Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування. В будинку за її згодою ще з 1998 року був зареєстрований її колишній чоловік - відповідач [PERSON] Шлюб між ними було розірвано у листопаді 2009 року, і з того часу він виїхав з будинку, забрав свої речі. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації. Наявність зареєстрованої особи порушує її права, як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, вона вимушена оплачувати комунальні послуги за відсутнього жильця, самостійно утримувати будинок в належному стані. Зазначені факти змусили її звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування її будинком, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до витягу з протоколу засідання планово-технічної комісії виконкому Костянтинівської міської ради №14, затвердженого рішенням виконкому від 19.04.1989 року №170 дозволено приєднання земельної ділянки по [ADDRESS] до земельної ділянки по [ADDRESS]. Тобто адресою поєднаної земельної ділянки є: [ADDRESS]. На підставі договору дарування від 19.12.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського МНО Донецької області Щербініною Н.П. за р/№5207 та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 07.07.2004 року, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. З копії домової книги будинку [ADDRESS] вбачається, що за цією адресою з 30.12.1998 року зареєстрований [PERSON], [INFO]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 07.02.2014 року (актовий запис №09 від 07.02.2014 року у ВДРАЦС по м. Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON]., проживає більше 10 років в будинку за адресою: [ADDRESS], весь цей час знайома з нею та її родиною, вони товаришують, ходять одна до одної в гості. Підтвердила суду, що колишній чоловік [PERSON] [PERSON] вже приблизно п'ять років не проживає разом із нею, його речей в будинку нема. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідом позивача [PERSON], проживає більше 20 років за адресою: [ADDRESS]. Пояснила, що товаришує з родиною [PERSON], знає, що близько п'яти років тому вона припинила шлюбні відносини зі своїм чоловіком [PERSON], останній виїхав з будинку і більше ніколи не повертався. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки показаннями свідків доведено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку, що належить позивачу [PERSON], більше року, поважних причин його непроживання судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved