Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 квітня 2021 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства комерційного банку «Акцент-банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що 18 серпня 2016 року [PERSON] приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг з метою укладання кредитного договору б/н та отримання кредитної картки. На підставі підписаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка станом на 18 грудня 2020 року становить 18759,24 грн., яку позивач просив стягнути. Представник позивача АТ КБ «Акцент-банк» надав до суду клопотання, у якому просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі. Відповідач [PERSON] надала суду відзив (відклик) на позовну заяву, в якому зазначила, що нею 18 серпня 2016 року була оформлена картка АТ «Акцент-Банк». До 2019 року вона користувалась кредитною карткою згідно правил банку. У серпні 2019 року [PERSON] стала неплатоспроможною, так як втратила роботу. 23 лютого 2021 року, 05 березня 2021 року та 09 квітня 2021 року відповідачем було здійснено оплати по 300 грн. за кожний раз. Також відповідач зазначила, що судові витрати у сумі 2102 грн. нею було сплачено 11 лютого 2021 року, а тому просила суд звільнити її від сплати судових витрат. Крім того відповідач вказала на те, що позовні вимоги визнає частково у сумі 6217,89 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Перевіривши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. За змістом положень ч.1ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судовим розглядом встановлено, що 18 серпня 2016 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Акцент-Банк», який є правонаступником ПАТ ««Акцент-Банк» укладений кредитний договір б/н, згідно умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку при укладенні договору сторони керувались саме ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконувала належним чином, порушила умови договору, наслідком чого стало виникнення заборгованості. Загальна сума заборгованості станом на 18 грудня 2020 року становить 18759,24 грн., з них: 12488,77 грн. - заборгованість за кредитом; 6270,47 грн. - заборгованість по відсоткам. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості, заявою, витягом з умов та правил надання банківських послуг, та іншими матеріалами справи. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на те, що нею 23 лютого 2021 року, 05 березня 2021 року та 09 квітня 2021 року було здійснено оплати по 300 грн. в рахунок погашення кредиту, оскільки належних та допустимих доказів цього у розпорядження суду не надано. Натомість, з наданої відповідачем виписки по картковому рахунку від 20 травня 2021 року вбачається, що навіть після зарахування 900 грн., сплачених відповідачем в рахунок погашення заборгованості, загальна сума заборгованості станом на 09 квітня 2021 року становить 19208,31 грн., тобто більше заявленої позивачем суми. За таких обставин суд вважає доведеними позовні вимоги та приходить до висновку про задоволення позову і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2270,00 грн. судового збору. У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає на відповідача вказані судові витрати. Посилання відповідача на те, що нею 11 лютого 2021 року добровільно було сплачено на користь відповідача судові витрати у розмірі 2102 грн. також суд не може взяти до уваги, оскільки, по-перше, відповідачем до суду не надано належних та допустимих доказів такої сплати, та, по-друге, позов представником АТ «Акцент-Банк» було направлено до суду 05 квітня 2021 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті, тобто майже через два місяці після вказаної відповідачем дати. На підставі викладеного,

Outcome: approved