Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 30 вересня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідачі), в якому вказано, що 23 липня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 181ВІ10139723001, відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 62\~854,78 гривень зі строком погашення до 22 липня 2016 року, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 33,00 % річних. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 14.06.2016 р. має заборгованість 62854,78 гривень. 23 липня 2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого остання зобовязується перед банком солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов по кредитному договору. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 62854,78 грн., витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів, останні у судове засідання викликалися в суд через оголошення у пресі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подали, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 липня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 181ВІ10139723001, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 45000,00 грн. зі строком погашення до 22 липня 2016 року, з відсотковою ставкою за користування кредитними коштами у розмірі 33,00 % річних. Відповідач зобовязався виконати зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами згідно з встановленим графіком сплати кредиту. Відповідно до п. 1.1.1 договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 23 числа кожного місяця відповідно до графіка погашення заборгованості з кінцевим терміном повернення до 23 липня 2016 року. При порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню за користування кредитом. Відповідач порушив вимоги договору та додаткової угоди, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 14.06.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 62854,78 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 27165,29 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 17978,30 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту 7993,49 грн., - пені за несвоєчасне повернення відсотків 6204,49 грн., - інфляційних витрат за кредитом 1988,75 грн., - інфляційних витрат за відсотками 1524,46 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач 1 уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому відповідачі повинні нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договором кредиту № 181ВІ10139723001 від 23.07.2013 р., договором поруки від 23.07.2013 року, заявою на погашення кредитної заборгованості, памяткою позичальника, розрахунком заборгованості, договором поруки від 23.07.2013 року, копією меморіального ордеру на суму 45000 грн., випискою про перерахунок грошей в сумі 45000 грн. Як випливає з розрахунку заборгованості, в неї входить і розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків, які були нараховані відповідачу після 15.06.2015 року. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копією його паспорта. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які нараховані банком до сплати, у сумі 7993,49 грн. та 6204,49 грн. з 15 червня 2015 року стягненню не підлягають, а тому в зазначеній частини в позові слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, в загальній сумі 48656,80 грн. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., що підтверджено відповідними документами. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1066,73 гривень (48656,80 х1378/62854,78). .

Outcome: partial