Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 01.12.2014 року звернулось ТОВ «Мігфінанс» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між ТОВ «Мігфінанс» та [PERSON] 16.04.2014 року був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу короткостроковий кредит в сумі 1000 грн., а [PERSON] зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування ним, а також здійснити погашення кредиту у визначений строк. У зв'язку із тим, що відповідач [PERSON] ухилилась від виконання своїх зобов'язань та повернення позики, позивач звернувся до суду із даним позовом та за уточненими вимогами просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму боргу у загальному розмірі 13750 гривень, а також понесені судові витрати: 243,60 грн. - витрати по сплаті судового збору; 1978,78 грн. - витрати, пов'язані із оплатою правової допомоги адвоката [PERSON] Представник позивача за довіреністю - Каранфіл О.Д. підтримала позовні вимоги в повному обсязі, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за договором позики №2014-04-00145 від 16.04.2014 року ТОВ «Мігфінанс» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 1000 грн., а [PERSON] зобов'язалась повернути позику у строк до 02.05.2014 року, а також зобов'язалась сплачувати проценти за користування позикою у розмірі 2% за кожен день користування позичальником грошовими коштами (732 % річних). Згідно до п. 7.1 договору позики при простроченні сплати відсотків більш ніж на три дні, позичальник сплачує позикодавцю штраф у розмірі 250 гривень. Відповідно до п. 7.2 договору позики у разі невиконання позичальником зобов'язань по погашенню позики у терміни, вказані в п. 3.1 цього договору позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. З поданих доказів та уточненого розрахунку заборгованості за договором, судом встановлено, що [PERSON] порушила умови договору позики №2014-04-00145 від 16.04.2014 року в частині своєчасного повернення грошових коштів та процентів за користуванням позикою. В результаті неналежного виконання договірних обов'язків станом на 02.03.2015 року утворилась заборгованість за договором позики №2014-04-00145 від 16.04.2014 року у загальному розмірі 13750 (тринадцять тисяч сімсот п'ятдесят) гривень, яка складається із: 1000 (одна тисяча) гривень - основний борг; 6420 (шість тисяч чотириста двадцять) гривень - проценти за користування позикою; 6080 (шість тисяч вісімдесят) гривень - пеня; 250 (двісті п'ятдесят) гривень - штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд стягує з відповідача суму боргу за договором позики на користь позивача. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 26.11.2014 року, наявним в матеріалах справи, у зв'язку з чим такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Що стосується вимог позивача про відшкодування понесених ним витрат на оплату правової допомоги адвоката [PERSON] на суму 1978,78 гривень, зазначених в заяві про приєднання доказів та розподіл судових витрат від 02.04.2015 року, то вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до договору №01-06/2015 про надання правової допомоги від 01.01.2015 року, підписаного між ТОВ «Мігфінанс» та адвокатом [PERSON], останній зобов'язався представляти права та інтереси ТОВ «Мігфінанс» у судах у цивільній справі за позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. Оскільки позовна заява ТОВ «Мігфінанс» до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики була подана до суду 01.12.2014 року, посилання на здійснення адвокатом [PERSON] дій щодо проведення попереднього аналізу справи, збір інформації та документів, і підготовки даної позовної заяви на підставі договору №01-36/2015 про надання правової допомоги від 01.01.2015 року є необґрунтованими. Представництво ТОВ «Мігфінанс» в судовому засіданні адвокатом [PERSON] не здійснювалось, будь-які інші дії, безпосередньо пов'язані із наданням адвокатом [PERSON] правової допомоги у даній справі, не підтверджені та не доведені.

Outcome: partial