Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

До Московського районного суду міста Харкова з позовною заявою звернувся [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання припиненим кредитного договору № Ф2324/08-08(Ф020190) від 14.08.2008 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.09.2006 р. між [PERSON] та ЗАТ (зараз ПАТ КБ) «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № НАЕНRK11320069, відповідно до умов якого банк видав позивачу кредит у сумі 6470,00грн., який останній зобов'язаний повернути без дати, до повного виконання сторонами зобов'язань. В зв'язку з порушенням позивачем виконання зобов'язання належним чином, відповідач 30.05.2007 року звернувся до Московського районного суду міста Харкова з заявою про видачу судового наказу. 11.06.2007року вказана заява задоволена та стягнуто з [PERSON] на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором №НАЕНRK11320069 від 24.09.2006року у розмірі 8118,41грн., та витрати заявника по сплаті судового збору - 25.50грн., та витрати на з інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду - 15грн., а всього - 8158,91грн. 19.07.2007року позивачем виконане дане рішення суду в повному обсязі, що підтверджується квитанцією №52 про перерахування ЗАТ «ПриватБанк» в повному обсязі 8158,91грн. З посиланням на ч. 3 ст. 3 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, позивач вважає доведеним відсутність заборгованості перед відповідачем ПрАТ «ПриватБанк» з 19.07.2007року. Та таким чином враховуючи вимоги встановлені ст. ст. 598 - 609 ЦК України вважає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи, що відповідач з 19.07.2007року не пред'явив до нього позовних вимог щодо стягнення заборгованості, та враховуючи закінчення строку позовної давності на пред'явлення таких вимог вважає відсутнім у нього заборгованості за споживчим кредитом та таким чином є всі підстави для припинення кредитного договору №НАЕНRK11320069 від 24.09.2006року з 19.07.2007року. В судовому засіданні позивач наполягав на задоволені позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому. Представник відповідача, що діє на підставі довіреності - Жегулін Ю.М. проти позовних вимог заперечує та пояснив, що звернення кредитора до суду з заявою про винесення судового наказу чи винесення самого судового наказу не зупиняє дію зобов'язання, банк продовжує нараховувати відсотки, комісію та пеню, і на момент сплати зобов'язання заборгованість позивача складала не 8158,91грн., а 8847,83грн. Користуючись своїм правом право передбаченим ст. 534 ЦК України банк розподілив отриману від позивача суму згідно заборгованості станом на дату отримання коштів. Таким чином після сплати сума боргу позивача перед Банком становить 729,42грн., яка в цілому складається з основного боргу. Також представник вважає, що позивач не вірно визначив спосіб захисту у відповідності до вимог ст. 16 ЦК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 24.09.2006 р. між [PERSON] та ЗАТ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», було укладено кредитний договір № НАЕНRK11320069, відповідно до умов якого банк видав [PERSON] кредит у сумі 6470,00грн., який він зобов'язаний повернути без дати, до повного виконання сторонами зобов'язань. 30.05.2007 року ЗАТ «ПриватБанк» звернувся до Московського районного суду міста Харкова з заявою про видачу судового наказу. Згідно заяви про видачу судового наказу банк просить стягнути з [PERSON] 8118,41грн. заборгованості яка складається з 6470грн. основна заборгованість за кредитом, 756,90грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 786,72грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 104, 79 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. 11.06.2007року по справі №2-н-361/07 Московським районним судом міста Харкова винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 49094. м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд.50, код. ЄДРПОУ 14360570, рах. №2909282900311, МФО 305299, заборгованість за кредитним договором №НАЕНRK11320069 від 24.09.2006року у розмірі 8118,41грн., та витрати заявника по сплаті судового збору - 25.50грн., та витрати на з інформаційно-технічного забезпечення судового розгляду - 15грн., а всього - 8158,91грн. 19.07.2007року вказане рішення суду виконано позивачем в повному обсязі, що підтверджується квитанцією № 52 про перерахування ЗАТ «ПриватБанк» 8158,91грн. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд також враховує положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, суд вважає, що оскільки по справі №2-н-361/07 Московським районним судом міста Харкова винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» основної суми боргу - 6470грн., суди в подальшому не можуть вирішувати такий спір. А тому не приймає до уваги твердження представника банку щодо наявності основної заборгованості у позивача в сумі 729,42грн. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність основної заборгованості у позивача оскільки питання про її стягнення вже вирішено при розгляді по справі №2-н-361/07. Відповідно до вимог ст. ст. 598 - 609 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора та зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Також суд при винесенні рішення приймає до уваги позицію позивача, щодо змагальності сторін у процесі, та яка не спростована представником відповідача, щодо надання до суду належних доказів наявності заборгованості у позивача за кредитним договором №НАЕНRK11320069 від 24.09.2006року перед відповідачем. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved