Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До Крюківського районного суду м. Кременчука звернувся [PERSON]. з позовною заявою до Концерн «Техвоєнсервис» та прохав ухвалити рішення, яким стягнути з Концерна «Техвоєнсервис» на його користь заборгованість по заробітної платі в сумі 12000грн., середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати, компенсацію за кожен місяць затримки виплати заробітної плати відповідно до індексу споживчих цін в сумі 881.02грн.. В обґрунтування заявлених вимог пояснив, що з 06.08.2014року по 07.04.2015року працював на Концерні «Техвоєнсервис» на посаді інженера матеріально-технічного забезпечення. Наказом №32-к від 07 квітня 2015року був звільнений за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України. При звільнені не були проведені розрахунки з ним. Підприємство заборгувало заробітну плату в сумі 5852.99грн. На його звернення з проханням виплатити належні йому кошти отримав відмову. Прохав суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та прохав суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач Концерн «Техвоєнсервіс» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши представника позивача по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Судом встановлено, що відповідно до наказу № 75-к від 06 серпня 2014 року директора філії Концерну «Техвоєнсервіс» позивач [PERSON]. прийнятий на посаду інженера матеріально-технічного забезпечення з окладом згідно штатного розкладу. \\підстава заява [PERSON].\\. Відповідно до наказу № 32-к від 07 квітня 2015 року позивач [PERSON]. звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП за згодою сторін, зі змістом наказу ознайомлений. Позивач ознайомлений з наказом, в позовній заяві посилається на номер та дату прийняття наказу, що в свою чергу свідчить про ознайомлення позивача з наказом. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі суд, вважає що дана вимога підлягає задоволенню з наступного. Позивач відповідно до наказу № 75-к від 06 серпня 2014 року директора філії Концерну «Техвоєнсервіс» позивач [PERSON]. прийнятий на посаду інженера матеріально-технічного забезпечення з окладом згідно штатного розкладу. Відповідно до наказу до штатного розкладу [PERSON]. встановлена місячна заробітна плата в розмірі 2510грн за один календарний місяць. Згідно наказу № 32-к від 07 квітня 2015 року позивач [PERSON]. звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП за згодою сторін, зі змістом наказу ознайомлений. Позивачу нарахована заробітна плата 5852грн. 99коп. На вимогу позивача відповідач відмовився в добровільному порядку сплатити заборгованість по заробітної платі. Відповідно до листа №58 від 15.04.2015року відповідач підтверджує, що позивач звільнений з роботи 07.04.2015року і перед ним існує заборгованість по заробітній платі в сумі 5852.99грн. Судом встановлено, що позивач до цього часу дійсно не отримав заробітну плату в з вини відповідача.. Наданий відповідачем розрахунок заробітної плати позивачем не оспорюєтся, а тому судом приймається за основу. Судом встановлено, що [PERSON] при звільненні було нарахована 5852 грн. 99 коп., яку він не отримав до цього часу. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семі днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У наданому листі відповідач не заперечував проти стягнення вказаної суми заборгованості, а тому до ч.1 ст.61 ЦПК України вказана обставина доказуванню не підлягає. Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України, якщо працівник в день звільнення не працював, нараховані при звільненні суми, мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України обов'язок виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку покладається на підприємство в разі невиплати належних працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України за наявності вини підприємства. Судом встановлена вина підприємства, тому що з його боку не були намагання про проведення розрахунку, позивач неодноразово звертався до підприємства з вимогою про виплату заробітної плати, а тому вимоги щодо стягнення сум заборгованості по заробітній платі, розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку також підлягають задоволенню. На підставі викладеного позовні вимоги [PERSON]. необхідно задовольнити . З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5852.99грн. заробітної плати, компенсація за затримку виплати в сумі 881.02грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволений, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243.60 грн.

Outcome: approved