Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що з 30 червня 2007 року позивачка знаходилася в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час шлюбу в них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. 04 листопада 2011 року Краснолиманськиим міським судом Донецької області шлюб між позивачкою та відповідачем [PERSON] був розірваний. Після розірвання шлюбу [PERSON] не приймає та не бажає приймати участі у житті та вихованні сина: не навідує його, не піклується про його навчання, не забезпечує необхідного медичного огляду та лікування дитини, не цікавиться його станом здоров'я, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На протязі трьох років позивачка сама займається вихованням сина та утримує його. Жодного разу за три роки відповідач не виявив бажання поспілкуватися з дитиною або допомогти у вирішенні побутових проблем. Він є повністю байдужий до дитини. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями та веде аморальне життя. Просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка надала пояснення, аналогічні поясненням, якими обґрунтовуються позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого особи, що приймали участь у справі не заперечували. Представник третьої особи органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Цветкова О.А. в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримала, проти задоволення позову не заперечувала. Прокурор в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 жовтня 2007 року, виданого реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON], народився [INFO] року. Його матір'ю є [PERSON], батько - [PERSON]. Відповідно до Рішення Краснолиманського міського суду від 04 листопада 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як вбачається зі Свідоцтва про шлюбу, 14.02.2013 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 16. Дитина [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON], що вбачається з довідки про склад сім'ї № 1298 від 12.08.2014 року Краснолиманської міської ради. Мати належним чином дбає про фізичний та розумовий розвиток дитини, утримує її. Відповідно до характеристики дошкільного навчального закладу № 6 Краснолиманської міської ради [PERSON] бере активну участь у життєдіяльності групи, вільно спілкується з дітьми, та завжди має охайний вид. Батько за час відвідування дитиною дитячого садочку жодного разу його не відвідував, не брав участі у батьківських зборах. Крім того, відповідно до Довідки відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції, по виконавчому листу № 2-788, виданому на підставі рішення Краснолиманського міського суду від 21.09.2001 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], заборгованість по аліментам за весь період сплати становить 22677,00 грн. Отже, приймаючи до уваги дані обставину, суд доходить до висновку, що відповідач дійсно не піклується про фізичний та розумовий стан дитини, не приймає участі у її вихованні, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя». Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ч. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, якщо таки у нього малися. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved