Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування свого позову посилається на те, що позивачка, яка є донькою відповідача, проживає разом з матір`ю, перебуває на її забезпеченні та з 2018 року навчається на денному відділенні Запорізького Національного Технічного Університету. Позивачка просить стягнути з відповідача, який є працездатною особою та має можливість надавати матеріальну допомогу, на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу (заробітку) до закінчення навчання чи до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. В судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивачки адвокат Левицька Ю.В. надала клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 155. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на теперішній час є студенткою контрактної форми навчання ІІ курсу ГФ- 318, фах 035 «Філологія», денної (стаціонарної) форми навчання гуманітарного факультету Національного університету «Запорізька Політехніка», термін навчання з 01.09.2018 року по 30.05.2022 року, що підтверджується довідкою № 9178 від 28.10.2019 року Економіко-гуманітарного інституту Національного університету «Запорізька Політехніка». Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15. Як роз`яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач дійсно навчається у навчальному закладі, та відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В той же час, відповідач є особою працездатного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного суд вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим її потребує. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано обов`язок батьків утримувати дітей, які продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, з врахуванням ст. 199 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 768, 40 гривень

Outcome: approved