Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 28.12.2007 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Київського районного суду м.Одеси від 11.04.2018р., від якого у них є син [PERSON], [INFO]. Син проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні. Оскільки вони з відповідачем проживають окремо, на даний час відповідач матеріальним забезпеченням сина не займається, грошових коштів на утримання сина не надає. Разом з тим, відповідач спроможний створити для сина сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, оскільки працює. У звязку із чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3500 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. За даних обставин вона вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судовому засіданні заявлені нею вимоги підтримала та погодилася із сплатою відповідачем аліментів на утримання сина в розмірі 1900 грн. щомісяця починаючи дня предявлення позову і до повноліття сина, однак письмової заяви про зменшення позовних вимог не подавала. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, а саме погодився сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення повноліття в розмірі 1900 грн., посилаючись при цьому на те, що у нього на утриманні знаходяться його батьки [PERSON], який є пенсіонером та інвалідом 2-ї групи та [PERSON], яка також являється пенсіонеркою. Крім того зазначив, що на даний час не має постійного місця роботи, а тому відповідно і заробітку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, та з урахуванням часткового визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.04.2018р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 12) Від даного шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, та не спростовується сторонами у справі. (а.с.9) Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 28/18 від 13.09.2018р., [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], та разом із нею проживає та зареєстрований син [PERSON], [INFO], даний факт також не спростовується сторонами у справ. (а.с. 8) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований та має мінливий дохід. Крім того на його утриманні перебувають його батьки пенсійного віку та батько якого є інвалідом 2-ї групи. (а.с. 21,22,23) Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина є законними та частково обґрунтованими в заявленому розмірі та з урахування визнання відповідачем позову в розмірі 1900 грн., підлягають задоволенню. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 31.10.2018 р. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial