Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON], в якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що йому на підставі договору дарування належить квартира [ADDRESS]. Як вказує позивач, в зазначеній квартирі на реєстраційному обліку перебуває син колишнього власника квартири - [PERSON]. Однак, за вказаною адресою відповідач не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали відповідачу, в квартирі немає. Оскільки позивач сплачує всі видатки по будинку та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в його будинку створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що, відповідно до договору дарування від 26.02.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Борисовою Н.В., гр. [PERSON] передала безоплатно у власність, а [PERSON] прийняв в дар квартиру під [ADDRESS]. Реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав було проведено 26.02.2014 року, розділ № 301759651101, право власності № [NUMBER]. (а.с. 7) Згідно Довідки/виписки із домової книги про склад сім'ї та реєстрації №411, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8) Як вбачається з акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 24.06.2018 року, завіреного керівником дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» [PERSON], [PERSON] не проживає та приміщенням не користується з 16.06.2014 року, особисті речі відсутні за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 9) Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання, або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Оскільки, відповідач за вказаною адресою зареєстрований, але ця квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Outcome: approved