Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-10 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання власником спадкового майна. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON], яка померла 11.04.2016, а саме на: земельну ділянку площею 2.32 га рілля, кадастровий номер 7422488700:05:033:0006 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0.49 га сіножаті, кадастровий номер 7422488700:05:007:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,31 га пасовище, кадастровий номер 7422488700:05:039:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче Бабич) [PERSON], народилася 28 квітня 1967 року в с. Самотуги Корюківського району Чернігівської області, де на даний час і проживає, що підтверджується паспортом НК 504938, виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 27.04.1998 р. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтвоVІІ-УР № 1075775 від 23.05.1967). 18.08.1990 позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище «Бабич» на «Ткаченко» (свідоцтво про укладення шлюбу ІІ-ЕЛ № 307621 від 18.08.1990). 04 квітня 2011 року мати позивачки [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок її смерті належні їй земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства сіножать 0,49 га, кадастровий номер 7422488700:05:007:0004, пасовище 0,31 га, кадастровий номер 7422488700:05:039:0004, рілля 2,32 га, кадастровий номер 7422488700:05:033:0006, заповідає дочці [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчений Сядринською сільською радою. 11 квітня 2016 року [PERSON] у віці 74 років померла, про що виконавчим комітетом Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть (серія 1-ЕЛ № 276000) та зроблено \~відповідний актовий запис за № 09. За життя покійна був членом колективного сільськогосподарського підприємства на території Сядринської сільської ради, тому до спадкового майна матері позивачки належать: земельна ділянка площею 2.32 га рілля, кадастровий номер 7422488700:05:033:0006 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельна ділянка площею 0.49 га сіножаті, кадастровий номер 7422488700:05:007:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельна ділянка площею 0,31 га пасовище, кадастровий номер 7422488700:05:039:0004 для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна [PERSON] є її донька [PERSON], однак отримати свідоцтва про право на спадщину позивачка не може за відсутності правовстановлюючих документів, які були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання звернулась до суду. Для підтвердження дійсності отримання покійним документів на земельний пай позивачка звернулася з заявою до Відділу Держгеокадастру у Корюківському районі, де їй надали відповідну інформацію (Т-2426/0-2432/6-16 від 12.12.2016). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна \~спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно\~\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину \~не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони,\~своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved