Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом, з урахуванням заяви про зміну його предмета, до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулась [PERSON]. У призначений день, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, зявились позивач і представник позивача. Представник відповідача не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи без участі відповідача. Позиція позивача полягала у тому, що строк для прийняття спадщини померлої [PERSON], вона пропустила з поважних причин. Зокрема, через необхідність постійного і щоденного догляду своєї бабусі, а також у звязку із захворюванням сина, яке потребувало ізоляції та усунення спілкування з будь-якими третіми особами. Представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог. А суд, на основі всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, з урахуванням показань позивача, які надані ним у якості свідка, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини: Двадцять третього жовтня 2014 року, померла бабуся [PERSON]: [PERSON] (а.с.11,7-10,5). Після смерті [PERSON] і по 16 квітня 2015 року, [PERSON], здійснювала постійний і щоденний догляд за своєю бабусею по лінії батька: [PERSON], яка мала потребу у такому догляді, а інших членів сім`ї, які могли б у той період часу здійснювати за нею такий догляд, у неї не було. А з 17 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, [PERSON] була вимушена щоденно доглядати власну малолітню дитину: сина [PERSON], який захворів на повітряну віспу у віці 9 років, і хвороба якого проходила з ускладненнями. При цьому їй, як людині що ніколи не хворіла на вказану хворобу, було протипоказано спілкування з іншими, крім сина, людьми (а.с.6,40 показання позивача, надані під час його допиту як свідка). Одразу після повного одужання сина, [PERSON] звернулась до [PERSON], приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу, із заявою про прийняття спадщини [PERSON] (а.с.3-4,16,30). Але постановою від 27 травня 2015 року №149/02-31, вказаний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, через пропуск встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.21,30). І 22 червня 2015 року, [PERSON] звернулась із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.3-4). Із встановлених обставин вбачається, що позивач стала учасником цивільних правовідносин у сфері спадкування, в межах яких виник спір щодо реалізації нею свого права на прийняття спадщини, її померлої бабусі. Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосовує такі норми матеріального і процесуального права, виходячи з наступних мотивів: Положеннями пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що права людини, а також їх гарантії визначаються виключно законами України. Так, частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України визначає, що цивільні права можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Серед яких, згідно частини 2 статті 4 цього ж кодексу, Цивільний кодексу України є основним. Так, положеннями статті 1216, цей кодекс передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). А спадкоємець, згідно статей 1269,1270 та 1220 Цивільного кодексу України, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця. Судом встановлено, що після смерті 23 жовтня 2014 року [PERSON], [PERSON], як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину спадкодавця, але на час її відкриття не проживав із ним постійно, 07 травня 2015 року звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак, допустила пропущення строку для прийняття спадщини [PERSON] (а.с.11,12,5-6,16,30). Правовим наслідком зазначеної обставини є те, що в силу положень частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України, [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Однак, згідно частини 3 цієї ж статті названого кодексу, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд має право визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Встановлені судом обставини, на підставі письмових доказів які є в матеріалах справи та показань позивача, що надані ним під час його допиту у якості свідка, дають суду однозначні підстави стверджувати про те, що [PERSON] дійсно пропустила строк для прийняття спадщини [PERSON] з поважних причин. За таких обставин, її право на прийняття спадщини слід захистити шляхом визначення їй додаткового строку у вигляді 60 (шістдесяти) календарних днів з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, померлої 23 жовтня 2014 року [PERSON]. При цьому, на думку суду, визначений судом строк буде достатнім для реалізації позивачем його права на прийняття спадщини. Отже,

Outcome: approved