Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яку передано у провадження судді Дмитрієвої М.М. В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. З 27 червня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. З 19 квітня 2016 року шлюбні відносини між ними припинені, з цього часу сторони не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне життя неможливо, оскільки між сторонами втрачено почуття поваги та любові один до одного. Спору про поділ майна та порядку виховання дитини немає. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 25 червня 2018 року клопотання [PERSON] про надання строку на примирення задоволено. Сторонам надано строк на примирення до 01 серпня 2018 року, провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 01 серпня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити, витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягувати, а покласти на неї, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вказав, що вважає за можливе збереження шлюбу, розірвання шлюбу буде суперечити інтересам дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України,\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~ \~ Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має\~право в порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З 27 червня 2003 року позивач [PERSON] (до шлюбу Мірошникова) І.М. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 099910, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 519. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖС № 077240, виданого 12 лютого 2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 144, сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки відповідач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред'явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що родина розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд бере до уваги, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, а також те, що строк, наданий сторонам для примирення, результату не надав, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а примушування до шлюбу не можливе, то позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Копію рішення для виконання необхідно направити до Комунарського районного в м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Оскільки позивач просить судовий збір з відповідача не стягувати, а покласти на неї, то судовий збір з відповідача не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved