Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до Стеблівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. З позовної заяви вбачається, що батько позивача [PERSON] помер [INFO] у с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Після смерті батька позивача відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,4136 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, банківських вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією та житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] . Спадкодавець залишив заповіт на користь позивача. Цей заповіт не змінено і не скасовано. Позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини, після чого було заведено спадкову справу. Крім позивача, спадщину більше ніхто не приймав. Позивач отримав у встановленому порядку свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку та на вклади. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок померлого батька по [ADDRESS] позивач не може, так як право власності на вищевказаний не зареєстровано. У зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності на будинок, постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 28.09.2021 позивачу було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З огляду на викладене позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою - [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу для розгляду передано судді Літвіновій Г.М. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив ухвалити відповідно до чинного законодавства. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність учасників. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] помер [INFO] в с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.06.2012 виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області (а.с. 12). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 17.08.1974 Комарівською сільською радою вбачається, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). З довідки виконкому Стеблівської селищної ради від 24.05.2021 №31, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Батько позивача залишив заповіт, посвідчений 26.09.2008 секретарем виконавчого комітету Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області Шатковською Аллою Юхимівною, за яким все належне йому на день смерті майно заповідав своєму синові [PERSON] . Заповіт був зареєстрований в реєстрі за №94 (а.с. 15). Відомості про зміну чи скасування цього заповіту відсутні. Позивач прийняв спадщину після смерті свого батька шляхом подачі в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори, де 27.11.2012 було заведено спадкову справу №695/2012, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32530935, виданим 27.11.2012 (а.с. 16). Крім позивача спадщину після смерті батька ніхто не приймав, що підтверджується довідкою Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 28.09.2021 № 658/02-31 (а.с. 22). Позивачу 26.09.2013 по спадковій справі №695/2012 Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала померлому батьку, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вклади померлого батька (а.с. 18-19). Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] позивач не може, так як спадкодавець за свого життя не зареєстрував право власності на вищевказаний будинок в БТІ, що підтверджується довідкою БТІ №174 від 19.03.2021 (а.с. 20). У зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності, постановою державного нотаріуса Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. від 28.09.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами (а.с. 21). З довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 14.06.2021 № 38 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги №4 особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки, книги №2, особовий рахунок № [NUMBER] за 1996-2000 роки, книги №4, особовий рахунок № [NUMBER] за 2001-2005 роки, книги №2, особовий рахунок № [NUMBER] за 2006-2010 роки, книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] за 2011-2015 роки, книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] за 2016-2020 роки та книги №5, особовий рахунок № [NUMBER] за 2021-2025 роки, за померлим [PERSON] , 1937 р.н., обліковувалося домогосподарство за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Також ці обставини підтверджуються копією із погосподарської книги №4 Комарівської сільської Ради народних депутатів за 1991-1995 роки на господарство [PERSON] (а.с. 24). За рішенням Комарівської сільської ради від 15.12.1993 №15-21 земельна ділянка розміром 0.60 га по [ADDRESS] , на якій знаходиться вказане спірне домоволодіння, була надана батькові позивача у приватну власність. Це підтверджується довідкою виконкому Стеблівської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 24.05.2021 №33 (а.с. 28). За даними технічної інвентаризації, які підтверджені технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим 22.02.2021 Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», по [ADDRESS] знаходяться такі будівлі та споруди: житловий будинок А, збудований в 1960 році, житловою площею 22.9 кв., загальною площею 76.7 кв.м, погріб Ж, збудований в 1960 році, погріб З, збудований в 1964 році, прибудова а, збудована в 1960 році, сарай Б, збудований в 1964 році, сарай В, збудований в 1965 році, гараж Г, збудований в 1965 році, літня кухня Д, збудована в 1958 році, сарай Е, збудований в 1958 році, ганок, збудований в 1960 році, колодязь №1, збудований в 1965 році, огорожа №2, збудована в 1975 році, ворота з хвірткою №3, збудовані в 1975 році (а.с. 29-35). Спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами відповідає вимогам містобудівної документації, державним будівельним нормам і правилам, санітарним і протипожежним вимогам, що підтверджується висновком судового експерта Левича А.Б. від 30.09.2021 (а.с. 36-44). Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. До ухвалення закону державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19- 32/319 від 21.02.2005, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та визначення наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13.04.1979 № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12.05.1985 під № 5-24/26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25.05.1990 № 69. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Отже, за вказаними вище нормативними актами підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Так, зі змісту довідки виконавчого комітету Стеблівської селищної ради від 14.06.2021 № 38 вбачається, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами належав спадкодавцю [PERSON] принаймні з 1991 року. З дослідженого у судовому засіданні технічного паспорта вбачається, що роки побудови спірного домоволодіння - 1960, а всі інші будівлі і споруди були збідовані за період 1958-1975 роки. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті [INFO] належало на праві власності спірне домоволодіння. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи, що щодо задоволення позовних вимог відповідач не висловлювався, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, спірний житловий будинок є спадковим майном після смерті [PERSON] , а позивач [PERSON] є належним спадкоємцем за заповітом. Оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірне домоволодіння іншого порядку визнання за позивачем права власності на спадкове майно чинним законодавством не передбачено, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved