Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON]заборгованість за кредитним договором №P24.184.71821 від 16.01.2014 року в розмірі 27 053, 88 грн. та судовий збір у сумі 1600 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за відсутністю позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила. Третя особа до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у її відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16.01.2014 р. року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON]був укладений кредитний договір №P24.184.71821, відповідно до якого Позичальникові було надано було надано кредит в сумі 26 269, грн. строком на 30 місяців. В свою чергу позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит разом з процентами та комісією в строк, визначений умовами договору. Банком виконано свій обов'язок за кредитним договором та надано Позичальнику кредитні кошти в сумі 16 956 грн. [INFO] [PERSON] помер. Станом на день смерті Позичальника існувала заборгованість за кредитним договором в розмірі 27 053, 88 грн. Згідно з листа - відповіді Другої Одеської державної нотаріальної контори , отриманої Банком 18.11.2016 р. , наданого на претензію Банка від 20.10.2016 року, свідоцтво про право на спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] , видано на ім'я його дружини - [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Позичальник помер [INFO], про що Позивачеві стало відомо лише в серпні 2016 р. Претензію до спадкоємців про погашення заборгованості за кредитним договором спадкодавця направлено Банком до Другої Одеської державної нотаріальної контори 20.10.2016 року. Таким чином, Банком пред'явлено вимогу до спадкоємців Позичальника з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Згідно з п. 2.1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, встановлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку надання права вимоги. про претензію , що надійшла , нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Спадкоємці померлого [PERSON] прийняли спадщину і претензія Банку щодо погашення боргу доведена нотаріусом до їх відома. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна , одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу , суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Згідно з абз. 2 п. 36 Постанови Пленуму ВССУ від 630.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника, за умовами прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому, спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Позичальник умови Договору не виконує, у звязку з чим станом на день подання позову зобов'язання за кредитним договором №P24.184.71821 від 16.01.2014 р. спадкодавця відповідачем не виконано, у звязку з чим з останньої підлягає стягненню на користь Банку заборгованість за кредитним договором спадкодавця [PERSON], а саме 27 053, 88 грн., що включає в себе прострочений борг 25 498, 83 грн., прострочені проценти 1 407, 76 грн., пеня 147, 29 грн. У визначений Кредитним договором термін повернення коштів Позичальник заборгованість не сплатив. Враховуючи невиконання Позичальником обов'язків, ПАТ «Ідея Банк» було змушено звернутись до суду за захистом порушених прав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний з виконати свій обов`язок. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від з відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved