Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати в порядку спадкування за ним як за спадкоємцем майна померлого 25.12.2004 року [PERSON] за законом право власності на земельну ділянку площею 0.4822 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області (деградовані землі). Також він бажає визнати частково недійсним державний акт серії ЯБ № 594831, виданий на ім'я [PERSON], на право власності на земельну ділянку, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4822 га, (деградовані землі), розташовану на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області з кадастровим номером 6820682500:04:006:0615. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON] спадщину ним прийнято відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України (за заявою), що підтверджується постановою нотаріуса. На його звернення про прийняття спадщини за законом та видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку площею 0,48 га, нотаріус відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з невірним кадастровим номером присвоєним державному акту, що належав його батьку. Згідно інформаційної довідки Держземагенства у Віньковецькому районі Хмельницької області № 27-28-994-1440/15-16 від 22.04.2016 року встановлено, що [PERSON] дійсно належало право власності на земельну ділянку (деградовані землі) площею 0,4822 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість ділянки складає 1888,98 грн. Кадастровий номер 6820682500:04:006:0615 земельної ділянки, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №594831, невірний. Зазначений вище державний акт на право власності на землю був виданий на імя спадкодавця за його життя, але його законність і юридична сила, як і право власності, є оспорюваним через допущену помилку в цьому документі. У звязку з цим, позивач не може реалізувати спадкові права в позасудовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі - надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі. Справа розглянута у відсутності сторін та третіх осіб відповідно до вимог ст. 169 ч.2, 158 ч.2, п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 25.12.2014 року (свідоцтво про смерть 1-БВ № 243685 від 30.12.2014 р. актовий запис № 24). Він був власником земельної ділянки площею 1,37 га, розташованої на території [PERSON] сільської Ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Його права власника посвідчуються державним актом серії ЯБ № 594831 виданим 06 лютого 2007 року начальником Віньковецького районного відділу земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 05 вересня 2006 року. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010774000110. [PERSON] являється спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його народження серії І-БВ № 437220, виданого [PERSON] сільською радою 24 червня 1977 року, актовий запис №20. Нотаріусом відкрито спадкову справу 22.05.2015 року, але відмовлено у видачі позивачу свідоцтва на право власності за законом через невідповідність кадастрового номеру - 6820682500:04:006:0615 посвідченого державним актом ЯБ № 594831. Згідно інформаційної довідки № 340/54-15 від 21.10.2015 року невірно вказана кадастрова зона 04 і кадастровий квартал 006 в цьому державному акті. Вірною являється зона 03 і квартал - 013. Їх цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянки у звязку з невідповідністю кадастрових номерів на земельні ділянки з кадастровими номерами згідно державного акту серії ЯБ № 594831. Зазначений державний акт відповідно до вимог статті 215, 229 ЦК України слід визнати частково недійсним у звязку з допущеними в ньому помилками щодо кадастрових номерів зазначених земельних вище ділянок. Позивач являється спадкоємцем за законом, що підтверджено свідоцтвом про його народження, але не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З аналізу наведених правових норм державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 594831 виданий на ім'я [PERSON] 06 лютого 2007 року начальником Віньковецького районного відділу земельних ресурсів на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 05 вересня 2006 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010774000110 слід визнати частково недійсним щодо земельної ділянки № 615- площею 0,48 га деградовані землі, оскільки присвоєний кадастровий номер по координатах не відповідає зоні та кварталу розташування. За [PERSON] слід визнати право на спірну земельну ділянку на підставі ст. 1261 ЦК України як за спадкоємцем за законом.

Outcome: approved