Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що 28 березня 1998 року він придбав будинок за адресою [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], та зареєстровано в КП ОБМТІ та РОН. З 1999 року заявник зареєстрований та постійно проживає в цьому будинку. На теперішній час у заявника виникла необхідність розпорядитися своєю власністю, але договір купівлі-продажу від 28.03.1998 року ним втрачений. В зв'язку з тим, що в теперішній час приватний нотаріус [PERSON] не працює, заявник звернувся до Одеського державного нотаріального архіву, де отримав дублікат договору купівлі-продажу житлового будинку. 18 липня 2014 року [PERSON] звернувся до реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області з заявою про державну реєстрацію дублікату договору купівлі - продажу житлового будинку від 28.03.1998 року. 24 липня 2014 року заявник отримав відмову державного реєстратора у реєстрації права власності на житловий будинок по [ADDRESS] у зв'язку з невідповідністю імені та по батькові зазначених у дублікаті договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.03 1998 року №2-135, з їх написанням в паспорті заявника. Встановлення факту належності зазначеного договору необхідно заявнику для реєстрації його права власності на належний йому будинок, у зв'язку з чим він звернувся із даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції Одеської області в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для про встановлення факту належності правовстановлюючого документу і вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підставах. Згідно з ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У судовому засіданні встановлено, що 28 березня 1998 року [PERSON] придбав будинок за адресою [ADDRESS], що вбачається із дублікату договору купівлі-продажу від 28.03 1998 року №2-135, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за №2-135. В тексті зазначеного договору зазначено, що договір підписаний в присутності нотаріуса, особу підписавших встановлено. [PERSON] зареєстрований та постійно проживає в цьому будинку, що вбачається із арк. 11 паспорту громадянина України серії [NUMBER]. При цьому, в дублікаті договору купівлі-продажу від 28.03 1998 року №2-135 вказано ім'я заявника «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]», а в паспорті громадянина України серії [NUMBER], виданого Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 15 листопада 2005 року вказано ім'я «[PERSON]», а по батькові «[PERSON]». Згідно зі ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На думку суду, документи надані заявником для доказу встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON], є обґрунтованими та достатніми для підтвердження цього факту, а невідповідність імені та по батькові у договорі купівлі-продажу та у паспорті громадянина Україна є помилкою нотаріуса при перекладі ім'я та по батькові заявника з російської на українську мову, тому суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved