Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] є співвласниками будинку №13 по вул. Петровського в м. Буча Київської області. Позивачу на праві власності належить 57/100 частин будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003 р., виданого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Відповідачу на праві власності належить 43/100 частин вищевказаного спірного будинку на підставі договору дарування від 17.03.1984 р., посвідченого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою. Вказує, що будинок побудований на земельній ділянці, яка раніше належала до земель радгоспу «Рубежівський». За даним технічного паспорту на спірний будинок на час виникнення спільної часткової власності на будинок в користуванні співвласників будинку перебувала земельна ділянка площею 1482 кв. м. У звязку із даруванням 43/100 частин будинку, наказом радгоспу «Рубежівський» від 26.10.1983 р. № 526 [PERSON]Ю, на підставі її заяви, було виділено в користування 300 кв.м. спірної земельної ділянки. Зазначає, що між нею та відповідачкою зберігається такий порядок користування, при якому [PERSON] користується земельною ділянкою площею 300 кв.м, а вона іншою частиною земельної ділянки. Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 22.02.2007 р. № 93-4-V встановлено норму землекористування за спірним будинком площею 1629 кв.м. Вказана ділянка відведена в натурі з визначенням меж. Таким чином в користуванні співвласників будинку знаходиться земельна ділянка площею 1629 кв. м., з яких 147 кв.м. відведено додатково до ділянки 1482 кв. м, яка знаходилась в користуванні раніше. Вважає, що співвласники будинку мають право користуватися земельною ділянкою 1482 кв.м відповідно до порядку користування, що склався між попередніми співвласниками будинку, з урахуванням додатково відведеної земельної ділянки площею 147 кв. м, тобто вона має право на користування земельною ділянкою площею 1266 кв.м, а відповідачка має право на користування земельною ділянкою площею 363 кв. м. У звязку із вищенаведеним просить суд визнати за нею право на користування земельною ділянкою площею 1266 кв.м по вул. Петровського № 13 в м. Буча Київської області. Позивач та її представник в судове засідання зявилися, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача в судове засідання зявилися, заперечували щодо позову повністю. Представник Бучанської міської ради в судове засідання не зявився, причини та докази поважності неявки суду не повідомив. Заслухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку №13 по вул. Петровського в м. Буча Київської області. [PERSON] належить на праві власності 57/100 частин вказаного будинку, а [PERSON] 43/100 частин будинку відповідно. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.07.2003 р. та договором дарування від 17.03.1984 р. Згідно із довідкою №3056 від 13.09.2006 р., виданої Виконкомом Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, за гр. [PERSON] закріплена земельна ділянка пл. 0,15 га на території сел. Буча (колишня Яблунька). Відповідно до наказу Радгоспу «Рубежівський» від 26.10.1983 р. №526, [PERSON], на підставі її заяви, було виділено в користування із земельної ділянки [PERSON] 300 кв. м. Рішенням Бучанської міської ради Київської області №93-4-V від 22.02.2007 р. було встановлено норму землекористування за будинковолодінням по вул. Петровського, 13 в м. Буча пл. 1\~629 кв. м. Статтями 19-22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 р.) визначено процедуру виділення земельних ділянок, а також вказано про обовязковість наявності рішення селищної ради про виділення земельної ділянки, акту відводу земельної ділянки в натурі, графічне зображення із зазначенням місця розташування відведеної ділянки й запис в земельно-шнуровій книзі сільськогосподарської організації чи підприємства. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу УРСР (в редакції 1970 р.) приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідними землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, забороняється. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки позивачем не було надано документу, який підтверджує право користування земельною ділянкою по вул. Петровського, 13 в м. Буча Київської області, а також те, що не було надано суду доказів встановлення меж земельної ділянки в натурі та доказів наявності достовірного запису в земельно-шнуровій книзі, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed