Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 28 грудня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 16 травня 2012 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №201233, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 80\~000 гривень зі сплатою 18% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту 15 травня 2017 року. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1\~333,33 грн. та сплачувати проценти починаючи з 01 червня 2012 року. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує з 30 листопада 2014 року, внаслідок чого станом на 24 жовтня 2016 року має заборгованість у сумі 56\~230,01 грн., яка складається: 41\~327,79 грн. заборгованість за основним боргом; 14\~902,22 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Крім зазначеної суми просить стягнути з відповідача 30\~531,39 грн. інфляційного збільшення заборгованості, 2\~959,39 грн. три проценти річних від суми заборгованості, всього 89\~721,17 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подали, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 16 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір №201233 (надалі кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 80\~000 грн. на 5 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 15 травня 2017 року. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 18 процентів річних. Факт отримання кредиту [PERSON] підтверджується заявою на отримання готівки №201233 (40948630) від 16 травня 2012 року (а.с.25), яка містить запис про зміст операції: видача коштів готівкою згідно кредитного договору №201233 від 16.05.2012 та підпис отримувача. Згідно з п. 1.5. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~333,33 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до акси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 червня 2012 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 15 травня 2017 року. Згідно з пп. 4.3.2. позичальник зобовязався повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав неналежним чином, станом на 24 жовтня 2016 року заборгованість за основним боргом становить 41\~327,79 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 14\~902,22 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та згідно наданого розрахунку за період з 30.11.2014 року по 31.08.2016 року складає 30\~531,77 грн., три відсотки річних 2\~959,39 грн. Позов доказано кредитним договором №201233 від 16.05.2012 року. (а.с.26-28), заявою на видачу готівки №201233 (40948630) від 15 травня 2012 року (а.с. 25), розрахунком заборгованості, банківськими виписками (а.с. 6-24). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн., що підтверджено платіжним дорученням №268502771 від 07.12.2016 року, витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630 грн., що підтверджено оголошенням та рахунком №1593 від 03.02.2017 року, та які відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved