Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 22 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося, тому було прийняте рішення розірвати шлюб. 14 лютого 2017 року Ірпінським міським судом Київської області по справі № 367/135/17 було вирішено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з Відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 11.01.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Зазначає про те, що аліменти в розмірі 800,00 грн. щомісячно, це мінімальний розмір який просила позивач. Вказує про те, що на сьогоднішній день вже змінився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку та син став дорослішати і потреби в його забезпеченні збільшилися. Але враховуючи вищевказане, Відповідач не сплачує аліменти навіть у розмірі 800,00 грн. щомісячно. Позивачу не відомо чим займається Відповідач та де працює, але відомо, що своє існування та свої потреби він забезпечує, а значить працює, але можливо не офіційно. На сьогоднішній день спільного сина позивач забезпечує повністю сама. Допомоги від Відповідача не отримує. Виконавчий лист по стягненню аліментів з Відповідача перебуває на виконанні у виконавчій службі. У зв`язку з викладеним, позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] та стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі однієї чверті від заробітної плати (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення сином повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлена належним чином, до суду подала заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошеннями про виклик в судове засіданні на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 липня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №231 та видано Свідоцтво про народження Серія [NUMBER] . Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 14 лютого 2017 року по справі № 367/135/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи з 11.01.2017 року і до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO] . Виконавчий лист по стягненню аліментів з [PERSON] перебуває на виконанні у виконавчій службі. На сьогоднішній день спільного сина забезпечує позивач. Допомоги від Відповідача не отримує. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачемаліментів витратиплатника аліментів,у томучислі напридбання нерухомогоабо рухомогомайна,сума якихперевищує десятикратнийрозмір прожитковогомінімуму дляпрацездатної особи,якщо платникомаліментів недоведено джерелопоходження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. Оскільки, під час судового розгляду справи позивачем обґрунтовано позовні вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів та розміру аліментів, діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмір 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст.ст. 84, 180-184, 191-192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved