Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] із позовом про захист права власності, в процесі розгляду справи позивачка збільшила позовні вимоги, відповідно до яких просить ухвалити рішення, яким зобов'язати [PERSON] привести будівлю, розташовану в [ADDRESS], у первісний стан, відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради від 09.11.2011 року, та технічного паспорту, виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» від 09.06.2011 року, шляхом знесення самовільно надбудованого поверху. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач здійснює будівництво без законних підстав (самочинно), з порушенням меж сумісного землекористування та з істотним перешкоджанням у здійсненні нею права користування своїм майном. Відповідач проти позову заперечував з підстав того, що забудова здійснюється на підставі робочого проекту, погодженого відповідними установами, без порушення суміжного землекористування та створення будь-яких перешкод у користуванні. В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити подану позовну заяву повністю. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток як на адресу, зазначену у позові, так і на адресу місця реєстрації відповідача, визначену судом згідно довідки з адресно-довідкового бюро ГУДМС України в Одеській області. Участь у деяких судових засіданнях приймав його представник, який надав заперечення на позов. При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Приймаючи до уваги, що відповідач своєчасно отримав деякі судові повістки, а всі інші судові відправлення від [PERSON] були повернуті поштою із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами. Представники третіх осіб: Одеська міська рада, Інспекція ДАБК в Одеській області до суду не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. При обговоренні питання про заочний розгляд справи представник позивача проти заочного розгляду справи заперечував. З огляду того, що представник позивача заперечує проти заочного розгляду справи та те, що представник відповідача приймав участь у справі, висловлював свою думку щодо предмету і підстав позову, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 07.08.2000 р. відповідач набув у власність 1/100 (одну соту) частину дачної будівлі в ДБК «Соцпобуд», що знаходиться у [ADDRESS] та складається з літ. «Л1» - 1-3 - літне житлове, з прибудовами «Л5» та «Л8» , господарських споруд «Л9» - альтанка, «Л10» - душ-вбиральня; №17-18 - огородження, ХХ - мостіння. Пунктами 1, 3 рішення сесії Одеської міської ради від 26.01.2001 року № 2062-ХХІІІ вилучено з користування дачно-будівельного кооперативу «Соцпобут» земельну ділянку площею 350 га. за адресою: [ADDRESS]. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 350 га. за адресою: [ADDRESS], та надано її у тимчасове довгострокове користування строком на 50 років на умовах оренди гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Висновком Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.03.2001 року № 5/2001-П «По робочому проекту будівництва житлового будинку гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS]» встановлено, що проект розроблений Інформаційно-технічним центром «Аргумент» (ліцензія ОД № 01090). Проектна документація розроблена у складі, передбаченим ДБН А2.2.2-3-97. Цим проектом передбачається будівництво двоповерхового житлового будинку з мансардним поверхом на місці будівлі, що зноситься. Техніко-економічні показники за проектом будинку складаються: - площа забудови будинку - 69,48 кв.м.; - загальна площа будинку - 151,0 кв.м.; будівельний об'єм будинку - 634,0 кв.м. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Виконавчого комітету Одеської міської ради видано дозвіл від 26.06.2001 року № 32/01 [PERSON] на виконання будівельних робіт по будівництву житлового будинку по [ADDRESS] на підставі проектної документації. Термін дії дозволу до 01.06.2002 року. 09.06.2011 року Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» складено технічний паспорт житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який складається з літ. «А» - двоповерховий житловий будинок, загальною площею 159 кв.м.; літ. «Б» - гараж; літ. «В» - господарський блок. Для виготовлення техпаспорту проект не пред'явлено, про що свідчить відмітка комунального підприємства. Декларацією про готовність об'єкту до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК в Одеській області від 26.08.2011 року № ОД 15211033653, наказано вважати житловий будинок по [ADDRESS] закінчений будівництвом та готовим до експлуатації. Дата початку будівництва 2001 рік; дата закінчення - 2002; строк введення об'єкта в експлуатацію 2011 рік. Пункт 15 цієї декларації встановлює, що на об'єкті виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 20.10.2011 року № 913 домоволодінню, яке розташоване по [ADDRESS], власником якого в цілому є громадянин [PERSON], присвоєно поштову адресу: [ADDRESS]. Свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 09.11.2011 року, посвідчено, що об'єкт, який розташований за адресою: [ADDRESS], в цілому, дійсно належить гр. [PERSON], на праві приватної власності. Об'єкт в цілому складається з будинку літ. «А», загальною площею 159,1 кв.м., житловою площею 114,2 кв.м., гаражу літ. «Б», господарського блоку літ. «В», відображених у технічному паспорті від 09.06.2011 року. Як зазначено представником відповідача у запереченні на позов, [PERSON] у травні 2013 року продовжив будівельні роботи та відповідно до проекту добудував мансардний поверх, що стало приводом для звернення позивачки до суду із відповідною позовною заявою про зобов'язання відповідача привести належну йому будівлю у первісний стан, відповідно до свідоцтва про право власності та технічного паспорту станом на 09.06.2011 року, шляхом знесення самовільно надбудованого поверху. Листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 09.08.2013 року № 03/01-6490 повідомлено, що за період з 01.01.2008 року та по даний час Інспекцією дозвіл на виконання будівельних робіт по [ADDRESS] не надавався. Декларація/повідомлення про початок виконання підготовчих/будівельних робіт не реєструвалася. Згідно ст. 380 ЦК України, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до частини 7 вказаної статті, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може поновити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 26 та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності. Таким чином, відповідач мав подати до Інспекції ДАБК в Одеській області повідомлення про початок будівельних робіт з попереднім погодженням проектної документації Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд вважає, що проведення робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту будівництва, відповідних погоджень та дозволів є потенційно небезпечним, так як проведення таких робіт здійснюється без контролю з боку відповідних органів та служб, що в свою чергу є порушенням діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм. Крім того, розділами 11 та 15 Декларації про готовність об'єкту до експлуатації від 26.08.2011 року встановлено, що будівництво об'єкту завершено у 2002 році та на об'єкті ([ADDRESS]) виконано всі передбачені проектною документацією згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами роботи. Термін дії Дозволу на виконання будівельних робіт від 26.06.2001 року № 32/01 сплив 01.06.2002 року. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими твердження позивача, що здійснені відповідачем у 2013 році будівельні роботи з надбудови третього поверху являться реконструкцією вже існуючої двоповерхової будівлі, закінченої будівництвом ще у 2002 році та введеної в експлуатацію у 2011 році. Будь-яке продовження будівництва даного житлового будинку, яке, на думку позивачки, мало місце у травні 2013 року, являється самочинним, якщо воно здійснено без додержання вимог чинного законодавства України щодо затвердження відповідного проекту такого будівництва, отримання відповідних погоджень та дозволів, подання декларації про початок робіт тощо. Також, згідно робочого проекту житлового будинку, виконаного ІТЦ «Аргумент» та затвердженого висновком Управління архітектури та містобудування Виконавчого комітету Одеської міської ради від 15.03.2001 року № 5/2001-П, запроектований будинок складається з двох поверхів та мансарди загальна площею 151,0 кв.м. Як вбачається з матеріалів справи, введений в експлуатацію у 2011 році на підставі вищезазначеного робочого проекту житловий будинок відповідача складається з двох поверхів (без мансарди), загальною площею 159,1 кв.м. Наведе свідчить, що відповідач допустив суттєве відхилення від умов робочого проекту під час первісної реконструкції належного йому будинку, який введено в експлуатацію у 2011 році, а тому твердження представника відповідача про продовження [PERSON] будівництва на підставі та за умовами вказаного робочого проекту являються безпідставними. З приводу порушення відповідачем меж суміжного землекористування суд зазначає наступне. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2013 року по даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання, зокрема, стосовно порушення суміжного землекористування по загальній межі земельних ділянок [ADDRESS]. Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На підставі клопотання експертів ОНДІСЕ від 30.12.2013 № 7057/24 були витребувані додаткові матеріали, необхідні для надання висновку. На виконання вимог експертів представником позивачки було надані до суду, зокрема, копія технічної документації по встановленню зовнішніх меж землекористування та складення державного акту на право постійного користування землею ДКП «Одеське міське земельно-кадастрове бюро», 1996 року на 11 арк.; копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку ДКП «Одеське міське земельно-кадастрове бюро», 2005 року на 38 аркушах; оригінал технічного звіту з топографічної зйомки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], виконаний ТОВ «Регіонбуд ПБ» за 2014 рік; оригінал топографічної зйомки плану земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], яку виконано ТОВ «Регіонбуд ПБ» за 2014 рік; технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акта на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. В свою чергу, відповідач не виконав вимог експертів, наведених у вказаному клопотанні, та не надав суду жодних документів з цього приводу. На підставі повідомлення експертів ОНДІСЕ № 7057/24 від 24.04.2014 року матеріали даної справи були повернуті суду без дачі експертного висновку. Підставою такого повернення стало незадоволення п.п.3, 4 клопотання експертів, що виключає можливість повного, всебічного дослідження з питань, зазначених в резолютивній частині ухвали. Згідно вимог ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд визнає факт порушення відповідачем прав позивачки, як власниці суміжної земельної ділянки, виходячи з документів, наданих позивачем на виконання вимог клопотання експертів від 30.12.2013 року № 7057/24. З додатку до Технічного звіту з топографічної зйомки земельної ділянки гр. [PERSON], розташованої за адресою: [ADDRESS], виконаного ТОВ «Регіонбуд ПБ», ліцензія АВ №514742, вбачається, що межі вказаної земельної ділянки порушені будівлею суміжного землекористувача по загальній межі вздовж загальної межі земельної ділянки [ADDRESS], на 0,4 метри. Відповідно до положень ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Частиною 3 цієї статті передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Виходячи з цього, суд вважає, що [PERSON] порушив наведені вище принципи добросусідства та здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці позивачки із порушенням прав суміжного землекористування. Суд вважає доведеними посилання позивача на те, що самовільна надбудова до житлового будинку відповідача здійснює неприпустимий вплив на її права як власника належного їй житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], що полягає у наступному: обмеження у можливості обслуговування житлового будинку зі сторони будівлі відповідача, небезпечне наближення даху до балкону, негативний естетичний вплив (загороджує вид на море), порушення принципів добросусідства. Крім того, позиція відповідача, викладена у запереченнях та продовження будівельних робіт, після вжиття заходів забезпечення позову по даній справі, якими було заборонено будь-яким особам здійснювати будь-які будівельні роботи з будівництва та реконструкції житлових будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS], свідчить про його небажання здійснити перебудову добровільно. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.. Враховуючи, що судом було з'ясовано, що житловий будинок відповідача був самовільно реконструйований, шляхом надбудови поверху, за адресою: [ADDRESS], суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 57-60, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved