Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

До Снятинського районного суду Івано-Франківської області звернувся [PERSON] з позовом до територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» в особі «Локомотивного депо Чернівці» з позовом про поновлення на роботі, третя особа [PERSON]. В позові вказано, що 21/11/2013 р. наказом №117/С позивача звільнено з роботи з 22 листопада за систематичне невиконання трудових обов`язків. 22/11/2013 р. позивача звільнено з роботи наказом 300/ос на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання трудових обов`язків. Позивач вважає своє звільнення незаконним з тих підстав, що 21/11/2013 р. він проходив медичну комісію, під час чого звернувся у вузлову лікарню ст. Коломия у зв`язку з температурою тіла 37,4 градуси Цельсія. Лікарняний лист йому не видано, оскільки він перебував на медичному огляді. Вважає себе хворим в день звільнення і вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України звільнення працівника в період його тимчасової непрацездатності не допускається. Також позивач вказує, що звільнення працівника з підстави п. 3 ст. 40 КЗпП України допускається лише за умови, що до нього раніше застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Позивач вказує, що його не було ознайомлено з наказами про дисциплінарні стягнення, а засідання профспілкового комітету щодо розгляду питання про надання згоди на його звільнення було формальним. Позивач не визнав, що вчинив дисциплінарні правопорушення, оскільки жодне з порушень не занесено у службовий формуляр машиніста, хоча туди повинна буди занесена уся інформація щодо порушень. Крім цього позивач вказав, що висновок про перевитрату ним палива є необґрунтованим у зв`язку з тим, що його витрату порівняли з витратами інших машиністів, однак при цьому не було вказано те, за якими маршрутами вони управляли локомотивами, яким був склад їх поїзда (кількість вагонів, довжина складу, кількість пар коліс, вага нетто і брутто тощо), температурні та інші режими експлуатації. Акти про відмову підписати наказ про оголошення догани йому не оголошувались, а тому він не мав змоги заперечити щодо їх складення. У зв`язку із вказаним позивач просив суд поновити його на роботі, визнати накази про його звільнення незаконними та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. 06/03/2014 р. позивач подав суду заяву про уточнення позову, в якій просив визнати незаконним накази про його звільнення з роботи, про його притягнення до дисциплінарної відповідальності та просив суд поновити його на роботі, а усі інші його вимоги просив залишити без розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, вказаних в позовній заяві, а згодом надав заяву про розгляд справи без його участі та заяву про залишення окремих вимог без розгляду. В судовому засіданні представники відповідача позов заперечили з тих підстав, що вважають звільнення позивача з роботи законним; просили суд відмовити в позові. Третя особа [PERSON] подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Судом встановлено, що 21/11/2013 року відповідачем було прийнято наказ №117/с про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників депо, в якому вказано, що позивач допустив перевищення норм витрат палива на 123 кг.; при прийманні тепловоза не повідомив чергового про несправність системи БІС-Р, а зробив це тільки після прибуття в депо. Вказаним наказом вирішено звільнити позивача із займаної посади. 21/11/2013 р. відповідачем складено акт про те, що позивач відмовився ознайомитися з наказом №117/с від 21/11/2013р. 21/11/2013 р. профкомом відповідача надано згоду на звільнення позивача з посади машиніста тепловоза з підстав перевитрати палива та неповідомлення про несправність системи БІС-Р. Відповідно до протоколу оперативної наради від 21/11/2013р. 14/11/2013 р. позивач не повідомив чергового про несправність системи БІС-Р під час приймання тепловоза. 14/11/2013 р. позивач надав пояснення третій особі про те, що при прийманні тепловоза від іншого машиніста він виявив несправність системи БІС-Р, про що черговий був повідомлений. 18/11/2013 р. винесено наказ № 113/с про те, що позивач здійснив записи назв станцій на робочому полі швидкостемірної стрічки на місці запису реєстратора, що є порушенням п. 16.40 Правил технічної експлуатації залізниць України, п. п. 4.5, 5.3 Інструкції з експлуатації локомотивних швидкостемірів 3СЛ2М приводів до них і по розшифруванню швидкостемірних стрічок. За вказані дії позивачу було оголошено догану. 18/11/2013 р. відповідачем складено акт про те, що позивач відмовився ознайомитися з наказом про оголошення догани. 14/11/2013 р. позивач надав пояснення про те, що при управління тепловозом 3084 він не втручався в роботу швидкостеміра. 20/11/2013 р. прийнято наказ № 114/С ,яким позивачу оголошено догану за перевищення норм витрат палива. 20/11/2013 р. відповідачем складено акт про те, що позивач відмовився ознайомитися з наказом про оголошення догани. 14/11/2013 р. позивач надав пояснення про те, що при управління тепловозом на дільниці Чернівці - Городенка допустив перевитрату пального на 123 кг через технічні показники роботи дизеля. 03/12/2013 р. Вузлова лікарня станції Коломия надала інформацію про те, що 21/11/2013 р. позивач проходив медичну комісію, йому було встановлено діагноз РРВІ та призначено лікування. Листок непрацездатності не видавався, оскільки позивач перебував на медогляді. В п. 3 ст. 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Висновок відповідача про перевитрату палива позивачем не обґрунтовано при звільненні позивача. Його обґрунтування також не здійснено при розгляді справи судом. Позивач обґрунтовано заперечив висновок про порушення ним правил трудової дисципліни, що полягало у перевищенні норми витрати палива у зв`язку з тим, що його витрату порівняли з витратами інших машиністів, однак при цьому не було надано доказів про врахування того, за якими маршрутами вони управляли локомотивами і, на яких ділянках їх руху обчислено вказані витрати пального, яким був склад їх поїзда (кількість вагонів, довжина складу, кількість пар коліс, вага нетто і брутто тощо), температурні та інші режими експлуатації. Також в судовому засіданні не було доведено правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення правил заповнення швидкостемірної стрічки. Відповідно до п. 2.18. наказу Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 р. «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» довідка довільної форми, засвідчена підписом завідувача відділення та печаткою лікувально-профілактичного закладу, видається особам, які проходять діагностичне обстеження в закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності, за відсутності ознак тимчасової непрацездатності. Відповідно до ч. 4 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92р. «Про практику розгляду судами трудових спорів Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. За вказаних обставин судом встановлено обґрунтованість позову. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 40 КЗпП України суд, -

Outcome: approved