Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про надання дозволу для виїзду за кордон неповнолітньої дитини, яка обґрунтована тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . 08 травня 2007 року шлюб між сторонами розірвано. 30 квітня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , і взяла прізвище чоловіка, у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зазначає, що дитина [PERSON] проживає разом з нею. [PERSON] на зв`язок не виходить, стосунків вони не підтримують. Грошові кошти на утримання сина відповідач виділяє у незначному розмірі, дитини практично знаходиться на її повному утриманні. На разі, на період з червня 2020 року до травня 2021 року, з метою відпочинку та оздоровлення дитини, в неї виникла необхідність отримання дозволу від батька дитини на виїзд за кордон. Оскільки відповідач не може надати згоду на виїзд сина за межі країни, чим перешкоджає забезпеченню реалізації охоронюваних законом прав та інтересів дитини та з метою захисту прав дитини, враховуючи, що виїзд дитини за кордон сприятиме відпочинку та оздоровленню, добре позначиться на її духовному та фізичному стані, позивач просить суд надати дозвіл на виїзд з України [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , до Туреччини у період з червня 2020 року до травня 2021 року, без згоди і супроводу батька - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , а також надати дозвіл на оформлення всіх пов`язаних із перетином державного кордону України документів для виїзду за кордон неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд доходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08 травня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області вбачається, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 08 травня 2007 року, актовий запис № 189. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується корпією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 червня 2005 року Слов`янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. Згідно з копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, позивач уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим нею змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У теперішній час позивачем поставлено питання щодо отримання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України, з метою відпочинку та оздоровлення, а саме до Республіки Туреччина. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини закріплено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зважаючи на відсутність добровільної згоди відповідача на надання нотаріально посвідченого дозволу на виїзд дитини [PERSON] за межі території України, суд приходить до висновку щодо штучних обмежень прав дитини у свободі пересування, як територією держави, так і свободі перетинання її кордонів. Як вбачається з положень абзацу третього частини третьої статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Згідно з пп. 2 п. 4 «Правил перетинання державного кордону України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (із відповідними змінами та доповненнями), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Крім того, відповідно до пп. 2 п. 7 «Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 07 травня 2014 року (у редакції постанови КМУ № 1001 від 16 листопада 2016 року), оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 00 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved