Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON], в якому просила здійснити поділ спільного майна подружжя між нею та [PERSON] шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Целіноградська, буд. 20. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 08 вересня 2004 року по 7 травня 2008 року сторони перебували у шлюбі, під час якого у подружжя народився син [PERSON], 12.02.2015 р. Спірний житловий будинок подружжя придбало за спільні кошти в період шлюбу, а отже вказане майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і позивач має право на поділ такого майна. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав. В судове засідання позивач та відповідач не з’явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у зв’язку з визнанням відповідачем позову. Так судом встановлено, що сторони з 08.09.2004 року по 27.05.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 2-1144/08 від 08 квітня 2008 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 147891 від 06 березня 2009 року (актовий запис № 124, складений 27 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: вулиця Целіноградська, будинок № 20, м. Костянтинівка Донецької області. Право власності [PERSON] було зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 18.10.2007 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності (ч. 1 ст. 66 СК України). Згідно із ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Разом з тим, статтею 69 СК України передбачено право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя Так, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Разом з тим, ч.1 ст. та п. 1 ч. 2 ст. 16 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Підсумовуючи вищенаведене, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність визнати житловий будинок, що розташований за адресою: вулиця Целіноградська, будинок № 20, м. Костянтинівка Донецької області, об’єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. В частині першій ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В постанові Верховного Суду України у справі №6-3037цс15 від 18.05.2016 року було зроблено правовий висновок про те, що при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Враховуючи право [PERSON] на поділ майна подружжя, а також те, що сторонами не надано доказів про можливість поділу майна в натурі, суд дійшов висновку про необхідність поділити об’єкт права спільної сумісної власності подружжя шляхом визнання права спільної часткової власності за [PERSON] на 1/2 частину та за [PERSON] на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: вулиця Целіноградська, будинок № 20, м. Костянтинівка Донецької області. На виконання вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов’язані зі сплатою судового збору в розмірі 1354 грн. 79 копійок.

Outcome: approved