Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 30 квітня 2008 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 26. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на шлюб та життя. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з листопада 2015 року. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, заперечує проти надання строку для примирення з відповідачкою. Спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.8). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про час та день слухання справи повідомлена належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 30 квітня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис № 26 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 19.06.2012 року, виданого виконкомом Красногорівської міської ради Мар'їнського району Донецької області, актовий запис №78 (а.с.4). Подружнє життя не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на шлюб та життя. Фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з листопада 2015 року. Позивач вважає збереження шлюбу неможливим, заперечував проти надання строку для примирення з відповідачкою. Спори щодо поділу майна та проживання дитини відсутні. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 552,00 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але позивач не наполягав на повернені судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved