Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява про визнання за [PERSON] права власності на 13/50 часток житлового домоволодіння [ADDRESS] з всіма належними будівлями за адресою: [ADDRESS] , яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житлової прибудови літ. «А1-1», тамбур літ. «а1-1», житловою площею 39,7 кв.м., загальною площею 65,5 кв.м., літня кухня літ. «Т-1», сараї літ. «т-1», літ. «Ц-1», убиральня літ. «С-1», 1/3 частка огорожі №1, огорожа №6, припинення права спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] , та виділ частки в натурі. На обґрунтування вимог позову зазначено, що 03 жовтня 1988 року позивачка придбала 28/50 частин домоволодіння [ADDRESS] . НА момент покупки власниками вказаного домоволодіння було 5 осіб. 05 вересня 2013 року МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» виготовило технічний паспорт на частку домоволодіння [ADDRESS] , яке належить позивачці, де розмір її частки зазначено як 13/50. 27 вересня 2019 року позивачка звернулась до нотаріуса для оформлення договору дарування 13/50 частки зазначеного домоволодіння на свою доньку [PERSON] , однак отримала відмову, оскільки зазначена вище частка домоволодіння змінена з 28/50 на 13/50, тобто фактична частка не співпадає з документом, що підтверджує право власності. Оскільки на теперішній час співвласників вказаного домоволодіння уже не п`ять, а чотири, то укласти договір про виділ часток в натурі неможливо. За таких обставин, з метою можливості в повній мірі реалізовував своє право власності на майно, яке перебуває в частковій власності з відповідачами, позивачі просили виділити в натурі їх частку домоволодіння. 14.07.2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про припинення права спільної часткової власності домоволодіння [ADDRESS] та виділ 17/50 частки зазначеного домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «Е-1», прибудови літ. «е-1», погріб літ. «е/п», нежитлової прибудови літ. «Е1-1», веранди літ. «е2-1», ганок літ «е1», житловою площею 39,8 кв.м., загальною площею 83,8 кв.м., гараж літ. «М-1», убиральня літ «У-1», сарай літ. «Н-1», зливна яма літ. IV, вимощення ІІІ, огорожа №4,5, 1/3 частка огорожі №1, в окреме домоволодіння. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 04 лютого 2020 року витребувано у Державного нотаріуса Одерій Г.В. копію спадкової справи до майна [PERSON] . Ухвалою від 22 вересня 2020 року до провадження судді Шевченко О.А. прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділ частки в натурі зі спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 17.05.2021 року замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Ухвалою від 16 червня 2021 року провадження у справі в частині зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділ частки в натурі зі спільної часткової власності закрито, у зв`язку зі смертю позивача. Ухвалою від 16 червня 2021 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про припинення права спільної часткової власності та виділ частки в натурі зі спільної часткової власності. 16 червня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Позивачка за первісним позовом [PERSON] та позивач за первісним позовом [PERSON] до судового засідання не з`явились, від їх представника, адвоката Ступак Д.Д., надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог, не заперечував проти задоволення зустрічних позовів. Відповідачі в судові засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавали. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03 жовтня 1980 року, [PERSON] продала [PERSON] 28/50 частин домоволодіння з належними до цієї частини будівлями подвір`я за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається зі словника вулиць м.Маріуполя, селищ Сартана, Старий Крим, [ADDRESS] має нову назву [PERSON] . Згідно інформації, наданої начальником МКП БТІ Астаніною Н.М., 28/50 часток домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] . Рішенням колегії Жовтневої ради №268/3 віл 22.11.2000 року були затверджені ідеальні частки домоволодіння, ідеальна частка [PERSON] - 13/50. З висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 05.08.2019 року вбачається, що 13/50 житлового будинку, який складається з житлового будинку літ. А-1, житлової прибудови літ. А1-1, тамбур літ. а1-1, літня кухня літ. Т-1, сарай літ. т-1, Ц-1, убиральня літ. С-1, 1/3 огорожі №1, огорожа №6, житлова площа 39,7 кв.м, загальна площа 65,5 кв.м. може бути виділено в натурі. Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєва О.О. №261/01-16 від 27.09.2019 року, частка домоволодіння [PERSON] змінилась, тобто стала меншою, у зв`язку з чим складові частини, загальна та житлова площа як житлового будинку, так і частки змінилися. Таким чином правовстановлюючі документи підлягають обміну. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №619116 від 23.05.2003 року Маріупольського бюро технічної інвентаризації, 17/50 часток будинку за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] на підстав рішення Жовтневого районного суду №2-3246 від 15.04.2003 року. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 10.07.2020 року вбачається, що 17/50 житлового будинку, який складається з житлового будинку літ. Е-1, прибудови літ.е-1, погріб літ. е/п, нежитлової прибудови літ. Е-1, веранди літ. е2-1, ганок літ. е1, гараж літ. М-1, убиральня літ У-1, сарай літ. Н-1, зливна яма літ. IV, вимощення ІІІ, огорожа №4, 5, 1/3 ч. огорожі №1, житловою площею 39,8 кв.м., загальною площею 83,8 кв.м., може бути виділено в натурі. Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно п.56 постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги, як по первісному, так і по зустрічному позову, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачами при зверненні до суду з відповідними позовами не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання, то суд залишає сплачений ними при зверненні до суду судовий збір, за рахунок позивачів.

Outcome: approved