Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі за її згодою були зареєстровані її донька - відповідач [PERSON] разом зі своєю малолітньою донькою - [PERSON] Донька і онука з 2013 року в квартирі разом з нею не проживають, виїхали на постійне місце проживання до м. Анапа Російської Федерації і вже там зареєструвались, онука ходить там до школи. Відповідачі не можуть приїхати до України та знятись з реєстрації через брак коштів. Наявність зареєстрованих осіб порушує її права, як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, вона вимушена оплачувати комунальні послуги за відсутніх жильців, позбавлена можливості оформити субсидію. Зазначені факти змусили її звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] та її малолітню доньку [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти визнання її та її доньки такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог враховуючи те, що малолітня дитина дійсно вже з липня 2014 року зареєстрована за місцем проживання в Російській Федерації, тобто при задоволенні позовних вимог права дитини не будуть порушені. Вислухавши позивача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.09.2000 року, виданого відділом по приватизації при ВАТ «КМЗ» на підставі розпорядження №301/156 від 18.08.2000 року, позивач [PERSON] отримала у власність частку в спільній приватній власності на квартиру [ADDRESS]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №35848435 від 02.04.2015 року, інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №35848567 від 02.04.2015року та довідки КП «Костянтинівське міське БТІ» №293 від 08.04.2015 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] до теперішнього часу не зареєстроване. Але, враховуючи наявність правовстановлюючого документу на квартиру, який виданий у встановленому законом порядку вповноваженими на це органами, суд вважає, що позивач не позбавлена права на позов, який пов'язаний з порушенням права позивача як власника. З довідки про склад сім'ї від 19.03.2015 року №459, виданої КП «СЄЗ», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З копії паспорта громадянки Російської Федерації [PERSON], [INFO], який виданий 19.06.2014 року Відділом УФМС Росії по Краснодарському краю в Слов'янському районі, вбачається, що [PERSON] зареєстрована 23.07.2014 року за адресою: [ADDRESS]. Дитина [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження (актовий запис №575 від 31.10.2006 року у ВРАЦС по м. Костянтинівка Донецької області), зареєстрована 10.07.2014 року за місцем перебування за адресою: [ADDRESS], та 23.07.2014 року за місцем проживання за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копіями відповідних довідок Віідлу УФМС по Краснодарському краю в Слов'янському районі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є давно знайомий з позивачем [PERSON] та її родиною, проживає по-сусідству за адресою: [ADDRESS]. Підтвердив, що донька [PERSON] - [PERSON] разом із своєю донькою [PERSON] з 2013 року не проживають разом з позивачем, їх речей в квартирі немає. Зі слів [PERSON] він знає, що вони виїхали на ПМЖ до Російської Федерації. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS], добре знайома з позивачем [PERSON] Вона також знає її доньок - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] проживала колись з матір'ю, але з 2013 року виїхала на ПМЖ до російської Федерації. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки документально, а також показаннями свідків, доведено, що відповідач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] не проживає в квартирі позивача більше року, мають іншу адресу постійної реєстрації за межами України. На підставі викладеного та

Outcome: approved