Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій 09.02.2010 розірвано. У шлюбі сторін, [INFO] народилася дитина - [PERSON]. Донька проживає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, та не надає фінансову підтримку доньці. Поряд з тим, відповідач спроможний створити для доньки сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, тому що має стабільний прибуток у вигляді заробітної плати та інших доходів. За даних обставин позивачка, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Однак, до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Доніної Л.А., про можливість розгляду справи без її участі та про згоду на ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, був сповіщений про розгляд справи належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №120 від 17.07.2009р. та 09.02.2010р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області було видано свідоцтво про розірвання шлюбу. [INFO] у шлюбі сторін народилась донька - [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] від 21 серпня 2002 року. Довідкою ОСББ «ШОТА» від 31.03.2016р. про склад сім'ї [PERSON] підтверджено, що дійсно, донька проживає за адресою позивача: [ADDRESS]. Батько дитини не приймає участі у вихованні дитини, та не надає фінансову підтримку доньки. Отже, відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що сплата аліментів відповідачем на користь позивача на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно буде цілком відповідати засадам розумності, виваженості й справедливості та інтересам дитини сторін. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved