Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та визнання договорів оренди землі поновленими. Позовну заяву мотивував тим, що 20 січня 2006 року між СФГ Зима та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори оренди землі, які були зареєстровані Драбівським райвідділом ЧРФ центр ДЗК 28.01.2006 року. Предметом договір є належні на праві власності відповідачам земельні ділянки для сільськогосподарського виробництва розмірами 4,9589 га та 4,7983 га відповідно. Згідно п.6 договорів вони укладені на 10 років і набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Відповідно до п.27 договорів орендар має право у разі виконання умов договору пріоритетне право на продовження терміну оренди земельних ділянок. Позивач неодноразово звертався до відповідачів [PERSON] та [PERSON] з пропозицією укласти угоди про продовження дії договорів та внести зміни в умови договорів, в тому числі стосовно розміру орендної плати у підвищеному розмірі. Останні не висловлювали заперечень з приводу укладення угоди про продовження дії договорів оренди землі. Після закінчення строку дії договорів позивач продовжив користуватися земельними ділянками цих відповідачів, сплачував їм орендну плату та пропонував підписати угоди про поновлення договорів, на що останні не заперечували, але зволікали з підписанням. Наприкінці листопада 2017 року позивачу надійшли листи повідомлення від голови ФГ «АГРО МИР 2015» [PERSON] про те, що між нею та [PERSON] і [PERSON] укладені договори оренди землі на ті ділянки, які використовує позивач. Такі недобросовісні дії з боку відповідачів порушують право позивача на визнання договорів оренди землі поновленими, завдають йому матеріальної та моральної шкоди. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідачів позов не визнав, пояснив, що позивач не реалізував своє право на перевагу в поновленні договорів оренди землі у спосіб визначений п.6 договорів, а саме не звертався письмово про намір продовжити дію договорів з проектами договорів до орендодавців за 30 днів до закінчення їх дії, відповідачі уклали договори оренди на більш вигідних умовах, і спонукання їх до підписання запропонованих додаткових угод погіршить їх становище, послався на практику Верховного Суду щодо даних відносин. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного. З копій договорів оренди землі від 20.01.2006 року б/н, які були зареєстровані Драбівським райвідділом ЧРФ центр ДЗК 28.01.2006 року, вбачається, що кожен з відповідачів [PERSON] та [PERSON] передав в оренду позивачу належні їм на праві власності земельні ділянки для сільськогосподарського виробництва розмірами 4,9589 га та 4,7983 га відповідно. Згідно п.6 договорів вони укладені на 10 років і набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації. Даним пунктом договорів передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дане право також передбачене в переліку прав орендаря в п.27 договорів, де вказано що таке право може бути реалізовано за умови виконання орендарем умов договору. З пояснень представників позивача вбачається, що позивач, як орендар не повідомив письмово орендодавців за 30 днів до закінчення строку дії договорів про намір продовжити строк дії договору. Ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161 (в редакції на час закінчення дії договорів оренди) визначено, що у разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Застосувати вказану норму до відносин, що склалися між сторонами вищевказаних договорів оренди неможливо з огляду на наступне. Позивач пропонує укласти додаткову угоду оренди землі на тих самих умовах, в тому числі і щодо орендної плати. На даний час власниками земель укладені договори оренди землі з більш вигідними умовами, щодо розміру орендної плати, (даний факт сторони визнають), а тому така пропозиція погіршує їх становище. Вищевказана ж норма закону передбачає можливість поновлення договору оренди землі на тих самих умовах що існували раніше, якщо орендодавець не проявив ініціативи з питання використання його землі, орендар продовжує користуватися землею після закінчення договору, і у такому разі становище орендодавця залишається незмінним, тобто не погіршується. Крім того, практику застосування вищевказаної норми закону було розяснено в постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року № 594/376/17-ц. Як вказав Верховний Суд для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Аналогічна практика викладена і в постанові [PERSON] Верховного Суду від 21.11.2018 року № 530/121/17, де зокрема вказано, що умовами другої пролонгації (ч.6 ст.33 вказаного закону) є пасивна поведінка\~орендодавця у\~вигляді ненадання\~відповіді на\~пропозицію укласти\~договір чи\~додаткову угоду\~до договору\~оренди на\~новий строк\~та відсутність\~заперечень на\~продовження таких\~правовідносин протягом\~місяця після\~закінчення строку\~договору,\~а також\~фактичне користування\~орендарем переданою\~в оренду\~земельною ділянкою. В даному випадку позивач не виконав всіх необхідних умов для реалізації свого переважного права щодо укладення договорів оренди землі, а саме не попереджав в встановлений в договорі спосіб (письмово) орендарів до закінчення дії договорів оренди про бажання продовжити дії цих договорів, а пропозиціями по укладенню додаткових договорів направив після закінчення дії договорів - 07 березня 2017 року. Отже підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed