Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач, посилаючись на те, що 08.08.2011 року [PERSON] отримавши кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, - зобов'язання щодо повернення коштів не виконує. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилася станом на 31.01.2018 року, загальний розмір якої становить 109503 (сто дев'ять тисяч п'ятсот три) гривні 06 копійок, з яких: 2143 (дві тисячі сто сорок три) гривні 40 копійок - заборгованість за кредитом; 96239 (дев'яносто шість тисяч двісті тридцять дев'ять) гривень 04 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5430 (п'ять тисяч чотириста тридцять) гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією; 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 5190 (п'ять тисяч сто дев'яносто) гривень 62 копійки - штраф (процентна складова). Разом з позовною заявою позивач ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» подав заяву про проведення розгляду справи у відсутності їх представника та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку та постановлення заочного рішення суду. Ухвалою судді від 15.03.2018 року позовну заяву ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі № 520/2432/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов не надав. Заяв з процесуальних питань чи по суті справи від відповідача до суду не надходило. Враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено, що 08.08.2011 року відповідач [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит на платіжну картку у розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Позичальник надав свою згоду на те, що підписана ним заява від 08.08.2011 року, за Умовами та Правилами надання банківських послуг, складає між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг. Вказане підтверджується підписом [PERSON] у цій заяві. Згідно з п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Пунктом 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено зобов'язання клієнта погашати заборгованість по кредиту, відсотки за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень +5% від суми позову. Пунктами 2.1.1.12.2.1., 2.1.1.12.2.2 встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом, клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочки понад 90 днів, клієнт сплачує банку пеню в розмірах, зазначених в тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує. За змістом статей 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з статтями 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За приписами частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частинами першою та другою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. За приписами частин першої та другої статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданим представником позивача розрахунком підтверджено, що станом на 31.01.2018 року заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 08 серпня 2011 року становить 109503 (сто дев'ять тисяч п'ятсот три) гривні 06 копійок, з яких: 2143 (дві тисячі сто сорок три) гривні 40 копійок - заборгованість за кредитом; 96239 (дев'яносто шість тисяч двісті тридцять дев'ять) гривень 04 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5430 (п'ять тисяч чотириста тридцять) гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією; 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 5190 (п'ять тисяч сто дев'яносто) гривень 62 копійки - штраф (процентна складова). Позовні вимоги ПАТ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовані та підлягають задоволенню. За правилами статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. Судовий збір сплачений позивачем в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок підлягає стягнути з відповідача. На підставі вищевикладена

Outcome: approved