Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 20 серпня 2015 року звернувся ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ Фінансова Ініціатива [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів. В обґрунтування позову зазначив, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі №205/8643/14-ц задоволені позовні вимоги [PERSON] та стягнуто з ПАТ КБ Фінансова Ініціатива суму залишку за вкладом по договору банківського вкладу №336049 від 11 серпня 2014 року у розмірі 4094,42 доларів США. На виконання зазначеного рішення суду Ленінським районним судом м. Дніпропетровська [PERSON] видано виконавчий лист №2/205/4414/2014 від 30 січня 2015 року. 09 лютого 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] відкрито виконавче провадження №46361778 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/205/4414/2014 від 30 січня 2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ПАТ КБ Фінансова Ініціатива на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 4094,92 доларів США. 13 березня 2015 року виконавче провадження №46361778 приєднано до зведеного виконавчого провадження №46802255, згідно постанови Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції [PERSON] Так, 30 квітня 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції [PERSON] виконавче провадження №46361778 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/205/4414/2014 від 30 січня 2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ПАТ КБ Фінансова Ініціатива на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 4094,92 доларів США закінчено, оскільки борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто в повному обсязі. На підставі постанови Правління Національного банку України від 23 червня 2015 року №408 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Фінансова Ініціатива до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення №121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адімністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Фінансова Ініціатива. В ході формування реєстру вкладників для виплати гарантованої суми коштів уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стосовно вкладника [PERSON] було зясовано наступне. Станом на 11 серпня 2015 року на поточному вкладному рахунку [PERSON] №26257001069266 обліковується залишок депозитних коштів по договору банківського вкладу №336049 в розмірі 1724,89 доларів США. При примусовому виконанні ВП№46361778 на користь вкладника [PERSON] з ПАТ КБ Фінансова Ініціатива стягнуто кошти в сумі 4094,42 доларів США. Розбіжність між сумою примусового стягнення з Банку та залишком коштів на поточному рахунку [PERSON] складає 2369,53 доларів США. Дана розбіжність в сумі 2369,53 доларів США виникла внаслідок того, що вкладник [PERSON] як під час судового розгляду справи та і в процесі примусового виконання рішення суду, вільно розпоряджався коштами на його поточному вкладному рахунку №26247001069266 шляхом часткового зняття коштів, однак про дані обставини не повідомив. На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ Фінансова Ініціатива грошові кошти в сумі 2369,53 долари США. Представник позивача в судове засідання не з*явився. Письмово просили розглядати справу у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та в задоволенні позову просив відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні в серпні 2014 року між [PERSON] та ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» було укладено дві депозитні угоди: -Договір банківського вкладу №334581 від 04.08.2014 року на суму 6\~845 доларів США терміном на 180 календарних днів, до 31.01.2015 року: -Договір банківського вкладу №336049 від 11.08.2014 року на суму 4\~255 доларів США, термін дії визначався п.5.1 Договору. Таким чином, станом на 12.08.2015 року загальна сума коштів розміщених [PERSON] становила 11\~100 доларів США. 15.09.2014 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» з письмовою заявою про повернення всієї суми депозитних коштів за Договором №336049 від 11.08.2014 року. 23.09.2014 року ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» було повернути 200 доларів США(а.с.49). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року у справі №205/8643/14-ц було задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «КБ Фінансова Ініціатива» про стягнення суми. З ПАТ КБ Фінансова Ініціатива на користь [PERSON] стягнено суму залишку за вкладом по договору банківського вкладу №336049 від 11 серпня 2014 року у розмірі 4094,42 доларів США (а.с.4-6) та зобов*язано ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» в особі Дніпропетровського відділення №12 ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» нарахувати та виплатити на користь [PERSON] проценти у розмірі 8% річних на банківський вклад за договором банківського вкладу №336049 від 11.08.2014 року за весь строк дії договору, а також прострочений строк, та до дня фактичного повернення коштів такому вкладнику. На виконання зазначеного рішення суду Ленінським районним судом м. Дніпропетровська [PERSON] видано виконавчі листи 30 січня 2015 року. 04.02.2015 року [PERSON] звернувся до Печерського районного управління юстиції м. Києва із заявами про відкриття виконавчого провадження по виконавчим листам. Також, у заяві про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу про стягнення суми залишку за вкладом по договору банківського вкладу №336049 від 11.08.2014 року зазначив суму, яка підлягає стягненню у розмірі 2\~694 доларів США 42 центи, оскільки з моменту прийняття рішення Ленінським районним судом м.Дніпропетровська ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» повернуло 1\~400 доларів США, що підтверджується заявами на видачу готівки №18325 від 23.12.2014 року на суду 900 доларів США та заявою на видачу готівки №16451 від 26.12.2014 року на суму 500 доларів США (а.с.47-48), копії яких також було надано виконавчій службі. 09 лютого 2015 року постановою Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] було відкрито виконавче провадження №46361778 по примусовому виконанню виконавчого листа №2/205/4414/2014 від 30 січня 2015 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 4094,42 доларів США (а.с.7). 13 березня 2015 року виконавче провадження №46361778 приєднано до зведеного виконавчого провадження №46802255 (а.с.8). 30.04.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/205/4414/2014 року, виданого 30.01.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ПАТ КБ Фінансова Ініціатива на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 4094,42 доларів США (а.с. 10-11) з підстав того, що борг, виконавчий збір та витрати по виконавчому провадженню стягнуто на депозитний рахунок відділу в повному обсязі. За результатами проведених виконавчих дій, 11.06.2015 року виконавчою службою Печерського районного управління юстиції м. Києва було перераховано на рахунок відкритий на ім*я [PERSON] в ПАТ «Марфін Банк» суму коштів в розмірі 2\~673 доларів США 66 центів, що підтверджується випискою по рахунку /а.с.50-51/. Тобто, виходячи з викладеного слідує, що загальна сума коштів отриманих [PERSON] за договором банківського вкладу №336049 від 11.08.2014 року становить 4\~273 долари США 66 центів (200.00 +900,00+500,00+2\~673,66=4\~273,66 долари США. Як правову підставу позову, позивач зазначає ст.1212 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст..1212 ЦК України особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов*язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов*язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1)Повернення виконаного за недійсним правочином; 2)Витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)Повернення виконаного однією із сторін у зобов*язанні; 4)Відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст.\~10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 58 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості та недоведеності позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними , недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає, що судові витрати по даній справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed