Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з відповідним позовом, який уточнила (а.с.104-105) в якому мотивуючи тим,що вона придбала земельну ділянку в Садовому товаристві «Портовик» (надалі товариство) та в звязку з цим подала до товариства заяву про прийняття її в члени, в чому рішенням загальних зборів від 09 листопада 2013 року їй було відмовлено. Посилаючись на зловживання правами з боку товариства, просила визнати таке рішення протиправним та скасувати його, а також зобовязати товариство розглянути заяву позивачки про прийняття її у члени товариства повторно у відповідності до вимог Статуту. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, просила його задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] позов не визнали, надали до суду письмові заперечення (а.с.19-21). Просили у позові відмовити у повному обсязі. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі продажу, укладеного 17 жовтня 2013 року, [PERSON] купила земельну ділянку площею 0,0600 га, кадастровий номер земельної ділянки 5110800000:02:019:0051, що розташована за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ,С/Т «Портовик», Лінія 2, ділянка №39-а, - для ведення садівництва (а.с.10-11). 26.10.2013 року вона звернулася до товариства із заявою про прийняття її у його члени. З наданої відповідачем копії протоколу загальних зборів С/Т «Портовик» від 09.11.2013 р. вбачається, що згідно п.1 порядку денного на вказаних зборах розглядалися заяви [PERSON] та інших осіб про прийняття їх у члени товариства, проти чого проголосувало 90 осіб, присутніх на зборах (а.с.27-29). Заперечуючи проти позову, представники відповідача у своїх письмових запереченнях та усних поясненнях вказували на те, що діючим законодавством не передбачено обовязку садових товариств як приймати кожного бажаючого, так і відмовляти у прийнятті в члени товариства, що відповідне рішення прийнято зборами одностайно. На час прийняття спірного рішення Товариство керувалось положеннями Статуту в редакції 2003 року. Згідно пунктів 2, 11, 24.1, 24.2, 24.5 Статуту завданням Товариства є забезпечення громадян плодами, ягодами, виноградом, організація відпочинку, а також забезпечення умов для трудового виховання дітей. Земельний наділ, відведений під колективний сад, використовується з розділом його на наділи площею до 600 кв.м. Членом садового товариства має право бути будь-який громадянин України, 18-років, який має бажання і спосіб приймати участь в здійсненні мети і завдань товариства. Приймання громадян в члени товариства здійснюється Правлінням садового товариства по письмовій заяві вступаючого, в місячний термін від дня подачі заяви. Член садового товариства має право приймати участь у діяльності садового товариства, здійснювати будівництво садового будинку та інших будівель відповідно норм і правил, встановлених нормативними актами, утримування на наділі живності відповідно санітарно-ветеринарних правил, без порушення нормального відпочинку на сусідніх наділах, користуватися майном садового товариства, одержувати інформацію від адміністрації садового товариства, добровільно по письмовій заяві вийти із садового товариства, продати або обміняти садовий наділ з попереднім повідомленням Правління садового товариства (якщо наділ приватизовано, в цьому випадку оформлення проводиться через нотаріальну контору) (а.с.22-26). Проаналізувавши положення Статуту товариства, суд приходить до висновку, що [PERSON], подавши заяву про прийняття її у члени, виразила своє бажання приймати участь в здійсненні мети і завдань товариства. При цьому, вона має на це підстави, оскільки придбала земельну ділянку у цьому садовому товаристві, а тому має і спосіб приймати участь в здійсненні мети і завдань товариства. Згідно ст.8 Закону України «Про кооперацію», статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. У відповідності до положень ст.4 цього Закону, ст.3 Закону України «Про громадські обєднання» принципами кооперації, утворення і діяльності громадських обєднань є добровільність вступу, безперешкодний вихід з кооперативної організації, безпосередня участь членів кооперативної організації у її діяльності, рівності перед законом тощо. Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Згідно ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відмовляючи [PERSON] у прийнятті в члени Товариства, відповідач діяв всупереч положень Статуту та наведених норм закону, а тому її право підлягає захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved