Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

До Красноградського районного суду Харківської області звернувся позивач з позовом до відповідача в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 8954, 24 грн. та судовий збір в сумі 1378, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 28.05.2013 року між ПАТ «УКРАЇННСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір № КАСТФ/1012067. 4. За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит в сумі 9500, 00 грн. на придбання автомобіля строком з 28.05.2013 року до 27.05.2020 року зі сплатою 7 процентів річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році. У зв'язку з тим, що боржником належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконані та внаслідок невиконання зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором № КАСТФ/1012067. 4 від 28.05.2013 року станом на 03.06.2015 року утворилась заборгованість 8954, 24 грн., яка складається з наступного: - сума заборгованості по кредиту 5229, 07 грн., в тому числі прострочена сума - 5229, 07 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 3725, 17 грн., в тому числі прострочена сума - 3725, 17 грн. Крім того позивач зазначає, що на підставі постанови Правління Національного банку України № 265 від 23.04.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 87 від 24.04.2015 року, яким з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Білу Ірину Володимирівну з повноваженнями строком до 23.04.2016 року. На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнятого від 24.03.2016 року № 404 ліквідаційну процедуру ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» продовжено строком до 23.04.2018 року. Також п.2 цього рішення продовжено повноваження Білої І.В. до 23.04.2018 року ( а.с. 21). Крім того, судом задоволено клопотання представника відповідача і позивачем при розгляді справи додано в підтвердження позову розширений розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 03.06.2016 року, виписка про рух грошових коштів по рахунку відповідача, меморіальні ордери від 28.05.2013 року. При розгляді справи від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду неодноразово надходили письмові заперечення, з яких витікає, що в позові необхідно відмовити, так як банком в порушення чинного законодавства та п. 6.3 кредитного договору не було направлено на адресу відповідача вимогу про повне дострокове повернення споживчого кредиту. Крім того, представник відповідача посилається на п. 10 ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», який діяв під час укладення кредитного договору, згідно якого, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Копія вимоги, що міститься в матеріалах справи не підтверджує факт її направлення на адресу відповідача. Таким чином, представник відповідача вказує, що позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом є передчасним. Представники ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Білої Ірини Володимирівни - Герасимчук І.А. та Хоміч А.А. надали до суду письмові пояснення на заперечення по справі з яких витікає таке. За умовами зазначеного Кредитного договору, Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії, сума якого визначена сторонами в п. 1.2 Кредитного договору та складає 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) гривень та 00 копійок, строком з 28 травня 2013 року до 27 травня 2020 р. (п. 1.3. Кредитного договору). Відповідно до глосарія Національного банку України КРЕДИТНА ЛІНІЯ - це кредитна угода, відповідно до якої протягом передбаченого договором терміну банк виділяє позичальнику кредит у межах узгодженої суми (ліміту кредитування) на умовах, що відрізняються від умов одноразового надання кредиту. Отже Позичальник міг отримати будь-яку суму, яку йому була необхідна для сплати платежів спрямованих на страхування транспортного засобу відповідно до пункту 1.4 Кредитного договору. Крім того, Відповідач не звертався до банку з пропозицією внести зміни до графіку погашення у зв'язку з неможливістю сплачувати через факт отримання меншої суми коштів з метою сплати страхового внеску. Постановою Верховного суду України від 17 вересня 2014 року по справі № 6-54цс14 визначено, що пред'явлення позову є пред'явленням вимоги до поручителя та взагалі, термін вимога є більш ширшим в своєму розумінні.. Пунктом 24 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2016 щодо узагальнення практики при розгляді спорів з кредитних правовідносин зазначено, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Пунктом 29 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2016 щодо узагальнення практики при розгляді спорів з кредитних правовідносин зазначено, що при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК України. Крім того, відповідно до розділу 6 (шостого) кредитного договору «Банк має право», тобто визначаються права, а не обов'язки за кредитним договором Банку. Таким чином, Банк набув права звернутись до суду з вимогою про повне повернення кредитних коштів з моменту не порушення строків черговості частини кредиту, який повинен бути сплачений кожного місяця, додатком №1 до Кредитного договору передбачено дати повернення кредитних коштів для отримання нової суми з лімітом до 9 500 (дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 коп. Погашення заборгованості за кредитним договором відбувалося відповідно до умов кредитного договору, а саме п. 5.4 - п.5.4.3 Щодо відсутністі доказів направлення досудових вимог до боржника представник позивача зазначає, що Постановою Верховного суду України від 17.09.2014 року по справі № 6-54цс14 визначено, що пред'явлення позову є пред'явленням вимоги до поручителя та взагалі, термін вимога є більш широким в своєму розумінні. Пунктом 24 Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2016 року щодо узагальнення практики при розгляді спорів з кредитних правовідносин зазначено, пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу, так і пред'явлення до нього позову. Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» Білої Ірини Володимирівни до суду надійшла заява згідно якої розгляд справи просить розгляд справи провести без представника банку, позов задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] надійшла до суду заява, згідно якої розгляд справи просить провести у її відсутність, в задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що 28.05.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір № КАСТФ/1012067. 4. За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит в сумі 9500, 00 грн. на придбання автомобіля строком з 28.05.2013 року до 27.05.2020 року зі сплатою 7 процентів річних. Проценти нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році. Пунктом 2.1. кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитний рахунок № 22031101206702 для видачі кредитних коштів, а також видати кредит у безготівковій формі в сумі 9500, 00 грн. Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується в процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, платності, забезпеченості. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у додатку № 1. Згідно із п. 4.4. кредитного договору, боржник зобов'язався, що у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3. кредитного договору), сплатити банку 14 процентів річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. У зв'язку з тим, що боржником належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконані та внаслідок невиконання зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором № КАСТФ/1012067. 4 від 28.05.2013 року станом на 03.06.2015 року утворилась заборгованість 8954, 24 грн., яка складається з такого: - сума заборгованості по кредиту 5229, 07 грн., в тому числі прострочена сума - 5229, 07 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 3725, 17 грн., в тому числі прострочена сума - 3725, 17 грн. На підставі постанови Правління Національного банку України № 265 від 23.04.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 87 від 24.04.2015 року, яким з 24.04.2015 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку Білу Ірину Володимирівну з повноваженнями строком до 23.04.2016 року. На підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року № 404 ліквідаційну процедуру ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» продовжено строком до 23.04.2018 року. Також п.2 цього рішення продовжено повноваження Білої І.В. до 23.04.2018 року ( а.с. 21). В підтвердження позову позивачем надані письмові докази: копія кредитного договору КАСТФ/1012067.4, укладений сторонами 28.05.2013 року; копія графіку видачі кредиту (траншів); плановий графік погашення кредиту і оплати відсотків без урахування вартості послуг сторонніх організацій; копія меморіального ордера № 663_3 від 29.05.2014 року; копія паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідача; вимога від 24.07.2015 року № 4093, яка адресована відповідачу про дострокове погашення боргу і процентів; копія рекомендованого повідомлення про вручення [PERSON] поштового відправлення; копія статуту ПАТ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК»; копія постанови про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК»; копії рішень виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 87 від 24.04.2015 року за № 155/10 від 25.08.2015 року та за № 404 від 24.03.2016 року (а.с. 4-21). Крім того, позивач надав додаткові докази в підтвердження позову, а саме: розширений розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 03.06.2016 року та виписку про рух грошових коштів по рахунку відповідача, меморіальні ордери від 28.05.2013 року ( а.с. 105-133). З наданих позивачем доказів витікає, шо відповідач дійсно уклав вищезазначений договір з позивачем. Однак умови договору не виконує в зв'язку з чим на 03.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 8 954, 24 грн. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлені договором. Також ч.2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що в разі прострочення повернення чергової частини позики позичальником, позикодавець має право достроково вимагати повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] 8954, 24 грн. Суд не приймає доводи представника відповідача, про необхідність відмови в позові в зв'язку з неотриманням відповідачем вимоги про дострокове погашення боргу, так як згідно п. 6.3 кредитного договору, повідомляти про свої наміри достроково стягнути борг - це право, а не обов'язок Банку. Крім того, Банк долучив до справи Вимогу від 24.07.2015 року за № 4093, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була направлена за місцем знаходження боржника на адресу, яку відповідач вказав у договорі. [PERSON] не надав суду доказів, що він повідомив Банк про зміну місця свого проживання. Також суд вважає, що Банк, пред'явивши вищезазначений позов, правомірно відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України скористався наданим правом про дострокове погашення боргу та процентів. Суд погоджується з доводами позивача, що передбачене ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем і підтверджені документально судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1378, 00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved