Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 19 квітня 2018\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 03 березня 2017 року помер [PERSON], [INFO], спадкоємцями першої черги, після смерті останнього є його сини: позивач - [PERSON], та відповідач - [PERSON], місцем відкриття спадщини є м. Макіївка Донецької області, територія не підконтрольна Україні. Перешкодою для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] була відсутність документів, що підтверджують факт смерті, оскільки [PERSON] помер та був похований на тимчасово окупованій території України. З метою прийняття спадщини родина [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про встановлення юридичного факту, що [PERSON] помер 03 березня 2017 року у м. Макіївка. Рішенням Дніпровського районного суду м.\~Києва від 15 серпня 2017 року задоволено вказану заяву та встановлено факт смерті [PERSON], але у тексті рішення допущено помилку та невірно зазначено вік померлої особи, у звязку з чим позивачу відмовлено органом державної реєстрації актів цивільного стану у видачі свідоцтва про смерть. 11 вересня 2017 року, на підставі заяви про виправлення описки, Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про виправлення описки та вказано, що [PERSON] помер «у віці 85 років» замість «у віці 86 років». Після чого, позивач отримав у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві свідоцтво про смерть [PERSON] та звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у прийнятті заяви у звязку із розбіжностями у прізвищі померлого, а саме: «Деревянко» та «Деревянко». Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва виправлено описку у рішенні та вказано прізвище померлого «Деревянко», після чого повторно отримано свідоцтво про смерть [PERSON] у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 23\~лютого 2018 року серія І-БК №435907. У березні 2018\~року, позивач звернувся до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя у Донецькій області із заявою про отримання матеріальної допомоги на поховання, оскільки за життя [PERSON] знаходився на обліку у м. Маріуполі як внутрішньо переміщена особа, де отримував пенсію та інші виплати. Також [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 26 березня 2018 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом строк для звернення до нотаріуса із вказаною заявою та не надано документів, що підтверджують родинні відносини заявника та померлої особи. Таким чином, перешкодою для позивача у прийнятті спадщини та оформлення своїх спадкових справ є пропуск шестимісячного строку звернення до нотаріуса з дня смерті батька, а також розбіжності у написанні прізвищ у документах, що підтверджують родинний зв'язок. Померлий [PERSON], позивач та відповідач народилися у Союзі Радянських Соціалістичних Республік та документи при народженні та посвідчення особистості вони оформляли російською мовою, як було передбачено діючим на той момент законодавством. Прізвище «Деревянко» вказано на російській мові у свідоцтві про народження спадкодавця, у військовому квитку, у свідоцтвах про народження позивача та відповідача. Після проголошення незалежності України та отримання паспортів вже на українській мові, виникли розбіжності при перекладі. Так, [PERSON] отримав паспорт на прізвище «Деревянко» без апострофу, а позивач [PERSON], отримав паспорт громадянина України, де його прізвище було прописано з апострофом «Дерев'янко». У звязку із чим,

Outcome: approved