overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 17 серпня 1991 року з відповідачем - [PERSON] зареєструвала шлюб, від шлюбу мають малолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через протиріччя поглядів на життя. З початку 2014 року подружні стосунки між подружжям припинено та спільного господарства вони не ведуть, вільний час проводять окремо, а тому позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 17 серпня 1991 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що Відділом записів актів громадянського стану Сквирської Райради народних депутатів Київської області видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 108, зареєстрований Відділом записів актів громадянського стану Сквирської Райради народних депутатів Київської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 18 травня 2002 року з відповідачем по справі [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрату поваги до відповідача. Подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, відновлювати стосунки з відповідачем наміру немає. Позивач в судове засідання не зявився, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, залишити за нею судові витрати та шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 18 травня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб Моринською сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 3 від 18 травня 2002 року, про що видано Свідоцтво про одруження серії 1-СР № 068257. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують та проживають окремо. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 жовтня 2013 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді та вважає, що примирення між подружжям неможливе. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без неї, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Також просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без нього, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області та внесено актовий запис № 71 від 19.10.2013 року, про що видано повторно Свідоцтво про шлюб [NUMBER]. Сторони мають від шлюбу малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про її народження [NUMBER]. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 19 серпня 2010 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 19 серпня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 253. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 163, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, дата видачі 21 травня 2013 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 20 грудня 2003 року з відповідачем по справі [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді та на примирення не погоджується. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 20 грудня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Знамянського міського управління юстиції Кіровоградської області та внесено актовий запис № 217 від 20.12.2003 року, про що видано Свідоцтво про шлюб серії 1-ОЛ № 064543. Сторони мають від шлюбу малолітню доньку - [PERSON], 29 березня 2011 року, що підтверджується копією Свідоцтва про її народження Серії 1-ОК № 178400. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 21 березня 2008 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, його представник в судовому засіданні позов підтримав, просив шлюб між сторонами розірвати, зазначивши, що за час наданий судом на примирення подружжя не примирилось. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 березня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 57. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 392, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, дата видачі 18 листопада 2008 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом надавався сторонам строк два місяці на примирення, але за цей час вони не примирились і бажають шлюб розірвати.Суд вважає, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 24 вересня 2011 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя та сім'ю. Перебуваючи у шлюбі подружжя проживає окремо, а шлюбні відносини припинені протягом двох років, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечив. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 303 від 24 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [PERSON] [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 грудня 1987 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на сімейне життя. Подружні стосунки між подружжям припинено та спільного господарства вони не ведуть, а тому позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду телеграму, в якій просив розгляд справи відкласти в зв'язку з хворобою, підтверджуючих документів про поважність неявки до суду не надав. За таких обставин суд ухвалив визнати причину неявки відповідача неповажною та розглянути справу у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 25 грудня 1987 року між сторонами було зареєстровано шлюб та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис № 36, зареєстрований виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved