Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось [PERSON] обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 28.10.2011 року відповідач по справі [PERSON] через відділ кадрів ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (на якому відповідач у той час працював) звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Красноармійську та Красноармійського району Донецької області (нині - [PERSON] обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, далі - [PERSON]) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-ІУ від 09.07.2003 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058) та ст.14 Закону України №1788-ХІІ від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення». Згідно протоколу [PERSON] №16 від 25.11.2011 відповідачеві було призначено таку пенсію з дати надходження заяви про призначення пенсії до [PERSON] (з 03.11.2011). У подальшому було встановлено, що документи про стаж, котрі були надані для призначення пенсії відповідачеві, можуть мати недостовірні відомості. У звязку із цим [PERSON] звернулося до Красноармійського МВ ГУ МВС України у Донецькій області (нині - Покровський відділ поліції ГУ НП у Донецькій області) із повідомленням про кримінальне правопорушення. У ході досудового розслідування кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42014050670000024 від 27.04.2014 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 КК України та ч.З ст.190 КК України, було встановлено, що документи про стаж, надані для призначення пенсії відповідачеві дійсно містять недостовірні відомості, оскільки вони видані на підставі первинних документів, які є підробленими. В межах даного кримінального провадження прокурором Красноармійської міжрайонної прокуратури (нині - [PERSON] місцева прокуратура) [PERSON] в інтересах [PERSON] було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 251 623,07 грн. [PERSON] міжрайонної прокуратури від 07.07.2014 (за вих. №(05- 29)3015вих-14) було визнано необхідним тимчасово зупинити виплату пенсії [PERSON] з 01.07.2014 до прийняття процесуальних рішень відповідно до ст.ст..283, 284 КПК України. На підставі згаданого листа [PERSON] міжрайонної прокуратури та з метою недопущення збільшення матеріальної шкоди у вигляді переплати пенсії [PERSON] було прийнято рішення від 09.07.2014 щодо тимчасового зупинення виплати пенсії відповідачеві. [PERSON], не погодившись з рішенням [PERSON] від 09.07.2014 про зупинення виплати пенсії, оскаржив його у судовому порядку. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5.12.2014р., залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015, в адміністративній справі №235/5498/14-а були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], а саме: визнано протиправним та скасовано рішення [PERSON] від 09.07.2014 про зупинення виплати пенсії; зобовязано [PERSON] поновити [PERSON] виплату пенсії у відповідності до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та сплатити суми пенсії, виплати яких було припинено з 01.07.2014 по теперішній час відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Судове рішення, після набуття ним законної сили, було виконано [PERSON] - виплату пенсії поновлено та виплачено заборгованість з пенсії, що утворилася за період з 01.07.2014р. по момент виконання цього судового рішення. При цьому розмір позовних вимог за цивільним позовом, заявленим у ході досудового розслідування кримінального провадження, не змінювався. Матеріали кримінального провадження після завершення досудового розслідування разом із обвинувальним актом, були передані до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області для здійснення судового розгляду. Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016 (справа №235/5239/15-к), який набув законної сили 12.08.2016, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України; цивільний позов прокурора Красноармійської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задоволено частково; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, 246 623,07 грн. за період з 12 грудня 2011 року по 12 червня 2014 року. Після набуття законної сили вироком суду від 12.07.2016, виплата пенсії [PERSON] була припинена згідно до розпорядження [PERSON] від 25.07.2016 про припинення виплати пенсії. Отже, пенсійні виплати з боку [PERSON] відповідачеві провадились по липень 2016 року (включно). Таким чином, згідно зазначеного вироку було вирішено стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 246 623,07 грн. (при цьому - сума матеріальної шкоди, що зазначена у цивільному позові, - 251 623,07 грн.; [PERSON] було добровільно погашено частину такої заборгованості у розмірі 5 000,00 грн.) за період з 12.12.2011 по 12.06.2014 тобто - за увесь період отримання [PERSON] пенсійних виплат до припинення їх виплати з 01.07.2014. І дійсно, саме такий загальний розмір пенсії (251 623,07 грн.) було виплачено відповідачеві у згаданий період. Такі обставини підтверджуються довідкою [PERSON] про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії за період листопад 2011 року - червень 2014 року (включно). Проте, [PERSON] було зобовязане поновити виплату пенсії відповідачеві з 01.07.2014 відповідно до постанови Красноармійського міськрайонного суду від 5.12.2014 в адміністративній справі №235/5498/14-а, що й було зроблено [PERSON]. В результаті цього [PERSON] було отримано пенсійні виплати за період липень 2014 року - липень 2016 року (включно) у розмірі 170 000,37 грн., що підтверджується довідкою [PERSON] про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії за цей період. Окрім того, [PERSON], діючи у якості податкового агента [PERSON], на підставі ст.ст..162-163, п-п.164.2.19 п. 164.2 ст.164, а також п.16-1 підрозділу 10 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України проводило відрахування податку на доходи фізичних осіб, а також військового збору з отримуваної відповідачем пенсії. Загалом, [PERSON] було здійснено податкові відрахування за [PERSON] у розмірі 7 724,89 грн. (сума податку на доходи фізичних осіб) та 772,47 грн. (сума військового збору). З урахуванням вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016 (справа №235/5239/15-к) та обставин, встановлених ним, позивач приходить до висновку, що й ця сума пенсійних виплат отримана [PERSON] безпідставно та внаслідок скоєного ним кримінального правопорушення. Крім цього, вчинення відповідачем кримінального правопорушення, в результаті якого ним отримувались від [PERSON] пенсійні виплати, стало наслідком понесення [PERSON] матеріальних збитків і на сплату податкових платежів, що обчислювались з пенсії [PERSON] Саме з приводу стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, яка полягає у переплаті пенсії за період з липня 2014 року по липень 2016 року (включно) у розмірі 170 000,37 грн. та податкових відрахуваннях у формі податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 724,89 грн. і військового збору у розмірі 772,47 грн. [PERSON] звертається до суду за захистом своїх порушених прав. В підтвердження викладених обставин долучають наступні докази: копію заяви [PERSON] про призначення пенсії; копію протоколу [PERSON] №16 від 25.11.2011 про призначення пенсії; копію листа [PERSON] міжрайонної прокуратури від 07.07.2014 (за вих.№(05-29)3015вих-14); копію рішення [PERSON] від 09.07.2014 щодо тимчасового зупинення виплати пенсії; копію постанови Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.12.2014 у справі №235/5498/14-а; копію ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 у справі №235/5498/14-а; копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2015 (ВП №46766004); копію вироку Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016 (справа №235/5239/15-к); копію розпорядження [PERSON] від 25.07.2016 про припинення виплати пенсії; копію довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії за період листопад 2011 року - червень 2014 року (включно) стосовно відповідача; копію довідки про розмір нарахованої та фактично виплаченої пенсії за період липень 2014 року - липень 2016 року (включно) стосовно відповідача; розрахунок матеріальної шкоди, завданої відповідачем [PERSON]. Правова позиція [PERSON] грунтується на наступних положеннях чинного законодавства. Відповідно до ч.І ст.128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду предявити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно з ч.І ст.128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Таким чином, [PERSON] має право подати позов про стягнення матеріальної шкоди у даному випадку в порядку цивільного судочинства, оскільки під час кримінального провадження не були заявлені позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у вигляді переплати пенсії за період липень 2014 року - липень 2016 року (включно) у розмірі 170 000,37 та відрахованих податкових платежів у розмірі 7 724,89 грн. (сума податку на доходи фізичних осіб) і у розмірі 772,47 грн. (сума військового збору). У відповідності до ч.І ст.50 Закону 1058 суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Враховуючи зловживання з боку відповідача (подання ним недостовірних відомостей для призначення пенсії) наполягають на обґрунтованості позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням цього та з огляду на набрання законної сили вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12.07.2016 (справа №235/5239/15-к) обставини щодо подання [PERSON] недостовірних відомостей для призначення пенсії, отримання ним пенсійних виплат незаконно, а також обставини щодо наявності його вини у заподіянні [PERSON] матеріальної шкоди не потребують додаткового доказування. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Красноармійсього обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України, у розмірі 178 497,73 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] звернувся до [PERSON] Пенсійного фонду України в м. Красноармійськ та [PERSON] районі Донецької області з заявою про призначення пенсії 28.10.2011 року (а.с.7). Згідно протоколу № 16 від 25.11.2011 року [PERSON] призначено пенсію з 3.11.2011 року (а.с.8). [PERSON] міжрайонна прокуратора листом від 7.07.2014р. повідомила УПФУ, що за результати перевірки проведеної в УПФУ [PERSON] та Красноармійського району, відповідно до постанови про проведення перевірки від 23.06.2014 № 43, встановлено, що [PERSON] незаконно заволодів грошовими коштами Пенсійного фонду України шляхом подання до УПФУ підроблених документів на призначення та нарахування пенсії. У звязку з чим, [PERSON] міжрайонною прокуратурою 27.06.2014 року внесено відомості до ЄРДР за № 42014050670000024 за фактом заволодіння грошовими коштами Пенсійного фонду України [PERSON] у значних розмірах, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 статті 190 КК України (а.с.9). Рішенням начальника управління ПФУ в м. Красноармійську та [PERSON] районі від 9 липня 2014 року на підставі листа [PERSON] міжрайонної прокуратури та п.1 ч.1 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вирішено тимчасово зупинити виплату пенсії [PERSON] з 01.07.2014 до прийняття процесуальних рішень відповідно до ст..ст. 283, 284 КПК України (а.с.10). Постановою Красноармійського міськрайонного суду від 05.12.2014р. визнано протиправним рішення УПФУ від 09.07.2014р. про зупинення виплати пенсії, яка передбачена чинним законодавством. Зобовязано УПФУ поновити [PERSON] виплати пенсії (а.с.11-14). Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015 року постанову Красноармійського міськрайонного суду від 05.12.2014 року залишено без змін (а.с.15-18). Відкрито виконавче провадження 04.03.2015 року (а.с.19). Вироком Красноармійського міськрайонного суду від 12 липня 2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 статті 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки. Покладено обовязки відповідно до ст.. 76 КК України. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 246623,07 гривень за період з 12 грудня 2011 року по 12 червня 2014 року. Вирок набув законної сили 12.08.2016 року (а.с.20-29). Розпорядженням про припинення виплати пенсії обєднане [PERSON] ПФУ від 25.07.2016 року, припинило виплату пенсії [PERSON] з 01.08.2016 року (а.с.30). Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] від 27.08.2016 року, розмір пенсії фактично виплачений [PERSON] складає 170000,37 гривень, розмір сплаченого ПДФО (15%) складає 7724,89 гривень, розмір сплаченого військового збору (1,5%) складає 772,47 гривень (а.с.32, 33). Відповідно до частини 4\~ статті 61\~ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вироком суду стосовно [PERSON] встановлено, що \~він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3\~ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах. \~ Обвинувачений [PERSON], під час слухання кримінального провадження, винним себе в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, і суду показав, що чоловік на ім'я Ігор запропонував йому виготовити підроблену довідку про його роботу в Димитровському ШБУ № 1, на що він погодився, надавши за це йому матеріальну винагороду, після чого надав завідомо підроблену довідку до відділу кадрів ПАТ «ШУ «Покровське», на підставі якої йому було призначено пенсію.\~\~Щиро розкаявся у незаконному заволодінні грошовими коштами, що належить [PERSON] об'єднаному управлінню пенсійного фонду України Донецької області, шляхом обману. Відповідно до частини 1 статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Части1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В пункті 2\~постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992р. із подальшими змінами, вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Неправомірність дій [PERSON] встановлена вироком суду, який набрав законної сили. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, суд за\~\~наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є обґрунтованими та законними.

Outcome: approved