Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи: Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності та зняття арешту. Свої вимоги обґрунтували тим, що з на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2004 року у справі № 2-5170-2004 року визнано законною та правомірною угоду між ним та [PERSON] про придбання недобудови та будівельних матеріалів, розташованих за адресою: [ADDRESS] . На підставі зазначеного судового рішення та рішення Слов`янської міської ради від 25 листопада 2004 року № 706, позивачем отримано у приватну власність шляхом приватизації земельну ділянку, загальною площею 0,0987 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1414100000:01:016:0224. Згодом, позивачем побудовано на вказаній земельній ділянці будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , на який отримано Технічний паспорт, Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а також він звернувся до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на наведений житловий будинок. За результатами розгляду заяви позивача, державним реєстратором винесено рішення № 47008547 від 23 травня 2019 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з тим, що наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, значиться арешт нерухомого майна будинок [ADDRESS] ,який накладено державним виконавцем ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови б/н від 18 січня 2010 року у відношенні боржника [PERSON] . 27 травня 2019 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного відділу ДВС із заявою про зняття арешту, надавши документи, які підтверджують його право на спірний об`єкт нерухомості, однак 24 червня 2019 року отримав рішення про відмову у знятті обтяження у вигляді арешту із вказаного будинку. Вважає, що спірне майно набуте ним правомірно. Проте, позивач не може скористатись правом власності на нього, оскільки не може володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Просить суд, визнати за ним право власності на нерухоме майно житловий будинок, загальною площею 82,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також зняти арешт і заборону на відчуження, що накладені постановою державного виконавця ВДВС Слов`янського міськрайонного управління юстиції б/н від 18 січня 2010 року на наведений об`єкт нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження. Також, просить суд, стягнути з відповідача на його користь судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача Руденська В.В. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на заявлених позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про дат, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: Слов`янського МРВ, про визнання права власності та зняття арешту, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 вересня 2004 року у цивільній справі № 2-5170-2004 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визнання угоди дійсною та визнання право власності на будівельні матеріали, позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Визнано такою, що відбулась та дійсною угоду письмовий договір купівлі-продажу будівельних матеріалів, розташованих за адресою: [ADDRESS] , - укладену 23 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] . Крім того, визнано за [PERSON] право власності на будівельні матеріали: бутобетон на суму 560,00 грн., цеглу б/в на суму 185,00 грн., гіпсоблок на суму 950,00 грн., кирпи 525,00 грн., кирпи б/в на суму 182,00 грн., ліс кругляк на суму 825,00 грн., шифер на суму 686,00 грн., віконні та дверні перемички на суму 264,00 грн., кирпич на суму 263,00 грн., розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 105758, виданого 15 грудня 2004 року Слов`янською міською радою на підставі договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2004 року та рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 706 від 25 листопада 2004 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована на території Слов`янської міської ради, за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, позивачем за наведеною адресою збудовано житловий будинок, гараж, вбиральну-душ та навіс. 21 травня 2019 року з заявою та наведеними вище документами [PERSON] звернувся до державного реєстратора з метою проведення державної реєстрації на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Проте, 23 травня 2019 року державним реєстратором винесено Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 47008547, у зв`язку з наявними зареєстрованими обтяженнями речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на будинок за адресою: [ADDRESS] , - на підставі постанови б/н від 18 січня 2010 року державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, накладено арешт. Власником наведеного об`єкту нерухомого майна зазначено відповідача у даній справі [PERSON] . Згідно з відповіддю Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби № 14.19-20/14448/32355 від 24 червня 2019 року, за даними ЄДРВП та АСВП, за боржником [PERSON] , ІНН: [NUMBER] , містяться відомості про не завершені виконавчі відчуження у Слов`янському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області. Відомості про сплату боржником [PERSON] , [INFO] , боргу у державного виконавця Слов`янського МРВ ДВС, відсутні. У зв`язку з викладеним, підстави для зняття арешту на зазначений об`єкт нерухомості відсутні. Відповідно до Довідки № 34810, виданої 09 липня 2019 року Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, згідно з системою АСВП на виконанні у Слов`янському МРВ ДВС виконавчі провадження щодо [PERSON] не перебувають та не надходили. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно, яке на момент накладення арешту не належало боржнику [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частинами першою-другою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна\~(коштів)\~боржника застосовується\~для забезпечення\~реального виконання\~рішення. Арешт\~на майно\~(кошти)\~боржника накладається\~виконавцем шляхом\~винесення постанови\~про арешт\~майна (коштів)\~боржника або\~про опис\~та арешт\~майна (коштів)\~боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Згідно з ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У зв`язку з викладеним та, беручи до уваги, що власником майна, на яке державним виконавцем накладено арешт, фактично є позивач, суд приходить до висновку, що зазначений арешт підлягає зняттю. Згідно із ч. 2\~ст. 331 ЦК України,\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналізуючи положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року слід зазначити, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, подаються такі документи: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Крім того, надання документа, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомості поштової адреси не вимагається, якщо його побудовано на земельній ділянці, яку зареєстровано у встановленому законом порядку, із обов`язковим зазначенням кадастрового номеру. Матеріали справи свідчать про те, що у даному випадку предметом судового розгляду є спір щодо права власності на нерухоме майно. Позивач вважає себе власником, оскільки ним було створено (збудовано) спірне майно. Проте, матеріали справи не містять документів, які б свідчили про те, що спірне майно введено до експлуатації. Статтею 331 ЦК України\~не передбачено можливості визнання права власності на недобудоване нерухоме майно в судовому порядку. Аналогічна право позиція міститься в постанови Вищого господарського суду від 15 березня 2017 року (справа № 909/935/15). Отже, скасування арешту, накладеного на майно позивача, фактично усуває перешкоди у проведенні державної реєстрації [PERSON] свого права власності на спірне нерухоме майно та надає останньому можливість для повторного ініціювання процедури державної реєстрації на новостворене нерухоме майно. За викладених обставин, суд вважає за належне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання за ним права власності на спірне майно. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial