Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи тим, що 19.02.2016 року, помер його дядько [PERSON]. Останнім було складено заповіт, згідно якого він заповів все своє майно [PERSON]. Несвоєчасно звернувся до Володимирецької ДНК із заявою про прийняття спадщини, оскільки його дружина, на той момент, була вагітна та потребувала постійної допомоги зі сторони позивача, а також через тяжке матеріальне становище, у зв»язку з чим не встиг своєчасно оформити спадщину. А тому вимушений звернутися до суду із позовом, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивач надіслав суду заву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідачка заявлені вимоги визнала, направила заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши інші докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що 19.02.2016 року [PERSON], помер, що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії 1-ГЮ №185159 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції у Рівненській області, 22.02.2016 року. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Володимирецької районної державної нотаріальної контори, Володимирецького району, Рівненської області 18.05.2009 року, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] Позивач своєчасно не звернувся в ноткантору з заявою про прийняття спадщини, із слідуючих причин: дружина позивача була вагітною та потребувала постійної допомоги, останній доглядав за старшою дочкою, а також через тяжке матеріальне становище. Тобто пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач не встиг своєчасно оформити свої спадкові права через ряд обєктивних причин, в т.ч., у звязку з тяжким матеріальним становищем, сімейними обставинами. Сукупність цих обставин суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч.2 ст. 1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як зазначено в ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зі змісту частини 3 ст. 1272 ЦК України вбачається, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд рахує, що позов є підставним і обгрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Суд визначає позивачу додатковий трьохмісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, який обчислюється з часу набрання рішення законної сили.

Outcome: approved