Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 18 листопада 2015 року звернувся [PERSON] (далі позивач) із позовом до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (далі Служба автомобільних доріг), Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» (ДП «Запорізький облавтодор»), третя особа [PERSON], про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 22 жовтня 2015 року о 06 год. 30 хв. позивач рухався по автодорозі Т.0803 «Запоріжжя-Маріуполь» в напрямку м. Запоріжжя на автомобілі ВАЗ-21099, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач рухався на своєму автомобілі в умовах недостатньої видимості, так як були сумерки, швидкість руху була приблизно 80-100 км за годину, йшов дощ, дорога була слизька. Неподалік від границі Пологівського району на 126 км+230 м зазначеної автодороги на дорозі лежало дерево, завалене вітром, з права на ліво по відношенню до країв проїзної частини. Для уникнення наїзду на перешкоду позивач почав гальмувати, автомобіль почало заносити в праву сторону, після чого правим крилом транспортний засіб вдарився об гілки лежачого дерева, а потім, після вирівняння, автомобіль юзом виїхав в кювет, де сталося зіткнення з іншою деревиною. В результаті наїзду на дерево автомобіль [PERSON] було пошкоджено. Автодорога, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП), обслуговується відповідачами. Про виникнення перешкоди на автодорозі відповідач був повідомлений завчасно, але більше доби не усунув перешкоду. Внаслідок бездіяльності відповідачів позивачу спричинені матеріальні збитки, розмір яких визначено у висновку експерта №995 від 14.11.2015 року. Враховуючи викладе, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 37423,03 гривень, витрати на проведення незалежної оцінки вартості майна в сумі 1900,00 грн., судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, додатково пояснив, що 24 жовтня 2015 року, після дорожньо транспортної події, він зустрів працівника МНС [PERSON], який йому повідомив про те, що 21 жовтня 2015 року близько 22-00 годині до нього телефонував працівник міліції [PERSON] та повідомляв про дерево на дорозі, після чого працівники МНС повідомили про дерево працівника райавтодору [PERSON], однак відповідачі не вжили заходів щодо прибирання дерева, що впало на автомобільну дорогу. Після повідомлення відповідачів про дерево до дорожньо-транспортної пригоди пройшло приблизно 9 годин. Вважає винними відповідачів, які несвоєчасно відреагували на перешкоду дерево, що опинилось на дорозі. Дерево прибрали працівники райавтодору через 2-3 години після ДТП. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав думку позивача, додатково пояснив, що відповідно до Закону України «Про дорожній рух» власник дороги несе відповідальність за заподіяну шкоду, а не підрядник. Відповідач Служба автомобільних доріг не прибрали дерево, не усунули небезпеку, в наслідок чого відбулось дорожня транспортна пригода, в результаті якого позивач зазнав матеріальної шкоди. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Служби автомобільних доріг повністю заперечував проти позовних вимог позивача, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якій зазначив, що Служба автомобільних доріг на виконання вимог законодавства укладає з підрядними організаціями, в т.ч. з ДП «Запорізький облавтодор» договори на закупівлю послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг Запорізької області, так як не є підрядною організацією, не має ліцензії на здійснення таких робіт та не має матеріальної бази для проведення робіт. На виконання покладених на службу обовязків щодо організації утримання в належному технічному стані доріг в 2015 році між службою автомобільних доріг та ДП «Запорізький облавтодор» було укладено договір на закупівлю послуг №602Д-14 від 26.12.2014 р., відповідно до якого вказана підрядна організація взяла на себе зобовязання по наданню послуг, в т.ч. по усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту, забезпеченню безперервного та безпечного руху автотранспорту і т.д. при цьому, ДП «Запорізький облавтодор» виконує зобовязання по договору на підставі планів-завдань та без них. Так, відповідно до абз. 5 п. 1.2 договору №602Д/14 від 26.12.2014 р. у разі виявлення генпідрядником надзвичайних або аварійних ситуацій, останній зобовязаний терміново приступити до виконання аварійних послуг та негайно повідомити про це замовника. Згідно з абз. 4 п. 7.3 договору встановлено, що генпідрядник несе відповідальність за незабезпечення безперешкодних та безпечних умов руху автотранспорту під час надання послуг. Відповідно до абз. 5 п. 7.3 договору генпідрядник бере на себе зобовязання з врегулювання спорів при виникненні ДТП, розгляд справ у судових органах спільно з замовником, відшкодування завданих збитків. У задоволенні позову просить відмовити. Представник відповідача - ДП «Запорізький облавтодор» в судовому засіданні повністю заперечував проти позовних вимог позивача, пояснив, що позивач в умовах недостатньої видимості не врахував дорожньої обстановки, яка склалося, не вибрав безпечної швидкості, не зміг вчасно виявити перешкоду, в наслідок чого не впорався з керуванням виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду дерево, чим порушив п.п. 12.1,12.2,13.3 ПДР України. Відповідно до висновків експерта, в дорожньо транспортній ситуації позивач повинен діяти у відповідності до вимог правил дорожнього руху, щоб мати технічну можливість уникнути наїзду на лежаче на дорозі дерево шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу, отже саме позивач винен у пошкодженні транспортного засобу. Також, відповідно до договору підряду ДП «Запорізький облавтодор» не виконує самостійно дії з обслуговування доріг, а тільки за письмовими розпорядженнями чи плановими завданнями Служби автомобільних доріг. Надзвичайні або аварійні ситуації не були виявлені та зафіксовані. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Власником автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер АР 8290АО, 2003 року випуску, колір синій є [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АРС 053768 (а.с. 6). Зазначений автомобіль знаходиться у володінні та користуванні позивача [PERSON], що підтверджено полісом № АЕ/4877792 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, є [PERSON] (а.с. 7). 22 жовтня 2015 року близько 06 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] по а/д Т.0803 «Запоріжжя-Маріуполь» на 126км+230м, виявив дерево, що лежало на дорозі, після застосування гальмування вдарився правим крилом автомобіля об гілки дерева, внаслідок чого автомобіль втратив керованість, вилетів з дороги в кювет, де зіткнувся з іншим деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль одержав технічне ушкодження: деформовані заднє праве крило, дах, переднє ліве крило, капот, передні ліві двері, задні ліві двері, поріг з лівої сторони, розбите лобове скло, що підтверджено довідкою від 22.10.2012 року (а.с .10). Відповідно до постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року по справі №319/1539/15-п відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП. Провадження по вказаній справі було закрито, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 8). Згідно з висновком експертного дослідження авто товарознавця по визначенню матеріальної шкоди власнику транспортного засобу№995 від 14.11.2015 року вартість матеріальної шкоди, нанесеної власнику автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП, складає 37423,03 грн. (а.с. 15-29). Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Згідно зі ст.ст. 9, 24 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху. Власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом статей 22, 1166 ЦК відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить завдання шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки). Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть учать у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З приводу наявності вини та протиправних дій (бездіяльності) відповідачів, судом зазначається наступне. Автомобільна дорога Т-08-03 Запоріжжя - Маріуполь включена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2006 року № 865, як регіональна автомобільна дорога і належить до сфери управління Державної служби автомобільних доріг України. Ділянка даної дороги від 126 км + 300 м - II технічної категорії та знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Запорізькій області. 26 грудня 2014 року між Службою автомобільних доріг у Запорізькій області та ДП «Запорізький облавтодор» було укладено договір на закупівлю послуг №602Д-14, відповідно до якого вказана підрядна організація взяла на себе зобовязання по наданню послуг, в т.ч. по усуненню загрози безпечного проїзду автотранспорту, забезпеченню безперервного та безпечного руху автотранспорту. При цьому, ДП «Запорізький облавтодор» виконує зобовязання по договору на підставі планів-завдань та без них. Так, відповідно до абз. 5 п. 1.2 договору №602Д/14 від 26.12.2014 р. у разі виявлення генпідрядником надзвичайних або аварійних ситуацій, останній зобовязаний терміново приступити до виконання аварійних послуг та негайно повідомити про це замовника. Також сторони передбачили, що відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами, визначається згідно з чинним законодавством. При цьому ДП «Запорізький облавтодор» несе відповідальність за: незабезпечення безперешкодних та безпечних умов руху автотранспорту під час надання послуг. В цьому випадку підрядник бере на себе зобов'язання з врегулювання спорів при виникненні дорожньо-транспортних пригод, розгляд справ у судових органах, відшкодування завданих збитків (пункт 7.3). Матеріали справи не містять відомостей про те, що посадові особи відповідачів притягувались до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП щодо порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху. Як пояснили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] 21 жовтня 2015 року близько 21-22 години, у темну пору доби вони усі разом рухались на одному службовому автомобілі по а/д Запоріжжя Маріуполь в сторону смт. Куйбишеве зі швидкістю 60-80 км/г. На дорозі лежало дерево, яке перекривало майже всю дорогу. Із деревом зіткнення не відбулось, у звязку із завчасним виявленням перешкоди. Зазначене дерево вони обїхали по обочині. Про випадок повідомили МНС смт. Куйбишеве. Свідок [PERSON] показав, що 21 жовтня 2015 року був на чергуванні в МНС смт. Куйбишеве, близько о 21-30 годині за мобільним телефоном працівник міліції [PERSON] повідомив про те, що на автодорозі Запоріжжя Маріуполь біля с. Гусарка рух перекрило дерево, що лежало на дорозі. Інформацію не зареєстрували, оскільки дзвонили не на 101, а на особистий номер. Оскільки не було загрози життю та здоровю на місця подання дерева не виїжджали. Подзвонив на черговий номер Куйбишевського райавтодору, однак ніхто не відповів, після чого зателефонував працівникам райавтодору на мобільні номери до [PERSON] та [PERSON], яким доповів про дерево на дорозі. Номери телефонів працівників Куйбишевського райавтодору були записані на листку паперу, чи дійсно він розмовляв з [PERSON] та [PERSON] підтвердити не може, оскільки ці особи по телефону не представились. [PERSON], [PERSON], які є працівниками філії Куйбишевського райавтодору обставини про повідомлення працівниками МНС 21 жовтня 2015 року у нічний час про дерево, що лежало на дорозі спростовують, пояснюючи, що таких повідомлень не було. Зазначене дерево прибрали 22 жовтня 2010 року після надходження близько 08-00 години повідомлення від працівників ДАІ про дорожньо транспортну пригоду. Від допиту свідка [PERSON] представник позивача відмовився. Враховуючи викладене, наявності суперечності у показань свідків, відсутності офіційного повідомлення про дерево на дорозі, суд зазначені показання свідків щодо обізнаності філії Куйбишевського райавтодору про аварійну ситуацію на ділянці дороги Т-08-03 Запоріжжя - Маріуполь 126 км + 300 м до уваги не бере. У справі не містяться дані щодо протиправної поведінки Служби автомобільних доріг в Запорізькій області та ДП «Запорізький облавтодор» і причинного зв'язку між їх діями (бездіяльністю) та пошкодженням автомобіля, тому в силу ч. 2 ст.1166 ЦК України вони не зобов'язані доводити, що шкода позивачу завдано не з їх вини. В даному випадку відсутній склад цивільного правопорушення, що виключає цивільну відповідальність відповідачів. Досліджуючи дії позивача [PERSON] у дорожньо транспортній пригоді суд приходить до наступних висновків: Як випливає з постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито за нереабілітуючих обставин. Наявність або відсутність порушення правил дорожнього руху в діях водія [PERSON] в дорожньо транспортній пригоді, в результаті якої було пошкоджено транспортний засіб, судом не встановлювались. Відповідно до змісту висновку експерта від 13.05.2016 року №277/16, в дорожньо-транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.2, 12.3, 12.6ґ, 12.96 Правил дорожнього руху. Обрана водієм [PERSON] швидкість руху не відповідала видимості в напрямку руху, а дії водія не відповідали вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху. У випадку, коли задано відстань, на якій водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] виявив лежаче на дорозі дерево, вирішити питання технічної можливості вказаного водія уникнути наїзду на дане дерево не надається можливим через технічну неспроможність заданої відстані (40 метрів), яка встановлена відповідно до показань водія [PERSON] У випадку, коли задано час, який пройшов з моменту виявлення дерева на проїзній частині до моменту наїзду на нього, при швидкості руху 80 км/год, часі існування небезпеки 4 с та сповільненні 3.9 м/с2, а також швидкості 100 км/год, часі існування небезпеки 3-4 с та сповільненні 3.9-5.9 м/с2 водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути наїзду на лежаче на дорозі дерево шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, дії водія [PERSON] в даних варіантах не відповідали вимогам п. 12.2,12.3 Правил дорожнього руху, а при швидкості руху більше 90 км/год - також не відповідали вимогам пп. 12.6ґ, 12.9б Правил дорожнього руху та знаходились в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. У випадку, коли задано час, який пройшов з моменту виявлення дерева на проїзній частині до моменту наїзду на нього, при швидкості руху 80 км/год, часі існування небезпеки 3 с та сповільненні 3.9 м/с2, а також швидкості 80 км/год, часі існування небезпеки 4 с та сповільненні 5.9 м/с2 встановити, чи мав водій [PERSON] технічну можливість уникнути наїзду на лежаче на дорозі дерево шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду не надається можливим. При даних варіантах також встановити, чи маються в діях водія [PERSON] невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху та чи знаходяться його дії в причинному зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою не надається можливим, оскільки не надалося можливим вирішити питання технічної можливості вказаного водія уникнути ДТП. Щодо технічної можливості водія [PERSON] уникнути наїзду на дерево в кюветі, то у випадку, коли даний водій мав технічну можливість уникнути наїзду на лежаче на дорозі дерево, він також мав технічну можливість уникнути наїзду на дерево в кюветі, оскільки місце наїзду на лежаче на дорозі дерево розташоване раніше місця наїзду на дерево в кюветі; у випадку, коли не надається можливим вирішити питання технічної можливості водія [PERSON] уникнути наїзду на лежаче на дорозі дерево - також не надається можливим вирішити питання технічної можливості вказаного водія уникнути наїзду на дерево в кюветі. Разом з тим, суд приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які 21 жовтня 2015 року близько 21-22 години, у нічний час на службовому автомобілі рухались по а/д Запоріжжя Маріуполь в сторону смт. Куйбишеве. Рухались зі швидкістю 60-80 км/г. Керуючи автомобілем у темну пору доби, водій автомобіля [PERSON] при виявленні дерева на дорозі, вжив заходи для безпечного обїзду перешкоди. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок усіх доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що дорожньо транспортна пригода відбулась в наслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху (п.12.2 ПДР), а саме [PERSON] не вибрав безпечної швидкості у відповідних дорожніх умовах (йшов дощ, дорога слизька, сутінки), в наслідок чого не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини, де здійснив наїзд на перешкоду дерево, в результаті чого транспортний засіб зазначав механічних пошкоджень. Згідно пункту 12.2 ПДР України, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. Позивач під час розгляду справи в суді так і під час надання письмових пояснень працівникам ДАІ, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, повідомляв, що рухався зі швидкістю 80-100 км/г, на дворі йшов дощ, дорога слизька, видимість була недостатньою, були сутінки. Отже, водій [PERSON]В, свідомо допускав перевищення ним швидкості руху в умовах недостатньої видимості та у відповідних дорожніх умов, при цьому, відповідно до п.12.6 г ПДР України поза населеними пунктами дозволяється рух зі швидкістю 90 км/г. Враховуючи викладене, з урахуванням фактичних обставин справи, наданих сторонами доказів, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати повязані із проведенням судової експертизи в сумі 1054,80 гривень, які понесені відповідачем в ході розгляду справи, підлягають стягненню з позивача на користь Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України». На підставі викладеного,

Outcome: approved