Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» про госпіталізацію у психіатричний заклад [PERSON], у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе, істотної шкоди його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Заява обґрунтована тим, що 29 лютого 2016 року о 17 годин 10 хвилин, громадянин [PERSON], [INFO], був госпіталізований до КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська». Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», громадянин [PERSON] оглядався комісією лікарів-психіатрів 01 березня 2016 року з метою встановлення наявності підстав для примусової госпіталізації. Комісія прийшла до висновку, про необхідність госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе, істотну шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану в разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Лікар-психіатр КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» [PERSON], який діє на підставі довіреності №417 від 01 березня 2016 року, в судовому засіданні підтримав подану заяву і суду пояснив, що громадянин [PERSON] страждає на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, внаслідок церебросклероза, перенесеного менінгоенцефаліту в дитинстві, в силу якого [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, а тому є потреба в його примусовій госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару з постійним стороннім доглядом та наглядом. Представник КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська»[PERSON], яка діє на підставі довіреності №417 від 01 березня 2016, в судовому засіданні вимоги, викладені у заяві підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. [PERSON], був присутній в судовому засіданні, в режимі відеоконференцзвязку, але зясувати його думку щодо примусової госпіталізації в психіатричний заклад суду не надалося можливим, оскільки останній продуктивному контакту не був доступний. Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» про необхідність примусової госпіталізації [PERSON], оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів, останній на теперішній час потребує надання йому психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, набуває висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» дія вказаного Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства , які перебувають в Україні. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусова госпіталізація можлива в випадках, коли лікування особи можливе лише в стаціонарних умовах, а також при встановлені у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого ця особа вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. З лікарсько-психіатричного огляду [PERSON], від 01 березня 2016 року № 158/1, проведеного комісією лікарів-психіатрів вбачається, що [PERSON] страждає на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, внаслідок церебросклероза, перенесеного менінгоенцефаліту в дитинстві, в силу якого [PERSON] вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих. Доступний вербальному контакту, орієнтований в місці, часі, власній особистості. Мислення в звичайному темпі з елементами парології, розірваності. На питання відповідає спочатку по суті, але потім починає висловлювати маячні ідеї, відносини, впливу, самозвинувачення. Відмовляється від прийому їжі, при поведінці хворого не можна виключити сприйняття слухових галюцинацій. Тривожний, память знижена, критики немає. Особливо стан погіршився в середині лютого 2016 року. Періодично відзначається рухове розгальмування, збудженість, агресивність, відмовляється від прийому їжі, у поведінці неадекватний. Суд вважає за необхідне взяти до уваги висновок лікарів-психіатрів, згідно до якого примусова госпіталізація до психіатричного стаціонару визнана доцільною, так як не вбачає будь-яких підстав заперечувати проти доводів спеціалістів, в звязку з чим, приходить до висновку, що заява КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні на підставі пояснень представника психіатричного закладу, лікаря-психіатра та висновку комісії лікарів-психіатрів встановлено, що [PERSON] страждає на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, внаслідок церебросклероза, перенесеного менінгоенцефаліту в дитинстві, в силу якого вчиняє дії, які являють собою безпосередню небезпеку для себе і оточуючих, у звязку з чим [PERSON] потребує примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару з постійним стороннім доглядом та наглядом.

Outcome: approved