Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, відповідно до якої просить суд визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: вул. Леонова, 21 у м. Кременчуці, кадастровий номер: 5310436500:001:0420, від 12.06.2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 1517,, недійсним. Скасувати державну реєстрацію індексний номер: 13734208 від 12.06.2014 року права власності на земельну ділянку, зареєстровану за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.06.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 листопада 2013 року він звернувся до суду за захистом своїх прав по факту протиправного позбавлення його, як співвласника, права власності на домоволодіння шляхом передачі прав на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під домоволодінням, міською і районною радами у м. Кременчуці [PERSON], який в подальшому частково зруйнував домоволодіння і позбавив його права на житло за адресою: вул. Леонова, 23 у м. Кременчуці, а в подальшому Кременчуцькою міською радою перейменовану на поштову адресу: м. Кременчук, вул. Леонова, 21. В подальшому [PERSON] протиправно здійснив відчуження [PERSON] земельної ділянки за адресою: вул. Леонова, 21 у м. Кременчуці згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.06.2014 року, де він є співвласником домоволодіння. Згідно довідки КП «КМБТІ Полтавської обласної ради» за ним в м. Кременчуці зареєстровано на праві власності нерухоме майно: 1/6 частина житлового будинку на вул. Леонова, 23 у м. Кременчуці. Розпорядженням Кременчуцької міської ради № 169-Р від 18.07.2013 року обєднано присадибні ділянки № 21 і 23 по вул. Леонова у м. Кременчуці з присвоєнням однієї поштової адреси: вул. Леонова, 21, а поштова адреса: вул. Леонова, 23 анульовано. Укладений договір порушує його право щодо законного володіння ним вище вказаним домоволодінням. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю - [PERSON] представник за угодою - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали з мотивів вказаних в позовній заяві, просили їх задовольнити. Представник Кременчуцької місцевої прокуратури [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача [PERSON] адвокат за угодою [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що [PERSON] добросовісно придбала земельну ділянку на яку була відсутня заборона чи накладений арешт на час вчинення правочину купівлі продажу. В справі відсутні дані, що на даній земельній ділянці був будинок позивача, поряд з придбаною довірителем земельною ділянкою знаходиться інша земельна ділянка, можливо на ній і знаходився будинок, який мав відношення до позивача, але на ній також відсутні будь які «привязки» до будинку. Таким чином, належне позивачу майно будинок відсутній фізично і незрозуміло, яким чином останній буде реалізовувати своє право власності на майно, до руйнування якого ні [PERSON], ні [PERSON] не мають ніякого відношення. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що право власності позивача на 1/6 частину домоволодіння на даній земельній ділянці підтверджується тільки довідкою КП « Кременчуцьке МБТІ» . Стосовно договору купівлі продажу земельної ділянки 12.06.2014 року то на час укладання даного договору ніяких заборон на відчуження не було. При наявності будь якої заборони нотаріус не зміг би вчинити даний правочин. На той час дійсно існував судовий спір стосовно земельної ділянки , але будь яких заходів забезпечення позову не існувало і скасування в подальшому свідоцтва на право власності не є підставою для визнання даного договору недійсним. А підставою визнання договору недійсним чітко вказані в ст.203, 215 ЦК України, при цьому, предметом купівлі продажу була саме земельна ділянка по вул. Леонова, 21 в м. Кременчуці, а позивач не був власником даної земельної ділянки. На підставі викладеного в задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідач - Кременчуцьке міське управління юстиції свого представника в судове засідання не направило, про день та час розгляду справи було належним чином повідомлено, про причини неявки суд не повідомило. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи [PERSON] - за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі. Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр» № 105 від 04.06.2016 року. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр» № 105 від 04.06.2016 року. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, зясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, вислухавши думку сторін по справі, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом першої групи по загальному захворюванню та є власником 1/6 частки житлового будинку за адресою: м. Кременчук, вул. Леонова, 23, що підтверджується довідкою КП «КМБТІ Полтавської обласної ради» від 03.09.2012 року № 741. Відповідно до довідки КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» від 12.07.2012 року вих. № 61/3640 за даними реєстрації прав власності станом на 12.07.2012 року в м. Кременчуці зареєстровано нерухоме майно за адресою вул. Леонова, 23 у м. Кременчуці на житловий будинок за гр. [PERSON] 5/32 частин; гр. [PERSON] 23/192 частин; [PERSON] -25/384 частин, гр. [PERSON] 25/384 частин; гр. [PERSON] 1/6 частин. Розпорядженням Кременчуцької міської ради № 169-Р від 18.07.2013 року обєднано присадибні ділянки № 21 і 23 по вул. Леонова у м. Кременчуці з присвоєнням однієї поштової адреси: вул. Леонова, 21, а поштова адреса: вул. Леонова, 23 анульовано. 12.04.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1517, відповідно до якого, [PERSON] передає, а поліщук О. Л. приймає у власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га в межах згідно з планом. Відчужувана земельна ділянка належить Продавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 15.08.2013 року, індексний номер: 7999803. Земельна ділянка розташована за адресою: Полтавська область місто Кременчук, вул. Леонова, 21, кадастровий номер земельної ділянки 5310436500:09:011:0420. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Продаж цей вчинено за 111032,00 грн., які одержані Продавцем від Покупця повністю. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.06.2016 року № 5988396 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] внесено відомості про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку, кадастровий номер 5310436500:09:001:0420, за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Леонова, 21. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 02.12.2014 року, що залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 15.04.2015 року, позов [PERSON] задоволено. Визнано незаконним і скасовано п. 1.3. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 30 жовтня 2012 року «Про надання чи відмову в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду громадянам в м. Кременчуці» в частині надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]) орієнтовною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка) по вул. Леонова, 21. Визнано незаконним та скасовано розпорядження виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 18 липня 2013 року № 169-Р, яким об'єднано присадибні ділянки № 21 і 23 по вул. Леонова у м. Кременчуці з присвоєнням однієї поштової адреси: «вул. Леонова, 21». Визнано незаконним і скасовано п.7, 7.1., 8 рішення Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2013 року «Про передачу земельних ділянок у власність громадянам у м. Кременчуці» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. [PERSON], передачі у власність земельної ділянки площею 1000 кв. м (кадастровий номер 5310436500:09:001:0420) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по вул.. Леонова, 21, та про зобов'язання зареєструвати право власності на земельну ділянку в органі державної реєстрації. Визнано недійсним свідоцтво про право власності індексний номер: 7999803 від 15 серпня 2013 року на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 1000 кв.м (кадастровий номер: 5310436500:09:001:0420), розташовану за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул.. Леонова, 21 видане [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Скасовано державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, зареєстровану 15 серпня 2013 року за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності індексний номер: 7999803 від 15 серпня 2013 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Визнано незаконним і скасовано п. 4,4.3. рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області від 26 лютого 2013 року «Про надання чи відмову в наданні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду громадянам в м. Кременчуці» в частині відмови в наданні дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: вул. Леонова, 23 у місті Кременчуці. Зобов'язано Кременчуцьку міську раду Полтавської області розглянути заяву [PERSON] про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою: вул. Леонова, 23 у місті Кременчуці з урахуванням встановлених під час судового розгляду справи фактичних даних та обставин. Судом також встановлено, що відповідно до схематичного плану, що є складовою частиною матеріалів технічної інвентаризації садиби по вул. Леонова, 23 у м. Кременчуці, загальна площа земельної ділянки за приналежністю становить 1271 кв. м., в тому числі: під нежилими будівлями - 32 кв. м., під двором 888 кв. м., під садом - 351 кв. м. Згідно довідки КП «КМБТІ Полтавської обласної» від 17.10.2006 року за № 61/4868 повідомлено, що за матеріалами технічної інвентаризації станом на 19.09.2005 року житловий будинок на земельній ділянці № 23 по вул. Леонова в м. Кременчуці відсутній. Правовстановлюючі документи не погашені. Інвентаризаційна справа на будинок по вул. Леонова, 21 в архівах відсутня. Порядок проведення державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна визначено\~Законом України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1127 від 25.12.2015 року. Згідно з п. 71. Для державної реєстрації припинення права власності на обєкт нерухомого майна, обєкт незавершеного будівництва у звязку з його знищенням подаються: 1) документ, відповідно до якого підтверджується факт такого знищення; 2) документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли такі документи було знищено одночасно із знищенням такого обєкта). 72. Для державної реєстрації припинення права власності на нерухоме майно у звязку з відмовою власника від права власності подається документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий обєкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав). Відповідно до ст. ст.\~346,\~349 Цивільного кодексу України, право власності на майно припиняється в разі його знищення. У разі знищення майна, права на яке підлягає державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Зі змісту\~ст. 349 Цивільного кодексу України\~вбачається, що припинення права власності на нерухоме майно пов'язується з наявністю юридичної сукупності дій або події, що потягли знищення речі; правочину - звернення власника до відповідного органу, а також адміністративного акту - рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. Отже, припинення права власності на майно у зв'язку з його знищенням - має відбуватись у передбаченому законодавством позасудовому порядку. За таких обставин, посилання представників відповідачів на відсутність майна за вище вказаною адресою, яке на лежить [PERSON] А, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] \~є хибним, так як у разі знищення майна, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру. Тобто припинення права власності на таке майно пов'язується з фактом звернення власника до відповідного органу та наявністю рішення цього органу про виключення знищеної речі з державного реєстру. З моменту внесення відповідних змін до реєстру припиняється право на це майно. Власником 1/6 житлового будинку по вул.. Леонова, 23 у м. Кременчуці [PERSON] до державного реєстратора зазначена вище заява не подавалася. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. У ст. 203 ЦК України вказано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. При застосуванні цієї норми закону суд, виходить з того, що під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.04.2014 року відповідачу достеменно було відомо про те, що відчужувана за договором земельна ділянка знаходить під забороною та щодо неї розглядається справа Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12.06.2014 року, відповідно до ухвали суду, вжито заходи забезпечення позову у виді заборони Кременчуцькій міській раді, [PERSON] та Реєстраційній службі Кременчуцького МУЮ щодо оформлення права власності, забудови та відчуження земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.. Леонова, 23 в м. Кременчуці. Однак, в оскаржуваному договорі в п. 10 зазначено, що продавець свідчить, що згадана земельна ділянка є його особистою приватною власністю, набута ним шляхом приватизації, до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не заставлена, в спорі та під забороною не перебуває, право щодо неї у третіх осіб не має. Вказана земельна ділянка площею 0,1000 га вільна від забудови. Отже, посилання представників відповідачів на необізнаність щодо накладення заборони на відчуження та відсутність зареєстрованої заборони в державному реєстрі щодо земельної ділянки розташованої за адресою: вул. Леонова, 23 в м. Кременчуці, суд до уваги не приймає, оскільки забезпечення позову по суті це обмеження субєктивних прав, свобод та інтересів відповідача або повязаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України). Тому той факт, що встановлені судом в ухвалі обмеження не було зареєстровано у відповідному державному реєстрі, ведення якого передбачено Законом України № 1952-ІV від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сам по собі не може слугувати підставою для висновку про відсутність такого обмеження і про те, що відповідач має право вільно розпоряджатися нерухомим майном, якщо про встановлену судом заборону відчужувати майно відповідачу достеменно відомо. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України у спрааі № 6-605цс16 від 25.05.2016 року. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, у разі визнання скасування рішення органу місцевого самоврядування, яке слугувало підставою для набуття права власності на земельну ділянку, особа не набуває права власності на неї. Згідно ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У ч. ч. 1, 2 статті 216 ЦК України зазначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON], [PERSON], Кременчуцького міського управління юстиції за участю третіх осіб: [PERSON], приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Кременчуцької місцевої прокуратури, яка діє в інтересах [PERSON] про визнання\~ недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки підлягають задоволенню. У відповідності до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, потрібно стягнути з [PERSON], [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 1102,40 грн. в рівних частках.

Outcome: approved