Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. А саме просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Просить виділити у особисту власність [PERSON] квартиру [ADDRESS] площа 107,9 кв.м., житловою площею 48,4 кв.м та автомобіль марки PEUGEOT модель 4007, 2010 року випуску, чорного кольору , об`єм двигуна 2179 куб.см., днз: [NUMBER] . Просить суд виділити в особисту власність [PERSON] автомобіль марки FORD модель ESCORT 1.4 1996 року випуску , синього кольору, об`єм двигуна 1391 куб.см. днз: [NUMBER] ; автомобіль марки RENAULT модель KANGOO 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1340 куб.см. днз: [NUMBER] ; автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER 1998 року випуску , сірого кольору, об`єм двигуна 3300 куб.см. днз: [NUMBER] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем погіршилось, шлюбні відносини фактично припинені, ведення спільного господарства між сторонами припинено. Спору відносно місця проживання дітей не має. За час спільного проживання сім`єю було отримано у власність квартиру [ADDRESS] , автомобіль марки PEUGEOT модель 4007, 2010 року випуску, чорного кольору , об`єм двигуна 2179 куб.см., днз: [NUMBER] , автомобіль марки FORD модель ESCORT 1.4 1996 року випуску , синього кольору, об`єм двигуна 1391 куб.см. днз: [NUMBER] ; автомобіль марки RENAULT модель KANGOO 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1340 куб.см. днз: [NUMBER] ; автомобіль марки NISSAN модель PATHFINDER 1998 року випуску , сірого кольору, об`єм двигуна 3300 куб.см. днз: [NUMBER] Ухвалою суду від 06.05.2019 р відкрито спрощене позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 16.09.2019 р. провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя закрито в частині вимоги про виділення в особисту власність [PERSON] автомобіля марки NISSAN модель PATHFINDER 1998 року випуску, сірого кольору, об`єм двигуна 3300 куб.см. днз: [NUMBER] . Представник позивача підтримав вимоги довірителя, просив позов задоволити з підстав та мотивів, які в ньому наведені. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. В своїй заяві від 13.09.2019 р. відповідач позовні вимоги визнав повністю. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи пояснення учасників судового засідання та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 01.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 01.10.2006 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 24.12.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору між сторонами відносно місця проживання дітей не має. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З приводу вимоги позивача про поділ майна подружжя, суд зазначає наступне. Під час перебування у шлюбі сторонами у справі було набуто наступне майно. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15.01.2016 р. на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] Право власності позивача на квартиру [ADDRESS] . вартістю 960300,00 грн., згідно Висновку про вартість майна від 10.04.2019 року виконаним оцінювачем ФОП - [PERSON] підтверджується також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2016 , номер 51674437. Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 05.03.2019р. підтверджує право власності [PERSON] на автомобіль марки PEUGEOT модель 4007, 2010 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 2179 куб.см., днз [NUMBER] , вартістю 307000,00 грн., згідно Висновку про вартість майна від 10.04.2019 року виконаним оцінювачем ФОП - [PERSON] . Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 18.05.2019 р. підтверджує право власності [PERSON] на автомобіль марки FORD модель ESCORT 1.4, 1996 року випуску, синього кольору, об`єм двигуна 1391 куб.см., днз: [NUMBER] , вартістю 38180,00 грн., згідно Висновку про вартість майна від 10.04.2019 року виконаним оцінювачем ФОП - [PERSON] . Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] від 08.02.2018р. підтверджує право власності [PERSON] на автомобіль марки RENAULT модель KANGOO, 2008 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1340 куб.см., днз: [NUMBER] , вартістю 84630,00 грн., згідно Висновку про вартість майна від 10.04.2019року виконаним оцінювачем ФОП - [PERSON] . Відповідно до частин першої та другої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу спільного майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до частини першої статті 71 СК України якщо дружина та чоловіка не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Позивач вимагає поділу спільного майна з відступленням від рівності часток, з виділенням їй у власність квартири та автомобіля. Відповідач не заперечив проти порядку поділу майна визначеного позивачем. Враховуючи вищевикладене позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved