років. Іншою підставою для визнання власності за набувальною давністю є добросовісність володіння, тобто особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Враховуючи викладені доводи позивача, останній зазначає, що добросовісно користується та володіє спірним майном з 2000року. При цьому , як пояснила в суді представник позивача, останньому було відомо про те, що [PERSON] помер [INFO], він отримав право на спадщину після смерті батька у вигляді 5/18 часток житлового будинку [ADDRESS] м. Слов'янська та спадкоємцем [PERSON] є його дружина [PERSON]. Ці обставини знаходять своє підтвердження , крім викладених в позові обставин, заявою [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька від 01.03.1999року та виданим свідоцтвом про право на спадщину від 01.03.1999року. В цих документах якраз і зазначається про наявність іншого спадкоємця, який отримав право на спадщину- [PERSON].. Встановлені обставини свідчать про те, що на час заволодіння спірним майном ( приймаючи доводи позивача про таке заволодіння з 2000року чи пізніше) [PERSON] було відомо про наявність права на це майно в інших осіб, в даному випадку відповідачки, про що він сам зазначає в позові. Таким чином встановлені обставини свідчать, що при заволодінні чужим майном позивач знав і міг знати про відсутність у нього підстав для набуття права власності та про наявність інших осіб, яким таке право належить. Матеріалами справи встановлено, що відповідачка, як спадкоємець першої черги до спадщини [PERSON], не зверталась до нотаріальної контори про відмову від спадщини, тому не вважається такою, що не прийняла спадщину. Таким чином встановлені у справі обставини, свідчать , що у [PERSON] відсутні підстави для набуття права власності на 5/18 часток житлового будинку [ADDRESS] м. Слов'янська Донецької області в порядку набувальної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed