Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду 16.12.2015 р. із позовом до [PERSON] звернувся ПАТ «ПриватБанк». В позові посилається на таке. 08.03.2007 р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №ZPXRRX02460170 ВІДПОВІДНО ДО ЯКОГО [PERSON] отримав кредит у розмірі 5016 грн. Умовами договору визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 5016 грн. на строк з 08.03.2007 р. по 08.03.2009 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 11,83% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. До теперішнього часу відповідачем кошти не повернуті. Тому банк просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності з 04.12.2010 р. по 04.12.2015 р. в сумі 35701,38 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву про розгляду справи без їх участі, позов підтримала, не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином за адресою реєстрації. Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 08.03.2007 р. між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір №ZPXRRX02460170 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5016 грн. Умовами договору визначено, що банк надає клієнту строковий кредит у сумі 5016 грн. на строк з 08.03.2007 р. по 08.03.2009 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, винагороди, комісії в зазначені у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Вказаний договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту (Розстрочка Стандарт). Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами як шляхом внесення коштів на картку клієнта, так і шляхом списання Банком з інших рахунків клієнта. На виконання умов вищеназваного договору, відповідач отримав видану банком картку. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 3.1 Умов про надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено, що для надання послуг Банк відкриває клієнту картковий рахунок. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.\~ Відповідно до цієї норми зобовязання\~це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов\~зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідач укладаючи кредитний договір №ZPXRRX02460170 від 08.03.2007 р. зобовязувався сплачувати проценти за користування кредитом до 08.03.2009 року, оскільки в судовому засіданні не доведено того факту, що договір продовжував діяти після цієї дати. Позивач в своєму позові, як на правову підставу, посилався на статтю 536 ЦК України Але стаття 536 ЦК України передбачає обовязок боржника сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі, встановленому договором або законом. Тому, суд зазначає, що за період з 04.12.2010 р. по 04.12.2015 р. (за який, на думку позивача, виникла заборгованість) правових підстав для стягнення процентів за користування грошовими коштами не має, оскільки кредитний договір №ZPXRRX02460170 від 08.03.2007 р. протягом цього періоду не діяв, отже розмір процентів договором не встановлений. За таких обставин, підстав для стягнення 35701,38 грн. не має, і у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed