Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], та просить стягнути з відповідача на користь малолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 2000.00 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 23.10.2025 року. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 23 жовтня 2007 року від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON]. Київським районним судом м. Одеси шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 19.10.2015 року. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на дошлюбне [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу відповідач припинив утримання дитини. Дитина проживає постійно з матірю та потребує виховання, культурного та духовного розвитку, проте позивач не має можливості сама утримувати дитину. Позивач, посилаючись на те, що матеріальне становище та здоровя відповідача є відмінними, вважає, що він має змогу утримувати дитину шляхом сплати аліментів на її користь. Ухвалою судді від 01.06.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/6104/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Сторонам розяснено, що при розгляді справи у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення щодо позову або відзиву. Також розяснено, що положеннями\~статей 178-181\~ЦПК\~України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву, відповіді на відзив, заперечення. 02 липня 2018 року на предявлений [PERSON] позов відповідач [PERSON] надав відзив, у якому вказав, що він частково згоден з позовними вимогами. Пояснив, що його донька була жаданою дитиною та як батько, він не має наміру залишити дочку без батьківського піклування, виховання та матеріальної підтримки. Відповідач зазначив, що дитиною він спілкується, матеріально забезпечує дочку, купує їй все необхідне. Крім того, відповідач пояснив, що після розлучення з позивачкою, він уклав шлюб з [PERSON], у якому 23.07.2017 року у нього народилася ще одна дочка [PERSON]. Відповідач зауважив, що в останній час колишня дружина, почала вимагати з нього більше грошових коштів, але він наголошує, що у добровільному порядку купує дочці усе необхідне та сплачує усі витрати на навчання. Утім, позивачка обмежує його спілкування з донькою та взагалі забороняє дочці спілкування з ним. З цього приводу відповідач звернувся до відділу опіки та піклування Київської районної адміністрації м. Одеси, однак дане питання, ще не розглянуто. Враховуючи вищезазначене відповідач просить суд призначити аліментів на утримання дочки на рівні 1000 (одна тисяча) гривень. На підтвердження своїх тверджень до відзиву відповідач надав копію паспорту; копію свідоцтва про шлюб; копію свідоцтва про народження другої дитини; копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків; характеристику на [PERSON]; спільне фото; копії заяв свідків; копії листування. Позивач [PERSON] відповідь на відзив відповідача не надала. Ухвалою суду від 22.08.2018 року справу призначено до розгляду по суті за наявними у ній доказами і письмовими поясненнями, викладеними у заявах по суті справи: позовній заяві та відзиві. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі, 23 жовтня 2007 року, у подружжя [PERSON] народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-ЖД №104037, виданим 13 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі. В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» зазначено\~«Громадянин України [PERSON]». Шлюб між батьками дитини розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.10.2015 року (цивільна справа № 520/12409/15-ц). Батько дитини [PERSON] проживає окремо. За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] просить суд присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у розмірі 2000.00 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримувати дитину [PERSON], [INFO] судом не встановлено. В досудовому порядку угоди щодо утримання дитини батьки не досягли. За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2015 року перебуває у шлюбі з [PERSON] (прізвище після укладення шлюбу [PERSON]). Факт укладення шлюбу підтверджено копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 261316. Подружжя [PERSON] має дитину [PERSON], народження якої зареєстровано 27 липня 2017 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації атків цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області за актовим записом № 619. На підтвердження цього відповідачем надана копія свідоцтва про народження серії І-ЖД № 521983. Отже, відповідач [PERSON] несе законний обовязок по утриманню дружини, яка має малолітню дитину та дитину, якій 27 липня 2018 року виповнився один рік. Позивач в свою чергу просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000 гривень щомісячно, посилаючись на відмінний матеріальний стан й відмінний стан здоровя відповідача, та не надаючи доказів цим обставинам. Відповідно до ч. ч. 1-4\~ ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч. 2\~ст.\~89\~ЦПК\~України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 2018 рік в Україні Законом «Пpo Державний бюджeт на 2018 рік», мінімум на дитину [PERSON] дорівнює з 1 липня - 1944 гривні, як на дитину від 6 до 18 років. Отже, виходячи із рівного обовязку позивача та відповідача, як батьків щодо утримання [PERSON], [INFO], на цей час розмір кожного з них в утримані дитини не може бути меншим ніж 972 гривні на місяць. Відповідач [PERSON]Е погодився сплачувати аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно, тобто з перевищенням розміру мінімуму, якій за законом підлягає стягненню з кожного із батьків. Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи буде встановлення аліментів у розмірі 1000 гривень, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до\~ ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: partial