Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП Харківські теплові мережі з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому просила суд постановити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за опалення та гарячу воду в сумі 19 428,26 грн. та судові витрати в розмірі 1\~378,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.03.2015 року КП Харківські теплові мережі було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду. Позивач зазначає, що надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.03.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 13 945,12 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 19.01.2015 р., не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. За клопотанням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.03.2015 року КП Харківські теплові мережі було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду. (а.с. 9). Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за надані послуги в порядку позовного провадження. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно довідки дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс» від 10.03.2016 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], б. 95, кв. 6. (а.с. 8). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № 2702 за адресою: м. Харків, пр-т Ново-Баварський, б. 95, кв. 6. За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.03.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 13\~945,12 гривень (а.с. 5-6) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач, отримуючи надані йому послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачує, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.03.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 13\~945,12 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 4\~964,85 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 518,29 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. ( а.с. 7) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved