Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який прокурор мотивує тим, що перевіркою прокуратури м. Ірпеня з питань додержання вимог земельного законодавства під час надання земельних ділянок у власність встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради від 09.09.04 №864-25-ХХІУ «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» передано [PERSON] безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,1 га в [ADDRESS] з послідуючим уточненням площі при виготовленні державного акту на право власності на земельну ділянку. Прокурор вважає, що дане рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, оскільки, всупереч вимог ст.ст. 116, 118 Земельного кодексу України передана [PERSON] із земель державної або комунальної власності без прийняття рішення Ірпінською міською радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність, без його розробки та погодження з органом по земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та його подальшим затвердженням рішенням ради. Зазначає також, що п/п «а» п. 1 Рішення Ірпінської міської ради від 17.06.04 №779-23-ХХІУ «Про виділення земельних ділянок громадянам під індивідуальне будівництво житлових будинків в м. Ірпінь» [PERSON] було виділено земельну ділянку із резерву міськвиконкому, визначеного рішенням 16 сесії ХХІУ скликання від 04.12.03 № 535, площею 1 000 кв.м в [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту 184-24-52.13.87, загальною площею 82,93 кв.м, житловою площею 49,83 кв.м. Однак, будь-яких даних щодо умов виділення спірної земельної ділянки та підстав набуття права на неї [PERSON] зазначене рішення не містить. Також вказує, що спірна земельна ділянка до цього у користуванні [PERSON] не перебувала, на ній не розміщені її будівлі та споруди. Отже, підстав для передачі земельної ділянки у власність за спрощеною процедурою не було підстав. На підставі рішення Ірпінської міської ради від 09.09.04 № 864-25-ХХІУ [PERSON] отримала Державний акт серії KB №032990 на право власності на земельну ділянку площею 0,0999га за адресою [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Вважає, що на підставі ст. 155 ЗК України такий державний акт підлягає визнанню недійсним. Вказує, що в зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка вибула із власності держави з порушенням вимог чинного законодавства, існують правові підстави для витребування її із незаконного володіння на користь держави. Просить суд визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення Ірпінської міської ради від 09.09.04 №864-25-XXIУ «Про передачу земельних ділянок в приватну власність» в частині передачі в приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельної ділянки [PERSON] площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS]; Визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати п.п. «а» п. 1 рішення Ірпінської міської ради від 17.06.04 №779-23ХХІУ «Про виділення земельних ділянок громадянам під індивідуальне будівництво житлових будинків в м. Ірпінь» щодо виділення [PERSON] із резерву міськвиконкому земельної ділянки площею 1 000 кв.м в [ADDRESS] під будівництво індивідуального житлового будинку по типовому проекту; Визнати недійсним державний акт від 08.10.04 серії KB №032990 на право власності на земельну ділянку [PERSON] та скасувати його реєстрацію; Витребувати з незаконного володіння відповідача земельну ділянку в [ADDRESS] з кадастровим номером 3210900000010480050 загальною площею 0,0999 га вартістю 197 282,52грн. та повернути її територіальній громаді м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради. В судовому засіданні представник Прокурора м. Ірпіня підтримав позов, підтвердив обставини, наведені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача Ірпінської міської ради в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначала, що оспорювані рішення ради ухвалені на підставі норм закону та в межах повноважень ради, а прокурором пропущено строк позовної давності, просила суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її представник в судовому засіданні заперечував проти позову. Вказував, що прокурор безпідставно звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави, оскільки жодних прав держави не порушено, тому що спірна земельна ділянка перебуває у комунальній, а не у державній власності. Вважає, що оспорювані рішення ради ухвалені на підставі норм закону та в межах повноважень ради, а прокурором не проводилась перевірка законності передачі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Наполягає на тому, що прокурором пропущено строк позовної давності і просить суд застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, відмовити у задоволенні позову. Також просить скасувати заходи забезпечення позову по даній справі. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову прокурора слід відмовити, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 17.06.04 № 779-23-ХХІV (а.с. 8-19) [PERSON] виділено із резерву міськвиконкому, визначеного рішенням 16 сесії ХХІV скликання від 04.12.03 № 535 (а.с. 22-23), земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] під будівництво індивідуального жилого будинку за типовим проектом загальною площею 82,93 кв.м, житловою площею 49,83 кв.м. Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 09.09.04 № 864-25-ХХІV (а.с. 18-19) [PERSON] передано безкоштовно в приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд земельну ділянку площею 0,1 га по [ADDRESS] в існуючих межах. На підставі цього рішення [PERSON] видано державний акт від 08.10.04 року серії KB № 032990 на право власності на земельну ділянку площею 0,0999 га по [ADDRESS] (а.с. 9). Також з копій сторінок Технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право на земельну ділянку громадянам (а.с. 10-16), вбачається, що технічна документація на відведення [PERSON] земельної ділянки була виготовлена після прийняття Ірпінською міською радою рішення від 09.09.04 № 864-25-ХХІV. Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) (в редакції від 04.06.2004 р., що діяла на час прийняття оспорюваних рішень ради) громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно з ч. 1 ст. 118 ЗК України громадянин зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної ради за місцезнаходженням земельної ділянки; рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Частинами 6-10 вищевказаної статті визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд подають заяву до відповідної міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки, у заяві зазначаються бажані розміри та мета їх використання, відповідна міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідного органу місцевого самоврядування, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. На підставі встановлених обставин та наведеного нормативного обґрунтування суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка, всупереч вимог ст.ст. 116, 118 ЗК України, відведена [PERSON] із земель комунальної власності без прийняття рішення Ірпінською міською радою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність, без його розробки та погодження з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та його подальшим затвердженням рішенням ради. Крім того, з технічної документації вбачається, що земельна ділянка у користуванні [PERSON] не перебувала, отже відсутні підстави для приватизації земельної ділянки в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 118 ЗК України. Таким чином, оскільки рішення Ірпінської міської ради від 17.06.04 № 779-23-ХХІV і від 09.09.04 № 864-25-ХХІV щодо безкоштовної передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] суперечать чинному на той час законодавству, такі рішення підлягають визнанню незаконними та скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на підставі таких рішень - визнанню недійсним. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів про те, що прокурором не проводилась перевірка законності прийняття зазначених вище рішень ради, оскільки таке твердження спростовуються листами Прокуратури м. Ірпіня до начальника Архівного відділу Ірпінської міської ради від 26.11.12 №74-8568 і № 74-8622, до в.о. начальника відділу Держкомзему в м.Ірпінь від 28.11.12 № 74-8608 (а.с. 154-456), якими для проведення перевірки вимог земельного законодавства вимагались документи щодо земельної ділянки по [ADDRESS] Київської. Однак, відмовляючи у позові, суд враховує, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зроблено до винесення ним рішення. Згідно з п. 7 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» Генеральний прокурор України відповідно до законів України видає обов'язкові для всіх органів прокуратури накази, розпорядження, затверджує положення та інструкції. Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 2.2 наказу Генерального прокурора України «Про організацію наглядової діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод громадян та інтересів держави» від 15.04.04 № 6гн (чинного на час прийняття міською радою оспорюваних рішень), органи прокуратури здійснюють наглядові функції за додержанням і застосуванням законів лише відносно органів виконавчої влади та місцевого самоврядування при прийнятті, виданні правових актів; органів управління, контролю та міжгалузевого нагляду виконавчої влади. Наглядові заходи застосовуються на рівні центральних і місцевих органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, контролюючих органів з урахуванням визначених пріоритетів. Визнано за доцільне здійснювати такі перевірки не рідше одного разу на квартал незалежно від надходження інформації про порушення закону. Враховуючи зазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку, що прокурор м. Ірпіня мав дізнатись про порушення закону під час ухвалення Ірпінською міською радою оспорюваних рішень ще у 2004 р., а тому строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом сплив 31.12.2007 р. Прокурором не надано суду доказів наявності поважних причин пропуску такого строку позовної давності, тому суд вважає, що строк позовної давності пропущено без поважних причин і відсутні підстави для його поновлення. При цьому, суд не приймає до уваги посилання представника прокурора на довідку спеціаліста 1 категорії Прокуратури м. Ірпіня (без номеру та без дати) (а.с. 153) як на підтвердження відсутності пропуску строку позовної давності, оскільки така довідка не спростовує того, що прокурор мав бути ознайомленим з оспорюваними рішеннями ради, як того вимагав наказ Генерального прокурора України. До того ж, в самій довідці міститься інформація, що всі матеріали перевірок прокуратури м. Ірпіня за 2004-2008 роки знищено, з чого можна зробити висновок, що відсутні докази, що прокурор не повідомлявся про зазначені рішення. Таким чином, оскільки відповідачі наполягають на застосуванні наслідків пропуску прокурором строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позову прокурора в частині оскарження рішень Ірпінської міської ради від 17.06.04 № 779-23-ХХІV і від 09.09.04 № 864-25-ХХІV та державного акту на право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] на ім'я [PERSON] Суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про витребування з незаконного володіння відповідача земельну ділянку загальною площею 0,0999 га в [ADDRESS] та повернення її територіальній громаді м. Ірпінь в особі Ірпінської міської ради, оскільки така вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, в задоволенні якої судом відмовлено. Крім того така вимога суперечить принципу диспозитивності, тому що заявлена в інтересах відповідача - Ірпінської міської ради, яка позов не визнає. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, є підстави для задоволення клопотання представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, обраних ухвалою суду від 22.02.2013 р. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed