Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Юрікс» (код ЄДРПОУ 21028149, місцезнаходження: 65026, м.Одеса, вул. Дворянська, 8, кв. 15, фактичне місцезнаходження: 65026, м.Одеса, вул. Троїцька, 25), Юридичного департаменту Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 26302537, місцезнаходження: 65004, м.Одеса, пл. Думська, 1) про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання до вчинення дій, в якій просить: визнати припиненими трудові відносини між директором дочірнього підприємства «Юрікс» [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Засновником ДП «Юрікс» (код ЄДРПОУ 31506263) - товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Юрікс» з 24.05.2019 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України з внесенням відповідних даних у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; зобов`язати юридичний департамент Одеської міської ради виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як керівника ДП «Юрікс» (код ЄДРПОУ 31506263); стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 1816,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] обіймає посаду Директора дочірнього підприємства «Юрікс» з 26 березня 2001 року на підставі Протоколу зборів засновників ТОВ фірма «Юрікс» №15. Єдиним учасником ДП «Юрікс» є відповідач ТОВ фірма «Юрікс». Відповідно до п. 5.1 Статуту ДП «Юрікс» підприємство очолює директор, який призначається засновником, тобто безпосередньо ТОВ фірма «Юрікс». У зв`язку з відсутністю бажання продовжувати трудову діяльність на посаді директора ДП «Юрікс», 10 травня 2019 року позивачем було подано заяву на адресу ТОВ фірма «Юрікс» з вимогою: звільнити [PERSON] з посади директора ДП «Юрікс» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України - з 24.05.2019 року, провести остаточний розрахунок, внести відповідний запис і видати трудову книжку; провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у встановленому законодавством порядку. Проте, у встановлений строк рішення про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства не прийнято, позачергові загальні збори учасників товариства не проведені, питання про звільнення з посади директора не вирішено, що порушує права позивача, як працівника, та стало підставою для звернення до суду з позовом. Також зазначає, що наявність відомостей в ЄДРПОУ про [PERSON] як директора ДП «Юрікс» становить втручання відповідача у приватне життя позивача. Після припинення трудових відносин з підприємством відсутня необхідність та законні підстави збереження в ЄДРПОУ відомостей про [PERSON] , як про керівника ДП «Юрікс». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. 17.05.2021 на адресу суду від відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» звільнення керівника підприємства тягне за собою обов`язкове внесення відповідних відомостей до ЄДР, пов`язаних з виключенням відомостей щодо старого керівника та з внесенням відомостей щодо нового керівника. Вважають позовну вимогу про зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості стосовно [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) як керівника ДП «Юрікс» похідною від вимоги про припинення трудових відносин (а.с. 32 - 35). 23.07.2021 до суду від відповідача ТОВ фірма «Юрікс» надійшла заява про визнання позову, в якій зазначає, що заяву [PERSON] від 10.05.2019 було отримано 10.05.2019, однак у зв`язку з тим, що скликати Загальні збори учасників виявилося не можливим, розгляд питання про звільнення [PERSON] не було здійснено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Юрікс» в судовому засіданні позов визнав. Представник відповідача Юридичного департаменту Одеської міської ради в судовому засіданні позов в частині вимог заявлених до Юридичного департаменту Одеської міської ради не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів викладений у статті 16 ЦК України. Особа, право якої порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним статтею 16 ЦК України. Розірвання трудового договору з ініціативи працівника визначено однією з підстав припинення трудового договору (пункт 4 частини першої статті 36 КЗпП України). Судом установлено, що відповідно до п. 1.1 Статуту Дочірнього підприємства «Юрікс», Дочірнє підприємство «Юрікс» засновано на власності товариства з обмеженою відповідальністю «Юрікс» як його дочірнє Підприємство. Відповідно до п. 5.1 Статуту Підприємство очолює директор, призначуваний засновником. Звільнення директора здійснюється згідно з умовами трудових контрактів. (а.с. 9 - 16). Дочірнє підприємство «Юрікс» зареєстровано 14 травня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, що видане Одеським міськвиконкомом, код ЄДРПОУ 31506263 (а.с. 17). Відповідно до Протоколу зборів засновників ТОВ «Юрікс» № 15 від 26.03.2001 вирішено призначити на посаду директора дочірнього підприємства «Юрікс» [PERSON] (а.с. 18) Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.04.2021 керівником юридичної особи - дочірнього підприємства «Юрікс» є [PERSON] (а.с. 19 - 24). Як вбачається з заяви директора дочірнього підприємства «Юрікс» [PERSON] на ім`я засновника ДП «Юрікс» ТОВ фірма «Юрікс» від 10.05.2019, у зв`язку з відсутністю бажання продовжувати трудову діяльність на посаді директора ДП «Юрікс», просить звільнити його з посади директора ДП «Юрікс» за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України - з 24.05.2019 року, провести остаточний розрахунок, внести відповідний запис і видати трудову книжку; провести державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у встановленому законодавством порядку. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що відповідачем не вирішено питання про його звільнення у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання, переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість, вступ до навчального закладу, неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком, вагітність, догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю 1 групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Тобто, за загальним правилом, діям роботодавця, направленим на розірвання трудового договору з працівником, передує подання останнім відповідної письмової заяви. Позивач, звертаючись до суду із вимогами до відповідачів, надав суду заяву від 10.05.2019 подану Засновнику ДП «Юрікс» про звільнення з посади за власним бажанням з 24.05.2019 (стаття 38 КЗпП України), між тим з копії вказаної заяви не можливо достовірно встановити факт її отримання ТОВ «Фірма «Юрікс», оскільки остання не містить номеру вхідної кореспонденції, а дата її отримання визначена раніше ніж дата написання самої заяви, а саме 10.04.2019. Суду надано Статут Дочірнього підприємства «Юрікс», затвердженого загальними зборами засновників ТОВ «Юрікс» (протокол № 15 від 26.05.2001), пунктом 5.1. якого передбачено, що звільнення директора здійснюється згідно з умовами трудового контракту. Разом з тим, належним чином завіреної копії контракту, що укладався між директором Підприємства та засновником ДП «Юрікс», який визначає умови звільнення позивача суду надано не було. Згідно статті 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариства є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Згідно частин першої, четвертої статті 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Відповідно до ст. 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Так, питання звільнення працівника з роботи вирішується в досудовому порядку уповноваженим на те органом, тобто адміністрацією чи власником підприємства, які працевлаштували працівника. Отже, трудові відносини між сторонами повинні розглядатись лише в межах трудового законодавства і не опосередкуватись іншими нормативними актами, які не прийняті відповідно до Кодексу законів про працю України. Зі змісту позову убачається, що позивач просить суд у судовому порядку визнати припиненими з 24.05.2019 р. трудові відносини між директором Дочірнього підприємства «Юрікс» та ТОВ «Фірма «Юрікс» за власним бажанням, втім вирішення питання про звільнення керівника дочірнього підприємства відноситься до виключної компетенції загальних зборів Товариства. Разом з тим, під час розгляду справи позивачем не доведено вчинення ним всіх необхідних дій щодо свого звільнення із займаної посади директора підприємства, зокрема, не надано належних доказів надіслання заяви про звільнення на юридичну адресу ТОВ «Фірма «Юрікс» та її отримання відповідачем, тобто належне попередження про звільнення, звернення до учасників товариства із ініціативою щодо проведення загальних зборів та розгляду відповідної заяви, з урахуванням того, що позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини з 24.05.2019, натомість з даним позовом звернувся лише 15.04.2021. Суд зазначає, що у разі звернення до товариства письмово із заявою про звільнення з роботи за власним бажанням, позивач, відповідно до положень ст. 38 Кодексу законів про працю України, мав право через два тижні припинити виконання обов`язків, передбачених трудовою угодою. Позивач цим правом не скористався, також не надав суду належних доказів, які мали підтвердити, що на час звернення з даним позовом до суду, позивач припинив виконання обов`язків директора, що зумовлює проведення таких дій, як: передача печатки, установчих документів та документів, що стосуються господарської діяльності підприємства, відповідальній особі; повідомлення про припинення повноважень керівника підприємства відповідним контролюючим органам інше, враховуючи, що за своїми функціональними обов`язками директор підприємства здійснює керівництво усією поточною діяльністю. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Визнання позовних вимог відповідачем, про що представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Юрікс» подано відповідну заяву, не спростовують вищевказаних висновків суду. Зокрема, суд не бере до уваги пояснення представника відповідача надані в судовому засіданні про те, що заяву [PERSON] від 10.05.2019 було отримано Товариством 10.05.2019, однак остання була втрачена внаслідок пожежі разом із журналом вхідної кореспонденції, а збори учасників Товариства не були проведені у зв`язку із тривалою хворобою учасників ТОВ «Фірма «Юрікс», оскільки такі не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Аналізуючи вищевикладені доводи у їх сукупності, оцінюючи надані суду докази з позиції належності та допустимості, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Юрікс», Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнати припиненими трудових відносин. Вимога про зобов`язання виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості стосовно [PERSON] як керівника ДП «Юрікс» є похідною, тому також не підлягає задоволенню. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на відмову у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed