overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернувся [PERSON] із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рідною тіткою заявника, [PERSON], є [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 2 групи з дитинства безтерміново, у зв'язку із психічним захворюванням-олігофренією, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку при психіатричному кабінеті Зіньківської ЦРЛ по даний час. [PERSON] агресивна, її неадекватна поведінка потребує встановлення опіки. [PERSON] проживає у селі Проценки Зіньківського району у своїх батьків [PERSON] і [PERSON], яка є рідною бабою заявника по лінії матері [PERSON]. Незважаючи на те, що [PERSON] має батьків, вони не мають змоги бути її опікунами за станом здоров'я. Так, [PERSON] тяжко хвора. Зважаючи на таємницю щодо стану здоров'я громадян, рідний дід заявника, [PERSON], крім того, що є пенсіонером і хворіє, зловживає спиртними напоями, внаслідок чого також не може бути опікуном своєї дочки [PERSON]. На родинній нараді було вирішено, що заявник після закінчення навчання у Зіньківському аграрному ліцеї переїде на постійне місце проживання до діда [PERSON] і баби [PERSON], у їхній житловий будинок [ADDRESS] Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки над нею підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕК серії 7-66КА № 0040569 від 16.05.2001 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.9). В судовому засіданні заявник заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 05.06.2015 року № 321 [PERSON], [INFO], на даний час страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді вродженого недоумства. Наявний психічний розлад позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Визнання недієздатною [PERSON] необхідне для встановлення над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернувся Зіньківський дитячий будинок-інтернат імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON]. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-ї групи з дитинства безтерміново. Згідно медичної документації [PERSON] встановлено діагноз: хвороба Дауна, важка розумова відсталість, лівобічний крипторхізм, плосковальгусна деформація стоп. Ступінь хвороби у [PERSON] такий, що він потребує стороннього догляду та допомоги. Внаслідок хвороби він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку медикосоціальної експертизи від 07.02.2017 року [PERSON] визнаний інвалідом гругої групи з дитинства з 24.01.2017 року. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON], підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 29.08.2017 року № 376 [PERSON], [INFO], на даний час страждає на хронічним психічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді важкої розумової відсталості. Наявний у [PERSON] стійкий хронічний психічний роглад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Визнання недієздатним [PERSON] необхідне для встановлення над ним опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернувся Зіньківський дитячий будинок-інтернат імені О.С. Синяговського про визнання недієздатним [PERSON]. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO], уродженець п. Пойковський, Нефтеюганського району Тюменської області з 04 вересня 2006 року і по даний час знаходиться на повному державному утриманні в Зіньківському дитячому будинку-інтернаті імені О.В.Синяговського, Полтавської області. Згідно висновку медико-соціальної експертизи від 05 квітня 2016 року [PERSON] визнаний інвалідом другої групи з дитинства з 18 березня 2016 року. Згідно медичної документації [PERSON] встановлено діагноз: ДЦП, помірна розумова відсталість, лівобічний геміпарез. Ступінь хвороби такий, що він потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені О.С.Синяговського про визнання недієздатним [PERSON], підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕК серії АВ № 0472614 від 05.04.2016 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.6). В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 26.07.2016 року № 315 [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого психіатричного розладу у вигляді вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості, внаслідок ДЦП. Ступінь вродженого недоумства у [PERSON] є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Визнання недієздатним [PERSON] необхідне для встановлення над ним опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернувся Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON]. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2-ї групи з дитинства безтерміново. Ступінь хвороби [PERSON] такий, що він постійно потребує стороннього догляду та допомоги. Внаслідок хвороби він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно довідки до актів огляду медикосоціальною експертною комісією серії АВ № 0558162 від 08.08.2017 року [PERSON] визнаний інвалідом гругої групи з дитинства безтерміново. Ступінь хвороби такий, що він потребує постійного догляду та сторонньої дпомоги. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON], підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕК серії АВ № 0558162 від 08.08.2017 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.12). В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 10.10.2017 року № 443 [PERSON] , [INFO], на даний час страждає на хронічним психічним розладом, а саме вродженим недоумством у вигляді помірної розумової відсталості. навяний у [PERSON] стійкий хронічний психічний роглад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Визнання недієздатним [PERSON] необхідне для встановлення над ним опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернувся Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON]. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] з 12 квітня 2002 року і по даний час знаходиться на повному державному утриманні в Зіньківському дитячому будинку-інтернаті імені [PERSON], Полтавської області. Згідно висновку медико-соціальної експертизи від 03 листопада 2015 року [PERSON] визнаний інвалідом гругої групи з дитинства з 23 жовтня 2015 року. Згідно медичної документації [PERSON] встановлено діагноз: хвороба Дауна, помірна розумова відсталість. Ступінь хвороби такий, що він потребує постійного догляду та сторонньої допомоги. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява Зіньківського дитячого будинку-інтернату імені [PERSON] про визнання недієздатним [PERSON], підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕК серії АВ № 0472043 від 03.11.2015 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.6). В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 25.05.2016 року № 227 [PERSON], [INFO], на даний час страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді вродженого недоумства рівня помірної розумової відсталості, внаслідок хвороби Дауна. Ступінь вираженості вродженого недоумства у [PERSON] є таким, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Визнання недієздатним [PERSON] необхідне для встановлення над ним опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернулася [PERSON], заінтересована особа Зіньківська міська рада Полтавської області про визнання фізичної особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що дочка заявниці, [PERSON] [INFO] є інвалідом 2-ї групи з дитинства безтерміново. [PERSON] агресивна, її неадекватна поведінка потребує встановлення опіки. Ступінь хвороби така, що вона постійно потребує стороннього догляду та допомоги. Внаслідок хвороби вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки над нею підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕ серії МСЕ № 0057612 від 05.10.2010 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.08). В судовому засіданні заявник заяву підтримала, послалася на обставини викладені в заяві, просила її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 06.09.2016 року № 377 [PERSON] [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості. Ступінь недоумства у [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання недієздатною [PERSON] необхідне для встановлення над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернулася [PERSON], заінтересована особа Зіньківська міська рада Полтавської області про визнання фізичної особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна. Із заяви вбачається, що заявник в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що заявниця, [PERSON], разом зі своїм чоловіком, [PERSON], постійно надають допомогу сестрі чоловіка, [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 2-ї групи з дитинства і постійно проживає з ними без реєстрації. Внаслідок травми, [PERSON], не може самостійно обслужити себе, розпоряджатися своєю пенсією, робити покупки, сплачувати належні комунальні платежі, у зв»язку з чим потребує стронньої допомоги та нагляду. Згідно акту встановлення фактичного місця проживання, [PERSON] від 18.11.2014 року встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO], але фактично проживає більше 3 років в будинку брата [PERSON] за адресою м.Зіньків, вул.6 Вересня, 3, Зіньківського району, Полтавської області. [PERSON] перебуває на обліку у Зіньківській ЦРЛ, Полтавської області. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки над нею підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно довідки МСЕ серії 7-66 ТЕ № 0262919 від 05.04.2012 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства (а.с.10). В судовому засіданні заявник заяву підтримала, послалася на обставини викладені в заяві, просила її задовольнити. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи від 03.11.2015 року № 574 [PERSON], [INFO], на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості, ускладненої наслідками ГПМК. Ступінь вродженого недоумства у [PERSON] в поєднанні з наслідками ГПМК є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Визнання недієздатною [PERSON] необхідне для встановлення над нею опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До Зіньківського районного суду звернулася [PERSON], заінтересована особа опікунська рада при Бірківській сільській раді Зіньківського району Полтавської області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки над нею. Із заяви вбачається, що двоюрідним братом заявниці по лінії матері є [PERSON], [INFO], уродженець і мешканець села Бірки, Зіньківського району, Полтавської області. Він є інвалідом 3 групи загального захворювання, внаслідок чого перебуває на диспансерному обліку при психіатричному кабінеті Зіньківської ЦРЛ. Крім заявниці, [PERSON], [PERSON] не має інших родичів, які б могли його опікувати, зважаючи на його стан здоров»я. Батько [PERSON], [PERSON] помер 05.08.2004 року, свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 280356 (а.с.9), мати, [PERSON], померла 19.12.2006 року, свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 054159 (а.с.10). [PERSON] має ще рідну сестру, [PERSON], мешканку села Галещина, Кременчуцького району, Полтавської області, але вона відмовилась від спілкування з ним та від надання відповідної допомоги. Суд, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення опіки над ним підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 2, 3 ст.63 ЦК України, визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю і призначається лише за її письмовою заявою. Відповідно до акту судово-психіатричної експертної комісії № 62 від 14.02.2017 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у вигляді шизофренії параноїдної (а.с. 32-36). Наявний психічний розлад позбавляє її можливості усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, послався на обставини викладені в заяві, просив її задовольнити. Визнання недієздатним [PERSON] необхідне для встановлення над ним опіки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась позивач по справі [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що позивач та відповідач по справі перебували в шлюбі від якого у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO] Відповідач по справі не виконував своїх обовязків по відношенню до своєї дочки та ухилявся від надання їй утримання, взагалі не сплачував аліменти, а тому позивач по справі звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Згідно рішення Золотоніського районного суду Черкаської області від 25.02.2000р. та виданого на його підставі виконавчого листа від 25.02.2000р. [PERSON] повинен сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки, [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Однак відповідач по справі вкрай нерегулярно та не в повному обсязі виконував зазначене рішення суду та покладений на нього обов'язок по сплаті аліментів, а тому у нього утворилась значна заборгованість, яка до цього часу ним не погашена. Згідно з Довідкою-розрахунком від 10.11.2015р. № 1162, виданою ВДВС Золотоніського МРУЮ у Черкаській області, «заборгованість по аліментах [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки становить 12.654,00грн.» За вказаних обставин та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що з 18 серпня 2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем по справі, проте на даний час вони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою по справі і знаходиться на її повному та постійному утриманні. Відповідач, як батько згідно діючого законодавства, зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але він своїх обов'язків по утриманню та вихованню доньки в добровільному порядку не виконує, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, причини неявки суду невідомі. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вивчивши матеріали справи, пояснення позивачки, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, оскільки [PERSON] має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, так як він має задовільний стан здоров»я та інші особи на його утриманні не перебувають, проте судом не встановлено де працює відповідач та який саме дохід щомісяця отримує, тому суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved