Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] Володимривна, зареєстрована за адресою: 65000, [ADDRESS], до [PERSON], зареєстрованого за адресою: 65000, [ADDRESS], в якому просила стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання неповнолітньої дитини\~-\~[PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2000,0\~грн.\~щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня подання\~цієї позовної\~заяви до\~суду і\~до досягнення\~нею повноліття;Зобовязати відповідача,\~щорічно з\~01\~по 10\~серпня (включно)\~перераховувати або\~передавати на\~користь позивача\~3000,0\~грн.\~на підготовку\~доньки [PERSON],\~[INFO],\~до школи\~до моменту\~закінчення нею\~навчання у\~школі;Зобовязати відповідача, щорічно з 01 по 10 червня (включно) перераховувати або передавати на користь позивача 3000 грн. на оздоровлення доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та проти заочного рішення не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нелюбова) [PERSON], було укладено шлюб, про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зроблений актовий запис № 730 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД №156265. Від цього шлюбу є дочка [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЕД №236702 від 24 березня 2012 року, запис №824. 07 листопада 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрований за адресою: 65000, [ADDRESS]), та [PERSON] (дошлюбне прізвище Нелюбова) [PERSON], [INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER], зареєстрована за адресою: [INFO] «А», проживаюча за адресою: 65000, [ADDRESS]), зареєстрований Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 30 вересня 2011 року, актовий запис № 730, розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покладено на [PERSON], [PERSON] від сплати звільнити. Встановлений порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до виписки із історії хвороби №3417 від 13 серпня 2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], має діагноз гострий обструктивний бронхіт, високий ризик розвитку бронхіальної астми. Згідно із виписки із історії хвороби №3981 від 20 вересня 2018 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], має діагноз бронхіальна астма. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров'я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Батьки дитини мають рівні обов'язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Судом враховано, що дитина проживає з матір'ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2018 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1944 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 гривень (дві тисячі грн. 00 коп.) щомісячно, але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 червня 2018 року та до повноліття дочки, а саме: до 01 березня 2030 року. Згідно ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи вік дитини, витрати на її лікування, бажання матері оздоровлювати дитину, суд вважає частково обґрунтованим вимоги щодо визначення додаткових витрат на дитину, а саме: стягнути з відповідача додаткові витрати щорічно з 01 по 10 червня (включно) перераховувати або передавати на користь позивача у розмірі 3000,0 гривень на оздоровлення доньки [PERSON], [INFO]. Також має бути взято до уваги, що розмір додаткових витрат у розмірі 3000,0 гривень про стягнення щорічно з\~01\~по 10\~серпня (включно)\~перераховувати або\~передавати на\~користь позивача\~на підготовку\~доньки [PERSON],\~[INFO],\~до школи\~до моменту\~закінчення нею\~навчання у\~школі,не був нею доведений та не обґрунтовано доцільність таких витрат, що відповідали б інтересам дітей. Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: partial