Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про захист права власності, визнання особо такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 1993 року, вона є власником квартири [ADDRESS]. Позивачка дала згоду на реєстрацію відповідача в зазначеній квартирі. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2008 року, особистих речей не зберігає, участі на утримання квартири або комунальних витрат не приймає, постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовився. Позивачка одна проживає в зазначеній квартирі. Реєстрація відповідача в квартирі обмежує права позивачки як власниці, у зв'язку з чим, вона вимушена звернутися до суду. Позивачка просить винести рішення згідно до якого захистити її інтереси як власника жилого приміщення, а саме визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] та стягнути з відповідача судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.4). Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу поштового повідомлення, крім того, судові повістки - повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.12.1993 року, зареєстрованого старшим державним нотаріусом Кудіновим В.І., [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до довідки від 24.11.2016, виданої Покровською міською радою Донецької області, [PERSON] зареєстрована з 23.03.1997 року за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі також зареєстрований [PERSON], [INFO], з 06.04.2005 року (а.с.8). В довідці Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» №4782 від 29.11.2016 року виданій [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS], зазначено, що вона дійсно зареєстрована та мешкає за зазначеною адресою, а онук [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає за зазначеною адресою з серпня 2001 року по теперішній час (а.с.9). Відповідно до акту Комунальної установи «Покровського координаційного комітету самоорганізації населення» від 29.11.2016 року сусіди [PERSON] підтверджують, що вона проживає одна за адресою: [ADDRESS], а онук - [PERSON] - не проживає за зазначеною адресою (а.с.10). Відповідно до технічного паспорту на квартиру №10 в житловому будинку [ADDRESS] [PERSON] є власницею зазначеної квартири (а.с.11-14). Позивачка дала згоду на реєстрацію відповідача в зазначеній квартирі. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає з 2008 року, особистих речей не зберігає, участі на утримання квартири або комунальних витрат не приймає, постійно мешкає за адресою: [ADDRESS]. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовився. Позивачка одна проживає в зазначеній квартирі. Реєстрація відповідача в квартирі обмежує права позивачки. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. В частині 1 статті 391 ЦК України зазначається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. [PERSON] при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 551,21 гривень, що підтверджено наданою позивачем квитанцією від 05 грудня 2016 року (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору.

Outcome: approved