Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що позивач є донькою [PERSON] , який помер [INFO] . За життя [PERSON] постійно проживав за адресою [ADDRESS] , разом зі своїм рідним братом [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] мали спільних батьків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є рідним дядьком позивача. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за рахунок земель КДСП «Нива». Дане право виникло у [PERSON] у зв`язку з включенням його в списки до державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Нива» під номером 240. За життя [PERSON] своє право на виділення земельної ділянки в натурі не реалізував. Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Нива» було видано 23 червня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 308. Таким чином, на час смерті [PERSON] набув право на земельну частку (пай) КДСП «Нива», оскільки державний акт на право колективної власності на землю був виданий КДСП до його смерті. Після смерті [PERSON] , спадщину фактично прийняв його брат [PERSON] , з яким [PERSON] проживав разом, особи мали спільний побут. Прийняття спадщини братом [PERSON] відбулося шляхом фактичного отримання від брата після його смерті всіх особистих речей, рухомого майна та документів. Після смерті [PERSON] , єдиною його ріднею яка мала право на спадкування після його смерті, являвся брат [PERSON] . Таким чином, [PERSON] прийняв від рідного брата [PERSON] спадщину у вигляді права на земельну ділянку (пай), що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за рахунок земель КДСП «Нива». Успадкувавши від рідного брата [PERSON] право на земельну ділянку (пай), що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за рахунок земель КДСП «Нива», [PERSON] своє право на виділення земельної ділянки в натурі не реалізував. [PERSON] , помер [INFO] та [INFO] , у визначеному ст.ст. 1269, 1270 ЦК України порядку та строки, позивач звернулась до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В., з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, в порядку спадкування за законом. Серед спадкової маси, яка підлягала успадкуванню, входило також право батька позивачки на отримання земельної ділянки, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, за рахунок земель КДСП «Нива», яке померлий [PERSON] фактично успадкував після смерті рідного брата [PERSON] за вищевказаних обставин. 05.10.2018 року приватним нотаріусом Солодовник В.В. на адресу позивачки було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої нотаріус відмовила Газиєвій А. В. у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки не підтверджується належність йому спадкового майна, а саме земельної ділянки, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що на момент смерті її батьком [PERSON] втрачено документи, що підтверджують родинні зв`язки між ним та рідним братом [PERSON] , у зв`язку з чим позивач також вимушена звертатися до суду для встановлення вказаного факту, як необхідного для реалізації позовних вимог, щодо визнання права в порядку спадкування за законом. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає: -встановити факт, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] ; -визнати факт прийняття спадщини [PERSON] , після смерті брата [PERSON] ; -визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в розмірі 5,06 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель КДСП «Нива», розташовану на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті брата [PERSON] , без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності та у Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області відсутні повноваження щодо виділення в натурі земельної частки (паю) Третя особа - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15). Батько позивача (а. с. 11-12) [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 14). Відповідно до статті 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно з положеннями частин першої та другої статті 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 - 535 ЦК Української РСР. Відповідно до статті 548 ЦК Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР ЦК Української РСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК Української РСР, прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані, тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили про те, що їм відомо, що померлий [PERSON] та батько позивача [PERSON] є рідними брата та проживали в одному домоволодінні до дня смерті. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтями 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач вважає себе спадкоємцем за законом майна померлого батька [PERSON] , зокрема також майнових прав, які належали [PERSON] та успадковані її батьком шляхом вступу в управління або володіння спадковим майном, у зв`язку із вказаними обставинами звернулася до суду. З постанови приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. від 05 жовтня 2018 року вбачається, що позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] та надано було такі документи: свідоцтво про смерть [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про одруження [PERSON] , довідка ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про відсутність інформації щодо реєстрації права власності на земельну ділянку. У зв`язку із не підтвердженням належності спадкового майна [PERSON] , позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 21). Виходячи зі змісту постанови нотаріуса від 05 жовтня 2018 року, позивач маючи свідоцтво про смерть [PERSON] (а. с. 15), який згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області внесений в списки членів КДСП «Нива», які мають право на земельну частку (пай) (а. с. 16), із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вказаних майнових прав не зверталася. Доказів, які б свідчили про неможливість отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на майнові права, які належали померлому [PERSON] , через непідтвердженність родинних зв`язків із батьком позивача та відповідного факту прийняття спадщини до суду не надано. За таких обставин, за наявності перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину не пов`язаних із підтвердженням родинних відносин та встановленням факту прийняття спадщини, суд вважає, що звернення до суду із позовними вимогами про визнання права на спадкове майно, є передчасними. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку.

Outcome: dismissed