Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому після уточнення позовних вимог просив суд стягнути солідарно суму боргу у розмірі 866230,80 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 червня 2006 року [PERSON] взяв у нього в борг 40 000 доларів США, що на той період складало по курсу НБУ ( 5,03 грн. за 1 долар США) - 201200 грн. Згідно умов договору позики гроші були надані під 15 % річних, які [PERSON] зобов'язався повернути по першій вимозі. Станом на 01.01.2008 року [PERSON] проценти за користування коштів йому сплатив. Однак 14 січня 2008 року [PERSON] помер. На основі ст.1261 ЦК України, оскільки заповіту не було, спадкоємцями [PERSON] першої черги по закону є його дружина - [PERSON] і син - [PERSON], долі в спадщині яких в силу ст.1267 ЦК України є рівними. [PERSON] неодноразово звертався до відповідачів з проханням повернути борг, але вони до теперішнього часу борг не повернули. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак позивач надав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив суд слухати справу за його відсутності та надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, тому згідно з ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] 06 червня 2006 року позичив [PERSON] 40 тис. доларів США під 15 % річних, які відповідно до розписки зобов'язався повернути по першій вимозі. Зазначені обставини також підтверджуються висновками судово-почеркознавчих експертиз. Так, по даній справі 19 листопада 2008 року призначалася судово-почеркознавча експертиза проведення якої було доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Згідно висновку експерта № 2998/02 від 25.06.2009 року, рукописний текст розписки від 06 червня 2006 року на суму 40000 доларів США та підпис від імені [PERSON] у вказаній розписці виконані самим [PERSON] (а.с.83-84). Крім того, 06 травня 2010 року по справі була призначена повторна судово-почеркознавча експертиза проведення якої було доручено Науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Одеській області. Згідно висновку експерта № 740 від 14.07.2010 року, рукописний текст та підпис від імені [PERSON] в розписці від 06 червня 2006 року виконані [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи (спадкова справа №73/08 до майна [PERSON] а.с.18-64, свідоцтво про смерть [PERSON] а.с. 33) [PERSON] помер [INFO], а його спадкоємицями, які прийняли спадщину, є [PERSON] та [PERSON]. Як зазначає позивач, станом на 01.01.2008 року [PERSON] проценти за користування коштів позивачу сплатив. Станом на 20.08.2014 року загальна сума боргу становить 863104 грн., з яких: 440000 гривень за договором позики з розрахунку 40 000 доларів США за курсом НБУ (1 гривня = 11 доларам США); 15% річних від суми боргу становить 0,04% на день або 176 гривень за день. За час прострочення по 20.08.2014 р. ця сума становить 423 104 гривень (176 гривень на день х на 2404 дня прострочення). Однак відповідачі відмовляються повернути зазначені кошти позивачу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред'явлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва, а також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що станом на теперішній час відповідачами борг не повернуто, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved