Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява[PERSON] до [PERSON], третя особа Котовська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про спонукання виконання певних дій, стягнення моральної шкоди. Позивач з урахуванням уточнень від 10.08.2017 року посилається на те, що він проживає у власному домоволодінні по вул. Садова, 1-а, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Користувачем сусідньої земельної ділянки є відповідач [PERSON] З моменту придбання домоволодіння між сторонами виникають суперечки з приводу того, що відповідач розмістив гноєсховище біля свого сараю на межі їхніх земельних ділянок та безпосередньо біля паркану, що виходить на вулицю. Крім того, відповідач побудував туалет поблизу його житлового будинку. Позивач зазначає, що гноєсховище та туалет розміщені з порушенням діючих державних будівельних норм. З приводу перенесення туалету та ліквідації гноєсховища позивач звертався до Царичанської державної СЕС, якою проведено перевірку і було складено акт, яким підтверджено порушення відповідачем норм законодавства. В акті перед відповідачем було поставлено припис про обовязкове перенесення гноєсховища на відстань не менше ніж 15 м від житлового будинку, вивезення гною та встановлення вітронепроникного паркану зі сторони вулиці. Однак відповідач ігнорує припис, гноєсховище і туалет залишилися на попередньому місці, вітронепроникний паркан не встановлено. Крім того, позивач вважає, що відповідачем своїми діями йому завдано моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн. Тому позивач звернулася до суду з проханням: зобовязати відповідача здійснити перенесення гноєсховища розташованого на його земельній ділянці по вул. Першотравнева, 4-а в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області на відстань не менше 25 метрів від його житлового будинку та туалету на відстань не менше 15 метрів, встановивши вітронепроникний паркан від вулиці Садова; стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та у додатках доданих до цивільної справи. Позивач прохав врахувати ту обставину, що відповідач не маючи станом на момент розгляду справи підсобного господарства (поголівя свиней) та у звязку із цим гноєсховище збирається та не накопичується, заборонити відповідачеві в майбутньому порушувати санітарні норми передбачені законодавством, а також у майбутньому перенести гноєсховище на відстань більше 15 метрів від його житлового будинку. Відповідач зазначає, що заперечив проти позову, посилаючись на те, що домоволодіння, в якому він проживає належало його померлому батьку, який будував на цій території вбиральню та сараї, де вирощувались свині. Відповідач зазначив, що на даний час тварини на території домоволодіння не утримуються, гноєсховище ліквідоване, в підсобному господарстві тримається лише птиця. Представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що на даний момент відповідач ліквідував гноєсховище, поголівя свиней відсутнє. Крім того, представник відповідача зазначив, що на даний час відповідач не є власником житлового будинку та земельної ділянки по вул. Першотравнева, 4-а в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Право власності на вказане домоволодіння зареєстроване на батька відповідача [PERSON], який помер 28 липня 2013 року. Спадкові на домоволодіння ніким не оформлювались на будинок, оскільки відповідач постійно проживав та проживає у цьому домоволодінні. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що позивач є власником домоволодіння по вул. Садова, 1-а, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 5) та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,110 га (а. с. 12). Домоволодіння по вул. Першотравнева, 4-а в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області зареєстроване на імя [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2007 року (а. с. 51-52). [PERSON] який помер 28 липня 2013 року (а. с. 142). Сином померлого [PERSON] є відповідач по справі (а. с. 143). Згідно п. 3.31 Державних будівельних норм № 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» затвердженого наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 р. № 44, дворову вбиральню i компостосховище рекомендується розмiщувати безпосередньо бiля сараю для худоби на вiдстанi не менше 15 м вiд житлових будинкiв i 20 м вiд джерела водопостачання (колодязя), обовязково враховуючи напрямок ухилу дiлянки. Актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 07 травня 2013 року складеним Царичанським міжрайонним управлінням Держсанепідслужби у Дніпропетровській області [PERSON] надано припис, яким зобовязано: провести впорядкування гноєсховища та перенести його в інше місце на відстань не менше ніж 15 м від житлового будинку [PERSON] до 15.05.2013 року; провести вивезення гною з гноєсховища до 15.05.2013 року; встановити вітронепроникний паркан зі сторони вулиці для гноєсховища до 01.06.2013 року. Копію зазначеного акту отримали [PERSON] та [PERSON] (а. с. 13). Актом обстеження стану домоволодіння [PERSON] по вул. Першотравнева, 4-а в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області складеного 08.08.2017 року депутатом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області виявлено, що гноєсховище на території домоволодіння відсутнє, поголівя свиней у підсобному господарстві не виявлено, туалет надвірний розташований на території домоволодіння (а. с. 154). У відповідності до ч. 1 ст. 11\~ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Можливість звернення до суду за захистом своїх прав або охоронюваних законом інтересів повязується як процесуальним, так і матеріальним законом, з порушенням, оспорюванням, а також невизнанням цих прав іншими особами, виникненням у них сумнівів у належності, зокрема майна позивачеві, чим створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності. Виходячи з матеріалів справи та пояснень учасників процесу вбачається, що позивачем не наведено обставин і доказів, які б свідчили про порушення його права відповідачем у справі, що унеможливлює здійснення його судового захисту саме від цього відповідача. Доказів, що саме відповідач розмістив дворову вбиральню в порушення вимог законодавства суду не надано. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що гноєсховище, яке було розташоване біля будинку позивача ліквідоване, необхідність встановлення паркану відсутня, у звязку із чим право вимоги до відповідача щодо відшкодування моральної шкоди заявлено необґрунтовано. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed