overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через постійні конфлікти та розбіжність поглядів на подружнє життя. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 25.10.2014 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON] буде проживати з нею. Відповідач [PERSON] також не зявився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2014 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON]буде проживати з матір'ю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 28.03.2008 року, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії 1-КИ № 104335, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 124. Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 194776, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 02 вересня 2008 року. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюбу серії 1-КИ № 104335, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 28.03.2008 року, дошлюбне прізвище позивача є Музика. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача необхідно задовольнити, присвоївши їй дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що що сімейне життя з відповідачем не склалося, у позивача та відповідача відбулась втрата почуття любові і поваги. Шлюбні відносини між сторонами на протязі останнього року фактично припинені. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2016 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON] буде проживати з нею. Відповідач [PERSON] також не з'явився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справи без його участі, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з [PERSON]. Зазначив, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 2016 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON] буде проживати з матір'ю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 22 грудня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 104126 від 22.12.2007 року, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1282. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 269267 від 24.02.2010 року, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 189. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, у них відбулася втрата почуття любові і поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюбні відносини припинились у зв'язку з різницею в характерах, відсутністю взаєморозуміння та довір'я. Зазначила, що збереження шлюбу не можливе та буде суперечити її інтересам. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала в повному обсязі, та просила суд розірвати шлюб з [PERSON], зазначила, що шлюбні відносини припиненні з жовтня 2013 року. В судове засідання, призначене на 01 квітня 2014 року, після надання судом строку для примирення, позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що примирення з відповідачем не відбулось, просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач у судове засідання з'явився, та не заперечував проти задоволення позову, зазначив, що з позивачем шлюбні відносини припиненні у жовтні 2013 року. В судове засідання, призначене на 01 квітня 2014 року, після надання судом строку для примирення, відповідач не з'явилась, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що примирення з позивачем не відбулось, просив розірвати шлюб з [PERSON] Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 14 січня 2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 05. Позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 липня 2011 року). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою суду від 29 листопада 2013 року сторонам надавався строк для примирення три місяці, однак як вбачається з заяв позивача та відповідача до примирення вони так і недійшли. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, враховуючи те, що за час строку для примирення стосунки між сторонами не покращилися суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора ДРТ», третя особа: [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що працювала на посаді директора з розвитку медичного центру в товаристві з обмеженою відповідальністю«Аврора ДРТ» з 10.06.2019 року. Наказом від 16.10.2019 року була звільнена на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Звільнення вважає незаконним, оскільки вона фактично перебувала на своєму робочому місці саме у день складання наказу № 14 за згодою сторін, оскільки їй відмовили у виплаті не офіційної частини заробітної плати та вона забрала свою заяву про розірвання трудових відносин за згодою сторін. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач була відсутньою на роботі 26 та 27 вересня 2019 року протягом повного робочого дня, про що заступником директора по роботі з клієнтами [PERSON] було складено доповідні записки та акти про відсутність працівника на роботі. Факт відсутності позивача на робочому місці протягом 26 та 27 вересня 2019 року підтверджується також відповідними відмітками у табелі обліку робочого часу за вересень 2019 року. Після отримання доповідної записки № 1 від 26 вересня 2019 року директором підприємства були вжиті заходи для з`ясування причин відсутності позивача на роботі, зокрема видано наказ № 20 від 26 вересня 2019 року про проведення службового розслідування. Відповідно до зазначеного наказу було створено комісію для проведення службового розслідування факту відсутності [PERSON] на роботі та доручено до 01 жовтня 2019 року з`ясувати причини відсутності працівника на робочому місці. Протягом 26 та 27 вересня 2019 року члени комісії неодноразово телефонували [PERSON] з метою з`ясування причини відсутності, на телефонні дзвінки остання не відповідала. 27 вересня 2019 року позивачу було направлено повідомлення № 1 про необхідність надання пояснень щодо причин відсутності на роботі. Позивач вийшла на роботу 30 вересня 2019 року, проте жодних пояснень та документів щодо поважності причини своєї відсутності не надала та відмовилась підписувати акти про відсутність працівника на роботі № 1 від 26 вересня 2019 року та № 2 від 27 вересня 2019 року, про що було складено акт № 1 про відмову підписувати акти про відсутність на робочому місці без поважних причин від 30 вересня 2019 року. За результатами службового розслідування було складено акт від 30 вересня 2019 року, яким встановлено відсутність поважних причин у [PERSON] для відсутності на роботі протягом усього робочого дня 26 вересня 2019 року та 27 вересня 2019 року. На підставі акту про результати службового розслідування, директором товариства з обмеженою відповідальністю «Аврора ДРТ»було підписано наказ № 22 про порушення трудової дисципліни від 30 вересня 2019 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатною та встановлення над ним опіки. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що вона є матір'ю [PERSON], який є інвалідом І групи з дитинства безстроково, у зв'язку з порушенням опорно-рухового апарату, діагноз дитячий церебральний параліч. У зв'язку з хворобою [PERSON] відстає в розумовому, психічному і речовому розвитку, самостійно не ходить, потребує постійного стороннього догляду. Посилаючись на ст. 39, 41, 60 ЦК України просить визнати [PERSON], [INFO], недієздатним та призначити [PERSON] опікуном [PERSON] В судове засідання заявник зявлявся, заяву та викладені в ній обставини підтримав в повному обсязі. Зазначив, що постійно наглядає, доглядає, утримує на надає постійну допомогу [PERSON] у здійсненні ним його прав. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті ради у судове засідання зявився, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Заявник [PERSON] дійсно є матір'ю [PERSON] в інтересах якого подана відповідна заява, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ 420984, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська 12.08.1997 року. [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 12.07.2016 року № 2270 ,виданою Комунальним виробничим житловим ремонтним - експлуатаційним підприємством Індустріального району. [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи, підгрупи А, що підтверджується посвідченням серії ААГ № 105664, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Індустріальної ради. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 175 від 01.11.2016 року, [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі помірної розумової відсталості. За своїм психічним станом в даний час не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи те, що [PERSON] за своїм психічним станом в даний час не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає, що заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню, а [PERSON], [INFO], має бути визнаним недієздатним. Згідно зі\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. У матеріалах справи відсутній виснутнє подання або висновок органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради щодо можливості [PERSON] виконувати обов'язки опікуна по відношенню до [PERSON] у зв'язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення заяви [PERSON] в частині вимог про призначення [PERSON] опікуном по відношенню до [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що з [PERSON] вони припинили шлюбно-сімейні відносини тапроживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дітину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Позивач [PERSON] надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб з [PERSON] . Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву визнала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] . Зазначила, що з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з 01.03.2020 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 17.08.1991 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 17.08.1991 року, актовий запис № 234. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 20.01.2009 року, актовий запис № 47. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони припинили шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Позивач [PERSON] з`явилася в судове засідання, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначила, що з відповідачем шлюбно-сімейні відносини припинено більше двох років тому. Відповідач [PERSON] з`явився в судове засідання, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з [PERSON] . Зазначив, що з відповідачем шлюбно-сімейні відносини припинено більше двох років тому. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 10.12.2016 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 10.12.2016 року, актовий запис № 677. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 24.02.2017 року, актовий запис № 266. Відповідно до положень\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони припинили шлюбно-сімейні відносини тапроживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб з [PERSON] . Відповідач [PERSON] надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб із [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 01.10.2011 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 01.10.2011 року, актовий запис № 745. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії № [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 21.11.2012 року, актовий запис № 1265. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved