Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

До Енергодарського міського суду Запорізької області 02.11.2017 року надійшла позовна заява [PERSON], в якій, після надання уточненого позову представником позивача за письмовим дорученням адвокатом [PERSON] зазначено наступне: Між [PERSON] (надалі позивач) та [PERSON] (надалі відповідач) було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Енергодарської міської ради Запорізької області 14 серпня 1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №252 та видано свідоцтво про одруження серія І-ЖС №007437. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Зазначаючи на те, що між позивачем та відповідачем відносини припинено, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя та примирення вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище набуте під час реєстрації шлюбу «Якименко». В судове засідання сторони не зявились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON], яка діє на підставі письмового доручення про надання безоплатної вторинної допомоги, в судове засідання також надала заяву про розгляд справи у відсутності, просить суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує щодо їх задоволення. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Згідно приписів ст.223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 серпня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Відповідач та позивач мають спільних дітей: сина [PERSON], який є повнолітнім (а.с.4-зворот) та доньку [PERSON], яка є неповнолітньою (а.с.4). Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За змістом ст.51 Конституції України, ст.24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем та скористалась наданим законодавством правом звернутися до суду з даним позовом. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Згідно квитанції, позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду з позовом в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.13) Відповідно до приписів ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач та представник позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позовні вимоги визнав надавши про це письмові заяви, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. А отже, шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Позивачу, при державній реєстрації шлюбу, було змінено прізвище з «Плінокос» на «Якименко», позивач просить суд залишити їй прізвище набуте у шлюбі «Якименко», що також підлягає задоволенню. Та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір сплаченого судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, що набрало законної сили. Згідно ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398VІ від 01.07.2010 року, ч.2 ст.115 СК України, копію рішення суду, яке набрало законної сили, необхідно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Outcome: approved