Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою звернувся заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі комунального закладу Остерської міської ради Остерська міська лікарня до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовільнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Ухвалою Козелецького районного суду від 12.02.2018, яка набрала законної сили 20.02.2018, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у звязку з примиренням винного з потерпілим. Зі змісту ухвали суду вбачається, що 15.12.2017 близько 19 год. 30 хв. [PERSON], керуючи автомобілем «OPEL KADETT 1.4 І», реєстраційний номер [NUMBER], який йому належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №250181, рухався в правій смузі руху по вулиці Незалежності в м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області в напрямку центра міста. Проїжджаючи по вказаній вулиці біля будинку №80 [PERSON], порушуючи вимоги правил дорожнього руху, в темну пору доби проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, відволікся від керування транспортним засобом в дорозі, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впоравшись з керуванням здійснив зіткнення з велосипедистом [PERSON], який рухався на велосипеді по тій самій смузі для руху, але в зустрічному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів другої пясної кістки та фаланги другого пальця лівої кисті, забійних ран правої гомілки, однієї садини на голові, які згідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. В даній дорожній обстановці, водій [PERSON], порушив вимоги п.п. 2.3 (б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди), 13.1 (залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), 13.3 (під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) Правил дорожнього руху України. Порушення [PERSON] вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, стали причиною та умовою виникнення ДТП, та знаходяться в причинному звязку з наслідками, що настали. Таким чином, [PERSON] вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення (злочин), яке кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно листа Комунального закладу Остерської міської ради Остерська міська лікарня №21 від 29.01.2018 (оригінал якої знаходиться у прокурора) потерпілий [PERSON] після вчинення стосовно нього кримінального правопорушення перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ Остерської міської ради Остерська міська лікарня у хірургічному відділенні з 15.12.2017 по 26.12.2017 з діагнозом: відкритий перелом 2-ї пясної кістки лівої китиці. Рвані рани правої гомілки. Забій мяких тканин голови. Вартість одного ліжко - дня у КЗ Остерської міської ради Остерська міська лікарня у хірургічному відділенні (грудень 2017) становила 1128,96 грн. Згідно калькуляції №1 витрат КЗ Остерської міської ради Остерська міська лікарня на стаціонарне лікування хворого [PERSON] (оригінал якої знаходиться у прокурора) витрачено 1128,96 грн. Так, вартість 1 ліжко-дня у хірургічному відділенні витрат КЗ Остерської міської ради Остерська міська лікарня у грудні 2017 року становила 76,33 грн. Таким чином, 76,33 грн. х 12 днів +213 грн. вартість обстежень = 1128,96 грн. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Таким чином, дослідивши отримані докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, потрібно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Outcome: approved