Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області за реєстром № 7852, зареєстрованого в КП «БТІ» м. Словянська 16.01.2012 року за № 28199922, належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрований як член родини відповідач [PERSON]. З січня 2014 року відповідач не став проживати у вказаній квартирі, однак знятися з реєстрації у добровільному порядку відмовився. Позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання субсидії, усі зайві комунальні платежі вона сплачує ще за одного члена сім'ї. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 21 в будинку № 9 по вулиці Чубаря в місті Словянську Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області за реєстром № 7852, зареєстрованого в КП «БТІ» м. Словянська 16.01.2012 року за № 28199922, [PERSON] придбала двохкімнатну квартиру [ADDRESS]. [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 298009 від 01 вересня 2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира, права користування якої вона просить позбавити відповідача. Як зазначено у Довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні ОСББ «Левада» № 111 від 12.10.2015 року, за адресою м. Словянськ, вул. Чубаря, б. 9, кв. 21, зареєстровані [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до [PERSON] мікрорайону «Центр-2» м. Словянська № 253 від 13.10.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою [INFO], б. 9, кв. 21, але фактично в даному житловому приміщенні з січня 2014 року не мешкає. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON] але фактично він за цією адресою не проживає з січня 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн., а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved