Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про стягнення з банку незаконно списаних грошових коштів з урахуванням відсотків та моральної шкоди до відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно якого просить визнати дії відповідача щодо несанкціонованого списання грошових коштів з його рахунків № [NUMBER] (кредитний рахунок) № [NUMBER] (депозит) та № [NUMBER] (пенсійний рахунок) незаконними, стягнути з відповідача на його користь вклад на рахунку № [NUMBER] в сумі 1400 грн., невиплачені відсотки по цьому вкладі в сумі 224 грн., інфляційні витрати за період з 09.08.2016 року по 03.11.2016 року в сумі 5523.30 грн., та 10.50 грн.,- три відсотки річних, грошові кошти на рахунок № [NUMBER] в сумі 2745 грн., інфляційні витрати за період з 09.08.2016 року по 03.11.2016 року в сумі 676 грн.80 коп. та 20.31 -три відсотки річних та грошові кошти на кредитний рахунок № [NUMBER] - 15000 грн., та інфляційні витрати в сумі 3780 грн., а також стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: в період з 09.08.2016 року до 10-00 год., 10.08.2016 року невстановлена особа за допомогою сайту «Привт 24»» мережі Інтернет викрала грошові кошти в сумі 15000 з картки № [NUMBER] кредитний рахунок, а також з рахунків № [NUMBER] (депозит) та № [NUMBER] (пенсійний рахунок). Він відразу зателефонував до Банку, щоб дізнатись причину списання грошових коштів з його рахунків, так як це було пізно ввечері. Але банківського працівника зняття великої суми грошей в такий пізній час не збентежило, а саме головне, що він ніколи не був зареєстрований на сайті «Приват 24», не знімав у цей час грошей і взагалі не перебував дома, на що працівник банку повідомив, що його обікрали. То були всі його гроші, втому числі і кредитні. Банківські картки в той час були в нього вдома, що він це ретельно перевірив, а також те, що ніхто інший не міг користуватись його банківськими карками. З правилами користування платіжними картками банку він ознайомлений та під час користування банківськими картками суворо дотримувався правил безпеки при їх використанні. Свою заявку про несанкціоноване списання грошей він направив до банку 20.08.2016 року. На що отримав відповідь, згідно якої банківська установа звинуватила його порушення «Умов та правил надання банківських послуг». Проте за крадіжку грошових коштів з банківської картки відповідальність несе банківська установа, що передбачено чинним законодавством. Крім того, 10.08.2016 року він звернувся до Вільногірського відділення поліції з заявою про вчинення крадіжки грошових коштів з його банківських рахунків. Його заяву внесено до ЄРДР за № 12016040150000280 та по ній здійснюється досудове розслідування. Таким чином він вчинив всі передбачені законом дії, для захисту свого порушеного права. Проте банківська установа відмовляється повертати йому його грошові кошти, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснила, що її довіритель проживає в с. Вільні Хутори Верхньодніпровського району, є громадським діячем та постійно користується послугами мобільного оператора «Київстар». Так як в силу своєї діяльності потребує постійного спілкування з різними особами. Але в даному селі досить часто бувають перебої з зі зв'язком даного мобільного оператора, тому коли ввечері 09.08.2016 року пропав зв'язок мобільного оператора у її довірителя ніякого хвилювання це не викликало. Наступного дня 10.08.2016 року він звернувся до мобільного оператора з проханням відновити зв'язок, тоді стало відомо, що перебоїв зі зв'язком в ту ніч в даному населеному пункті не було, а втручання було здійснене лише стосовно нього, тому було відновлено карточку та зв'язок позивачу. Після чого йому відразу почали надходити СМС- повідомлення про те, що з його рахунків зняті всі гроші. Він відразу звернувся до Банку де йому повідомили, що дані кошти були проведені через систему «Приват-24». але її довіритель ніколи не був зареєстрований в цій системі, таким чином стало відомо, що кошти з рахунків її довірителя були викрадені. Її довіритель звернувся до правоохоронних органів з заявою про встановлення винних осіб і на даний час триває досудове розслідування за його зверненням. Прохання її довірителя відновити грошові кошти, які були в нього викрадені, на його рахунках, банком залишені поза увагою. Вважає, що в даній ситуації є винним і самого банку, оскільки служба безпеки банку повинна була перевірити той факт, що за всіма рахунками її довірителя знімаються кошти у великих сумах, при цьому при реєстрації у програмі «Приват 24» надані данні, які відрізняються від тих, які давав ї її клієнт банку задля своєї безпеки. Але банк не заблокував рахунки позивача, не спинив списання грошових коштів, дозволяючи зловмисникам зняти всі належні йому кошти. Тому її довірителю спричинена значна моральна шкоду, яку вона прохає також відшкодувати. Відповідач представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується примати і зараховувати на рахунок. відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення операцій за рахунком. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було відкрито три рахунки, а саме: № [NUMBER] (кредитний рахунок) № [NUMBER] та № [NUMBER] (пенсійний рахунок). При цьому так як позивачем та його представником не надано доказів того, що рахунок № [NUMBER] є депозитним. А з пояснень представника позивача встановлено, що на даний рахунок надходили позивачу кошти в результаті здійснення ним своїх повноважень, як громадського діяча, суд вважає, що даний рахунок відкритий саме за договором банківського рахунку, а не як депозитний. Факт наявності даних рахунків у позивача підтверджується виписками банку по даних рахунках. Також судом встановлено, що в період з 09.08.2016 року до 10-00 год.., 10.08.2016 року невстановлена особа за допомогою системи «Привт 24»» мережі Інтернет викрала грошові кошти з рахунків позивача № [NUMBER] № [NUMBER] № [NUMBER] . При цьому відповідно до наданих суду виписок із рахунків позивача встановлено, що на рахунку № [NUMBER] у позивача був кредитний ліміт в сумі 15000 грн., дані кошти були зняті в період з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року на рахунку № [NUMBER] знаходилось 2045.21 грн., які зняті в той же період, а на рахунку [NUMBER] були кошти в сумі 526.07 грн.. які також були зняті в період з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року Позивач відразу зателефонував до Банку, щоб дізнатись причину списання грошових коштів з його рахунків, так як його здивував той факт, що списання відбулось пізно ввечері. Позивачу було повідомлено про те. що кошти з його рахунків були перераховані з використанням програми «Приват 24» . З пояснень позивача вбачається, що позивач не був зареєстрований на сайті «Приват 24», не знімав грошей у зазначений час і взагалі не перебував дома. Таким чином було встановлено, що з рахунків позивача було вчинено крадіжку грошових коштів, що підтверджується і витягом із ЄРДР про досудове розслідування по кримінальній справі.. Позивач звертався з письмовими заявами до відповідача,з проханням повернути його грошові кошти, але отримав відмову, що підтверджується письмовими зверненнями позивача та відповідями ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також позивач звернувся до Вільногірського відділення поліції з заявою про вчинення злочину. яка зареєстрована в ЄРДР за № 120160604015000280 . Та за його заявою проводиться досудове розслідування. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування кредитних коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.. відповідно до п. 37.2 ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити платнику пеню в розмірі 0.1 від суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п. 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувались або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності, відновляє залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо платіжний засіб було викрадено без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка не дає змоги ініціювати платіжні операції. Аналогічні висновки містяться і у правововій позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року . Враховуючи, що викрадення грошових коштів з рахунків відбулось в результаті електронного переказу грошових коштів з рахунку позивача. Позивач вчинив всі необхідні дії, а саме: відразу звернувся до Банку і його картку заблокували. А також звернувся до правоохоронних органів та за його заявою здійснюється розслідування кримінального провадження про викрадення грошових коштів з його банківських рахунків. Відповідно позивач вчинив всі необхідні дії передбачені Положенням № 223. Будь-яких доказів того, що позивач сам сприяв , незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції суду не надано. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, безпідставно списаних з його рахунку підлягають задоволенню частково, а саме в сумах, які згідно наданих суду даних, перебували на рахунках позивача , а саме: в сумі 2045 грн., списаних з карткового рахунку № [NUMBER] в період з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року з урахуванням 676.80 грн., інфляційних витрат та 20 грн. 31 коп. -3% річних на дану суму за період з 09.08.2016 року по 03.11.2016 року. 526 грн. 07 коп., списаних з карткового рахунку № [NUMBER] грн., в період з 08.08.2016 року по 10.08.2016 року. При цьому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню за рахунком № [NUMBER] і інфляційні витрати та три відсотки річних, так як дані кошти були перераховані позивачу як пенсія і у відповідності до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування кредитних коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Тобто інфляційні витрати та три відсотки річних будуть складати збитки за даним рахунком. Підстави для стягнення даних коштів визначені в ст.. 625 ЦК України За рахунком позивача № [NUMBER] суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача лише грошову суму, що знаходилась на даному рахунку. Так як суду не надано доказів, що даний рахунок є депозитним, тому неможливо визначити чи передбачалось за даним рахунком нарахування відсотків. А також неможливо встановити коли та в якій сумі зараховувались кошти на даний рахунок, що унеможливлює визначити суму інфляційних витрат та три відсотки річних. Щодо коштів, списаних з кредитного рахунку позивач, то суд вважає, що даними вимогами, повинен не стягуватись з відповідача на користь позивача кредитний ліміт, а за можливе зобов'язати відновити грошові кошти в межах кредитного ліміту на кредитному рахунку позивача, так як даними коштами позивач міг як користуватись так і некористуватись. Виратити їх єдиним платежем або частинами. Крім того суд не вбачає підстав щодо стягнення за даним рахунком інфляційних витрат, так як дані відносини між сторонами відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» регулюються можливістю зміни кредитного ліміту. Також суд не вбачає підстав щодо стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивача виходячи з наступного Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Таким чином відшкодування моральної шкоди можливе лише за наявності встановлення вини. Проте суд не вбачає вини відповідача у тому, що з банківських рахунків позивача були списані грошові кошти. Так як будь-яких доказів на даний час, що це було здійснено в результаті винних дій працівників банку, суду не надано. Тому дані вимоги задоволенню не підлягають. Виходячи з того, що за заявою позивача здійснюється досудове розслідування кримінальної справи, то при встановлені винних осіб, у позивача виникне право ставити вимоги щодо стягнення саме з них моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті с удового збору в сумі 551 грн.. 20 коп.

Outcome: partial