Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, третя особа: [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач по справі є її батьком. 17 жовтня 2014 року було розірвано шлюб між батьками позивачки. З моменту розірвання шлюбу позивачка проживала разом з матір'ю, а батько сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини. 04 січня 2017 року позивачці виповнилося 18 років. З 1 вересня 2016 року вона навчається в Київському національному університеті технологій та дизайну на першому курсі денної форми навчання факультету економіки та бізнесу. Згідно укладеної угоди між матір'ю позивачки та керівництвом університету матір позивачки сплачує 42000,00 грн. за навчання. В університеті є гуртожиток для студентів і вартість проживання в якому складає 330 грн. на місяць. Позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки грошей, які надає мати на навчання не вистачає. Відповідач не бажає надавати добровільну матеріальну допомогу. Відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки працює. Місце роботи позивачці невідомо. Позивачка просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], 1968 року народження, на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу в місяць, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення навчання, тобто до 20 червня 2020 року. Позивачка до судового засідання не з'явилася, в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.24). Третя особа [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.23), Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 20 січня 1999 року, виданого Родинським міським виконкомом Донецької області, актовий запис №6. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON] (а.с.3). 17 жовтня 2014 року було розірвано шлюб між батьками позивачки. З моменту розірвання шлюбу позивачка проживала разом з матір'ю, а батько сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини. 04 січня 2017 року позивачці виповнилося 18 років. Відповідно до довідки Київського національного університету технологій та дизайну №4/9076 від 21.12.2016 року, [PERSON] є студенткою Київського національного університету технологій та дизайну, навчається на 1 курсі денної форми навчання на факультеті економіки та бізнесу. Період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.4). Згідно договору про навчання №БМТБ-16/6 від 03 серпня 2016 року, укладеного між Київським національним університетом технологій та дизайну в особі ректора [PERSON], та [PERSON], замовник бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON]. Загальна вартість освітньої послуги становить 42000,00 грн. (а.с.5). Позивачка знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, оскільки грошей, які надає мати на навчання не вистачає. Відповідач не бажає надавати добровільну матеріальну допомогу. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивачки, її матері, навчання на денній формі навчання, а також їх стан здоров'я, визнання позовних вимог відповідачем, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як особи, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто, з 05 січня 2017 р. і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення позивачкою 23-річного віку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладено,

Outcome: approved