Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

До жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 жовтня 2015 року надійшла дана цивільна справа за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві з урахуванням уточнень посилався на те, що фізична особа [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою про стягнення збитків та моральної шкоди до Дніпропетровської міської ради, яка була прийнята до розгляду. На підтвердження своїх вимог [PERSON] надав звіт оцінки від 30 травня 2014 року про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80 у м. Дніпропетровську та його актуалізацію на дату оцінки 01 березня 2015 року, які виконані ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури». Дані звіти позивач вважає необєктивними та таким, що виконані з порушенням законодавства, тому Дніпропетровська міська рада звернулась до суд із зазначеним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила суд визнати необ'єктивними, такими що не відповідають законодавству і такими, що не можуть бути використані для визначення обсягу упущеної вигоди результати оцінки упущеної вигоди результати оцінки упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ, які складені оцінювачем Українського товариства оцінювачем [PERSON] та затверджені субєктом оціночної діяльності ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», викладені в звіті про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній, в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ (дата оцінки 30 травня 2014 року) та в звіті про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній, в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ (дата оцінки 01 березня 2015 року), який є актуалізацією першого звіту, а саме: дані звіти виконані не на підставі письмового договору між [PERSON] та ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» в порушення ч.ч. 1,4 ст. 11, ст. 12 ЗУ «Про оцінку мана, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; дані звіти не мають обґрунтування, що використання обєкта оцінки буде найбільш ефективним за призначенням в порушення в порушення п. 13 постанови КМУ від 10 вересня 2003 року «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав»; дані про суми витрат для початку роботи АЗС замовника звіту про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній, в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ (дата оцінки 30 травня 2014 року) та звіту про оцінку упущеної вигоди зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній, в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ (дата оцінки 01 березня 2015 року), який є актуалізацією першого звіту (дата оцінки 30 травня 2014 року) [PERSON] наведені оцінювачем без посилань на джерело їх отримання, в порушення п.п. 3, 53, 54 постанови КМУ від 10 вересня 2003 року «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» (том 1 а. с. 2-5, 63-64). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та представник його інтересів у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення у повному обсязі як у безпідставних; надали письмові заперечення проти позову (том 1 а. с. 73-79). Представник відповідача ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення у повному обсязі, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засіданні не зявився; приймав участь у судовому засіданні від 28 січня 2016 року, проти задоволення позову заперечував. Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: Заслуженим оцінщиком Української спілки оцінювачів [PERSON] 30 травня 2014 року була проведена оцінка упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80 у м. Дніпропетровську, за наслідками проведення якої складений відповідний звіт щодо визначення розміру упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній, в районі будинку № 80,м. Дніпропетровськ станом на 30 травня 2014 року становить 1\~847\~751,00 грн. (том 2 а. с. 1-235). Заслуженим оцінщиком Української спілки оцінювачів [PERSON] 01 березня 2015 року була проведена оцінка упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80 у м. Дніпропетровську, за наслідками проведення якої складений відповідний звіт щодо визначення розміру упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній, в районі будинку № 80,м. Дніпропетровськ станом на 01 березня 2015 року становить 3\~325\~483,00 грн. (том 1 а. с. 176-279). Даний звіт є актуалізацією звіту від 30 травня 2014 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року була прийнята до провадження позовна заява [PERSON] до Дніпропетровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про стягнення збитків (а. с. 6). Відповідно до рецензії на звіт про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80 у м.Дніпропетровську, виконаної рецензентом-оцінювачем [PERSON] 28 вересня 2015 року, вказаний звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний (а. с. 45-49, 54-58). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Преамбулою Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що цей Закон визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності України, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки з метою захисту законних інтересів держави та інших субєктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових інтересів та використання її результатів. Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної діяльності в Україні. Абзацом 1 ст. 4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що професійна оціночна діяльність діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. Статтею 5 Закону ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що суб'єктами оціночної діяльності, є: суб'єкти господарювання юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону. Також, ч. 1 ст. 6 Закону ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що оцінювачами можуть бути: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит а одержали кваліфікаційне свідоцтво відповідно до вимог цього Закону. [PERSON] має статус оцінювача 04 березня 1996 року на підставі кваліфікаційного свідоцтва оцінювача № 402 (том 1 а. с. 80), має науковий ступінь доктора технічних наук та наукове звання професора, працює професійним оцінювачем з 1996 року, є головою ради Дніпропетровського територіального відділення Українського товариства оцінювачів, членом експертної ради Українського товариства оцінювачів, на протязі декількох років входив до складу Наглядової ради та Екзаменаційної комісії з оціночної діяльності при Фонді Державного майна України, який згідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є регулятором оцінки з Україні. [PERSON] внесений до державного реєстру оцінювачів про що має відповідне свідоцтво про реєстрацію (том 1 а. с. 81). Оцінювач [PERSON] працює у складі суб'єкта оціночної діяльності у ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», який діє на підставі сертифіката суб'єкта оціночної діяльності № 15993/14 виданого Фондом державного майна України від 04 лютого 2014 року (том 1 а. с. 82). Отже, відповідачі здійснюють професійну оціночну діяльність на законних підставах маючи всі необхідні документи у відповідності з вимогами законодавства України, а Співвідповідач має високій рівень підготовки. Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. Звіт про оцінку упущеної вигоди від 30 травня 2014 року та звіт з актуалізації оцінки від 01 березня 2015 року були виконані на підставі договору №69/Э від 02 червня 2014 року та додаткової угоди до нього від 04 березня 2015 року, які укладені між суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання Державним вищим навчальним закладом «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» та замовником фізичною особою [PERSON] (том 1 а. с. 83, 84). У вищезазначених звітах є відповідне посилання на договір та додаткову угоду до нього, як на підставу виконання оцінки ( том 1 а. с. 85, 86). Викладеним спростовуються посилання сторони позивача на відсутність належних підстав для проведення оцінки майна. Таким чином можливо дійти висновку, що відповідачами дотримані вимоги законодавства щодо здійснення оцінки майна та майнових прав на підставі договору. Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документ, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання відповідно до договору. Посилання сторони позивача на норми ст. 12 вказаного Закону як на підставу для твердження, що звіти про оцінку майна (майнових прав) повинні містити договір про оцінку майна спростовуються тим, що норми вказаної статті передбачають лише відповідність викладених висновків та виконаних процедур договору. Також, згідно до ч. 2 ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» вимоги до змісту звіту про оцінку встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Ці положення встановлені Національним стандартом №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року №1440. Згідно пункту 56 розділу «Загальні вимоги до складання звіту про оцінку та підготовку висновку про вартість майна» Національного стандарту №1, звіт про оцінку майна, що складається у повній формі повинен містити: - опис об'єкта оцінки, який дає змогу його ідентифікувати; - дату оцінки та дату завершення складення звіту, а у разі потреби строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства; - мету проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки; - перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка; - перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки; - виклад усіх припущень, у межах яких проводилася оцінка; - опис та аналіз зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; - висновки щодо аналізу існуючого використання та найбільш ефективного використання об'єкта оцінки; - виклад змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок про вартість майна; - письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість; - висновок про вартість майна; - додатки з копіями всіх вихідних даних, а також у разі потреби інші інформаційні джерела, які роз'яснюють і підтверджують припущення та розрахунки. З наданих відповідачами звітів вбачається, що всі зазначені складові містять звіти з оцінки упущеної вигоди, зумовленою затримкою будівництва автозаправної станції по вул. Поточній, в районі будинку № 80 м. Дніпропетровська. Серед вище перелічених вимог законодавства до змісту звіту з оцінки немає вимоги включення до нього договору на оцінку, він не повинен додаватись до звіту. Таким чином, посилання позивача на те, що спірні звіти виконані з порушенням вимог законодавства у звязку з тим, що що договори про оцінку майна (майнових прав) не долучені до змісту цих звітів є безпідставними. Відповідно до п.13. Національного стандарту №1 для визначення ринкової вартості враховане найбільш ефективне використання об'єкта оцінки, про що зазначено на сторінці 20 звіту у параграфі 1.5. Аналіз найбільш ефективного використання об'єкту ( том 2 а. с. 21). Таким чином, твердження позивача про те, що звіти не мають обґрунтування найбільш ефективного використання об'єкта оцінки за призначенням, яке зазначено у звіті, не відповідають дійсності та є безпідставними. В ході розгляду даної цивільної справи також не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що дані про суми витрат для початку роботи АЗС замовника звіту [PERSON] наведені оцінювачем без посилання на джерело їх отримання, оскільки у звіті та додатках до звіту наведені документи які є джерелом отриманих оцінювачем сум, а саме: - технічне завдання до договору №69/3Э від 02 червня 2014 року, завірене підписом замовника [PERSON] (том 1 а. с. 88); - робочий проект. Пояснювальна записка. Книга 1. Об'єкт 222.02/21 «Автозаправна станція по вул. Поточній в районі будинку №80 в Красногвардійському районі м.Дніпропетровська, завірений підписом директора [PERSON] та головного архітектора проекту [PERSON], завірені печаткою ТОВ НВП «ХЕЛГ», ліцензія АА № 774424; - Зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва АЗС по вул. Поточній в районі будинку № 80 в м. Дніпропетровську, підписаний директором [PERSON] та гол. інженером проекту [PERSON], завірений печаткою ООО НПП «ХЕЛГ». Відповідність Робочого проекту ТОВ НВП «ХЕЛГ» нормам, правилам, інструкціям і державним стандартам проектування та, як наслідок, і визначення необхідних на будівництво затрат, підтверджується наступними рішеннями та висновками, що містяться у звіті: - Схема розташування об'єкта, затверджена сесією Дніпропетровської міської ради V скликання 27 вересня 2006 року - Рішення Дніпропетровської міської ради від 28 листопада 2007 року №108/25 Про передачу земельної ділянки по вул. Поточній в районі будинку №80 в оренду гр. [PERSON] для проектування та будівництва автозаправної станції; - Комплексний висновок Державного підприємства «Дніпропетровська обласна служба Української державної інвестиційної експертизи від 14 вересня 2007 року №966-1703; - Експертний висновок Дніпропетровської обласної організації Всеукраїнської екологічної ліги від 24 травня 2007 року на робочий проект «Автозаправна станція по вул. Поточній в районі будинку №80 у Червоногвардійському районі м. Дніпропетровська»; - Висновок № 89 від 12 червня 2007 року міської санепідемстанції Міністерства охорони здоров'я України Розгляду проекту РП «Автозаправна станція по вул. Поточна в районі будинку №80 у м. Дніпропетровську»; - Експертний висновок Управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в Дніпропетровській області від 14 червня 2007 року №28/1/8/267-1 на робочий проект «АЗС по вул.. Поточній в районі будинку №80 в м. Дніпропетровську»; - Висновок експертизи з питань охорони праці Придніпровського експертно-технічного центру ДЕРЖГІПРОМНАГЛЯД №12.1-01-ОВ-0541 від 26 червня 2007 року на робочий проект «Автозаправна станція по вул. Поточній в районі будинку №80 у Червоногвардійському районі м. Дніпропетровська»; - Висновок №227 від 31 липня 2007 року державної екологічної експертизи Державного управління охорони навколишнього середовища в Дніпропетровській області на робочий проект «Автозаправна станція по вул. Поточній в районі будинку №80 у Червоногвардійському районі м. Дніпропетровська». Таким чином, розрахунок упущеної вигоди ґрунтується на даних замовника оцінки ([PERSON]І.), вихідних даних проекту та інших документах до нього та на ринкових даних діяльності автозаправних станцій, що також наведені в додатках до звіту. Отже, твердження позивача, що дані про суми витрат для початку роботи АЗС замовника звіту [PERSON] наведені оцінювачем без посилання на джерело їх отримання є безпідставними та необґрунтованими. На виконання вимог п. 17. Національного стандарту відповідачами на сторінці 62 звіту (том 2 а. с. 63) на дату оцінки 30 травня 2014 року та таблицях 3.20, 3.22, 3.23, 3.29, 3.33, 3.34 відображено факт про не включення до ринкової вартості суми податку на додану вартість (том 1 а. с. 89-95). Результат оцінки у висновках на сторінці 64 (том 2 а. с. 65) наведений без включення податку на додану вартість (том 1 а. с. 96). Таким чином, твердження позивача про те, що у висновку не відображено включення або не включення до ринкової вартості суми податку додану вартість є безпідставними та необґрунтованими. У пункті 2 Національного стандарту №1 визначено поняття необ'єктивна оцінка це оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкту оцінки. З огляду на вищезазначене, позивачем не наведено жодного факту, який би вказував на необ'єктивність або не відповідність законодавству результатів оцінки упущеної вигоди, які викладені у звіті про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ (дата оцінки 30 травня 2014 року) та у звіті з актуалізації оцінки станом на 01 березня 2015 року. Крім того, слід зазначити, що в матеріалах справи міститься рецензія Експертної ради Українського товариства оцінювачів від 16 вересня 2015 року № 63-ЕР на звіти про оцінку упущеної вигоди, які виконані відповідачами по даній справі (том 1 а. с. 97-100, 101-103), яка містить висновки про можливість проведення виконавцем оцінки майна; про обґрунтування вибору виду вартості і відповідності вимогам нормативно-правових актів про оцінку майна; про зібрані виконавцем вихідні данні; про відповідність та правильність використаних при оцінці методичних підходів, методів і оціночних процедур; та містить загальний висновок про достовірність оцінки. Загальним висновком про достовірність оцінки встановлено, зокрема, що звіт про оцінку упущеної вигоди, зумовленої затримкою будівництва автозаправної станції, по вул. Поточній в районі будинку № 80, м. Дніпропетровськ, виконаний ДВНЗ «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури», оцінювачем [PERSON], станом на 01 березня 2015 року, виконано у відповідності з діючим законодавством класифікується як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, які не впливають на достовірність оцінки. Рецензуємий звіт про оцінку може бути використаний за вказаною метою. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, судові витрати, понесені позивачем по даній справі не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed