Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з заявою, в якій просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло за адресою [ADDRESS] , видане Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона [PERSON] , [INFO] . ЇЇ батьки [PERSON] та [PERSON] .. Її мати була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . З дня свого народження заявник також була зареєстрована за вказаною адресою. 18.08.1994 року на зазначену квартиру було отримано свідоцтво про право власності на житло. Однак, в зазначеному свідоцтві про право власності на житло, зазначено, що право спільної сумісної власності на квартиру належить [PERSON] та [PERSON] . Тобто Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166 було допущено помилку під час зазначення імені, а саме, замість « [PERSON] » було вказано « [PERSON] ». Заявник зазначила, що у неї виникли ускладнення при державній реєстрації права власності на зазначену квартиру. У зв`язку з цим необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документа, тому заявник і звернулася до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, заяву просила задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Проти заяви [PERSON] не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] . З копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] вбачається, що він виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . Місце реєстрації [ADDRESS] . Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 07.04.1990 року, він виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право власності від 18.03.1994 року виданий Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Загальна площа квартири становить 28,5 кв.м. Реєстровий № 107. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ч.1 ст. 318 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Як вбачається з рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.10.2020 року № 54390268, державним реєстратором під час розгляду заяви про державну реєстрацію подану [PERSON] , виявлено розбіжності імені ( [PERSON] чи [PERSON] ) у свідоцтві про право власності від 18.03.1994 року виданого Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166. З відповіді Арбітражного керуючого Безпалого С.О. вбачається, що він виконує повноваження ліквідатора ТОВ «СМП-166» на підставі постанови господарського суду Харківської області від 22.01.2013 року про визнання боржника банкрутом та ухвали господарського суду Харківської області від 11.02.2015 року у справ №5023/1282/12 про призначення ліквідатора. Повідомляє про об`єктивну неможливість здійснення дій щодо виправлення помилки в правовстановлюючому документі (свідоцтві про право власності) , враховуючи, що будь-які документи з цього питання арбітражному керуючому не передавалися ані минулим ліквідатором Том «СМП-166», ані керівником ТОВ «СМП-166». Таким чином, досліджені судом докази вказують на те, що у свідоцтві про право власності від 18.03.1994 року виданого Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166 допущена помилка у написанні імені заявника [PERSON] , а саме вказано « [PERSON] ». Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Судом встановлено, що встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу, а саме, свідоцтва про право власності від 18.03.1994 року, виданого Органом приватизації житлового фонду Будівельно-монтажного поїзду №166 необхідно для державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved