Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач [PERSON] за уточненим позовом до [PERSON], [PERSON], Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що [INFO] помер його син - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. 23.07.2014 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси по цивільній справі №1519/2-495/11 було затверджено мирову угоду, згідно якої [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, [PERSON], відмовилась від частки спадкового майна, яке належало спадкодавцю, [PERSON], на користь [PERSON], а саме: - 1/9 частки квартири [ADDRESS]. Позивач зазначає, що не може оформити своє право власності на вищезазначену частку квартиру на підставі мирової угоди, оскільки в тексті зазначеної мирової угоди не вказано про визнання права власності за [PERSON] на 1/9 частку квартири [ADDRESS]. Крім того, позивачу належить 1/9 частка квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за ст. 1267 ЦК України. Посилаючись на вищевикладені обставини, [PERSON] за уточненими вимогами просить суд: визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/9 частки квартири [ADDRESS]; зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області внести запис про державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на 2/9 квартири, що розташована у [ADDRESS], за суб'єктом - [PERSON], ІПН [NUMBER]. Представник позивача за ордером та витягом з угоди про надання правової допомоги - [PERSON] позовні вимоги підтримав, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явились, повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник відповідача Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Подав до суду заяву, згідно якої просив закрити позовні вимоги в частині зобов'язання Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції в Одеській області вчинити дії щодо реєстрації права власності за [PERSON] У зв'язку з неявкою відповідачів, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.12.1996 року [PERSON], та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, яким посвідчено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS]. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» №24189218 від 20.10.2009 року вбачається, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], за кожним із співвласників. [INFO] помер син позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №3141 від 05.06.2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі і на 1/3 частину квартири [ADDRESS] В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №1519/2-495/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування, визнання довіреності недійсними та витребування майна та стягнення грошових коштів з чужого незаконного володіння, включення майна до складу спадщини, за зустрічним позовом [PERSON], діючої в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про стягнення витрачених коштів, визнання права власності на частини квартири, грошові кошти. В процесі розгляду зазначеної справи сторони уклали між собою мирову угоду, яка була затверджена ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року. Згідно умов цієї мирової угоди сторони домовились, що: 1. [PERSON] та [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, [PERSON] визнають, що спадковим майном, яке належало спадкодавцю [PERSON], померлому [INFO], є: - 1/2 частина квартири [ADDRESS]; - 1/3 частина квартири [ADDRESS]; - грошові кошти у сумі 103007 гривень, згідно акту №368 оцінки дійсної ринкової вартості автомобіля марки «Тойота Камрі», д/н [NUMBER] від 26.05.2009 року; - грошові кошти у сумі 13065 гривень з банківського рахунку [NUMBER] в районному відділі ПАТ «ОТП банк» у місті Одесі. 2. [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, [PERSON], відшкодовує [PERSON] грошові кошти у розмірі 2000 доларів США. Строк відшкодування встановлено - 23 липня 2014 року. 3. [PERSON] відмовляється від своєї частки спадкового майна, яке належало спадкодавцю, [PERSON], померлому [INFO] на користь [PERSON], а саме: - 1/6 квартири [ADDRESS]; - 1/3 частини грошових коштів у сумі 103007 гривень, згідно акту №368 оцінки дійсної ринкової вартості автомобіля марки «Тойота Камрі», д/н [NUMBER] від 26.05.2009р.; - 1/3 частини суми грошових коштів у розмірі 13065 гривень з банківського рахунку [NUMBER] в районному відділі ПАТ «ОТП банк» у місті Одесі. 4. [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, [PERSON], відмовляється від частки спадкового майна, яке належало спадкодавцю, [PERSON], померлому [INFO], на користь [PERSON], а саме: - 1/9 частки квартири [ADDRESS]. Зазначена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року, згідно якої [PERSON] набув право на спадкування 1/9 частки квартири [ADDRESS], набрала законної сили. Статтею 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Позивач [PERSON] зазначає, що не може зареєструвати в установленому законом порядку своє право власності на 1/9 частки квартири [ADDRESS], оскільки в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року не зазначено, що на її підставі у нього виникає таке право. Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що оскільки один із спадкоємців [PERSON] - [PERSON], діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки, [PERSON], відмовилась від частки спадкового майна, яке належало спадкодавцю, на користь іншого спадкоємця [PERSON], а саме: - 1/9 частки квартири [ADDRESS], що було визнано ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.07.2014 року, тому право власності на це нерухоме майно підлягає визнанню за [PERSON] Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями майна - 1/3 частки квартири [ADDRESS], яке належало [PERSON], були три особи, в тому числі і позивач [PERSON], які мали право на спадкування за законом на 1/3 частку - кожний, від майна, що належало за життя спадкодавцю. У зв'язку із тим, що [PERSON] є відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом після смерті його сина [PERSON], він має право на спадкування за законом в об'ємі 1/3 частини від вищевказаного спадкового майна, тобто на 1/9 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Враховуючи вищевикладені обставини, суд визнає за [PERSON] право власності на - 2/9 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 55,0 кв.м., - в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Досліджуючи вимоги позивача до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області про зобов'язання зареєструвати за ним право власності на частину квартиру, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться зокрема на підставі рішень судів, які набрали законної сили. Тому позовні вимоги про реєстрацію за позивачем прав власності на спірне нерухоме майно є передчасними, оскільки питання реєстрації речових прав та/або видачі правовстановлюючого документу на це майно, не було предметом розгляду компетентного органу, рішення чи відсутність якого давали б підстави вважати про наявність порушення чи невизнання права власності на квартиру за позивачем та у зв'язку з цим, наявність спору про право. У зв'язку із цим суд відмовляє позивачу на суті позовних вимог в цій частині, підстави для застосування положень ст. 205 ЦПК України за заявою відповідача не встановлено. Суд роз'яснює позивачу, що у випадку відмови компетентного органу у реєстрації його речових прав та/або видачі правовстановлюючого документу, він може оскаржити відповідне рішення у встановленому законом порядку. Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Тому суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду, за яким дане рішення суду після набрання законної сили є підставою для органів державної реєстрації прав для реєстрації за [PERSON] права власності на 2/9 частини квартири [ADDRESS], загальною площею 55,0 кв.м.

Outcome: partial