Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До суду 08.08.2018 з позовною заявою звернувся [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Харківська міська рада, про усунення перешкод у користуванні квартирою, в якій позивач просить усунути перешкоди у користуванні квартирою та поновити порушене право позивача та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] на користування квартирою [ADDRESS] та вселити [PERSON] та [PERSON] у квартиру [ADDRESS] ; визначити порядок користування зазначеною квартирою, виділивши [PERSON] та [PERSON] житлову кімнату № 5 площею 12,9 кв.м., комору № 7 площею 2,7 кв.м. та балкон (лоджію) площею 2,5 кв.м.; [PERSON] та [PERSON] виділити у користування житлову кімнату № 6 площею 17,3 кв.м.; кухню, ванну кімнату, коридор та вхід в квартиру залишити в спільному користуванні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з народження ( [INFO] ) проживає та з моменту досягнення 16 років ( [INFO] ) зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Зазначена квартира перебуває у комунальній власності ХМР та не приватизована, складається із двох ізольованих житлових кімнат житловою площею 30,2 кв.м., загальна площа 47,5 кв.м. Наймачем зазначеної квартири визнано [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи: [PERSON] наймач, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] онук. З 26.02.2018 у спірній квартирі зареєстрований малолітній син позивача [PERSON] . Спірна квартира є основним та єдиним постійним місцем проживання позивача, будь-якого іншого житла у нього та його сина у власності чи у користуванні немає. Між ним, його дружиною та відповідачами постійно виникають конфлікти та сварки з приводу права користування спірною квартирою, через дії відповідачів він змушений був жити на зйомних квартирах, у родичів дружини, проте зв`язок з квартирою він не втратив, постійно навідував матір, залишав їй грошові кошти для сплати комунальних послуг. Також, в спірній квартирі знаходяться його речі, за його замовленням та за його власні кошти здійснено ремонт та скління балкону, на теперішній час він продовжує сплачувати комунальні послуги за квартиру. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка до смерті займала житлову кімнату площею 12,9 кв.м., комору площею 2,7 кв.м та балкон (лоджію) площею 2,5 кв.м., та після її смерті звільнилася зазначена кімната. Позивач неодноразово намагався вселитися до спірної квартири, оскільки не має іншого житла, проте відповідач [PERSON] чинить перешкоди щодо такого вселення. 19.07.2018 він направив [PERSON] та [PERSON] лист з вимогою не чинити йому та його сину перешкоди у користуванні спірною квартирою та мирно вирішити спір. Також, 19.07.2018 він направив лист до виконкому ХМР та дільниці № 31 КП «Жилкомсервіс» із проханням вжити передбачених законом заходів до відповідачів, які порушують житлові права позивача та його малолітнього сина, та усунути перешкоди у користуванні спірною квартирою. Оскільки домовленості щодо порядку володіння та користування квартирою не досягнуто, квартира має один вхід та дві ізольовані житлові кімнати та поділ квартири неможливий, просить виділити йому та його малолітньому сину житлову кімнату № 5 площею 12,9 кв.м., комору № 7 площею 2,7 кв.м. та балкон (лоджію) площею 2,5 кв.м.; а відповідачам - виділити у користування житлову кімнату № 6 площею 17,3 кв.м.; кухню, ванну кімнату, коридор та вхід в квартиру залишити в спільному користуванні. \~ \~ Відповідач\~ [PERSON] \~подала відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~просить у\~задоволенні позовних\~вимог відмовити\~у повному\~обсязі.\~На обґрунтування\~заперечень проти\~позову посилається\~на те,\~що вона\~зареєстрована та\~проживає у\~квартирі [ADDRESS] ,\~зазначена квартира\~неприватизована та\~перебуває у\~комунальній власності.\~Квартира складається\~із двох\~ житлових кімнат. Наймачем зазначеної квартири визнано [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи: [PERSON] наймач, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] онук. Всі зазначені особи зареєстровані у спірній квартирі, але фактично проживають в ній лише [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] та [PERSON] .. [PERSON] в спірній кватирі не проживав та не проживає, а саме, не проживає більше 3 років. Після смерті [PERSON] між нею та позивачем стали постійно виникати конфлікти та сварки з приводу користування квартирою, позивач після тривалого непроживання у квартирі намагався зайняти її та завезти свої особисті речі. Відповідач зазначає, що доступу до квартири позивачу не надала та не надає в подальшому. Позивач оплату за комунальні послуги жодного разу не здійснював, не допомагав померлій матері, жодний дій щодо виконання умов користування спірною квартирою не здійснював. Позивач одружений з [PERSON] , яка має у своїй власності 2-кімнатну квартиру загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі фактично проживає позивач разом із своєю дружиною та малолітнім сином. Позивач зареєстрував у спірній квартирі свого неповнолітнього сина, відповідач вважає, що такі дії позивача свідчать про його намір перешкодити приватизувати квартиру та про поділ квартири в подальшому. Відповідач також вважає, що позивач втратив право на користування спірною квартирою (а.с.52-54 т.1). Позивач подав відповідь на відзив відповідача, в якому просить його позовні вимоги задовольнити, зазначаючи, що він та його малолітній син мають право на користування спірною квартирою, що після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , між ним, його дружиною та відповідачами стали постійно виникати конфлікти та сварки, через що він був змушений залишити спірну квартиру та жити на зйомних квартирах та у родичів дружини, інтерес до спірної квартири він не втрачав, навідував матір, залишав їй кошти для сплати комунальних послуг, крім того, у спірній квартирі знаходяться його особисті речі, за його власні кошти здійснений ремонт та скління балкону, він продовжує сплачувати за комунальні послуги. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю його дружини [PERSON] , а отже, спірна квартира є його основним та єдиним постійним місцем проживання, будь-якого іншого житла у нього та його сина у власності чи у користування немає (а.с.63-65 т.1). [PERSON] 11.12.2018 звернулась до суду з позовом до [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , треті особи: Харківська міська рада, Служба у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, в якому просить визнати [PERSON] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] , зі зняттям їх з реєстраційного обліку (а.с.2-5 т.2). На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона зареєстрована та проживає у зазначеній квартирі. Квартира перебуває у комунальній власності, не приватизована, та складається із двох жилих кімнат. Наймачами зазначеної квартири визнані: [PERSON] наймач, [PERSON] син, [PERSON] дочка, [PERSON] онук. Після смерті [PERSON] між нею та [PERSON] стали постійно виникати конфлікти та сварки з приводу користування квартирою. [PERSON] після тривалого часу непроживання у квартирі почав намагатися зайняти її та завезти свої речі, на що вона доступу до кватири не надає та в подальшому. [PERSON] комунальні послуги не сплачував, матері не допомагав. Дружина [PERSON] [PERSON] має у своїй власності 2-кімнатну квартиру [ADDRESS] , де фактично проживає вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] та неповнолітнім сином. Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше трьох років, господарство не веде, просить визнати його та його неповнолітнього сина такими, що втратили право користування жилим приміщенням, на підставі ст. 71 ЖК України. Ухвалою суду від 04.02.2019 за клопотанням позивача об`єднано в одне провадження цивільну справу № 643/10947/18 за позовом [PERSON] , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Харківська міська рада, про усунення перешкод у користуванні квартирою, і цивільну справу № 643/18029/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Харківська міська рада, Служба у справах дітей по Московському району Департаменту Служб у справах дітей Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, присвоївши справі єдиний унікальний номер 643/10947/18 (а.с.97-98 т.1). [PERSON] подав відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що [PERSON] і [PERSON] чинять йому та його сину перешкоди у користуванні спірною квартирою, не впускають до квартири, що є поважною причиною відсутності у спірній квартирі більше шести місяців. Спірна квартира є його та його сина основним і єдиним постійним місцем проживання, будь-якого іншого житла у нього та його сина у власності та користуванні немає, оскільки квартира [ADDRESS] належить його дружині [PERSON] на праві особистої приватної власності, та ні у нього та ні у сина відсутні права власності або користування зазначеною квартирою (а.с.104-107 т.1). Третя особа Харківська міська рада надала письмові пояснення на позовну заяву [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що в позовній заяві відсутні докази, які б встановлювали причину відсутності відповідачів у спірній квартирі, не надано відомостей щодо перешкоджання доступу до квартири, навпаки позивач сама стверджує, що не надає відповідачам доступу до житлового приміщення, визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням порушить їх конституційне право на житло (а.с.24-29 т.2). [PERSON] подала письмові пояснення, в яких зазначає, що доводи [PERSON] щодо перешкоджання йому у користуванні спірною квартирою та відсутності іншого місяця проживання, на які посилається останній, є надуманими та не відповідають обставинам справи. [PERSON] втратив право користування спірною квартирою, оскільки не проживає в ній більше 10 років, його особисті речі в квартирі відсутні, поточний ремонт квартири та оплату комунальних послуг не здійснював. Просить у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі, а її позов задовольнити (а.с.53-55 т.3). Третьою особою органом опіки та піклування Департаментом служб у справах дітей ХМР наданий висновок про недоцільність визнання малолітнього [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , з наступних підстав. Позивачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності дитини за адресою реєстрації без поважних причин понад шість місяців, також позивач сама зазначає, що не надає відповідачам доступ до житлового приміщення, в матеріалах справи також відсутні відомості про те, що [PERSON] , [INFO] є власником або має право користування іншим житлом. Визнання малолітнього [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] безумовно вплине на його права та інтереси (а.с.31-32 т.3). Позивач [PERSON] подав письмові пояснення, в яких зазначає, що після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , між ним, його дружиною та сестрою, її сином та чоловіком стали постійно виникати конфлікти та сварки, та [PERSON] разом з чоловіком фактично вигнали його із спірної квартири. Щоб не травмувати хвору та похилого віку мати [PERSON] , він був змушений жити на зйомних квартирах та у родичів дружини. Проте зв`язок з квартирою він не втратив, надавав матері гроші для оплати за комунальні послуги, у квартирі знаходяться його речі. Його малолітній син [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 26.06.2018 та взагалі не мав змоги з моменту його реєстрації користуватися квартирою через перешкоди з боку [PERSON] . З часу його звернення до суду з позовом у 2018 році ні він ні його син не можуть користуватися спірною квартирою, оскільки [PERSON] не допускає їх до квартири, отже факт непроживання його та сина у спірній квартирі обумовлений поважними причинами і не є підставою для позбавлення права користування спірним житлом, у зв`зку з чим просить його позов задовольнити, а у задоволенні позову [PERSON] відмовити. В ході підготовчого провадження [PERSON] подав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.61 т.1), яке відкликано представником позивача [PERSON] у підготовчому засіданні 18.07.2019 (а.с.146-147 т.1). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити, у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Позивач підтвердив надані ним письмові пояснення, зазначивши, що з 2010 року між ним та його сестрою [PERSON] і її чоловіком виникали сварки, причиною яких була їх незгода, щоб він мешкав у квартирі, на теперішній час він розлучений, іншого житла чи у користуванні чи у власності не має, його малолітній син зареєстрований у спірній квартирі та останні півроку мешкає разом з ним, просить виділити йому разом з його малолітнім сином у користування житлову кімнату площею 12,9 кв.м., з балконом та коморою, а у користування [PERSON] та [PERSON] у користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м., оскільки такий порядок користування склався ще при житті його матері. Вказав, що інтересу до спірного житла не втрачав, після смерті матері відповідачи чинять йому перешкоди у користування спірним житлом. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, позовні вимоги [PERSON] підтримали, просили задовольнити. [PERSON] пояснила, що [PERSON] не мешкає у спірній кватирі п`янадцять років, фактично проживає разом з дружиною у квартирі [ADDRESS] , його малолітній син проживає разом зі своєю матір`ю, свого сина [PERSON] зареєстрував у спірному приміщенні 26.06.2018. Позивач 01.07.2018 привіз до квартири свої речі, які вона заборонила заносити до квартири, внаслідок чого [PERSON] викликав поліцію, але і після цього вона заборонила йому занести речі до квартири, у спірному житловому приміщенні речей Юр`єва немає. Відповідач зазначила, що у спірній квартирі проживає вона разом зі своїм чоловіком, вона оплачує комунальні послуги за квартиру, їх з позивачем мати до своєї смерті була на її, [PERSON] , утриманні, позивач сплачував за комунальні послуги з січня по червень 2018 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник органу опіки та піклування Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради просив розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування, з урахуванням наданого висновку, про що зазначив у письмовому клопотанні (а.с.30 т.3). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом [PERSON] , мешкає поруч з 1969 року, позивача бачив у 2010 році на похованні батька сторін, у спірній квартирі проживає [PERSON] разом зі своїм чоловіком, де мешкає позивач, він не знає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є сусідом [PERSON] , мешкає поруч з 1976 року, сина [PERSON] у квартирі він не бачив десять років, [PERSON] не бачив двадцять років. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є його дружиною та мешкає у квартирі разом з сином [PERSON] , позивач у квартирі не проживає більше п`ятнадцяти років, [PERSON] залишив спірне житлове приміщення не зовсім добровільно, оскільки в нього з його батьками виник конфлікт, та його мати вимагала, щоб він залишив квартиру. 01.07.2018 позивач привіз речі і вимагав дати йому ключі від квартири, на що [PERSON] йому відмовила, за комунальні послуги позивач не сплачував, у квартирі не проживав. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що двокімнатна ізольована квартира [ADDRESS] є неприватизованою, перебуває у комунальній власності, та на підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 30.03.2011 № 256 наймачем житлової площі вказаної квартири визнано: [PERSON] зі складом сім`ї 4 особи: [PERSON] наймач; [PERSON] син; [PERSON] дочка; [PERSON] онук (а.с.16-17 т.1). Вказана квартира загальною площею 47,5 кв.м. житловою площею 30,2 кв.м, складається із двох ізольованих кімнат: 12,9 кв.м., 17,3 кв.м, кухні 5,3 кв.м., ванної кімнати 2,0 кв.м., вбиральні 1,0 кв.м., коридору 5,5 кв.м., комори 2,7 кв.м., обладнана лоджією 2,5 кв.м. (а.с.18-19 т.1). На час звернення сторін до суду і на теперішній час у зазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] , [INFO] з 26.06.2018; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.20 т.1). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15 т.1). Позивач [PERSON] у 2018 році звертався до Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства виконкому Харківської міської ради щодо призупинення розгляду заяви [PERSON] про визнання її наймачем квартири [ADDRESS] (а.с.67 т.1). [PERSON] також звертався до правоохороних органів із заявами про чинення йому перешкод у користуванні житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується повідомленнями Московського ВП ГУНП в Харківській області від 11.07.2018, 01.09.2020. Надані [PERSON] копії квитанцій свідчать про часткову сплату ним за комунальні послуги, що надавалися на квартиру [ADDRESS] , у період з 2016 по січень 2019 року. Як встановлено судом і не заперечується учасниками справи, позивач [PERSON] та його малолітній син [PERSON] , [INFO] зареєстровані, але тривалий час не проживають у спірному житловому приміщенні, оскільки відповідачем [PERSON] чиняться перешкоди у такому проживанні, про що сама зазначає [PERSON] у судовому засіданні та письмових поясненнях. Відповідно до\~статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів позитивні зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі Powell and Rayner v. the U.K., 21.02.1990). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення в справі Gillow v. the U.K., 24.11.1986), так і на наймача (рішення в справі Larkos v. Cyprus, 18.02.1999). Статтею 9\~ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством. Стаття 71\~ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням\~\~фактичних обставин справи та правил щодо оцінки доказів. Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Відповідно до\~статті 72\~ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей\~71,\~72 ЖК УРСР\~дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК УРСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені\~статтею 71\~ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин, що позивач у даній справі не довела, а навпаки визнала факт чинення нею відповідачу та його малолітньому сину перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням. Позивач [PERSON] та його малолітній син [PERSON] іншого житлового приміщення, ніж за місцем реєстрації, у користуванні, або у праві власності не мають. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.57-58), Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.03.2019 у справі № 643/1340/19, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с.145 т.1). Враховуючи вищевикладене, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання [PERSON] ,\~ [PERSON] такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, оскільки як встановлено судом, між учасниками справи існують конфліктні відносини з приводу користування квартирою, [PERSON] вживав заходів для поновлення порушеного права користування житлом. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що установлені обставини є поважними причинами непроживання [PERSON] та його малолітнього сина [PERSON] у спірному житловому приміщенні. При цьому, належних доказів на підтвердження факту непроживання [PERSON] та його малолітнього сина [PERSON] у спірній квартирі без поважних причин матеріали справи не містять і таких обставин під час розгляду справи [PERSON] не доведено, як і обставин, що [PERSON] втратив інтерес до спірного житла. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у права на житло, правомірність застосування якого за обставинами цієї справи [PERSON] не доведено. Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON] ,\~ [PERSON] такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням, відсутні. Згідно\~ст. 64 Житлового кодексу Української РСР\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ч. 2\~ст. 65 Житлового кодексу Української РСР\~особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з\~ст. 63 Житлового кодексу Української РСР\~предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму, жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Відповідно до ч. 4\~ст. 816 ЦК України, порядок користування житлом наймачем та особами, які постійно проживають разом з ним, визначається за домовленістю між ними, а у разі спору - встановлюється за рішенням суду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та його малолітній син є членами сім`ї наймача квартири [PERSON] , зареєстровані у квартирі, а отже мають охоронюване законом право користуватися житловим приміщенням. Угоди про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не має, тому [PERSON] разом зі своїм малолітнім сином [PERSON] мають право на користування квартирою нарівні з відповідачем, та мають бути вселені у зазначену квартиру. Ураховуючи склад сім`ї сторін, розмір житлової площі, що припадає на одну особу, норму житлової площі для надання одній особі й вимоги, що ставляться до жилого приміщення, взаємовідносини сторін та наявність у квартирі ізольованих жилих кімнат, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних [PERSON] щодо визначення порядку користування спірним жилим приміщенням, виділивши у користування [PERSON] та [PERSON] , [INFO] житлову кімнату № 5 площею 12,9 кв.м., та балкон (лоджію) площею 2,5 кв.м.; та виділивши у користування [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у користування житлову кімнату № 6 площею 17,3 кв.м. Разом з тим, підстави виділення [PERSON] та його малолітньому сину у користування комору площею 2,7 кв.м. відсутні, оскільки таке приміщення є нежитловим та являється місцем загального користування. Отже, місця загального користування: кухню площею 5,3 кв.м., вбиральню площею 1,0 кв.м., ванну кімнату площею 2,0 кв.м., коридор площею 5,5 кв.м., комору площею 2,7 кв.м., вхід в квартиру слід залишити в спільному користуванні. Доводи [PERSON] зводяться до того, що [PERSON] та його малолітній син втратили право користування квартирою, а отже підстави для визначення порядку користування жилим приміщенням взагалі відсутні. Разом з тим, вказані доводи спростовуються обставинами, встановленими судом на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів. При зверненні до суду позивач [PERSON] поніс витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 грн. 60 коп.. Суд розподяліє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує на користь позивача з відповідачів суму судового збору у розміі 1409 грн. 60 коп., в рівних частках, по 704 грн. 80 коп. з кожного. \~ \~ \~ \~Понесені [PERSON] \~судові витрати\~по сплаті\~судового збору\~суд покладає\~на [PERSON] ,\~у зв`язку\~з відмовою\~у задоволенні\~її позовних\~вимог.

Outcome: partial