Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки по праву спадкування за заповітом. Позивачі в позові посилаються на те, що 07 вересня 2005 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку в с. Олександрівка вул. 50 років Жовтня, 50 Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельної ділянки площею 0,0600 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, згідно з Державним актом на право власності приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055835 від 10 серпня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 6332. За життя [PERSON] залишив заповіт від 14 серпня 2000 року, в якому вказав позивачів та їх брата [PERSON]В, як спадкоємців майна в рівних частках. Свідоцтва про право власності ними було отримано. Право власності на земельну ділянку не реєструвалося. 22 грудня 2014 року помер брат позивачів. За життя він залишив заповіт від 19 жовтня 2012 року, в якому вказав їх як спадкоємців його 1/3 частини вказаного житлового будинку. Позивачі зазначають, що вони подали заяви про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили, посилаючись на те, що після отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька вони належним чином не зареєстрували своє право власності на земельну ділянку та не отримали державні акти на право власності. Також за даним свідоцтвом не мають можливості зареєструвати своє право власності в реєстраційних органах, оскільки на дві земельні ділянки було присвоєно один кадастровий номер. А після змін в земельному законодавстві на кожну земельну ділянку повинен бути присвоєний окремий кадастровий номер. Тому позивачі вимушені звертатися до суду та прохають визнати за ними право власності на майно по праву спадкування за заповітом. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши письмову заяву, в якій проти позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 14 серпня 2000 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 71, [PERSON] вказав [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців належної йому майна (а. с. 61). У заповіті від 19 жовтня 2012 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 22, [PERSON] вказав [PERSON] та [PERSON] як спадкоємців належної йому майна (а. с. 13). [PERSON] помер 07 вересня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 056725, актовий запис № 15. (а. с. 11). [PERSON] помер 22 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 604607, актовий запис № 11. (а. с. 12). Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що після отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька вони належним чином не зареєстрували своє право власності на земельну ділянку та не отримали державні акти на право власності. Також за даним свідоцтвом не мають можливості зареєструвати своє право власності в реєстраційних органах, оскільки на дві земельні ділянки було присвоєно один кадастровий номер. А після змін в земельному законодавстві на кожну земельну ділянку повинен бути присвоєний окремий кадастровий номер. (а. с. 14). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 055835 від 10 серпня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 6332, земельна ділянка площею 0,310 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 16). Згідно до Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно та Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками по 1/3 частині домоволодіння та земельної ділянки, яка має один кадастровий номер. (а. с. 21-29). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями по заповіту, який залишив померлий [PERSON], мають право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved