Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам надано час для надання заяв по суті. 08.07.2020 року було здійснено перехід зі спрощеного без виклику сторін в спрощене з викликом. Представник позивача надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив. Фіксація, відповідно до ст.247 ЦПК України, не здійснювалася. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Встановлено, що 14.11.2016 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було підписано заяви №4241446304 від 28.10.2016 року(а.с.6). Між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 26.06.2019 року укладено договір відступлення права вимоги №20190626, відповідно до умов якого, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості) (а.с.18). Відповідача було письмово повідомлено про відступлення права вимоги (а.с.16,17). Згідно п. 1.2 Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заміняє ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» у кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та відповідно вказані у Реєстрі Боржників та набуває прав грошових вимог ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Реєстру Боржників - Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги - реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором №4241446304 від 28.10.2016 року в сумі 20 754, 89 грн. з яких: 6 267, 85 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1 126, 13 грн. заборгованість за відсотками; 6 584, 16 грн. заборгованість за щомісячними процентами (платою управління кредитом); 6 776, 75 грн. -заборгованість за пенею. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. Між сторонами виник спір стосовно виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобов`язань за укладеним кредитним договором. Зі змісту ст. 626, 638 ЦК України, слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями 1049, 1054 ЦК України, передбачено, що Позичальник зобов`язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за платою за управління кредитами у розмірі 6 584, 16 грн., як складової загальної суми боргу, суд зазначає наступне. Статтею 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління НБУ від 10.05.2007 року №168, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Так, у підписаній сторонами заяві на отримання кредиту, відсутні умови договору про плату за управління кредитом, її розміру, порядку нарахування та сплати, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача обов`язку здійснення такої плати, відтак сума заборгованості за платою за управління кредитом у розмірі 6 584, 16 грн. стягненню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Матеріали справи містять Умови отримання кредитів та інших послуг в редакції від 30.03.2015 року, проте відсутні підтвердження, що саме ці Умови діяли на момент підписання Заяви на отримання кредиту, саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити зміни в Умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача могли змінюватись позивачем, а надана позивачем копія не містить підпису відповідача на підтвердження прийняття нею запропонованих умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вказане узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». У заявах, наданих позивачем, визначено розмір кредиту, ставки відсотків та розмір пені. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 14 170, 73 грн., що складається з 6 267, 85 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1 126, 13 грн. заборгованість за відсотками; 6 776, 75 грн. -заборгованість за пенею. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1435, 17 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial