Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь, суму матеріальної шкоди в розмірі 212 856,87 гривень (двісті дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят шість гривень 87 копійок) гривень; моральної шкоди, сума якої дорівнює 10000 (десять тисяч) гривень; суму витрат пов`язаних з виготовленням звіту в ФОН « [PERSON] .» у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень та суму судових витрат, посилаючись на такі обставини. 10 жовтня 2017 року об 20:56 годині по вул. Люстдорфська дорога, 15, в м.Одесі, водій мопеду YAMAHA GEAR - [PERSON] , [INFO] , перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого створив аварійну ситуацію водію автомобіля HONDA CRV, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , в наслідок чого, для уникнення настання непоправних наслідків застосував заходи аварійного гальмування та різкого маневрування в зв`язку з чим автомобіль перекинувся. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди ані водій мопеду, ані водій автомобілю не отримали значного ушкодження здоров`ю, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 21.11.2017 року в рамках справи №521/18881/17, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, яке мало місце 10.10.2017 року об 20:56 годині, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. З метою визначення вартості матеріального збитку, понесеного внаслідок пошкодження автомобілю, [PERSON] звернувся до ФОП « [PERSON] » із заявою про проведення оцінки автомобілю HONDA CRV, державний номер [NUMBER] , ушкодженого в результаті ДТП станом на 15.03.2018 року та надання відповідного звіту. 21.03.2018 року ФОП « [PERSON] » виготовив звіт №05-03-18 про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ, за висновками якого вбачається, що розмір матеріальної шкоди складає 212 856,87 гривень. В зв`язку з тим, що на день вчинення правопорушення та скоєння ДТП відповідач не мав страхового полісу, тому позивач був позбавлений можливості звернутися до страхової компанії із відповідною заявою про відшкодування шкоди заподіяної в наслідок ДТП. Спроби вирішити питання відшкодування матеріальної шкоди в позасудовому порядку не мали позитивного наслідку, так як відповідач уникає розмов та не бажає зустрічатися, в зв`язку з чим, позивач змушений подавати даний позов до суду. Крім того, позивач зазначає, що небажання відповідачем добровільно вирішувати питання про відшкодування заподіяної шкоди підтверджується тим, що відповідач навіть не з`явився на огляд автомобіля, хоча був запрошений на огляд та повідомлявся про це у передбачений законом спосіб. Позивач звертає увагу суду на те, що в наслідок ДТП, власник автомобіля - [PERSON] пережив велике психоемоційне перенавантаження, оскільки фактично знищено єдиний належний [PERSON] автомобіль. Слід розуміти, що лише завдяки дотриманню вимог ПДР та невеликої швидкості руху, [PERSON] зміг швидко зорієнтуватись та зреагувати на дії відповідача і вжити заходів екстреного гальмування та маневрування, що в свою чергу надало можливість запобігти настання непоправних наслідків. Також, позивач звертає увагу на те, що до теперішнього часу переживає психоемоційні навантаження, оскільки коштів на відновлення автомобілю немає, і він позбавлений можливості користуватися автомобілем, так як його зруйновано. З урахуванням пропорційності моральної шкоди до матеріальної, моральну шкоду заподіяну позивачу як власнику автомобіля він оцінює в 10000 гривень. Позивач зазначає, що ним витрачено 1500,0 гривень на сплату вартості послуг ФОП « [PERSON] », сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру на суму 2128,58 гривень та немайнового характеру на суму 704,8 гривень, Отже, загальна сума вже понесених витрат позивачем складає 4333,38 гривень. З метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивач, вимушений звернутися з означеним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, в тому числі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позовну заяву не надавав. Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 10 жовтня 2017 року о 20 годині 56 хвилин, [PERSON] , керуючи мопедом YAMAHA GEAR по вул. Люстдорфська дорога, 15 у м. Одеса, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого створив аварійну ситуацію водію автомобіля HONDA CRV, державний номер [NUMBER] , в наслідок чого, останній різко загальмував та перекинувся. Постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 21 листопада 2017 року [PERSON] визнано винним у настанні пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер [NUMBER] від 12.01.2010 року, транспортний засіб HONDA CR V, державний реєстраційний номер [NUMBER] належить [PERSON] . Оскільки судом встановлено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди мопедом «YAMAHA GEAR», керував відповідач [PERSON] , тому відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України саме він є особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки (мопедом). Відповідно до висновку за звітом № 05-03-18 складеного від 21 березня 2018 року про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої володільцю КТЗ - автомобіля HONDA CR V, державний реєстраційний номер [NUMBER] , виконаного оцінювачем - ФОП [PERSON] , ринкова вартість автомобіля HONDA CR V, державний реєстраційний номер [NUMBER] станом до ДТП, визначена з використанням порівняльного підходу, складає 212856,87 грн. Вартість матеріальної шкоди, з технічної точки зору, завданого володільцю автомобіля HONDA CR V, державний реєстраційний номер [NUMBER] , визначена з використанням затратного підходу, станом на 15 березня 2018 року складає 212856,87 грн. На момент скоєння ДТП авто-цивільна відповідальність відповідача не була застрахована, що позбавляє позивача можливості звернутись за отриманням страхового відшкодування шкоди заподіяної в наслідок ДТП. Таким чином, відповідно до висновку оцінювача, встановлена матеріальна шкода, заподіяна в наслідок ДТП, яка підлягає стягненню з відповідача, складає: 212856,87 гривень. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникання цивільних прав та обов`язків є завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди правомірні, та підтверджені наданими позивачем письиовими доказами. Тому, суд вважає, що вимоги позивача відносно розміру стягнення майнової шкоди, слід задовольнити. Суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди, що передбачено ст. 1167 ЦК України, оскільки своїми діями він порушив право власності позивача, відмовою відшкодувати майнову шкоду в добровільному порядку, тривалістю моральних переживань. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача відносно розміру стягнення моральної шкоди, слід задовольнити частково. Згідно ст. 386 ч. 3 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власника, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту. Вина відповідача у спричинені майнової шкоди позивачу доведена. Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої шкоди, особа винна в заподіянні шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Винуватець події - [PERSON] з моменту ДТП не здійснив жодних заходів щодо позасудового добровільного відшкодування заподіяного збитку. Крім того, судом встановлено, що в тексті позову та за змістом платіжних доручень наданих суду позивачем, сума сплаченого судового збору відрізняється, а саме: за текстом позову зазначено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру на суму 2128,58 грн. та немайнового характеру на суму 704,8 грн. Однак відповідно до платіжного доручення № Р24А564521946А80022 від 21.02.2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання позову майнового характеру на суму 2131,58 гривень, а відповідно до платіжного доручення № Р24А564524105А48753 від 21.02.2019 року позивачем сплачено судовий збір за подання позову немайнового характеру на суму 771,40 гривень, що разом складає 2902,98 грн. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов, в частині стягнення майнової шкоди, обґрунтованим та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , матеріальну шкоду у розмірі 212856,87 гривень, в частині стягнення моральної шкоди - визнати позов частково обґрунтованим та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, також, стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2902,98 гривень та вартість проведення експертного дослідження 1500,0 гривень, що разом складає 222259,82 гривень. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 2902,98 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial