Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: За життя [PERSON] отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], Козелецького району, Чернігівської області; земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, площею 0,0708 га, яка розташована за адресою [ADDRESS], Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, загальною площею 2,1791 га, в тому числі: рілля площею 0,8988 га, сіножать площею 0,9270 га, пасовище площею 0,3533 га, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, загальною площею 2,2151 га, в тому числі: рілля площею 0,9348 га, сіножать площею 0,9270 га, пасовище площею 0,3533 га, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Але вище вказані державні акти на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] були втрачені. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачені державні акти на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходили. Для позивача у справі, [PERSON] є матір'ю, вказані родинні відносини підтверджуються відповідним свідоцтвом про народження. [INFO] року мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видане 27 квітня 2009 року виконавчим комітетом Максимівської сільської ради, актовий запис про смерть №18. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Максимівської сільської ради загальною площею 2,1791 га, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, загальною площею 2,2151 га, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, земельна ділянка за цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га, належна їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]; земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0708 га, належна їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від [INFO] року, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS], Козелецького району, Чернігівської області, право власності на який не зареєстроване у встановленому чинним законодавством порядку. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила мати позивача [PERSON], а також батько позивача, а для [PERSON], - чоловік, [PERSON], що підтверджується довідкою виконкому Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 06.06.2018 року №83. Тому тільки вони вдвох мають право на дане домоволодіння у рівних частинах, кожен по ?. Батько позивача [PERSON], помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.1999 року та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить належна йому ? частина житлового будинку за адресою [ADDRESS], яку прийняла його дружина, мати позивача, [PERSON], вступивши в управління спадковий майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконкому Максимівської сільської ради № 82 від 06.06.2018 року, однак за життя належним чином свої спадкові права належним чином не оформила та не отримала відповідні правовстановлюючі документи. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за законом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON], прийняв її, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що мається витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №218272270 від 15.10.2009 року, виданий нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, але оформити дану спадщину не може, оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку були виготовлені на ім'я матері [PERSON] та їй передані - втрачені, а видати нові неможливо у зв'язку з припиненням цивільної правоздатності в момент її смерті. Так само неможливо отримати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння за адресою [ADDRESS] після смерті матері, оскільки вона за життя право власності на вказане майно не зареєструвала у належний спосіб та не отримала відповідний правовстановлюючий документ, а отримати такий неможливо у зв'язку з втратою цивільної правоздатності в момент її смерті. Позивач у справі, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті матері, [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивач змушений звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Таким чином, позивач у справі [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved