overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його шлюб з відповідачем було зареєстровано 21 квітня 2007 року у Немирівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 5. За час спільного проживання у них народилося двоє дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. В сторін по справі виникли різні погляди на життя, між ними постійно виникали конфлікти, тривалий час сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві, просять його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечила той факт, що шлюбні відносини між нею та чоловіком фактично припинились, однак не хоче, щоб шлюб між ними було розірвано. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 квітня 2007 року у Немирівській селищній раді Яворівського району Львівської області, актовий запис № 5 (свідоцтво про одруження [NUMBER] а.с. 3). За час спільного проживання у них народилося двоє дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, причиною цього є те, що в сторін по справі виявились різні погляди на життя, між ними постійно виникали конфлікти, тривалий час разом не проживають та подружніх стосунків не підтримують. Сторони не заперечили, що між ними шлюбні відносини припинились та ствердили, що за час наданий судом для примирення змін в їхньому сімейному житті не відбулося. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Малолітніх дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] залишити проживати разом із матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його шлюб з відповідачем було зареєстровано 4 липня 2014 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 139. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. В сторін по справі виникли різні погляди на життя, між ними постійно виникали конфлікти і вони тривалий час разом не проживають. Тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, однак від його представника [PERSON] надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність та позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та із розірванням шлюбу згідна. Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 4 липня 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 139 (свідоцтво про одруження I -ЕГ № 096265 а.с. 5). За час спільного проживання у них народився син [PERSON] [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, причиною цього є те, що в сторін по справі виявились різні погляди на життя, на основі чого вони тривалий час разом не проживають та подружніх відносин не підтримують. Відповідач [PERSON] із розірванням шлюбу погоджується. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Малолітнього сина залишити проживати разом із матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 22.11.2008 зареєсрував шлюб з [PERSON] у Вельбівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області. Від спільного шлюбу вони мають двох дітей дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . З грудня 2020 року їх стосунки почали погіршуватись. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що між ними постійно виникали сварки, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, вони стали чужими людьми. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому позивач просить розірвати шлюб. 01 вересня 2021 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці надано строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач [PERSON] не надав заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачка [PERSON] у встановлений судом строк відзиву не надала, про дату, час та місце розгляду справи, яка призначалась на 23.12.2021, була повідомлена належним чином. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст. 279 ЦПК України, розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до\~вимог ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~всіх учасників\~справи чи\~в разі\~якщо відповідно\~до положень\~цього Кодексу\~розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Судом встановлено, що 22 листопада 2008 року у Виконавчому комітеті Вельбівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області зеєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 01.09.2021 Гадяцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми). Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про їх народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 23 червня 2016 року між ним та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований у Подільському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, про що зроблений відповідний актовий запис № 355. Від спільного шлюбу спільних дітей вони не мають. Життя з відповідачем не склалось, у них немає взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя, різний менталітет, між ними часто виникають конфлікти. Усе це створює нестерпні умови для спільного життя подружжя. Разом вони не проживають, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведеться, сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] . Представник позивача [PERSON] адвокат Клещ О. В. направила заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача, який позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначались на 12 серпня 2020 року, 29 вересня 2020 року та 23 жовтня 2020 року не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Подільським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, 23 червня 2016 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 355. Від спільного шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 02 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 151; від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалось, спільним побутом вони не пов'язані, з відповідачем фактично не проживають; позивач вважає, що шлюбні відносини припинились та подальше перебування у шлюбі не має жодного сенсу; просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, 29 вересня 2014 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явилась, 29 вересня 2014 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 19). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі 02 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 151 свідотство серії[NUMBER] (а.с.8); від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] [INFO], актовий запис № 179, свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 9). Сторони тривалий час не ведуть сумісне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Їх сім'я розпалася з причини несумісності характерів, постійних сварок, які виникали між подружжям, що в результаті послужило підставою до того, що між сторонами були втрачені почуття любові та поваги та призвело у підсумку до остаточного розпаду сім'ї. Вказані обставини підтверджуються поясненнями у позовній заяві. Ухвалою суду від 28 квітня 2014 року сторонам надано термін на примирення 5 місяців (а.с.16). Примирення не відбулося. Відповідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Дотримуючись ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. При постановлені рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно та примирення бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення 12264 грн. боргу за договором позики від 27.04.2013р. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до розписки від 27.04.2013р. він надав відповідачу позику в розмірі 12000 грн., які останній зобов'язувався повернути до 25.08.2013р. Незважаючи на його неодноразові нагадування щодо необхідності своєчасного повернення боргу, відповідачем даний борг йому не повернуто. Пославшись на допущення відповідачем прострочення виконання його грошових зобов'язань, позивач також просить стягнути з нього в свою користь 72 грн. індексу інфляції за період з 26.08.2013р. по 26.01.2014р. та 192 грн., що становить 3% річних від простроченої суми за період з 26.08.2013р. по 03.03.2014р. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак від них надійшли заяви, де вони свій позов підтримують і просять справу розглядати без їх участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте від нього надійшла заява, де він даючи згоду на розгляд справи у його відсутності позов визнає. Проаналізувавши здобуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 27.04.2013р. позивач позичив відповідачеві гроші в сумі 12000 грн., який останній зобов'язувався повернути позивачеві до 25.08.2013р. Це стверджується складеною відповідачем розпискою від 27.04.2013р. Зазначена позивачем сума коштів відповідно до індексу інфляції за період 26.08.2013р. по 26.01.2014р. та розмір 3% річних від простроченої суми за період з 26.08.2013р. по 03.03.2014р. знайшов своє підтвердження поданим позивачем розрахунком від 03.03.2014р. Допущення даної заборгованості відповідачем не оспорюється Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі зазначені родовими ознаками у такій кількості такого самого ряду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачем обумовлені вищезгаданим договором позики боргові зобов'язання в добровільному порядку не виконані, права позивача підлягають судовому захисту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку відповідачки, однак не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що дитина перебуває на його утриманні і потребує матеріальної допомоги, а відповідачка матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовних вимог не визнала і просила суд у задоволенні позову відмовити. При цьому вона мотивувала свою позицію тим, що вона в даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та те, що раніше їх спільний з позивачем малолітній син [PERSON] до вересня 2014 року проживав разом з нею та перебував на її утриманні. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] року, є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.2015 року (а.с.6). Неповнолітній [PERSON] на даний час перебуває на утриманні позивача і проживає разом з ним в [ADDRESS] Збаразького району Тернопільської області, що стверджується поясненнями позивача, показами свідка [PERSON] та довідкою про склад сім'ї №21 від 16.01.2015р. виданою Романовоселівською сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.3). Згідно пояснень позивача відповідачка [PERSON] коштів на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, беручи до уваги те, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідачка в добровільному порядку належного матеріального утримання малолітньому сину не надає, а також враховуючи скрутне матеріальне становище відповідачки, та те, що у відповідачки на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, що стверджується довідкою про склад сім'ї за №339/3.13 від 05.02.2015 року виданою Дибщенською сільською радою Козівського району Тернопільської області (а.с.18), тому суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, в зв`язку з чим необхідно стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів її заробітку, однак не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Суд, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, також вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, в якому зазначає, що 01.10.2011 року між ним та відповідачем укладено договір позики, згідно якого він позичив [PERSON] 30000 гривень. Відповідно [PERSON] зобов'язався повернути кошти до 01. жовтня 2013 року. В разі неможливості повернення грошей зобов'язався передати право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] Літинського району Вінницької області. По закінченню дії строку позики, 15 жовтня 2013 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про сплату грошей. 21 листопада 2013 року отримав письмову відповідь про те, що гроші, які він позичав повернути не може ні частково ні повністю. Тому змушений звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягнути з [PERSON] суму боргу в розмірі 30 000 гривень за договором позики. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Із копії договору позики (а.с.6) видно, що [PERSON] позичив [PERSON] до 01.10.2013 року грошові кошти в сумі 30 000 гривень. Копія розписки (а.с.7) свідчить, що [PERSON] зобов'язався повернути [PERSON] гроші в сумі 30000 гривень. В разі неможливості повернення зобов'язується передати право власності на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] Літинського району Вінницької області. В розписці зазначені свідки [PERSON] та [PERSON] Із копії вимоги від 15.10.2013 року (а.с.8) судом встановлено, що позивач звертався до [PERSON] про добровільне повернення боргу. Із копії відповіді [PERSON] від 10.12.2013 року (а.с.9) видно, що повернути боргу він не має можливості, зобов'язується передати житловий будинок та земельну ділянку, яка розташована в [ADDRESS] Літинського району Вінницької області. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленим договором. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення і необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 30 000 гривень боргу, оскільки відповідач зобов'язався вчасно їх повернути однак у визначений договором строк не виконав свого зобов'язання.

Outcome: approved