Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувсь [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , його батьком записано відповідача, який сплачував аліменти до його повноліття. На даний момент він навчається на першому курсі денного відділення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ. Термін закінчення денної форми навчання серпень 2022 року. Підставою звернення до суду є та обставина, що у нього власних доходів немає, у зв`язку із навчанням позбавлений можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Однак, батько в порушення обов`язку щодо його утримання уникає в наданні матеріальної допомоги хоча для цього у нього є всі можливості. Добровільно надавати кошти на навчання не бажає. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно до закінчення його навчання, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним 23 років. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14 березня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, де у графі батько записано [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідки №254 від 23.02.2021 року виданої Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ, [PERSON] у 2020 році вступив до зазначеного навчального закладу і в теперішній час начвається на 1-му курсі денного відділення (наказ про зарахування від 19.08.2020 року №139 о/с). Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] матеріальної допомоги [PERSON] в період навчання не надає. Згідно з ч.ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз`яснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач є батьком [PERSON] , який є повнолітнім та навчається, а [PERSON] , в свою чергу має можливість надавати матеріальну допомогу сину, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення його навчання, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення ним 23 років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

Outcome: approved