Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

До суду 14 липня 2017 року надійшла позовна заява КП «Харківводоканал» до [PERSON],\~[PERSON] та\~[PERSON]про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 12942 грн. 13 коп. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2017 року позовні вимоги КП «Харківводоканал» до відповідачів задоволені у повному обсязі (а.с.45-47). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2017 року скасовано, і справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.102-103). 06.04.2018 року КП «Харківводоканал» подав заяву до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.01.2018 року у розмірі 4218 грн. 74 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2012 року по 31.01.2018 року у розмірі 3754 грн. 26 коп.; три відсотків річних у розмірі 258 грн. 45 коп. та суму індексу інфляції у розмірі 1553 грн. 87 коп. (а.с.127). Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № 203884. Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та за надані послуги з централізованого водовідведення. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі та три відсотки річних від простроченої суми. КП «Харківводоканал» було зроблено перерахунок з дати зняття з реєстрації з адреси: [ADDRESS] відповідачів [PERSON] ( знятий з реєстрації 16.04.2014 р.) та [PERSON] (знятий з реєстрації 22.05.2017 р.). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.109), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, про що зазначив у письмовій заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] просили застосувати позовну давність до цих правовідносин, позовні вимоги визнали частково, та просили розглянути справу без їх участі, про що зазначили у письмовій заяві. Відповідач\~[PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявився,\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлений\~належним чином,\~причину неявки\~суду не\~повідомив,\~в звязку\~з чим\~суд розглядає\~справу на\~підставі наявних\~в ній\~доказів.\~ Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] на теперішній час зареєстрована [PERSON], з 25.06.1975 року; відповідач [PERSON] був зареєстрованим по вищезазначеному адресу з 30.03.2013 року, та знятий з реєстраційного обліку 22.05.2017 року; відповідач [PERSON] був зареєстрованим по вищезазначеному адресу з 03.04.1996 р., та знятий з реєстраційного обліку 16.04.2014 року (а.с. 112). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) є централізованою. Обовязок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно звідної картки абонента [PERSON] від 20.03.2018 р., заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № 203884, становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 2013 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 3870 грн. 68 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 2013 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 3023 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Відповідачі заявили про застосування позовної давності до цих правовідносин, а також така вимога міститься у заяві відповідача [PERSON] від 27.02.2018 р. (а.с.40). Таким чином, суд за заявою відповідачів застосовує позовну давність. Враховуючи дату звернення позивача до суду з позовом 14.07.2017 року, з урахуванням дати звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідачів заборгованості у наказному провадженні 22.06.2017 року, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 року по 31.05.2014 року та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2012 року по 31.05.2014 року, в звязку зі спливом позовної давності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрований з 16.04.2014 року, та не був у період з 01.06.2014 р. по 31.01.2018 року споживачем послуг, які надавались позивачем, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до [PERSON] у повному обсязі. Враховуючи, що відповідач [PERSON] за адресою: м. Харків. [ADDRESS] був зареєстрованим за період з 30.03.2013 р. до 22.05.2017 року, та з 01.06.2017 року не був споживачем послуг, які надавались позивачем, суд задовольняє позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2014 р. по 31.05.2017 р. у розмірі 3316 грн. 12 коп.; та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.05.2017 року у розмірі 2636 грн. 86 коп.; а також в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.06.2017 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 0 грн. 23 коп.; та за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2017 р. по 31.01.2018 р. у розмірі 386 грн. 33 коп. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1553 грн. 87 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 258 грн. 45 коп. Суд стягує солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] за прострочення виконання зобовязання суму індексу інфляції у розмірі 1512 грн. 58 коп. та три відсотки річних у розмірі 249 грн. 16 коп. за період з 01.06.2014 р. по 31.05.2017 року, та з [PERSON] суму індексу інфляції у розмірі 41 грн. 29 коп. та три відсотки річних у розмірі 9 грн. 29 коп. за період з 01.06.2017 р. по 31.01.2018 р. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ухвалою суду від 02.08.2017 р. при відкритті провадження у справі сплату суми судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення по справі (а.с.27). На час звернення позивача до суду розмір судового збору за цим позовом становив 1600,00 грн. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1332 грн. 96 коп., наступним чином: з [PERSON] та [PERSON] суму судового збору у розмірі 1261 грн. 51 коп., в рівних частках, по 630 грн. 75 коп., з кожного, та з [PERSON] суму судового збору у розмірі 71 грн. 45 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial