Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовом (а.с. 2-5) до Іллічівської міської ради Одеської області, Виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, була повідомлена про час та місце судового розгляду справи, надала суду заяву (а.с. 66), в якій просила справу розглядати без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Іллічівської міської ради Одеської області в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 61), про причини неявки суд не повідомив. У судове засідання представник Виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (а.с.62), про причини неявки суд не повідомив. Пресдтавник Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 63), про причини неявки не повідомила. Так як відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи та від них не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі договору суборенди землі від 26.01.2012р. в довгостроковому платному користуванні Споживчого кооперативу «Престижний» перебуває земельна ділянка, загальною площею 1,6867 га, кадастровий номер [NUMBER], несільськогосподарського призначення, із земель житлової та громадської забудови, що надана для розташування житлової забудови за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-16). Згідно довідки про членство в СК «Престижний» за вих. № 10 від 20.04.2015р. (а.с.11) [PERSON] є членом Споживчого кооперативу «Престижний», згідно з рішенням загальних зборів членів СК «Престижний», протоколом № 1/2 від 12.03.2012р., яка користується земельною ділянкою [ADDRESS]. 17.07.2012 року, з метою поліпшення житлових умов, [PERSON] було вирішено розпочати будівництво житлового будинку на закріпленій за нею земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS], про що нею, у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», було подано до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області декларацію про початок виконання будівельних робіт (а.с.23), яка зареєстрована 19.07.2012 року за № ОД 08212122661. Після завершення будівництва житлового будинку, в порядку, передбаченому чинним законодавством, було проведено технічну інвентаризацію об'єкта нерухомості та отримано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що виготовлений КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська станом на 13.10.2014р. (інвентарний № 86646) (а.с.28). Згідно вказаного технічного паспорту (інвентарний № 86646), після виконання будівельних робіт з будівництва, садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], складається з: - житловий будинок (літ. «А»), загальною площею 667,3 кв. м., який складається з: підвальний поверх: 20 - коридор площею 10,8 кв., 21 - пральня площею 11 кв.м., 22 - гардеробна площею 20,3 кв.м., 23 - гардеробна площею 20,2 кв.м., 24 - більярдна площею 45,8 кв.м., 25 - допоміжне приміщення площею 4,6 кв.м., 26 - кімната відпочинку площею 24,4 кв.м., 27 - коридор площею 5,4 кв.м., 28 - туалет площею 2,5 кв.м., 29 - сауна площею 6,6 кв.м., 30 - комора площею 35,3 кв.м., 1 поверх: 1 - гараж площею 36 кв.м., 2 - житлова площею 25,5 кв.м., 3 - санвузол площею 7,6 кв.м., 4 - коридор площею 7,9 кв.м., 5 - тамбур площею 4,8 кв.м, 6 - хол 45,8 кв.м., 7 - кухня їдальня площею 22,1 кв.м., 8 - веранда площею 38,1 кв.м., 2 поверх: 9 - хол площею 24,8 кв.м, 10 - житлова площею 21,4 кв.м., 11 - санвузол площею 3,6 кв.м., 12 - житлова площею 17,7 кв.м., 13 - житлова площею 40,2 кв.м., 14 - санвузол площею 6 кв.м., 15 - веранда площею 32,9 кв.м., тераса площею 12,7 кв.м., тераса площею 3,5 кв.м., мансардний поверх: 16 - сходова клітина площею 5,3 кв.м., 17 - тренажерний зал площею 109,5 кв.м., 18 - комора площею 7,1 кв.м., 19 - санвузол площею 4,5 кв.м., балкон площею 3,4 кв.м.; - котельня (літ. «Б») площею 17,5 кв.м.; - навіс (літ. «В») площею 27,8 кв.м.; - ворота (№ 1) площею 5,04 п.м.; - хвіртка (№ 2) площею 1,06 п.м.; - огорожа (№3) площею 13,11 п.м.; - фонтан (№ 4) 1 шт.; - басейн (№ 5) 41 кв.м.; - покриття (І) площею 228 кв.м.. Судом встановлено, що після завершення будівництва вищевказаного об'єкту, загальна площа житлового будинку значно збільшилась порівняно з тією площею, що була вказана в декларації про початок виконання будівельних робіт від 17.07.2012р., таким чином, проведені Позивачкою будівельні роботи з будівництва садибного (індивідуального) житлового будинку [ADDRESS] були здійснені без затвердженої у встановленому порядку проектної документації та без відповідних дозвільних документів на будівництво та виконання будівельних робіт, а тому таке будівництво, згідно ч.1 ст.376 ЦК України, вважається самочинним будівництвом. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 750/2015 від 25.05.2015р. (а.с.52-60), вказане вище самочинне будівництво не відповідає вимогам державних будівельних норм, а саме, ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень»: відстань від найбільш виступаючої конструкції стін котельні літ. «Б» до меж сусідніх земельних ділянок менше 1,0 м. для догляду за будовами і здійснення їх поточного ремонту - п. 3.25*. Однак, суд бере до уваги той факт, що Позивачкою надано суду письмові докази (а.с. 65), які підтверджують те, що громадянка [PERSON] (яка є сусідкою Позивачки) не заперечує проти розташування [PERSON] котельні літ. «Б» площею 17,5 кв.м. на межах земельних ділянок, що розташовані за адресою: [ADDRESS], [ADDRESS], й будь-які претензії з цього питання у [PERSON] до [PERSON] відсутні. Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Приписами чч. 4, 5 статті 376 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заперечень власника (користувача) земельної ділянки проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, на вимогу такої особи суд може визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, за умови якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до чч.1.2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пп. 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України № 868 від 17.10.2013р., державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо виникнення права власності на нерухоме майно. Згідно п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою КМ України №461 від 13.04.2011р. у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved