Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: На підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації № 219 від 17 травня 1996 року [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0085706, площею 4,74 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Євминка» на території Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, який зареєстровано 28 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №495. Окрім цього [PERSON] за життя отримав земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЧН №037642 від 28.08.2002 року, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою с. Євминка, вул. Лісова, 17, Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства та є її власником на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV ЧН №037643 від 28.08.2002 року, площею 0,2172 га, яка знаходиться за адресою с. Євминка, Козелецького району, Чернігівської області. [PERSON] за життя отримала земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №899491 від 11.07.2008 року, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою с. Євминка, Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №884976 від 06.12.2007 року, площею 0,2656 га, яка знаходиться за адресою с. Євминка, Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №412519 від 11.12.2006 року, загальною площею 3,5079 га, в тому числі рілля площею 2,0950 га, сіножаті площею 0,8563 га та пасовище площею 0,5566 га, яка знаходиться на території Євминської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області. Але вище вказані сертифікат на право на земельну частку (пай), державні акти на право приватної власності на землю та державні акти на право власності на земельну ділянку були втрачені. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 22 грудня 2017 року, а також довідками Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачені сертифікат на право на земельну частку (пай), державні акти на право приватної власності на імя [PERSON] та державні акти на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВПГУНП не надходили. Для позивача у справі, [PERSON] є дідом, [PERSON] - бабусею, між собою вони є чоловіком та дружиною. Вказані родинні відносини підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. 13 березня 2005 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №007021, яке видане 14.03.2005 року виконавчим комітетом Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять: право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0085706, площею 4,74 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Євминка» на території Євминської сільської ради; земельні ділянки площами: 0,2500 га, яка розташована за адресою с. Євминка, вул. Лісова, 17, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,2172 га, яка розташована за адресою с. Євминка, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Вказану спадщину після смерті дідуся, [PERSON], прийняла його дружина, а для позивача бабуся, [PERSON], оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №3629969 від 16.02.2006 року, однак за життя належним чином свої спадкові права не оформила та не отримала відповідні правовстановлюючі документи. 26 березня 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №272644, яке видане 28.03.2016 року виконавчим комітетом Євминської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять успадковане нею після смерті чоловіка, а для позивача у справі - діда, [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0085706, площею 4,74 в умовних кадастрових гектарах, із земель колективної власності колишнього КСП «Євминка» на території Євминської сільської ради; земельні ділянки площами: 0,2500 га, яка розташована за адресою с. Євминка, вул. Лісова, 17, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; площею 0,2172 га, яка розташована за адресою с. Євминка, Козелецького району, Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, а також належні їй земельні ділянки за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №899491 від 11.07.2008 року, площею 0,2500 га, яка знаходиться за адресою с.Євминка, Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №884976 від 06.12.2007 року, площею 0,2656 га, яка знаходиться за адресою с.Євминка, Козелецького району, Чернігівської області; за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №412519 від 11.12.2006 року, загальною площею 3,5079 га, яка знаходиться на території Євминської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області. За життя, [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 12 січня 2016 року приватним нотаріусом [PERSON], за реєстровим №05, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, - [PERSON], тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті бабусі [PERSON], прийняв її, оскільки звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу [PERSON], але в нотаріальному порядку оформити право власності на земельні ділянки та право на земельну частку (пай) не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) і державні акти на право приватної власності на землю на імя [PERSON] і державні акти на право власності на земельні ділянки на імя [PERSON] були виготовлені на їхнє імя та їм передані - втрачені, а видати нові неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент їхньої смерті. На день смерті [PERSON], який помер 13.03.2005 року, був зареєстрований та постійно проживав в [INFO] і мав такий склад сімї: дружина [PERSON]. На день смерті [PERSON], яка померла 26.03.2016 року, була зареєстрована та постійно проживала в [INFO] і мала такий склад сімї: проживала одна. Позивач у справі, [PERSON], є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті бабусі, [PERSON]. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині та інших спадкоємців у даній спадщині немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивач змушений звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Таким чином, позивач у справі [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved