Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Відділ у справах дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення порядку участі батька у вихованні дітей. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, він є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Діти проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2019 р. по справі № 521/18772/18 шлюб між ним та відповідачем було розірвано. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2016 р. по справі № 521/12978/16-ц зі [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу). Згідно з довідкою Південного Одеського територіального управління Національної гвардії України № 329 від 26.05.2020 р. майор [PERSON] проходить військову службу в Південному Одеському територіальному управлінні Національної гвардії України. Згідно з довідкою № 174 від 25.05.2020 р. з грошового забезпечення [PERSON] утримані та перераховані аліменти згідно виконавчого провадження № 52482164 від 08.11.2016 р. на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в наступних розмірах: січень 2020 р. - 5 505,33 грн.; лютий 2020 р. - 8 116,04 грн.; березень 2020 р. - 8 068,86 грн.; квітень 2020 р. - 8 068,86 грн.; травень 2020 р. - 8 068,86 грн. Останнім часом матір дітей, [PERSON] , створює неможливі умови для спілкування батька з дітьми, а саме не надає можливість з ними бачитись у вільний від роботи час, брати участь у їх вихованні, спілкуватись телефоном, тощо. Діти знаходяться під впливом матері, яка має можливість налаштовувати їх проти батька. Недоброзичливість з боку [PERSON] пов`язана з існуванням судового провадження № 520/1996/17, в якому остання оспорює право власності матері [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] проживає у вказаній квартирі на підставі укладеного з власником договору позички. За даних обставин позивач просить суд визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дітьми наступним чином: кожні вихідні дні місяця, починаючи з 10.00 годин суботи до 22.00 годин неділі, за адресою: [ADDRESS] , без присутності матері. Представник позивача у судовому заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки позовні вимоги суперечать інтересам дітей, посилаючись при цьому на наданий раніше відзив на позовну заяву та на письмові пояснення. Так в письмових поясненнях, [PERSON] зазначила, що до подій, які загострились в лютому 2021 року, вона, як матір неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , не заперечувала проти спілкування синів із батьком, а навпаки просила у [PERSON] допомоги у вихованні та розвитку дітей не тільки у вихідні дні, про що повідомила комісію з питань захисту прав дітей в засіданні 23 листопада 2020 рок . Позиція її позиція та позиція позивача частково були враховані третьою особою у Висновку № 3129/01-20 від 02 грудня 2020 року. Після подій, які загострились в лютому 2021 року та тривають по цей час, вона категорично не погоджується із визначеним у вказаному висновку порядком зустрічей дітей із батьком. Вважає, що [PERSON] не можна залишати сам на сам із дітьми, тим більше на цілий день. Спілкування дітей із батьком, в його нинішньому емоційному стані, на її думку, носитиме виключно негативний характер. Після розірвання шлюбу вони не припинили фактичні відносини та на численні прохання [PERSON] вона вирішила дати йому останній шанс та спробувати зберегти їхні відносини. Факт своєї третьої вагітності від [PERSON] вона розцінювала, як добрий знак та з надією на краще стала очікувати на нього з АТО. Знаючи, що [PERSON] багато часу та наполегливо просив її народити йому донечку вона одразу повідомила йому гарну новину. По поверненню [PERSON] з АТО 05 лютого 2021 року [PERSON] наполіг на тому, що про жодні спроби примирення він не просив, як і не просив про народження третьої дитини, та взагалі не вважає себе її батьком. 19 квітня 2021 року в інтересах своїх дітей, вона звернулась до [PERSON] із письмовим проханням про допомогу, та попросила батька дітей на час до народження третьої дитини, взяти турботу над старшими дітьми на себе. На прохання про допомогу [PERSON] не відреагував, посилаючись на знаходження у відрядженні, відсутність зайвого набору ключів від квартири [ADDRESS] . [PERSON] став поводити себе дуже агресивно, як по відношенню до неї, так і по відношенню до синів, а саме ображає та принижує синів не тільки наодинці, але й у присутності сторонніх осіб. Діти відвідують заняття з футболу, приймають участь у турнірах. Присутність батька на таких заходах частенько закінчується катастрофою - у присутності великої кількості людей (батьків та самих гравців) [PERSON] використовує нецензурну лайку, не контролює свою поведінку, кричить на дітей. Кілька разів, через програш команди, у присутності дітей [PERSON] волав нецензурною лайкою. [PERSON] не тримає себе в руках і при безпосередньому спілкуванні із дітьми. В рідкі спроби батька зробити уроки із синами, в квартирі лунає тільки його лайка та образи на адресу дітей. Батько ставить розумові здібності синів під сумнів, використовує щодо них образливі та принизливі слова. Представник третьої особи підтримав висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. У відповідності до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , являються синами [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 12,13) Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.08.2016 р. стягнуто зі [PERSON] (ІНН [NUMBER] ) на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2016 року й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а потім в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . (а.с. 14-16) Окрім цього, вищезазначеним рішенням встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Сторонами у справі не спростовуються відповідні обставини. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як зазначили позивач та відповідач, вони вдруге уклали шлюб, який виявився невдалим, а тому рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.01.2019р. було розірвано. (а.с. 17-18) Після розірвання шлюбу діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до довідки, виданої майору [PERSON] за вих. № 329 від 26.05.2020р. Південним Одеським територіальним управлянням Національної гвардії України, в тому, що він проходить військову службу в Південному Одеському територіальному управлінні Національної гвардії України. (а.с. 19) Згідно службової характеристики від 26.05.2020р. за своїми професійними, діловими і моральними якостями майор [PERSON] займаній посаді відповідає. (а.с. 20) Згідно довідки про доходи [PERSON] від 26.05.2020р. вбачається, що він отримав дохід в період з грудня 2019 р. по травень 2020р. в розмірі 196281,88 грн., та як вбачається з даної довідки в графі сплачені аліменти зазначено «0». (а.с. 21) Однак відповідно до Довідки за № 174 від 25.05.2020р., виданої Південним Одеським територіальним управлінням Національної гвардії України, зазначено, що з грошового забезпечення [PERSON] були утримані та перераховані аліменти згідно виконавчого провадження № 52482164 від 08.11.2016р. на утримання неповнолітніх дітей в розмірах: січень 2020 р. - 5505,33 грн., лютий 2020р. - 8116,04 грн., березень 2020р. - 8068,86 грн., квітень 2020р. - 8068,86 грн., травень 2020р. - 8068,86 грн. (а.с. 22) Також судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору позички квартири від 01.06.2020р.. (а.с. 23-24,25) Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відповідних письмових пояснень, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Згідно Висновку органу опіки та піклування про розгляд спору між батьками з питань виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та встановлення участі батька - [PERSON] у вихованні дітей № 3129/01-20 від 02.12.2020р., затверджено порядок участі батька - [PERSON] у вихованні малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , встановлено перебування дітей з батьком: щотижня у середу з 8.00 до 20.00; щотижня у суботу з 10.00 до 20.00; у святкові дні, за попередньою домовленістю батьків. Усі зустрічі повинні проводитися враховуючи розпорядок дня дітей та за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дітей. Рекомендовано батькам всі питання стосовно виховання дітей вирішувати мирним шляхом. (а.с. 80-82) Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. В судовому засіданні, суд вислухав думку дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так [PERSON] повідомив суду, що проживає разом із мамою, братом [PERSON] та сестричкою [PERSON] . Перейшов до 3-го класу школи № 60. Тата бачив вчора, погуляли в дворі та пішли зустрічати маму, потім пішли додому. Тато позавчора приніс малину та вишню. Тата не дуже любить, тому що він обзивається та нецензурно лається. Перші дні він себе добре поводить, приходить рідко. Їздили з батьком на море, він пропонував поїхати до зоопарку, але вони не захотіли з братом. Йому б хотілося щоб тато змінився (поміняв свою поведінку). [PERSON] повідомив суду, що живе з мамою, братиком та сестричкою та з дядьком [PERSON] . Батька бачив вчора, він приходив позайматися уроками, а томім погуляти. Вони пішли на тренування, а потім у двір. Спочатку все було добре, а потім тато почав кричати, що він щось робить неправильно. Батько приходив останню неділю кожного дня, а до цього не приходив, але кожний день по 3 рази на день телефонував. Тата не дуже любить, тому що він кричить, якщо вони щось не так роблять, та соромить їх на тренуваннях. В футбол він не грає. Купив самокат та велосипед. В минулому році подарував рукавички та м`ячик. Також відповідач в судовому засіданні повідомила, що їхні сини грають у футбол (тренування понеділок, середа, п`ятниця), додатково займаються вивченням англійської мови (вівторок та четвер), ходять на турніри по футболу (частіше в суботу), та з вересня місяця почнуть ходити до шкоди на 8.00 - 8.15 год. ранку з п`ятиденним навчанням, де з 15.00 до 18.00 год. продовжений день у школі. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Бажання позивача приймати участь у вихованні дітей повністю узгоджується з його правами та обов`язками, покладеними на нього Сімейним кодексом України, та відповідає інтересам малолітніх дітей. Відповідач пояснила, що не заперечує проти участі батька у спілкуванні з дітьми, але якщо він змінить своє відношення до них, перестане ображати, нецензурно лаятися в їх присутності та принижувати дітей. Визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2020 року по справі № 138/96/17). Серед іншого судом встановлено, що відповідно до Довідки за результатами розгляду матеріалів ЄО № 9566 від 19.06.2020. Хмельницьким ВП Малиновського ВП в м. Одесі, в ході розгляду даного матеріалу жодного факту невиконання матір`ю гр. [PERSON] , 1983 р.н., своїх батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження. (а.с. 131-132) Надалі за текстом вищезазначеної довідки: «27.05.2020 до ЧЧ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява гр. [PERSON] , 1980 р.н., мешкає за адресою: [ADDRESS] , який просить прийняти міри до колишньої дружини [PERSON] , 1983 р.н., мешкає за адресою: [ADDRESS] , яка систематично зловживає спиртними напоями при цьому не виконує батьківські обов`язки по відношенню до спільних малолітніх дітей, а саме: [PERSON] , 2011 р.н., та [PERSON] , 2013 р.н.. Дружина не дає бачитись та спілкуватися з дітьми. На даний час колишнє подружжя розірвали шлюб ти знаходяться в стані судового процесу. В ході розгляду даного матеріалу встановлено мати хлопчиків, гр. [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Мати пояснила, що колишній чоловік [PERSON] скориставшись ситуацією, яка склалася з її братом, спеціально намагається нашкодити. …..Бачитись з дітьми мати не забороняє, що підтвердили діти у бесіді. Про те, що мати зловживає спиртними напоями, а тим паче систематично, інформація не знайшла свого підтвердження. …… Надали пояснення щодо ситуації, яка склалася, самі хлопчики, повідомивши, що з батьком їм ніхто не забороняє бачитись, але батько дуже рідко навіть телефонує. Хлопчикам не подобається, що батька називає їх «тупыми, тупарылыми баранами», ображає. У хлопчиків теплий зв`язок із матір`ю….. » (а.с. 131-132) У зв`язку з вищевикладеним, для забезпечення інтересів дітей, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню синів та здійснення його права на особисте спілкування з ними, щоб не порушувати усталений розпорядок дня, а також з урахуванням віку та прихильності дітей до матері, суд приходить до висновку про встановлення порядку участі батька - [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дітьми кожної суботи та неділі з 12.00 до 20.00 год., в присутності матері - [PERSON] . Таким чином на разі такий порядок участі батька в житті синів не буде суперечити їхнім інтересам, не перешкоджатиме їх нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо дітей. Із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси самої дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, з урахуванням всього вищевикладеного, а також з урахуванням вислуханої думки дітей [PERSON] та [PERSON] , позивачу необхідно бути більш терплячим під час виховання своїх дітей, прислухатися до їх бажань, думок та поглядів, підтримувати їх в успіхах та особливо під час поразок. Не допускати в їх присутності нецензурної лексики. Бути для своїх дітей прикладом до наслідування, що є для виховання дітей, особливо хлопчиків, в даному віці особливо важливим. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи та захищаючи при цьому інтереси дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial