Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову позивач послався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне їй майно а саме на квартиру [ADDRESS] . Крім позивача [PERSON] , спадкоємцем передшої черги за законом на час відкриття спадщини після [PERSON] був її син та брат позивача [PERSON] . Таким чинином, позивач вважав, що брат [PERSON] прийняв спадщину після матері [PERSON] . [INFO] помер брат [PERSON] . 06.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу Луганської області Нєдовєсової Н.М., з заявою про прийняття спадщини. Позивачу [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропущення позивачем 6-ти місячного строку на подачу заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст.1270 ЦК України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, представник Міловської селищної ради Міловського району Луганської області в судове засідання не з`явився, у поданій письмовій заяві просить справу розглянути без представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Позивач [PERSON] є сином померлої - [PERSON] , що підтверджується, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданий Міловським р/б ЗАГС Міловського району Ворошиловградскої області 16 лютого 1972 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується, свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.07.1998 року Управлінням економіки Міловської районної державної адміністрації та зареєстрованого Міловським районним госпрозрахунковим підприємством бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі за № 12/37. На час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований та не проживав разом з матір`ю, що підтверджується довідкою №316, виданою Міловської селищної ради Міловського району Луганської області 25.02.2020 року. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , був її син та рідний брат позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження брата серії [NUMBER] , виданий Міловським районним відділом ЗАГС Ворошиловградской області від 15.05.1974 року. Таким чином, позивач [PERSON] , вважав, що його брат [PERSON] прийняв спадщину у вигляді нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 23 липня 2019 року. 06 грудня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу Луганської області Нєдовєсової Н.М. за консультацією з приводу оформлення спадщини померлого брата [PERSON] .. Приватним нотаріусом було повідомлено про заповіт від 15 січня 2018 року, який зробила мати, [PERSON] , згідно якого заповіла позивачу, [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується заповітом, посвідченим 15 січня 2018 року приватним нотаріусом Міловського районного нотаріального округу Луганської області Нєдовєсовою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 59. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2017 року в справі № 6-496цс17. Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який отримав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Згідно з пунктами 7, 209, 188, 214 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 283/8882 (чинних на час виникнення спірних правовідносин), довідки про заповіти (про наявність заповіту, його зміст та ін.) видаються особам, щодо яких було складено заповіт, а також органам, переліченим в абзаці третьому пункту 7, та спадкоємцям за законом тільки після смерті заповідача за умови подання свідоцтва про його смерть. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині. Нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це в пресі. Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини. Як вбачається, наведена позивачем причина пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною для надання судом додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки необізнаність позивача про наявність заповіту призвела до неможливості подати ним заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини з причин, які судом визнані поважними, то з метою захисту його майнових прав, необхідно [PERSON] визначити додатковий строк, терміном 3 місяці, який буде достатній для подачі вказаної заяви до нотаріальної контори. На підставі викладеного,

Outcome: approved