Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 28.09.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка залишила на ім`я позивача заповіт, посвідчений 19.10.1996 року в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Дроновою В.О. на все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі на все те, що буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] під номером сто сорок другим. Заповіт не змінено і не скасовано, осіб, які мають право на обов`язкову долю у спадщині, передбачених ст. 1241 ЦК України, після смерті спадкодавця немає. Спадкова справа до майна померлої у нотаріальній конторі не заведена. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та із земельної ділянки площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих в [ADDRESS] Нотаріально оформити прийняття спадщини нотаріальним шляхом позивач позбавлена можливості, у зв`язку невідповідністю правовстановлюючого документу на житловий будинок вимогам чинного законодавства. Зокрема, свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, видане 18.05.1989 року виконкомом Оратівської селищної Ради народних депутатів Вінницької області, не застережено належним чином, а саме відсутня печатка Оратівської селищної Ради народних депутатів Вінницької області та підпис уповноваженої особи, а також відсутністні правовстановлюючі документи на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами площею 0,15 га. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] та на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами площею 0,15 га. Ухвалою суду від 30.09.2021 року провадження у справі № 141/701/21 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.10.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання, призначене на 29.10.2021 року не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі. В підготовче судове засідання 29.10.2021 року відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового засідання, не з`явилася, повноважного представника не направила, подавши заяву (№ 1942/04-02 від 30.09.2021 року). У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК\~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2011 року, [PERSON] померла [INFO] , про що 20.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області складено відповідний актовий запис № 32. Відповідно до заповіту, посвідченого 19.10.1996 року зав. Оратівською державною нотаріальною конторою, [PERSON] , [PERSON] , жителька [ADDRESS] , все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати за законом і на що вона матиме право, в тому числі належний їй жилий будинок з господарськими будівлями, розташований в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Згідно відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) № 2369/01-18 від 18.10.2021 року, 19 жовтня 1996 року за реєстром № 279 Оратівською державною нотаріальною конторою, посвідчено заповіт від імені гр. [PERSON] , який внесено до Єдиного реєстру заповітів за № 1261940. Як вбачається з архівного витягу із рішення 8 сесії 22 скликання Оратівської селищної ради народних депутатів Вінницької області від 27.12.1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», вирішено передати безкоштовно у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків та ведення особистого підсобного господарства громадянам смт Оратів та с. Прибережне згідно з додатком, де за № 90 значиться [PERSON] , площа земельної ділянки 0,15 га, з приміткою земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку. Згідно свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок від 18.05.1989 року, житловий будинок в [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] , та зареєстрований в Тульчинському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за гр. [PERSON] , записаний в реєстрову книгу № 6 за реєстровим № 739 від 18.05.1989 року. Вказане свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Оратівської селищної Ради народних депутатів № 5 від 13.05.1985 року, в зв`язку з перетворенням села Оратів в селище міського типу. Відповідно до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами у [ADDRESS] , виготовлений 13.09.2021 року, загальна площа будинку становить 39,4 кв.м. Як вбачається\~з довідки № 104 від 17.09.2021 року, виданої [PERSON] , після обстеження на місці 13.09.2021 року та проведення комплексу робіт, житловий будинок в [ADDRESS] , станом на 13.09.2021 року відповідає слідуючим параметрам: житловий будинок літера А загальною площею 39,4 кв. м., житловою площею 27,1 кв.м., веранда літера а, сарай літера Б, погріб літера Б/під, огорожа №1, ворота № 2. Відповідно до витягу з рішення Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 36 від 24.03.2017 року «Про присвоєння та зміну адреси», змінено адресу житлового будинку і земельних ділянок, які раніше належали [PERSON] і мали адресу: [ADDRESS] , а зараз мають адресу: [ADDRESS] . Згідно рішення 1 сесії 7 скликання Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області від 19.11.2015 року «Про перейменування вулиць та провулків територіальної громади селища Оратів» вулиця Жовтнева змінено на вулиця Подільська. Відповідно до звіту про оцінку майна від 24.09.2021 року, оціночна (ринкова) вартість житлового будинку, загальною площею 39,4 кв.м., за адресою: [ADDRESS] становить 65400,00 грн. Як вбачається з довідки № 1361 від 26.08.2021 року, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, гр. [PERSON] , відповідно до запису в погосподарській книзі № 13 виконавчого комітету Оратівської селищної ради Вінницької області, за № 1008, померла гр. [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Юшківці, Оратівського району Вінницької області і з 18 травня 1989 року по день смерті, [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На час відкриття спадщини за вказаною адресою осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем, в тому числі малолітніх та неповнолітніх не значиться. Згідно повідомлення в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. № 356/01-16 від 30.09.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66669755 від 30.09.2021 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 77/02-31 від 27.09.2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що й стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності\~з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216\~ЦК\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Частиною 1 ст.\~1223\~ЦК\~України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270\~ЦК\~України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України\~№\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову\~практику\~у\~справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону\~України\~«Про\~нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] своєї матері, [PERSON] на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства та обслуговування житлового будинку площею 0,15 га. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої по [ADDRESS] , а також у зв`язку із відсутністю печатки Оратівської селищної Ради народних депутатів Вінницької області та підпису уповноваженої особи у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 18.05.1989 року, які належали спадкодавцю, позивач не\~може реалізувати\~свого законного\~права на\~нотаріальне оформлення\~спадщини. При цьому, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку на зазначене спадкове майно ні нотаріусом, ні судом не встановлено, а відповідач згідно поданої заяви від 30.09.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, однак у зв`язку відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,15 га для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та невідповідністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, виданого на ім`я померлого спадкодавця, вимогам законодавства на момент його офрмлення, позивач не в змозі оформити спірне нерухоме майно нотаріальним шляхом, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved