Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав. Зазначає, що від шлюбних відносин з відповідачем мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У листопаді 2015 року ним визнано батьківство відносно синів, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON], серія [NUMBER] виданих 04.11..2015 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. У 2013 році шлюбні відносини між ними припинені. З того часу відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні своїх дійтей, не цікавиться їх розвитком. Діти постійно мешкають з ним, він змушений самостійно матеріально забезпечувати синів, дбати про їх фізичний та духовний розвиток. Стверджує, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання дітей. Просить позивач просила суд позбавити його батьківських прав відносно його малолітньої доньки. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримують позовні вимоги, просять їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Охнівська С.Г. підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 04.11.2015 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. [INFO] народився [PERSON], батьком якого є [PERSON], матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 04.11.2015 року Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до акту № 87 від 24.01.2018 року затвердженого ТОВ «Житлорембудсервіс» та акту про обстеження житлово-побутових умов від 27.02.2018 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Згідно висновку Кременчуцької міської ради як органу опіки та піклування від 04.06.2018 року вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні допитаний неповнолітній [PERSON], який пояснив суду, що мати з ним та його братом [PERSON] не спілкується, Їх вихованням, досягненнями, здоров'ям не цікавиться. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON], батьківських прав відносно неповнолітніх дітей буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей. Відповідач самоусунулась від виховання та утримання дітей, піклування про їх фізичний і духовний розвиток, що протирічить принципам Конвенції ООН про права дитини та вимогам статей 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved