Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: [PERSON] про видачу обмежувального припису, що мешкає за адресою: [ADDRESS] , яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити[PERSON] перебувати в місці спільного проживання, а саме в квартирі [ADDRESS] строком на 6місяців; - заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання [PERSON] , а саме будинку [ADDRESS] строком на 6 місяців; - заборонити вести листування телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строк на 6 місяців. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що [PERSON] є її чоловіком з яким вона проживає за адресою [ADDRESS] , разом із малолітніми дітьми [PERSON] , 2019 року народження та [PERSON] 2015 року народження. Протягом тривалого часу [PERSON] застосовує до неї фізичну та психологічну силу, що підтверджується постановами Суворовського районного суду м. Одеси про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КупАП. Також наслідком вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] до [PERSON] у присутності дітей стало звернення 30.08.2021 року [PERSON] до органів Національної поліції, зареєстроване 30.08.2021 року за № 26221 та видача термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 145876. Також, в наслідок побиття 30.08.2021 року [PERSON] зверталася до медичної установи, де зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді забиття та гематом, про, що свідчить медична довідка від 01.09.2021 року № 6750. Крім цього факти звернення [PERSON] до закладів охорони здоров`я внаслідок її побиття [PERSON] було зафіксовано: - 04.03.2021, де було діагностовано забій м`яких суглобів та кінцівок, що підтверджується консультативним висновком спеціалістів від 04.03.2021 року та 07.03.2021 року консультативним висновком було діагностовано набряк тканини носа. На даний час на розгляді в Суворовському районному суді м. Одеси перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 52314334/21), що підтверджується ухвалою суду від 10.08.2021 року. У судове засідання представник заявниці -адвокат Ткаченко О.В. подав заяву про розгляд заяви про видачу обмежувального припису у їх відсутність. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та її представника, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що заяниця [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , 2019 року народження та [PERSON] 2015 року народження. Разом вони проживають за адресою: [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2020 р., 24.03.2020 р., 31.07.2020 р., 27.10.2020 р., 08.12.22020 р., 05.02.2020 р., 12.04.2021 р.,26.07.2021 р., та 28.07.2021року гр. [PERSON] , Постановами Суворовського районного суду м. Одеси було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення насильства в сім`ї відносно заявниці. Також наслідком вчинення психологічного та фізичного насильства [PERSON] до [PERSON] у присутності дітей стало звернення 30.08.2021 року [PERSON] до органів Національної поліції, зареєстроване 30.08.2021 року за № 26221 та видача термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 145876. Також, в наслідок побиття 30.08.2021 року [PERSON] зверталася до медичної установи, де зафіксовано тілесні ушкодження у вигляді забиття та гематом, про, що свідчить медична довідка від 01.09.2021 року № 6750. Крім цього факти звернення [PERSON] до закладів охорони здоров`я внаслідок її побиття [PERSON] було зафіксовано: - 04.03.2021, де було діагностовано забій м`яких суглобів та кінцівок, що підтверджується консультативним висновком спеціалістів від 04.03.2021 року та 07.03.2021 року консультативним висновком було діагностовано набряк тканини носа. На даний час на розгляді в Суворовському районному суді м. Одеси перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України (справа № 52314334/21), що підтверджується ухвалою суду від 10.08.2021 року. Вищезазначені обставини у своїй сукупності свідчать по те, що в родині дійсно відбуваються конфлікти та сварки. Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису регламентований главою 13 розділу IV ЦПК України. Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. За змістом частини 2 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи) (частина 3 статті 26 вищевказаного Закону). Дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за не можливе видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] та встановити заходи тимчасового обмеження права перебувати в місцем спільного проживання за адерсою [ADDRESS] з наступних підстав. Квартира є спільним місцем мешкання сторін по справі. Хоча суд і погоджується з тим, що відносно заявника дійсно чиниться насильство з боку [PERSON] , і її права захищені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», але Конституція України має найвищу юридичну силу і жоден Закон або будь-який інший нормативно-правовий акт України не може суперечити їй. Зокрема відповідно до ч. 1, 3 ст. 47 Конститкції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Крім того, заявником суду не надано доказів на підтвердження того, кому на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що позбавляє суд можливості встановити особу власника нерухомого майна, давність володіння та умови за яких заявник та заінтересована особа були вселені до зазначеного житла. Відомостей щодо наявності у [PERSON] у власності чи на праві користування іншого житла, ніж квартира [ADDRESS] , матеріали справи не містять, внаслідок чого вимоги заявника щодо заборони перебувати у місці спільного проживання та заборони наближатися на відстань менше 100 м до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не є достатніми підставами для позбавлення особи житла, тобто фактично порушення його конституційних прав. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» (заява № 30856/03) від 02 грудня 2010 року, в контексті вказаної Конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому проживає на законних підставах, або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло. За таких обставин, за відсутності доказів наявності у [PERSON] іншого житла, та доказів на підтвердження особи власника квартири, суд не вбачає підстав для задоволеннґя вимоги заявника.

Outcome: dismissed