Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 05 серпня 2019 року надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить суд визнати [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу №ВМТ 284977 від 15.06.2010. Відповідач є її сином, який переїхав 17.01.2017 на постійне місце проживання до міста Кропоткін, Краснодарський край, Російська Федерація, де мешкає його батько. У зв`язку з вищевикладеним позивач вимушена сплачувати комунальні послуги за зареєстрованого та не проживаючого у квартирі сина. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не надіслав. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на електронну пошту суду надійшла його заява про розгляд справи за його відсутністю, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності її у постійному місці проживанні понад шість місяців. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2010 (а.с.7). Згідно з інформацією, наданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 21.08.2019 № 089-29.02-001155, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] (а.с.23). Відповідно до акту про фактичне місце проживання від 12.06.2019, складеного головою КСН «Староміський» [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] , 1969 року народження, що підтверджують сусіди [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386\~ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ч. 1 ст.\~156\~ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно з ч. 4 ст.\~156\~ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що та обставина, що відповідач залишається зареєстрованим у спірній квартирі, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірній квартирі, тим більше, що у відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідач на день ухвалення судового рішення не мешкає в спірному приміщенні з 2017 року, а також не встановлено поважність причин відсутності [PERSON] . На підставі ст. ст. 16, 391, 386, 405 ЦК України,

Outcome: approved