Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши до суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без її участі, проти позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав : 09 січня 2014 року померла [PERSON], актовий запис про смерть № 02. Для позивача померла є матірю. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 11 січня 2013 року секретарем виконавчого комітету Патютинської сільської ради, яким належне на день смерті майно вона заповідала позивачу у справі, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою село Патюти, вулиця Мартиненка, 63, Козелецького району, Чернігівської області, що відноситься до категорії колгоспного двору, право власності на яке не зареєстровано у належний спосіб за померлою, як учасником колгоспного двору. 23 липня 2018 року помер [PERSON], актовий запис про смерть № 60. Для позивача померлий є батьком. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 28 березня 2018 року в.о. старости Патютинського старостинського округу №11, яким належне на день смерті майно, крім земельної ділянки (паю), яку заповідав сестрі позивача [PERSON], він заповідав позивачу у справі, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою село Патюти, вулиця Мартиненка, 63, Козелецького району, Чернігівської області, що відноситься до категорії колгоспного двору, право власності на яке не зареєстровано у належний спосіб за померлим, як учасником колгоспного двору. Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом після смерті матері [PERSON], прийняв спадщину, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, однак у нотаріальному порядку оформити спадкові права не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння за померлим, тому позивач змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач у справі, як спадкоємець за заповітом після смерті батька в силу вимог ст. 1269 ЦК України, прийняв спадщину, оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса [PERSON], однак у нотаріальному порядку оформити своїх спадкових прав не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння за померлим, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Житловий будинок, що пропорційно до часток учасників колгоспного двору, який входить до складу спадщини після померлих, зареєстровано в органах МБТІ як за єдиним власником колгоспного двору, що перешкоджає у нотаріальний спосіб оформити спадкові права. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою село Патюти, вулиця Мартиненка 63, Козелецького району,Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору, до складу якого входили станом на 15.04.1991 року померлі [PERSON], [PERSON] та позивач у справі, [PERSON], тому кожен має право на дане домоволодіння в рівних частинах, кожен на 1/3 частку. Позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем на дану спадщину після смерті матері [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи Козелецької районної державної нотаріальної контори та єдиним спадкоємцем щодо спадкового майна частки будинку після смерті батька [PERSON], спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у даній спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Сестра позивача [PERSON], яка визначена третьою особою у справі не є особою, що має право на обовязкову частку у спадщині, між сторонами спору не існує. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі наведенного та

Outcome: approved