Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

До суду 12 грудня 2017 року надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 23543,28 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву від 15.04.2011 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач при укладанні договору дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.7. Договору передбачено, що власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання Овердрафту. При укладанні Договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку». Своєю заявою відповідач підтвердив той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Відповідач зобов'язався: погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (п.2.1.1.5.5.); слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту (п.2.1.1.5.7.); у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди Банку (п.2.1.1.5.6.). Пунктом 2.1.1.12.2.1. Договору передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. Пунктом 2.1.1.12.6.1. Договору встановлено, що при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті. Пунктом 2.1.1.7.6. Договору передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Банк свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості, в зв'язку з чим станом на 01.11.2017 року має заборгованість у розмірі 23543, 28 грн., з яких: 49,80 грн. - тіло кредиту; 8310,77 грн. - відсотки за користування кредитом; 13585,41 грн. - пеня; штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1097,30 грн. - штраф (процентна складова). 15.03.2018 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що анкета-заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» нею не підписана, не містить дати підписання та складання, в анкеті не зазначено номер платіжної картки, номер розрахункового рахунку, умови, строки та терміни надання кредиту, а також розмір ліміту, пам'ятка клієнта не містить її підпису., витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, що свідчить по неналежність доказів. Крім того, наданий позивачем розрахунок не відповідає дійсності, позивачем неодноразово змінювалась процентна ставка, до позовної заяви не додані первинні бухгалтерські документи, а також, позивач просить стягнути і пеню, і штраф, що суперечить законодавству (а.с.71-75 т.1). Відповідач також надала заяву про застосування строків позовної давності як до основної так і до додаткової вимоги (а.с.76-77 т.1). 18.04.2018 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому посилається на те, що відповідачу були добре відомі та зрозумілі умови договору, та вона висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна», ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, про що засвідчила особистим підписом, до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій чітко зазначена процентна ставка у розмірі _2.3__% (_27_% на рік), вказано розміри комісій та штрафів. З виписки з карткового рахунку прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, що відповідач користувався кредитними коштами, а отже, отримав картку «Універсальна». Позивач зазначає, що відповідач згідно кредитного договору від 15.04.2011 р. отримала чотири картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], термін дії останньої - до останнього дня березня 2021 р., а отже строк позовної давності щодо повернення кредиту позивачем не порушений (а.с.95-162 т.1). 27.04.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в яких зазначено, що в заяві-анкеті клієнта зазначено початкову суму кредитного ліміту, та умовами договору передбачено право Банку в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт; відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов'язання за кредитом, що свідчить про обізнаність відповідача про умови кредитування та свої зобов'язання за договором, цивільне законодавство не містить заборон на одночасне застосування стороною за договором до винної сторони штрафних санкцій, як штраф і пеня (а.с.163-199 т.1). 10.05.2018 року від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем порушений строк надання відповіді на відзив, крім того, до відповіді на відзив позивачем долучені документи, які не завірені та не підписані жодною посадовою особою банку, а отже, є неналежними та недопустимими доказами; у відповіді на відзив позивач зазначає, що [PERSON] підписала заяву 15.04.2011 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 8700,00 грн., що не відповідає дійсності, оскільки відповідно до зворотного боку аркушу справи 8 кредитний ліміт встановлено у розмірі 2000,00 грн. чи 3000,00 грн.; твердження позивача, що за кредитним договором відповідачем отримано чотири кредитні картки не відповідає дійсності, в анкеті-заяві зазначено, що клієнтку видається лише одна платіжна картка «Універсальна», відомості про інші платіжні картки відсутні; позивачем не доведено, що [PERSON] при укладенні договору надавались саме такі Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг, які долучені до позовної заяви. Відповідач зазначає, що вона дійсно користувалась послугами ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та в неї було декілька платіжних карток Приватбанку, у тому числі платіжка картка «Голд», пенсійна платіжна картка, а також кредитна картка «Універсальна», проте з 2015 року будь-яка заборгованість перед Приватбанком в неї відсутня. Позивачем надана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [NUMBER], яка не містить підпису будь-яких осіб, не зазначена дата її складання, в якій зазначено, що картрахунок відкритий 19.12.2013 року з терміном дії до березня 2021 р., проте, як зазначає у відзиві позивач, до березня 2021 року діє інший рахунок - [NUMBER]. Позивачем не надані відомості по картці №5168742200651580, а надані відомості по іншій картці за № 99926259614439101, інформація щодо якої в матеріалах справи відсутня. Матеріали справи не містять відомості про власників вищезазначений карткових рахунків (а.с.202-216 т.1). 18.05.2018 року, 01.06.2018 року від позивача надійшла відповідь на заперечення, в яких позивач зазначає, що відповідач не спростував наявність та розрахунок заборгованості перед банком та не довів, що грошовими коштами протиправно заволоділа інша особа. За заявою відповідача про перевипуск картки відповідачу надавалася карта з новим терміном дії, а оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору, в заповненні додаткових документів відсутня необхідність (а.с.218-230, 243-249 т.1). 02.07.2018 року відповідач надала до суду письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що кредит, стягнення заборгованості по якому є предметом спору, було погашено нею ще у 2015 році, вимоги позивача є незаконними та необґрунтованими, надані позивачем документи не підписані та не засвідчені посадовими особами належним чином (а.с.1-4 т.2). 24.09.2018 р. від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, матеріали справи містять письмову заяву позивача про проведення судового розгляду без участі його представника (а.с.33 т.1). Представник відповідача Панченко А.В. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, які викладені у відповіді на відзив, запереченнях і письмових поясненнях відповідача. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.04.2011 р. [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк». Як вбачається з змісту цієї Анкети-заяви, [PERSON], ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПРИВАТБАНКУ, виявила бажання оформити на своє ім'я платіжну картку «Універсальна», з кредитним лімітом по платіжній картці «Універсальна» 3000 грн. (а.с.8 т.1). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. В Анкеті-заяві відповідач погодилась з тим, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась та погодилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді з договором про надання банківських послуг та згоден з його умовами. Відповідач зобов'язався виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанку. Підписавши Анкету-заяву, відповідач уклала з банком кредитний договір. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі який суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Щодо застосування позовної давності до цих правовідносин за заявою відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2 статті 258 ЦПК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не з дати здійснення останнього платежу. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01.11.2017 року, останній раз відповідачем були внесені кошти на оплату заборгованості у розмірі 549,20 грн. 25.10.2017 року. Позовна заява надійшла до суду 12.12.2017 року, а отже, строки позовної давності при зверненні до суду з позовною заявою позивачем не порушені. Пунктом 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якого Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладенні Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Договір укладається терміном на п'ять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не відмовилась від договору, він продовжується на такий же термін. Позивачем не надано доказів, та при судовому розгляді справи не встановлено, яку саме карту отримала відповідач. Так, позивачем на підтвердження позовних вимог надані Витяги з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна Contract»; «Універсальна Gold» (а.с.9). Пам'ятка Клієнта/Довідка про умови кредитування відповідача, яка передбачена п.2.1.1.2.1. Умов та правил позивачем не надана, а у Анкеті-заяві, зазначено, що відповідач отримала карту «Універсальна», без зазначення, яку саме. В зв'язку з чим неможливо визначити, за якими саме Тарифами банку визначалися умови кредитування відповідача та чи вірно позивачем розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором. Крім того, позивачем не надані належні і допустимі докази, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови та правила надання банківських послуг, в редакції, що надана до суду, оскільки відповідач їх не підписувала, про що зазначає і сама відповідач у своїх запереченнях. Позивачем також надані виписки по картам [PERSON] за рахунками [NUMBER] за період з 19.12.2013 р. по 01.04.2018 р.; 5577212705003989 за період з 15.04.2011 р. по 28.07.2015 р. та з 07.12.2011 р. по 10.12.2013 р.; № 99926259614439101 за період з 31.01.2012 р. по 14.01.2014 р.; за рахунком № [NUMBER] за період з 16.11.2013 по 24.09.2014 р. з 07.06.2013 р. по 10.12.2013 р.; [NUMBER] за період з 11.05.2017 р. по 11.03.2018 р. (а.с.110-144, 171-188 т.1). Пунктом 2.1.1.4.6. Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку при продовженні терміну договору або зміни тарифного плану за договором змінити номер рахунку і договору без укладання додаткових угод до даного договору. При цьому новий номер рахунку відображається у виписці по карті. Позивач зазначає, що відповідач на підставі кредитного договору від 15.04.2011 р. отримала чотири картки [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] та [NUMBER], термін дії останньої - до останнього дня березня 2021 р. (а.с.190 т.1). Тоді як в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти [PERSON] зазначений картрахунок [NUMBER] зі строком дії кредитної картки - березень 2021 року. Пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений. Як зазначає позивач у відповіді на заперечення, за заявою відповідача про перевипуск картки відповідачу надавалася карта з новим терміном дії, при цьому на підтвердження вищезазначеного, позивачем не надані докази, що відповідач зверталась до Банку з такими заявами, не надані докази про термін дії попередніх карт, що видавалися відповідачу, про повне або часткове виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором перед пролонгацією договору. Крім того, вимога позивача про стягнення з відповідача і штрафу і пені одночасно не відповідає вимогам закону. Відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2203цс15. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позивачем не надані належні та допустимі докази на обґрунтування своїх позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову. В зв'язку з відмовою у задоволенні позову понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору, віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed