Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

До суду звернувся заявник [PERSON] з заявою у якій просить встановити факт, що має юридичне значення смерті її дочки [PERSON], яка померла 12 листопада 2016 року у м. Луганську причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення молочної залози виходячи за межі однієї та більш локалізації. Свої вимоги мотивує тим, що вона є матерію померлої [PERSON] [INFO], яка померла у м. Луганську При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Міловського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті дочки її було відмовлено з тих підстав, що предявлений документ який виданий на непідконтрольній території української влади не є дійсним. Заявник [PERSON] до судового засідання не зявилась, однак повідомила суд про можливість розгляду справи за її відсутністю. Заяву вона підтримує цілком і просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи від Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявилася, надавши на адресу суду заяву, про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заперечень проти заяви не надала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: З копії паспорту заявника, [PERSON] вбачається, що вона є громадянином України /а.с.4/ Згідно свідоцтва про народження серії 111-ЕД № 487814 заявник [PERSON] є матерію [PERSON] [INFO] /а.с.7 / За свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і її було присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с.8) З копії паспорту [PERSON] вбачається, що при житті вона була громадянином України. /а.с.6/ Відповідно свідоцтва про смерть яке видане Ленінським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої Луганської народної республіки [PERSON] [INFO], померла 12 листопада 2016 року у м. Луганську. (а.с.10) З копії медичного свідоцтва про смерть №330 від 13 жовтня 2016 року яке видано у Луганської поліклініки № 12 так званої Луганської народної республіки [PERSON] [INFO], померла 12 листопада 2016 року у будинку №13 по вул. Сорокіна у м. Луганськ причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення молочної залози виходячи за межі однієї та більш локалізації. (а.с.9) З відмови у проведені державної реєстрації смерті вбачається, що Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області було відмовлено заявнику в реєстрації смерті її дочки з підстав невідповідності форми виданого документу. (а.с12) Суд оцінює це свідоцтво про смерть та медичне свідоцтва про смерть як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Як слід з ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» З п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що вона дійсно є рідною матерію [PERSON] яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved