Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

До суду 12 серпня 2010 року надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , та Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІС» заборгованості за Кредитним договором №34/08-9, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «СТІС» 18.04.2008 року у сумі 92946,61 дол. США та 149015,09 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що за умовами Кредитного договору ТОВ «СТІС» отримало кредит у сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США.) на строк з 18 вересня 2008 року строком на 18 місяців по 17 березня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах встановленого терміну кредитування у розмірі 16,2% річних, для придбання обладнання. Отримання кредиту ТОВ «СТІС» в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується випискою з Позичкового рахунку № [NUMBER] в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448, розрахунком заборгованості позичальника станом на 10.07.2010р. В забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору Банком та позичальником ТОВ «СТІС» укладено Договір застави №34/08-9, згідно умов якого предметом застави є обладнання для виробництва склопакетів балансовою вартістю 792000,00 грн., яке перелічене у Додатку №1 до договору застави. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2008р. №21060835. В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-2/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою [PERSON] . В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-1/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою [PERSON] . Позичальник не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, в зв`язку з чим за кредитним договором утворилась заборгованість. Банк рекомендованими листами звертався до позичальника та поручителів з вимогою виконати взяті зобов`язання по Кредитному договору. Вимоги банку залишені без відповіді, зобов`язання по кредитному договору не виконані. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2011 року у справі № 2-1147/11 позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до [PERSON] , [PERSON] , та Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІС»задоволені у повному обсязі (а.с.89-92 т.1). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2017 року за заявою представника відповідача [PERSON] - Василенко Н.М. заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.01.2011 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.135 т.1). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2017 року у справі № 2-1147/11, яка не була оскаржена та набула чинності, провадження в частині позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до ТОВ «СТІС» про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в зв`язку з тим, що юридичну особу ТОВ «СТІС» за ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2012 року ліквідовано, та державна реєстрація юридичної особи ТОВ «СТІС» припинена 04.04.2012 року (а.с.65-66 т.2). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської філії АБ «Укргазбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі (а.с.87-90 т.2). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на припинення поруки у зв`язку з закінченням строку, встановленого в договорі та положення частини 4 статті 559 ЦК України, як на правову підставу для відмови у задоволенні позову, в іншій частині залишено без змін (а.с.119-123 т.2). Постановою Верховного Суду від 28.02.2018 рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.09.2017 та рішення апеляційного суду Харківської області від 28.11.2017 скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.162-166 т.2). Представник позивача [PERSON] просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] . - адвокат Василенко Н.М. в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. В зв`язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 18.04.2008 р. між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ТОВ «СТІС» був укладений кредитний договір №34/08-9, відповідно до якого ТОВ «СТІС» отримало кредит у сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США.) на строк з 18 вересня 2008 року строком на 18 місяців по 17 березня 2010 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у межах встановленого терміну кредитування у розмірі 16,2% річних, для придбання обладнання (а.с.19-22 т.1). Отримання кредиту ТОВ «СТІС» в сумі 100 000,00 доларів США підтверджується випискою з Позичкового рахунку № [NUMBER] в Харківській філії ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 350448 (а.с.24-32 т.1) В забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору Банком та позичальником ТОВ «СТІС» укладено Договір застави №34/08-9, згідно умов якого предметом застави є обладнання для виробництва склопакетів балансовою вартістю 792000,00 грн., яке перелічене у Додатку №1 до договору застави. Відомості про заставу внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 30.09.2008р. №21060835 (а.с.36-39 т.1). В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-2/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою [PERSON] . В забезпечення Кредитного договору укладено Договір поруки №34-1/08-9 від 18 вересня 2008р. з фізичною особою [PERSON] . Пунктами 1.2, 1.3 вищезазначених Договорів поруки передбачено, що Поручитель несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Кредитором по кредитному договору. Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань -в повному обсязі (а.с.45,46 т.1). В зв`язку з невиконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 10.07.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 92946,61 дол. США та 149015,09 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 84201,11 доларів США; заборгованості по простроченим відсоткам у розмірі 8745,50 доларів США; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 146328,91 грн., що складається з пені по простроченому кредиту у розмірі 130845,38 грн. та пені по простроченим відсоткам у розмірі 15483,53 грн.; штрафу за невиконання зобов`язань, передбачених п.3.3.7. кредитного договору в розмірі 0,4% від суми фактичної заборгованості за кредитом - 2663,55 грн. (а.с.33-35 т.1). 22.07.2009 року банк направив вимогу позичальнику ТОВ «СТІС» про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана ТОВ «СТІС» 12.08.2009 р. (а.с.40 т.1). 22.07.2009 року банк направив вимогу поручителю [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана [PERSON] 25.07.2009 р. (а.с.41,42 т.1). 22.07.2009 р. банк направив вимогу поручителю [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана [PERSON] 29.07.2009 р. (а.с.43,44 т.1). У вищезазначених вимогах банк вимагає розглянути дійсну претензію та сплатити Банку протягом двох днів суму заборгованості за кредитним договором, а також повідомив поручителів про те, що у разі непогашення заборгованості за кредитним договором у 30-денний строк з дати отримання цієї вимоги банк має право вимагати дострокового погашення отриманого кредиту. Обов`язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Грошове зобов`язання позичальника ТОВ «СТІС» перед Банком було припинено у зв`язку з ліквідацією цією юридичної особи. Відповідно до положень ст. ст. 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. З огляду на вищезазначені норми Закону, припинення основного зобовязання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника. Позивач звернувся до суду з позовом 05.08.2010 (дата направлення позову до суду поштою), а отже, право на стягнення з поручителів заборгованості шляхом звернення до суду з позовом реалізоване кредитором до ліквідації боржника, в зв`язку з чим ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов`язання поручителя. Наявний чинний запис про ліквідацію ТОВ «СТІС» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не свідчить про припинення основного зобов`язання та спірних договорів поруки, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права до ліквідації боржника є звернення до суду із позовом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до положень ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки Відповідно до положень ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктами 5.2 договорів поруки від 18.09.2008, укладених між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , [PERSON] , з кожним окремо, порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня настання зобов`язання позичальника за договором, не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору. Строк припинення поруки встановлений в договорах поруки. Оскільки банком змінено строк виконання зобовязання шляхом пред`явлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості, які [PERSON] та [PERSON] отримали 25.07.2009, строк виконання зобов`язань настав після спливу тридцяти днів з моменту їх отримання, а отже, трирічний строк, встановлений пунктами 5.2 договорів поруки, позивачем не порушений. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов`язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Ш трафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. П енею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, відповідно до приписів ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутися до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2203цс15. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів штрафів за невиконання зобов`язань не підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, в частині солідарного стягнення з відповідачів простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 84201,11 доларів США; заборгованості по простроченим відсоткам у розмірі 8745,50 доларів США, а всього 92946,61 доларів США; та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 146328,91 грн., що складається з пені по простроченому кредиту у розмірі 130845,38 грн. та пені по простроченим відсоткам у розмірі 15483,53 грн. Понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати у розмірі 1820,00 грн. (а.с.9) суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача в рівних частках, по 910,00 грн. з кожного.

Outcome: partial