Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19 липня 2014 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, актовий запис № 488. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2015 року. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, заперечує проти надання строку для примирення з відповідачкою. Спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.7). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлена належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 19 липня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку 19 липня 2014 року, актовий запис №488 (а.с.17). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 28 вересня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №218 (а.с.6). Між подружжям постійно виникали непорозуміння та сварки. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з травня 2015 року. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, заперечував проти надання строку для примирення з відповідачкою. Спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але позивач не наполягав на повернені судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved