Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: відділ Держгеокадастру у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, Котовська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, приватний нотаріус Магдалинівського районного округу [PERSON], сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, 20 грудня 2014 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з: -житлового будинку розташованого по вул. Українська, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області; -земельної ділянки площею 4,760 га; -земельної ділянки площею 4,7587 га; -грошових внесків. За життя мати позивача склала заповіт від 16 серпня 2007 року, посвідчений секретарем Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 80, в якому вказала позивача як спадкоємця житлового будинку по вул. Українська, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 4,760 га, а належну їй земельну ділянку площею 4,7587 га та грошові внески заповідала [PERSON]. Приватним нотаріусом [PERSON] після смерті [PERSON] на імя позивача були видані свідоцтва про право на спадщину: -05.10.2015 року за реєстровим № 1628 на земельну ділянку площею 4,760 га -19.10.2015 року за реєстровим № 1747 на житловий будинок по вул. Українська, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] помер 12 жовтня 2012 року, до відкриття спадщини. Отже, спадкове майно, яке [PERSON]Г заповідала [PERSON], а саме земельна ділянка площею 4,7587 га, кадастровий № 1222383500:01:002:0098 та грошові внески повинні спадкуватися спадкоємцями за законом у встановленому порядку. На день смерті матері позивача, єдиним спадкоємцем першої черги є позивач [PERSON] Спадкоємцем [PERSON] за правом представлення є її онук, відповідач по справі [PERSON], який спадкує ту частку, яка належала б за законом його батьку [PERSON], який помер 12.10.2012 року. У встановлений законом строк, позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки площею 4,7587 га, кадастровий № 1222383500:01:002:0098, йому відмовили, посилаючись на те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Позивач зазначає, що державний акт на право власності на вказану ділянку утримує у себе відповідач, вважаючи, що він є спадкоємцем вказаної земельної ділянки. На підставі наведеного, позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки площею 4,7587 га, кадастровий № 1222383500:01:002:0098 по праву спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, я якій прохав провести судове засідання за його відсутності. Крім того, відповідач у заяві прохав зупинити провадження по справі до набрання законної сили рішенням, оскільки ним подано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву про визнання недійсним заповіту складеного [PERSON] Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача, згідно свідоцтва про народження серії ЯЖ № 840402 (а. с. 95). [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,7587 га, кадастровий № 1222383500:01:002:0098 (а. с. 71). Мати позивача [PERSON] склала заповіт від 16 серпня 2007 року, посвідчений секретарем Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 80, в якому вказала позивача як спадкоємця житлового будинку по вул. Українська, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 4,760 га, земельну ділянку площею 4,7587 га та грошові внески заповідала [PERSON] (а. с. 78). [PERSON] померла 20 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 604667 (а. с. 80). До моменту відкриття спадщини помер - [PERSON], а саме 12 жовтня 2012 року, у відповідності до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 604667 (а. с. 96). Після смерті [PERSON] позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а. с. 74), у звязку із чим на імя позивача було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2015 року за реєстровим № 1628 на земельну ділянку площею 4,760 га (а. с. 127) та 19.10.2015 року за реєстровим № 1747 на житловий будинок по вул. Українська, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 145). У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки площею 4,7587 га, кадастровий № 1222383500:01:002:0098, позивачеві відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а. с. 65). Крім того, із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї баби звернувся [PERSON], який є сином [PERSON] (а. с. 90). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України). За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу. Згідно з положенням статті 1222 ЦК України спадкоємцями можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на день смерті спадкодавця. Відповідно до статті 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Врахувавши викладене та проаналізувавши положення статей 1222, 1223, 1245 ЦК України, слід дійти висновку про те, що ? частину земельної ділянки, яку спадкодавець заповідала брату позивача, який помер до дня відкриття спадщини, слід вважати такою, що не охоплена заповітом, а тому право на спадкування цієї частки майна одержують спадкоємці за законом (статті 1261 1265 цього Кодексу). Так, статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, згідно з вимогами частин першої, пятої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Таким чином, право на спадкування за законом ? частини земельної ділянки, що не охоплена заповітом, має син спадкодавця [PERSON], а оскільки інший син спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини помер, то його син [PERSON] спадкує ту частину спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини (право представлення). За таких обставин посилання позивача про те, що він має право на спадкування ? частини спірної земельної ділянки в порядку спадкування за законом є обґрунтованими. Крім того, судом не встановлено підстав для неможливості розгляду справи та зупинення провадження у справі, у звязку із розглядом іншої справи щодо оспорювання заповіту складеного спадкодавцем, оскільки [PERSON] подано заяву про визнання права власності на частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. При виборі і застосуванні норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного суду України, викладені в постанові у справі № 6-2946цс15, що передбачено ч. 2 ст. 214 ЦПК України.

Outcome: approved