Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Свої вимоги обґрунтував тим, що починаючи з 29 серпня 2011 року він та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька - [PERSON], [INFO]. З березня 2012 року вони з [PERSON] проживають окремо, але у період з початку липня 2013 року по 29 жовтня 2013 року намагались жити однією родиною, проте знову стали проживати окремо. Донька проживає разом з матір'ю. Зазначив, що весь час він намагається налагодити зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Вважає, що його права як батька дитини є порушеними, оскільки [PERSON] не дозволяє йому зустрічатись з дитиною. У лютому 2013 року він звертався до органів опіки та піклування Слов'янської міської ради та йому встановлено режим спілкування з дитиною, але дружина його не додержувалась та забороняла йому зустрічатись з дитиною. Вказав, що він намагається виконувати свої батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої [PERSON], сплачує кошти на утримання дитини у вигляді аліментів, але позбавлений спілкування з дитиною. Тому, просить суд зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його донькою [PERSON], визначивши відповідні способи його участі у вихованні доньки [PERSON]; зобов'язати [PERSON] за два дні до дня зустрічі з донькою надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання або перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Представник третьої особи у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала частково, пояснивши, що побачення повинні відбуватись кожної п'ятниці, суботи та неділі з 14 години до 18 години, з обов'язкової присутності матері дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків та спеціаліста, а також дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості заявлених [PERSON] вимог, та вважає за належне частково задовольнити позов, з наступних підстав. 29 серпня 2011 року сторони уклали шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 29 серпня 2011 року Виконавчим комітетом Райгородоцької селищної ради Слов'янського району Донецької області (а.с. 11). Згідно рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2013 року, наведений вище шлюб розірвано (а.с. 48). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 січня 2013 року, з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання непрацездатної дружини у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 47). За час перебування у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у сторін народилась дитина - донька [PERSON], згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.12). У судовому засіданні із достовірністю встановлено та не оскаржується сторонами ті обставини, що з березня 2012 року сторони проживають окремо, попри намагання відновити сімейні стосунки у період з початку липня 2013 року по 29 жовтня 2013 року. З моменту окремого проживання між сторонами стали виникати непорозуміння щодо участі у вихованні дитини, її відвідуванні. З цього приводу сторони неодноразово звертались до Комісії з питань захисту прав дитини та Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради. Так, 08 лютого 2013 року Комісія з питань захисту прав дитини вирішила надати батькові [PERSON], за попередньою домовленістю з матір'ю дитини - [PERSON], можливість спілкуватись з донькою - [PERSON], [INFO], встановивши час спілкування кожної суботи та неділі з 13 години до 16 години (а.с. 10). Згідно висновку Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-1496 від 29 листопада 2013 року, [PERSON] зобов'язана надати можливість [PERSON] спілкуватись з донькою [PERSON], [INFO], кожної п'ятниці, суботи та неділі у період часу з 12 години до 16 години, в відсутності матері (а.с. 36). Крім того, висновком Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-163 від 29 січня 2014 року, [PERSON] зобов'язана надати можливість [PERSON] спілкуватись з донькою [PERSON], [INFO], за наступним графіком: кожної п'ятниці, суботи та неділі з 14 години до 18 години. В перші та треті п'ятниці, суботи та неділі місяця, спілкування дитини та батька може проходити за місцем проживання [PERSON], в присутності матері дитини. В другі та четверті п'ятниці, суботи та неділі спілкування дитини та батька може проводитись за місцем проживання матері дитини (а.с. 37). У відповідності до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Як вбачається з пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки з приводу спілкування батька із дитиною, відповідач забороняла [PERSON] спілкуватись з дитиною та всіляко перешкоджала реалізації батьком дитини свої батьківських обов'язків та прав по відношенню до неповнолітньої дитини [PERSON] Відповідно до суспільної характеристики [PERSON], скарг сусідів та мешканців мікрорайону на нього до комітету не надходило, на засідання комітету мікрорайонів «Семенівка та Високо-Іванівка» не розглядався (а.с. 60). Натомість свідки [PERSON] та [PERSON] у своїх поясненнях стверджують, що відповідач ніколи не створювала позивачу перешкод у спілкуванні з їх спільною дитиною, незважаючи на те, що [PERSON] не відвідував дружину у пологовому будинку, не забирав дитину з нього та відмовлявся реєструвати дитину. Крім того, зазначили, що відповідач ніколи не заперечувала проти спілкування позивача з їх спільною донькою. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Частинами другою та третьої статті 157 Сімейного кодексу України встановлено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд приймає до уваги пояснення свідків в частині не заперечення відповідачем проти спілкування [PERSON] із дитиною в її присутності. Проте, із пояснень наведених вище свідків об'єктивно вбачаються ознаки конфліктних та неприязних стосунків між батьком та матір'ю дитини - [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень у судовому засіданні спеціаліста з дитячої психології - Журавльова Олександра Вікторовича, спілкування батька з дитиною у присутності матері дитини, у разі наявності конфліктних відносин між батьками, може привести до отримання малолітньою дитиною психологічної травми, що може обумовити погіршення подальшого психологічного, морального та розумового розвитку такої дитини. Також, пояснив, що в такому випадку спілкування батька з дитиною повинне відбуватись у присутності дитячого психолога. Таким чином, суд сприймає наміри позивача [PERSON], направлені на встановлення режиму побачень із дитиною за відсутності матері, як такі, що відповідають інтересам малолітньої дитини та не суперечать діючому законодавству. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 ЦПК вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом. Так, абзацом другим частини другої статті 159 СК України встановлено, що в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. А отже, норми закону передбачають право суду визначити порядок спілкування одного батьків дитини з нею, вийшовши за межі заявлених вимог, з безпосереднім урахування інтересів дитини. Позивач просить встановити режим його спілкування з дитиною у відсутності матері дитини, проте суд приходить до висновку щодо необхідності присутності під час побачень [PERSON] зі своєю донькою [PERSON] у присутності практичного дитячого психолога. Крім того, суд вважає, що відповідача [PERSON] необхідно зобов'язати надавати [PERSON] інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування доньки [PERSON], за два дні до дня побачення, а в разі настання таких змін, повідомити про це батька дитини особисто не пізніше наступного дня після настання таких обставин, з метою подальшого виконання рішення суду у даній справі. Що ж стосується позовних вимог в частині встановлення режиму спілкування позивача з дитиною, із урахуванням графіка його роботи, святкових днів, а також надання права на відібрання дитини у третіх осіб, крім матері, то в цій частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі умови режиму можуть суттєво впливати на розвиток дитини та порушувати денний режим дитини, що на думку суду є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до ч. 1 та п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Питання граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу врегульовано Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Відповідно до статті 1 вказаного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати, витрати, пов'язані з наданням правової допомоги в розмірі 2436,00 грн., виходячи з розрахунку: 1218,00 грн. х 40 % = 487,20 грн. 5 годин (витрачено на консультації, підготовку до слухання справи, підготовку заперечень та клопотань, участь у слуханні справи) х 487,20 грн. = 2436,00 грн. Крім того, на користь [PERSON] з відповідача підлягає стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial