Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до Красноармійської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що йому з 27.11.2004 року належить квартира, яка складається з двох житлових кімнат, ванної, кухні, прихожої, та балкону, та яка розташована за адресою [ADDRESS], 3/4 якої за договором дарування квартири посвідченому приватним нотаріусом І.О.Богатовою та зареєстрованому у реєстрі за номером 6984, та 1/4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду державного майна України у м.Красноармійську 28.04.1995 року, за № 4225. Яке зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.05.1995 року за №27, загальна вартість квартири складає 214349 гривень (вартість 1/4 квартири складає 53587 гривень, відповідно до звіту про оцінку 1/4 частини квартири). Зазначене свідоцтво про право власності на житло, видане представництвом Фонду державного майна України у м.Красноармійську 28.04.1995 року, за № 4225 було втрачене. А орган який міг би видати дублікат цього свідоцтва вже ліквідовано та архівні данні нікому не передавалися. Що також підтверджується відповіддю Комунального підприємства «Управління міського господарства» від 26.03.2015 року № С-34. Доказом того, що він оформив приватизаційний сертифікат, тобто що він приймав участь у приватизації, є довідка № 1 від 24.12.2014 року яка видана ТОБО 10004/0238 АТ ДОУ «Ощадбанк». Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 753 від 02.12.2014 року, до 01.01.2013 року квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] належала позивачу на підставі зазначених договору дарування та свідоцтва про право власності. А з 01.01.2013 року він не міг переоформити квартиру без відповідних правоустановчих документів, що є доказом того, що квартира й на теперішній час належить йому. Що підтверджується інформаційною довідкою від 28.01.2015року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно через веб-сайт Держреєстру. У зв'язку з вищезазначеним, позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном, зареєструвати майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, та отримати відповідний витяг з нього про належність йому квартири, що підтверджується витягом який надала Реєстраційна служба Красноармійського міськрайонного управління юстиції 29.12.2014 року, яка своїм рішенням відмовила позивачу у видачі дублікату свідоцтва 29.12.2014року. Таким чином, на теперішній час не залишилось органу який міг би видати позивачу дублікат свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду державного майна України у м.Красноармійську 28.04.1995 року, за № 4225. Яке зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.05.1995 року за №27. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за ним право приватної власності на 1/4 квартири, загальною площею 42,12 квадратних метра, розташованої за адресою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, але за участю його представника [PERSON] На позовних вимогах наполягає (а.с. 45). Представник позивача [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує (а.с. 46). Представник відповідача Красноармійської міської ради до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представник міської ради, просив справу вирішити на розсуд суду (а.с. 39). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування від 27.11.2004 року посвідченому приватним нотаріусом І.О.Богатовою та зареєстрованому у реєстрі за номером 6984 (а.с. 5), та витягу 6497928 від 14.02.2005р. (а.с. 6), 3/4 квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS], належить [PERSON]. Як зазначено у договорі, 3/4 частини квартири належали дарувальникам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду держмайна України у м. Красноармійську 28.04.1995 року, за № 4225. Зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.05.1995 р. за № 27. 1/4 частина даної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом Фонду держмайна України у м. Красноармійську 28.04.1995 року, за № 4225. Але дане свідоцтво позивачем було втрачено. Факт належності 1/4 частини квартири [PERSON] підтверджується його участю у приватизації даної квартири. Відповідно до довідки від 24.12.2014 року за № 1 в ТОБО 10004/0238 АТ ДОУ «Ощадбанк» за адресою : [ADDRESS] було оформлено приватизаційний сертифікат на суму 193000 карбованців за № 513 від 27.10.1995 року (а.с. 7). Відповідно до довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 753 від 02.12.2014 року, до 01.01.2013 року квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] належала позивачу на підставі з договору дарування від 27.11.2004 р. та свідоцтва про право власності виданого представництвом Фонду держмайна України у м. Красноармійську 28.04.1995 року (а.с. 9). З 01.01.2013 року позивач не міг переоформити квартиру без відповідних правовстановлюючих документів, що є доказом того, що квартира й на теперішній час належить йому. Це підтверджується інформаційною довідкою від 28.01.2015року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року, щодо об'єкта нерухомого майна, а саме відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно через веб-сайт Держреєстру (а.с. 11). У технічному паспорті на квартиру, який виготовлений за станом на 16.11.2004 року, позивач зазначений як власник квартири (а.с.10). Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач [PERSON] має право визнати за собою право власності на 1/4 квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], оскільки втратив документ, який засвідчує право власності на вказане майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved