Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

До суду 30 вересня 2013 року надійшла позовна заява ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором у розмірі 55262 гривень 88 копійок. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 19.04.2007 р. між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/4/2007/840-К/272, відповідно до умов якого банк надав відповідачу на придбання автотранспортного засобу кредитні кошти у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,35% річних. Крім того, банк відкрив позичальнику траншеву кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності з лімітом 0,0 та відсотковою ставкою у розмірі 0% на місяць (п.1.2.1.-1.2.4. кредитного договору). Відповідно до п.2.2.1. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 331,00 доларів США. Свої зобов'язання за договором банк виконав, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки [PERSON] через касу банку. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав і не виконує по теперішній час, в зв'язку з чим через невиконання прийнятих на себе зобов'язань за [PERSON] станом на 13.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 6913,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 55262,88 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3650,21 доларів США, що еквівалентно 29 176,13 гривень; заборгованості за відсотками - 1527,05 доларів США, що еквівалентно 12 205,71 гривень; заборгованості за пенею - 736,65 доларів США, що еквівалентно 5888,04 гривень; заборгованості за штрафом - 1000,00 доларів США, що еквівалентно 7 993,00 гривень. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2014 року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON] були задоволені у повному обсязі (а.с.55-58). Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03 червня 2014 року за заявою відповідача [PERSON] заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2014 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с.82). Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутністю та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що надав письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи на 06.08.2014 р. та 05.09.2014 р. сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. У поданих до суду 12.11.2013 року запереченнях проти позову відповідач [PERSON] просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем порушені строки позовної давності звернення до суду стосовно як і вимоги про повернення суми кредиту, так і стягнення неустойки, та подав також заяву про сплив позовної давності (а.с.32-35). У поданих до суду 21.11.2013 року доповнень до заперечень проти позову відповідач [PERSON] посилається на те, що у позивача відсутні правові підстави включати суму штрафу у розмірі 1000 доларів США до заборгованості за кредитним договором, оскільки позивачем не надано доказів на порушення ним п.п.4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 кредитного договору, якими передбачено нарахування штрафу, крім того, позивачем свідомо змінені підстави для нарахування пені та змінена база нарахування, в зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені і штрафу (а.с.39-40). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. 19.04.2007 р. між ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «Комерційний банк «Надра», та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 6/4/2007/840-К/272, відповідно до умов якого банк надав відповідачу на придбання автотранспортного засобу кредитні кошти у розмірі 10000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,35% річних з терміном погашення до 16 квітня 2010 року. Крім того, банк відкрив позичальнику траншеву кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності з лімітом 0,0 та відсотковою ставкою у розмірі 0% на місяць (п.1.2.1.-1.2.4. кредитного договору). Відповідно до п.2.2.1. Договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 331,00 доларів США (а.с.6-10). Свої зобов'язання за договором банк виконав, надавши відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки [PERSON] через касу банку, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.11). Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим через невиконання прийнятих на себе зобов'язань за [PERSON] станом на 13.09.2013 року існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 6913,91 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.09.2013 р. (7,993 грн. за 1 долар США) становить 55262,88 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3650,21 доларів США, що еквівалентно 29 176,13 гривень; заборгованості за відсотками - 1527,05 доларів США, що еквівалентно 12 205,71 гривень; заборгованості за пенею - 736,65 доларів США, що еквівалентно 5888,04 гривень; заборгованості за штрафом - 1000,00 доларів США, що еквівалентно 7 993,00 гривень (а.с.12-14). Обов'язок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобов'язання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). Посилання у запереченнях проти позову відповідача про пропущення позивачем строків позовної давності є безпідставними з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Підпунктом 7.3. Договору, укладеного між ВАТ КБ «Надра» і [PERSON] передбачено, що сторони,

Outcome: approved