overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 13 серпня 2011 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала та просила шлюб розірвати, проти надання строку на примирення категорично заперечила. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, просив дати строк на примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 13 серпня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], відповідний актовий запис № 214. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідний актовий запис № 8, що зареєстрований Виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, дата видачі 25 жовтня 2012 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14.10.2006 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного, крім того повідомляє, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2015 року. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 14 жовтня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 373. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 61, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, дата видачі 24 лютого 2007 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14 вересня 1994 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 14 вересня 1994 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що відділом ЗАГС м. Новоалтайськ Алтайського краю видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], зроблено запис № 391. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, - [PERSON], [INFO]. Судом надавався сторонам строк один місяць на примирення, але за цей час вони не примирились і позивач бажає шлюб розірвати.Суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14 вересня 2012 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, та мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя, втрату поваги та почуття любові одне до одного. На даний час вони з відповідачем проживають окремо та позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу і оскільки він існує лише формально, а тому його необхідно розірвати без надання строку на примирення. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини. 14 вересня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області та внесено актовий запис № 259 від 14 вересня 2012 року, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про його народження Серії [NUMBER] Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 15.08.2008 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного, також зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2014 року. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 1333. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 3921, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, дата видачі 16 грудня 2008 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 15 квітня 2011 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та сім'ю, поступове погіршення відносин, сварки в присутності дитини, що спричиняло моральні страждання позивачеві та неповнолітній дитині, а в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15 квітня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 55 від 15 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 15 червня 2012 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протиріччя поглядів на життя та несумісність характерів, відсутність взаємної любові та поваги. Подружні стосунки з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 15 червня 2012 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 38 від 15 червня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 17 жовтня 2014 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, та мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, також зазначає, що відповідач наніс їй тілесні ушкодження, внаслідок чого перебувала на стаціонарному лікуванні. На даний час вони з відповідачем з травня 2017 року подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу та вважає, що подальше спільне життя буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 17 жовтня 2014 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області та внесено актовий запис № 101 від 17 жовтня 2014 року, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про його народження Серії [NUMBER] Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved