Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

До суду звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 75480 грн.. Від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просив розглядати справу у його відсутність. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлялася належним чином, що підтверджується належними доказами (розпискою), жодних клопотань, заяв на адресу суду не надходило. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 10.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідачка взяла у борг грошові кошти у розмірі 3\~000 дол. США., які зобовязувалася повернути через 1 рік, що підтверджується розписки (а.с.4). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ч. 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (у тому числі грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договором встановлено строк повернення 10.02.2016 року. Однак, відповідачка взяті на себе зобовязання не виконала. 15.08.2016р. відповідачка зверталася до суду із заявою та просила перенести засідання, призначене на 16.08.2016р., для погашення боргу (а.с.16). В судовому засіданні 08.11.2016р. [PERSON] підтвердила факт написання нею розписки та отримання коштів у позивача, також як і те, що станом на день розгляду справи, борг не повернула. Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 524 ЦК України, встановлено, що зобов?язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов?язання в іноземній валюті. Офіційний курс долара США на момент подачі позову становив 25,16 грн. за 1 дол. США, тому з [PERSON] підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 75\~480 грн. (3\~000 дол. США х 25,16 грн. = 75480 грн.). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Частиною 1 ст.88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідачки підлягають також стягненню на користь позивача понесений ним і документально підтверджений судовий збір у розмірі 754,80 грн.(а.с.1). Суд вважає, що посилання позивача є обґрунтованими так як ним доведено, що договір позики укладався, та не виконаний, надавши суду належні та допустимі докази.

Outcome: approved