Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 16 червня 2020 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості, у якому банк просить стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 68 146,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 42 971,50 грн.; проценти за користування кредитом - 16 760,31 грн.; комісія - 1148,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 266,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 258,50 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 844,30 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 416,31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 292,23 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 188,26 грн., а також судові витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи 2 102, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 27 серпня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання № 1398193 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № [NUMBER] . На виконання вимог постанови Правління НБУ України від 11 вересня 2017 року за №89 змінено номери поточних рахунків клієнтів - фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що пов`язано із змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів. На виконання вимог постанови Правління НБУ від 28 грудня 2018 року за №162, АТ «Ощадбанк» також здійснено зміни діючих рахунків клієнтів та поточний (картковий) рахунок клієнта [PERSON] № [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Крім того, 27 серпня 2018 року між АТ «Ощадбанк» та позичальником було укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). У подальшому 24 вересня 2018 року між ПАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено додаткову заяву на встановлених (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту). Відповідач погодився, що дана заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою частиною заяви на приєднання, Договір, розміщений у вільному доступі на офіційній інтернет-сторінці Банку: www.oschadbank.ua та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є кредитним договором. Банк виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, а саме надав грошові кошти. Однак, на сьогоднішній день, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання та станом на 13 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 68 146,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 42 971,50 грн.; проценти за користування кредитом - 16 760,31 грн.; комісія - 1 148,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 266,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 258,50 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 844,30 гри.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 416, 31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 292,23 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 188,26 грн. Тому банк був вимушений звернутися до суду із відповідним позовом (а.с.1-9) Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.53). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.54). До суду 10 липня 2020 надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.55). Ухвалою судді від 10 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Дніпропетровське обласне управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості (а.с.56-57). Представник позивача АТ «Ощадбанк» адвокат Ільїн А.М. у позовній заяві просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.8). Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 27 серпня 2018 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 1398193 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) та відкрито рахунок № [NUMBER] (а.с.14-15). На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 11 вересня 2017 року за № 89 змінено номери поточних рахунків клієнтів-фізичних осіб, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що пов`язано із змінами в порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів. На виконання вимог постанови Правління Національного банку України від 28 грудня 2018 року за №162, АТ «Ощадбанк» також здійснено зміни діючих рахунків клієнтів відповідно до вимог Національного стандарту України «Фінансові операції. Таким чином, після здійснення змін відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України, поточний (картковий) рахунок [PERSON] [NUMBER] змінився на № [NUMBER] . Шляхом підписання заяви про приєднання № 1398193 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) [PERSON] приєднався до договору в редакції, яка на день підписання цієї заяви про приєднання була розміщена на офіційній інтернет-сторінці банку: www.oschadbank.ua, та уклав з банком договір, складовою частиною якого - договору банківського рахунку, кредитного договору (п.п. 3.1 п. 3 «Умова про приєднання до Договору» заяви про приєднання). У свою чергу, відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) за дебетово-кредитною схемою (п.п. 3.2 п. 3 «Умова про приєднання до Договору» заяви про приєднання). Крім того, 27 серпня 2018 року між АТ «Ощадбанк» та позичальником було також укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) (а.с.16-17). Відповідно до п.п. 6.1 п. 6 «Умови кредитування» заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) підписанням цієї заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов договору, та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Відповідно до п.п 6.3-6.6 п.6 заяви про приєднання позичальнику було встановлено кредит в сумі 37 000 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних. У подальшому 24 вересня 2018 року [PERSON] було підписано додаткову заяву на встановлених (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) (а.с.22-23). Відповідно до п.п. 3.1 п. 3.6.1 «Умови кредитування» заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) підписанням цієї заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, відповідач ініціював одержання та погодився з умовами користування кредитом, відповідно до умов договору, та підтвердив укладення між ним та банком кредитного договору. Відповідно до п.п 3.3-3.6.1 заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) позичальнику було встановлено кредит в сумі 45 000 грн. Строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 38 процентів річних. Відповідач погодився, що дана заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою частиною заяви на приєднання, договір, розміщений у вільному доступі на офіційній інтернет-сторінці банку: www.oschadbank.ua та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, є кредитним договором (п.п. 6.10 п. 6 «Умови кредитування» заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту). У відповідності до п.п. 6.11 та 6.12 п. 6 «Умови кредитування» заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) підписанням даної заяви відповідач підтвердив, що до її підписання, банк надав йому як споживачу, а він ознайомився з загальною вартістю кредиту, реальною річною процентною ставкою та загальними витратами по кредиту, які викладені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту та підтвердив факт отримання у письмовій формі паспорту споживчого кредиту. Відповідно до п.п. 6.7 п. 6 «Умови кредитування» заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) клієнт щомісячно здійснює часткове повернення кредиту в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором та розраховується від фактично отриманої клієнтом суми кредиту (сплата якої не прострочена, визначеної за звітний період, дату сплати мінімального платежу в порядку та на умовах передбачених договором. Банк виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі та надав грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором (а.с.26-43). Однак, відповідачем належним чином не виконуються взяті на себе зобов`язання та станом на 13 квітня 2020 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 68 146,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 42 971,50 грн.; проценти за користування кредитом - 16 760,31 грн.; комісія - 1 148,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 266,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 258,50 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 844,30 гри.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 416, 31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 292,23 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 188,26 грн. (а.с.44-46). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Згідно із частиною 3 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 ст. 550 ЦК України визначено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної оплати кредиту та визначених договором платежів, а позивач скористався своїм правом щодо права дострокового повернення кредиту. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 1398193 станом на 13 квітня 2020 року у розмірі 68 146,38 грн., з яких заборгованість за основним боргом (кредитом) - 42 971,50 грн.; проценти за користування кредитом - 16 760,31 грн.; комісія - 1148,21 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 3 266,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2 258,50 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 844,30 грн.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 416,31 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 292,23 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 188,26 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved