Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 06.08.2009 року звернувся позивач із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.04.2007 року, о 15 годині 00 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», д\\н [NUMBER] в м. Котовську, на перехресті вул. Калініна та вул. Черняховського, порушивши вимоги п. 16.10 ПДР України допустив зіткнення з автомобілем марки «Skoda Fabia Classic», д\\н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить ТОВ «Євро Лізинг». Позивач зазначає, що в результаті зіткнення автомобілю марки «Skoda Fabia Classic», були завдані технічні пошкодження, вказаний автомобіль був застрахований згідно договору страхування №206.0006235 від 01.08.2006 р. Страхувальник ТОВ «Євро Лізинг» звернувся до Страховика - ТДВ «Альянс Україна» з заявою про виплату страхового відшкодування, розмір якого склав 12643 грн. 74 коп. ТДВ «Альянс Україна» визнало факт пошкодження автомобілю страховим випадком та провело виплату страхового відшкодування в повному обсязі. В зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 12643 грн. 74 коп., а також судові витрати. Представник позивача за довіреністю Дубініна А.В. в судовому засіданні підтримала доводи позову, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник за ордером [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, відповідач не заперечував своєї вини у спричинені дорожньо-транспортної пригоди, однак не згодний з визначеним позивачем розміром позовних вимог по відшкодуванню заподіяної шкоди, та вказав що визнає розмір шкоди визначений у рахунку складеному СПД [PERSON] у розмірі 7262грн. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2007 року встановлено, що 30.04.2007 р., о 15 годині, [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», д\\н [NUMBER] в м. Котовську, в районі вул. Калініна та вул. Черняховського, не надав переваги в русі автомобілю марки «Skoda Fabia Classic», д\\н [NUMBER], що рухався по головній дорозі, чим порушив вимоги п. 16.10 ПДР України та допустив зіткнення з вказаним автомобілем під керуванням водія [PERSON] Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого УДАІ ГУМВС України в м. Києві вбачається, що автомобіль марки «Skoda Fabia Classic», д\\н [NUMBER] належить ТОВ «Євро лізинг». Вказаний автомобіль Страхувальником - ТОВ «Євро Лізинг» був застрахований згідно договору страхування №206.0006235 від 01.08.2006 р. у Страховика - ТДВ «Альянс Україна» по страхуванню ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту. Судом встановлено, що [PERSON] керувала вищевказаним автомобілем на підставі доручення №209 від 17.07.2006 р. на управління автомобілем. Проаналізувавши рахунок СПД [PERSON] виписаного на платника «Євро лізинг», на який посилається відповідач як доказ розміру завданої шкоди, суд, надавши критичну оцінку даному доказу, вважає, що вказаний рахунок згідно ст. 58 ЦПК України не є належним доказом по справі, так як з нього не вбачається дати його складання, конкретної марки автомобілю щодо якого визначені деталі та певні роботи, тому не може бути прийнятий судом в якості доказу. Згідно Висновку № 670/07 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та величини матеріальної шкоди, завданої ТОВ «Євро лізинг» - власнику автомобілю марки «Skoda Fabia Classic», д\\н «[NUMBER]», встановлено, що розмір завданої шкоди становить 8801,74 грн. Судом встановлено, що Згідно розпорядження № 2978 ТОВ «РОСНО Україна» на проведення виплати страхового відшкодування №2978, сума виплати страхового відшкодування ТОВ «Євро Лізинг» становить 7791 грн. 74 коп., однак згодом, на підставі заяви про перерахування страхового відшкодування, згідно страхового акту була здійснена виплата 4852 грн. на користь ТОВ «Євро Лізинг». Позивачем не надано суду доказів що обґрунтування нарахування та перерахунку виплати згідно страхового Акту №012928 від 25.03.2008 р., такі нарахування не передбачені умовами вищевказаного Договору добровільного страхування. Так згідно умов п. 14.1.3. Договору добровільного страхування від 01.08.2006 р. визначено, що страховик виплачує страхове відшкодування в розмірі прямого дійсного збитку, але не більше страхової суми, встановленої для відповідного періоду страхування, з відрахуванням франшизи. Суд вважає, що розмір прямого дійсного збитку, завданого застрахованому автомобілю марки «Skoda Fabia Classic» становить 8801,74 грн., що підтверджується висновком експерта, при цьому включення до страхового відшкодування інших сум, окрім суми заподіяної матеріальної шкоди, відшкодуванню зі сторони відповідача не підлягають, оскільки не є шкодою в сенсі ст. 1166 ЦК України, а є виплатами, передбаченими договором страхування, обов'язковість якого розповсюджується виключно на його сторони. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачем був сплачені судовий збір у розмірі 126 грн. 43 коп. та витрати з ІТЗ в розмірі 30 грн., тобто судові витрати в загальному розмірі становлять 156 грн. 43 коп., які підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: partial