Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що [INFO] померла її мати, [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] . За станом здоров`я мати позивача потребувала стороннього догляду і позивач здійснювала за нею постійний догляд, допомагала та піклувалась про неї. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем за законом після [PERSON] 20.08.2018 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] Постановою нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у свідоцтві про смерть та у свідоцтві про право власності та у зв`язку з пропуском строку звернення до нотаріуса. Відповідач надала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Позивач та спадкодавець були зареєстровані та проживали за однією адресою в [ADDRESS] , з 02.11.1988 року по день смерті [PERSON] Просить суд встановити факт свого постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності та визнати за собою право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач, [PERSON] , в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Третя особа, [PERSON] , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що мешкає в [ADDRESS] , та є сусідкою позивача, має з нею дружні стосунки, вона є дочкою померлої [PERSON] , відповідач є дочкою позивача, а третя особа є зятем позивача. Позивач мешкала у спірній квартирі на день смерті [PERSON] , у спірній квартирі вона мешкала приблизно з 1998 року, доглядала за матір`ю. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.08.2018 року [PERSON] померла [INFO] в м. Слов`янську Донецької області. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] . Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Макаровою Н.І., що підтверджується відповіддю нотаріуса від 02.08.2019 року. Заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва подала дочка [PERSON] , заява надійшла 20.08.2018 року. Інших заяв немає. Заповіт спадкодавець не залишив. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2019 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що сплинув шестимісячний строк для прийняття спадщини, а спадкоємець не надала правовстановлюючих документів на частку квартири з уточненням прізвища спадкодавця. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З довідки КП «БТІ» м. Слов`янська від 31.07.2019 року встановлено, що право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1994 року в рівних частках по 1/4 зареєстроване за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадщину через те, що у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначене « [PERSON] », а у свідоцтві про право власності « [PERSON] ». Згідно з довідкою КП «ЖЕК №4» від 18.06.2019 року в квартирі [ADDRESS] з 02.11.1988 року по 22.10.2013 року була зареєстрована [PERSON] . Відповідно до акту директора КП СМР «Керуюча компанія №4» від 04.11.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з серпня [INFO] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якого, вказані в документі, не співпадають з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаним в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Таким чином, суд приходить до висновку, що право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.03.1994 року належить саме [PERSON] . Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з довідкою КП «ЖЕК №4» від 18.06.2019 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані з 02.11.1988 року по 22.10.2013 року була [PERSON] , з 02.11.1988 року по теперішній час [PERSON] . Відповідно до акту директора КП СМР «Керуюча компанія №4» від 04.11.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з серпня [INFO] . [PERSON] проживала разом і доглядала за матір`ю [PERSON] з дня реєстрації та по день смерті [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . Факт сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] на день смерті [PERSON] також в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла її дочка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала на дату смерті разом із спадкодавцем, [PERSON] . У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Суд встановив, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] [PERSON] звернулась до державного нотаріуса з метою оформлення спадщини. Однак, за відсутності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права. Враховуючи викладене,

Outcome: approved