Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що починаючи з листопада 2010 року він мешкав разом зі своїм дядьком [PERSON], оскільки він залишився самотнім та таким, що потребує сторонньої допомоги. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки щодо ведення домашнього господарства. 20 травня 2011 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця [PERSON] продовжував проживати в зазначеній квартирі. За життя [PERSON] склав заповіт на імя заявника, котрий було посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за №1313 від 18.05.2011р. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] перейшло все майно спадкодавця. У встановлений законом шестимісячний строк заявник не звернувся з відповідною заявою до шостої державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та продовжував мешкати у вищевказаній квартирі. 28 серпня 2015 року заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 30.09.2015р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що заявником було пропущено строк для прийняття спадщини та не надано доказів сумісного проживання зі спадкодавцем. Встановлення юридичного факту проживання заявника зі спадкодавцем на момент його смерті має значення для належного оформлення ним права на спадщину та одержання відповідного свідоцтва. Просив встановити факт сумісного проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю на момент смерті спадкодавця за адресою [ADDRESS]. Заявник з представником у судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Представник шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Завідувач шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] надала через канцелярію суду заяву у якій просить розглядати справу без їх представника. Суд,заслухавши пояснення заявника та йогопредставника, допитавши свідків, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 234 ЦПК України\~визначає окреме провадження, як вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів справи судом встановлено, що починаючи з листопада 2010 року [PERSON] проживав разом зі своїм дядьком [PERSON] однією сімєю, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки щодо ведення домашнього господарства. 20 травня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №396846 виданого 27 травня 2011 року (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яканалежала йому на праві власності, згідно відповідного свідоцтва від 01 липня 1987 року( а. с. 12). За життя [PERSON] склав заповіт (а.с.9) на імя [PERSON], котрий було посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій за №1313 від 18.05.2011р. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] перейшли всі майнові права та обовязки спадкодавця. 30 вересня 2015 року заявник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 30.09.2015р. (а. с. 11) йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що заявником було пропущено строк для прийняття спадщини та не надано доказів сумісного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] має для заявника юридичне значення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні зазначив, що [PERSON] з листопада 2010 року проживав однією сімєю зі своїм дядьком [PERSON], який помер 20 травня 2011 року, за адресою: [ADDRESS]. Після смерті свого дядька [PERSON] залишився проживати у вищезазначеній квартирі де й проживає по теперішній час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні також зазначив, що з восени 2010 року заявник проживав однією сімєю зі своїм дядьком [PERSON], який помер 20 травня 2011 року, за адресою: [ADDRESS]. Після смерті свого дядька [PERSON] залишився проживати у вищезазначеній квартирі де й проживає по теперішній час. Крім того, факт сумісного проживання заявника та [PERSON] за адресою [ADDRESS] підтверджується актом від 08 грудня 2015 року, посвідчений представником квартального комітету (а. с. 13), довідка квартального комітету від 09.12.2015р. (а.с.15), квитанції про сплату комунальних платежів за зазначеною адресою (а. с. 16-22). Таким чином суд приходить до висновку про те, що факт проживання [PERSON] із [PERSON] однією сімєю на момент смерті спадкодавця за адресою [ADDRESS] своє підтвердження, та заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved