Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Слов'янського районного відділу ГУ ДМС про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Дана позовна заява мотивована тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. Будинок належить позивачу на праві власності на спадщину після смерті його матері. Відповідач на даний час зареєстрований за даною адресою, але фактично з 20.06.2014 року та по теперішній час в зазначеному будинку не проживає. Позивач проживає та проживав в будинку. Відповідно до ст. 41 Конституції України «кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним». Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 ЦК України). В свою чергу відповідач, який фактично не проживає за адресою: [ADDRESS], втратив право користування будинком, внаслідок його відсутності без поважних причин понад 6 місяців. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, також не сплачені раніше надані комунальні послуги, чим порушуються права позивача. Відповідач фактично виїхав на інше постійне місце проживання добровільно, позивач не чинить перешкоди в користуванні будинком; у відповідача відсутній намір продовжувати користуватися будинком і він не виконує обов'язки по утриманню житла, оплаті комунальних послуг. Рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання. На цій підставі Слов'янський районний відділ ГУ ДМС повинен зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за місцем проживання. Окрім того, відповідач має дружину [PERSON], яка зареєстрована та має своє приватне житло - трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS]. Тобто житло подружжя має своє. Крім того, [PERSON] разом з дружиною руйнували будинок позивача. Повністю зруйнований подружжям [PERSON] колодязь біля будинку, знищена піч, кімнати в будинку використовувалися не за призначенням, а для приватного виробництва, у тому числі, як майстерню для отримання доходу. Також, 28.07.2013 року [PERSON] у післяобідній час застосував до позивача фізичну силу у будинку [ADDRESS], кинув головою об поріг, внаслідок чого позивач втратив свідомість, отримав струс мозку та тілесні ушкодження. 10.09.2013 року [PERSON] та [PERSON] разом з іншими сторонніми особами нанесли позивачу тілесні ушкодження, небезпечні для життя. З цього приводу були порушені кримінальні справи. Просив суд виселити без надання іншого житла та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] в м. Слов'янську; примусово зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] в м. Слов'янську, зобов'язати Слов'янський районний відділ ГУ ДМС примусово зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. Відповідно до уточненої позовної заяви просить суд виселити без надання іншого житла та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] в м. Слов'янську; примусово зняти [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку [ADDRESS] в м. Слов'янську. Відповідно до наданого суду письмового заперечення Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, Слов'янський міський відділ Головного управління державної міграційної служби в Донецькій області не є юридичною особою, яка може бути залучена як сторона у справі. Тільки ГУ ДМС України в Донецькій області діє на підставі Положення про Головне управління ДМС України в Донецькій області, затвердженого наказом ДМС України від 18.07.2011 року № 28», є єдиною юридичною особою, яка є територіальним органом ДМС України і утворена на території Донецької області. Отже, Слов'янський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби не може бути належним відповідачем. Окрім того, суть вимог позивача щодо зобов'язання Слов'янського МВ ГУМВС України в Донецькій області зняти з реєстраційного обліку відповідача полягає у зобов'язанні органу владних повноважень виконати певні дії, тому дана справа підпадає під юрисдикцію адміністративних судів. Також, частиною 2 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено зняття з реєстрації місця проживання на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщенням, про вселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Просять суд відмовити у задоволенні позову в частині зобов'язання Слов'янського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області вчинити певні дії. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяв, відповідно до якої просив розглянути справи без його участі, за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні пояснення, якими обґрунтовуються позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, у з зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Допитана в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що будинок по вулиці Оскольській [PERSON]. отримав у спадщину, в цьому будинку проживав його син - [PERSON], який використовував будинок не за призначенням, довів будинок до нежитлового стану. Останній раз вона була в будинку 24 вересня 2014 року. В будинку була пошкоджена піч, була відсутня підлога, колодязь. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що 20 червня 2014 року син [PERSON] [PERSON] прийшов до неї та приніс ключі від будинку [ADDRESS]. Їй він повідомив, що виїжджає, просив ключі передати батькові. Ключі вона передала позивачу, як тільки він приїхав. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що вона проживає рядом по вул. Окольська. З початку літа 2014 року в будинку [ADDRESS] ніхто не проживає. В будинку зірвана підлога, зруйнована піч, колодязь. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він є сином позивача [PERSON], а відповідач [PERSON] - його рідний брат. Даний будинок належав їх бабі, яка відповідача прописала. Відповідач [PERSON] зруйнував в будинку підлогу, піч, пошкодив стіни. Він заробляв тим, що в кімнатах вирощував рослини. З їх батьком у відповідача були погані стосунки. Коли в Слов'янську почалися бойові дії, в 20 - х числах червня [PERSON] залишив Слов'янськ передавши ключі від будинку сусідці. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], що випливає зі Свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] від 10 червня 1980 року, батьком відповідача [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] змінив ім'я на [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про зміну імені [NUMBER] від 16 вересня 2010 року, виданого відділом реєстрації актового стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить житловий будинок, права користування якого він просить позбавити відповідача. Відповідач є сином позивача, залишив даний будинок в червні 2014 року та проживає в ньому без поважних причин. Відповідно до Заповіту від 23 квітня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Причепа В.Р., позивач [PERSON] позбавив свого сина - відповідача [PERSON] спадщини. Також суд приймає до уваги показання свідків та доходить до висновку, що між позивачем та відповідачем дійсно склалися неприязнені стосунки внаслідок того, що відповідач пошкодив майно позивача. На думку суду, виникли правовідносини регулюються інститутом права власності Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.Стаття 319 Цивільного Кодексу України говорить про те, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Крім того, згідно ст. 150 Житлового Кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Отже, проаналізувавши зазначені норми матеріального права, суд доходить до висновку, що, вимога позивача про позбавлення права користування відповідача будинком, який є його приватною власністю, підлягає задоволенню. Вимога [PERSON] про виселення відповідача [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] в даному будинку не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, Законом передбачено обов'язкове зняття з реєстрації місця проживання особи у разі визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, суд вважає, що дана вимога позивача є передчасною та задоволенню не підлягає. Також, суд приймає до уваги ствердження представника Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про те, що Слов'янський міський відділ Головного управління Державної міграційної служби не може бути належним відповідачем по справі та заяву позивача, відповідно до якої він просить виключити як співвідповідача Слов'янський районний відділ ГУ ДМС, однак вважає за необхідне зазначити, що діючим ЦПК України можливість виключення відповідача не передбачена. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial