Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на її користь нараховану, але невиплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 19 квітня 2017 року в загальному розмірі 18961,74 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що у відповідний період вона працювала бухгалтером 1 категорії у виробничому підрозділі «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». З березня 2017 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. 19 квітня 2017 року позивача було звільнено, проте відповідач не виплатив всі належні позивачу при звільненні суми. Станом на день звільнення 19 квітня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 19 квітня 2017 року складає 22644 грн. 97 коп., після вирахування обов`язкових платежів її розмір відповідає 18961 грн. 74 коп. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, що спричинили не виплату заробітної плати позивачу, а саме: захоплення невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів АТ «Укрзалізниця», розташованих у м. Донецьк, в зв`язку з чим у відповідача з 16.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. У зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» підтвердити інформацію щодо фактичного виконання робіт та здійснити нарахування заробітної плати не можливо. Вважає, що позивачем не доведений факт виконання ним трудових обов`язків у спірний період з 16 березня 2017 року по 19 квітня 2017 року та розмір заборгованості по заробітній платі. За першу половину березня 2017 року позивачу була нарахована заробітна плата, яку позивач отримала в розмірі 1950,55 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача АТ «Укрзалізниця» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення відповідач повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 29 березня 2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що Торецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було складено актовий запис №28 від 29.03.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 29.03.2017 року. Позивач [PERSON] працювала на посаді бухгалтера 1 категорії, зокрема з 13 липня 2016 року у реорганізованому на підставі наказу ПАТ «Українська залізниця» №303 від 15.04.2016 року виробничому підрозділі «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 19 квітня 2017 року на підставі наказу від 19.04.2017 року № 73/ОС позивач була звільнена з структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , наказом (розпорядженням) № 73/ОС від 19.04.2017 р. про припинення трудового договору (контракту), копії яких долучені до матеріалів справи. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 938 від 31.10.2018 р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця». Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Ухвалами Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 листопада 2019 року, 15 січня 2020 року, 25 лютого 2020 року та 09 квітня 2020 року у Акціонерного товариства «Українська залізниця» було витребувано докази про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати позивача за періоди з 01 березня 2017 року по 19 квітня 2017 року, документи щодо остаточного розрахунку з [PERSON] , рішення робочої комісії з їх опрацювання або їх копії. Відповідачем на виконання вказаних ухвал суду надано копії табуляграм, відповідно до яких працівнику у період з березня 2017 року по квітень 2017 року заробітну плату було нараховано з урахуванням часу простою: в березні 2017 року в розмірі 6987,41 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 5624,86 грн; за квітень 2017 року в розмірі 16567,56 грн, яка складається, в тому з компенсації за невикористану відпустку за 70 днів в сумі 15855,70 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 13336,88 грн. А у підсумку розмір нарахованої заробітної плати за відповідний період складає 23554,97 грн, що є сумою вищенаведених доданків. Разом з тим, у розрахунку, долученому позивачем до позову, сума тих же доданків дорівнює 22644,97 грн, а отже містить арифметичну помилку. Вказані обставини відповідають відомостям щодо явки та неявки [PERSON] на роботу, які містяться в табелях обліку використання робочого часу за березень, квітень 2017 року, копії яких надані відповідачем. Крім того, відповідачем на виконання вказаних ухвал суду надано довідку від 15.05.2020 р. за № 815/2, інформаційну довідку від 15.05.2020 року за № 815, надану начальником фінансово - економічного відділу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень», з яких вбачається, що за першу половину березня 2017 року позивачу було нараховано заробітну плату в розмірі 300,00 грн, що після вирахування обов`язкових податків та зборів складає 246,00 грн та станом на 15.05.3030 року позивачем не отримана. Нарахування заробітної плати з 16 березня 2017 року по квітень 2017 року не здійснювалося. Також відповідачем надано копію наказу (розпорядження) № 73/ОС від 19.04.2017 р. про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] , табельний номер 5655, яким звільнено працівника з 19.04.2017 р. на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін та вирішено надати працівнику компенсацію за 70 днів відпустки, копії довідок, згідно з якими заборгованість за спецодягом та спецвзуттям, депонована заробітна плата відсутні, копію довідки про відсутність використаних квитків для особистих потреб, копії особових карток та особових рахунків працівника, копії наказів (розпорядження) про надання відпусток, копію довідки-розрахунку невикористаних днів відпустки, за які надається компенсація під час звільнення. Згідно з наданою відповідачем копією наказу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №236/ДНД від 17.03.2017 року було встановлено простій з 20 березня 2017 року для всіх виробничих підрозділів дирекції відповідно до ст.ст. 34, 113 КЗпП України у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця», викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією. Відповідно до наданої відповідачем копії наказу виробничого підрозділу «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №270 від 20.03.2017 року у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування непідконтрольній українській владі територією було встановлено початок простою для всіх працівників виробничого підрозділу «Ясинуватське локомотивне депо» з 20 березня 2017 року. Враховуючи те, що з 20 березня 2017 р. встановлено простій для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції на підставі наказу виробничого підрозділу «Ясинуватське локомотивне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №270 від 20.03.2017 року та наказу СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» №236/ДНД від 17.03.2017 р., а відповідно до ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 83 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) та при припиненні трудового договору працівникові виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також те, що роботодавцем не спростовано вказаний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що розрахунок заборгованості по заробітній платі, здійснений позивачем, відповідає обставинам справи. Посилання відповідача про неможливість розрахунку заборгованості по заробітній платі через відсутність у роботодавця оригіналів первинних документів щодо розміру виконаної роботи та розміру заборгованості не спростовує висновків суду, оскільки обов`язок вести облік відпрацьованого часу та розміру заробітної плати покладено лише на роботодавця, обставини, які зумовлюють відсутність первинної документації, не звільняють роботодавця від обов`язку сплачувати заробітну плату працівнику, право на яку гарантоване Конституцією України. Вказаний висновок відповідає позиції, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17, відповідно до якого відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця. Отже відсутність у відповідача первинної документації не є підставою для не нарахування та не виплати позивачу заробітної плати. Наявність форс-мажорних обставин, що спричинили невиплату заробітної плати та відсутність оригіналів первинних документів не спростовує висновків суду, оскільки право на заробітну плату гарантоване статтею 43 Конституції України та відсутність вини відповідача у невиконанні своїх обов`язків щодо виплати заробітної плати не звільняє його від виконання такого обов`язку в наступному, а може лише бути підставою для звільнення роботодавця від відповідальності, передбаченої трудовим законодавством за вказане порушення трудових прав. Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Позивач, здійснюючи розрахунок заборгованості по заробітній платі не врахувала вищезазначені положення та вказала суму заборгованості по заробітній платі після утримання обов`язкових податків та зборів. Розглядаючи питання про розмір заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що відповідачем АТ «Українська залізниця» не спростовано розрахунок, наданий позивачем, тому суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по квітень 2017 року у розмірі 23554,97 грн з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved