Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення позики шляхом встановлення права власності на майно боржника. Дана позовна заява мотивована тим, що 09.10.2013 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 475000,00 грн., які зобов'язався повернути до 10.12.2014 року, а в разі неповернення даної суми в рахунок погашення боргу - зобов'язався передати у власність своє майно, а саме: 903 акції ЗАТ «Гірмаш» вартістю 474075,00 грн., що складає 37,07 % від загальної кількості акцій ЗАТ «Гірмаш», яке підтверджується сертифікатом акцій акціонерного товариства ЗАТ «Гірмаш», яке знаходиться за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Прапорна, 1, код ЄДРПОУ 30540229. Акції випущені типом цінного паперу «Іменна акція», категорія цінного паперу «Проста», сертифікат акцій за серією АВ № 000007 від 11 березня 2002 року, випущені Дніпропетровським теруправлінням ДКЦПФР від загальної кількості акцій 2259, номінальною вартістю 525,00 грн. у статутному фонді 1185975,00 грн. на ім'я власника [PERSON], у кількості 903 акції ЗАТ «Гірмаш», які видані ТОВ «Спікер-Сервіс-Реєстр» ЄДРПОУ 31573591, ліцензія АА-119718 із датою видачі емітента 31 травня 2002 року. У підтвердження виконання своїх зобов'язань відповідача передав позивачу у день укладення розписки завірену ним копію сертифікату акцій на ім'я [PERSON] Після закінчення терміну повернення боргу 10.12.2014 року на вимогу повернути борг відповідач відмовився, посилаючись на відсутність такої можливості, але не заперечував проти передачі в рахунок погашення боргу своє майно, а саме: акції ЗАТ «Гірмаш», власником яких він є. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ч. 1. ст. 316 ЦК України правом власності є право на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону зав своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути передана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів Цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися у визначений строк. У зв'язку з невиконанням відповідачем свого зобов'язання за ним існує борг у сумі 475000,00 грн. Оскільки, повернути позику в грошовому еквіваленті відповідач не може і погоджується на стягнення з нього в рахунок погашення боргу майна - акції ЗАТ «Гірмаш», власником яких він є, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок погашення боргу акції ЗАТ «Гірмаш», вартістю 474075,00 грн. та визнати за ним право власності на 903 акції ЗАТ «Гірмаш» вартістю 474075,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні поясненням, якими обґрунтовуються позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просив його задовольнити. Надавши суду пояснення, зазначив, що він дійсно отримав від позивача суму грошових коштів в розмірі 475000,00 грн., однак повернути їх не має можливості. У зв'язку з чим погоджується передати позивачу акції. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 09.10.2013 року позивач [PERSON] передав, а відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 475000,00 грн. та зобов'язався їх повернути до 10.12.2014 року, а в разі неповернення вказаної суми до 10.12.2014 року в рахунок погашення боргу зобов'язався передати [PERSON] 903 акції ЗАТ «Гірмаш» вартістю 474075,00 грн., що складає 37,07 % від загальної кількості акцій ЗАТ «Гірмаш», яке підтверджується сертифікатом акцій акціонерного товариства ЗАТ «Гірмаш», яке знаходиться за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Прапорна, 1, код ЄДРПОУ 30540229. Акції випущені типом цінного паперу «Іменна акція», категорія цінного паперу «Проста», сертифікат акцій за серією АВ № 000007 від 11 березня 2002 року, випущені Дніпропетровським теруправлінням ДКЦПФР від загальної кількості акцій 2259, номінальною вартістю 525,00 грн. у статутному фонді 1185975,00 грн. на ім'я власника [PERSON], у кількості 903 акції ЗАТ «Гірмаш», які видані ТОВ «Спікер-Сервіс-Реєстр» ЄДОПОУ 31573591, ліцензія АА-119718 із датою видачі емітента 31 травня 2002 року, що вбачається з розписки [PERSON], дослідженої в судовому засіданні. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Закрите акціонерне товариство «Гірмаш» є юридичною особою, одним з засновників ЗАТ «Гірмаш» є відповідач [PERSON], розмір його внеску до статутного фонду становить 475075,00 грн. Як вбачається з Сертифікату акцій серії А № 000007 [PERSON] належить 903 акції від загальної кількості 2259 одиниці. Номінальна вартість акцій - 525,00 грн. Тип цінного паперу - іменна акція, категорія цінного паперу - проста, назва емітенту - Закрите акціонерне товариство «Гірмаш», статутний фонд 1185975,00 грн. 10.12.2014 року відповідачем [PERSON] на адресу позивача було надіслано повідомлення, в якому він зазначив, що після закінчення терміну повернення боргу 10.12.2014 року відповідно до розписки від 09.10.2013 року, повернути борг не має можливості, але не заперечує проти передачі в рахунок погашення боргу свого майна, а саме акцій ЗАТ «Гірмаш». Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] передав, а відповідач [PERSON] отримав грошові кошти в розмірі 475000,00 грн. та зобов'язався їх повернути до 10.12.2014 року, а в разі неповернення вказаної суми до 10.12.2014 року в рахунок погашення боргу зобов'язався передати [PERSON] 903 акції ЗАТ «Гірмаш» вартістю 474075,00 грн., власником яких він є. Між сторонами виникли цивільні правовідносини, які регулюються інститутом зобов'язального права Цивільного Кодексу України. Стаття 1047 ЦК України встановлює форму договору позики та зазначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що даний договір вчинений з додержанням передбаченої Законом письмової форми та є договором позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, проаналізувавши обставини справи та виходячи з вищенаведених вимог матеріального права, суд доходить що висновку, що стягнення в рахунок погашення боргу майна відповідача (а саме - 903 акції ЗАТ «Гірмаш» на загальну суму 474075,00 грн.) та визнання на них права власності за позивачем не є правильним в розумінні статті 1046 ЦК України, а отже, позовні вимоги [PERSON] є такими, що суперечать Закону. Вимоги про стягнення грошових коштів за договором позики позивачем заявлено не було. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Посилання позивача в своїй позовній заяві на вимоги ч. 1 ст. 316 ЦК України, відповідно до якої правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; на ст. 317 ЦК України, відповідно до якої власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном та на ч. 1 ст. 319 ЦК України, яка говорить про те, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, суд до уваги не приймає, оскільки, на думку суду, виникли правовідносини зазначеними нормами права не регулюються. На підставі вищевикладеного

Outcome: dismissed