Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

до суду звернувся [PERSON]з позовною заявою до територіальної громади Мартинівської сільської радипро визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У позовній заяві позивач вказує, що 28 жовтня 1999 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство», розміром 1,99 га в умовних кадастрових гектарах. Спадщину після померлого [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], оскільки проживала разом з ним на час смерті. 31 липня 2013 року [PERSON] померла, після її смерті спадщину в рівних долях прийняли її діти: [PERSON] та [PERSON]. Не оформивши за життя прав на спадкове майно, [PERSON] помер 16 січня 2016 року. Спадщину після його смерті прийняв він звернувшись до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. У процесі підготовки документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину - права на земельну частку (пай) загальною площею 1,99 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Мартинівської сільської ради Гадяцького району виявилось, що сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав [PERSON] втрачено. З цих підстав приватний нотаріус [PERSON] відмовила позивачу у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, тому він звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на ? частину земельної частки (пай) в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Мартинівської сільської радиу судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] визнає. Треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] та представник Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання не зявилися, надіслали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення їй судової повістки. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Мартинівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що на імя [PERSON] отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0310772 на площу 1,99 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 401 від 14.11.1997 зареєстрований у Книзі видачі сертифікатів ВАТ «Гадяцьке бурякогосподарство» за № 691 від 26.01.1998 по Мартинівській сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя [PERSON] не реєструвався та не видавався, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 24.02.2017 № 31-28-99.4-147/21-17. [PERSON] помер 28 жовтня 1999 року, про що виконавчим комітетом Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 345987, актовий запис № 15. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 15.03.2017 № 02-20/154, померлий [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав станом на 28.10.1999 за адресою: пров. Ветеранів, 6, с. Морозівщина Гадяцького району Полтавської області. На день смерті був зареєстрований і проживав разом з дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб станом на 28.10.1999 за вказаною адресою не значилось. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу слідує, що [PERSON] дійсно була дружиною померлого [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON]. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно даних витягу зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті 28.10.1999 [PERSON] заведена 12.11.2004 та зберігається у Гадяцькій державній нотаріальній конторі. 12 листопада 2004 року видавалось свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 294 від 11 вересня 2017 року, після померлого 28 жовтня 1999 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 828 заведена на підставі фактичного прийняття. 12 листопада 2004 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на цінні папери на імя [PERSON]. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Судом встановлено, що [PERSON] померла 31 липня 2013 року в м. Зіньків, про що Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області повторно видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 345985, актовий запис № 14. Спадкова справа після померлої 31.07.2013 [PERSON] заведена 19.12.2013 та зберігається у приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON], про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] № 218 від 11.09.2017, після смерті 31.07.2013 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], а [PERSON] відмовився від прийняття спадщини згідно поданої заяви. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. У свідоцтві про смерть, виданому Гадяцьким районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області зазначено, що [PERSON] помер 16 січня 2016 року, актовий запис № 01. Згідно даних свідоцтва про народження, позивач [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON]. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 15.03.2017 № 02-20/155, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 16.01.2016 за адресою: пров. Ветеранів, 6, с. Морозівщина Гадяцького району Полтавської області. На день смерті був зареєстрований та проживав один. Інших зареєстрованих осіб станом на 16.01.2016 за вказаною адресою не значилось. Як повідомила приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] у повідомленні від 11 вересня 2017 року № 222, нею 08 липня 2016 року заведена спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 16 січня 2016 року. Із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно постанови приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 19 травня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) розміром 1,99 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Мартинівської сільської ради, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні будь-які документи, які підтверджують право на вказане нерухоме майно. У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~\~ Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved