Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, щомісячно. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 08 лютого 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 58. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні. Із відповідачем разом не проживають, добровільно матеріальну допомогу їм не надає. Вказує, що працювати не може, оскільки доглядає за дитиною. Джерел доходу, крім соціальних виплат, не має. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 червня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від позивачки до суду надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Предметом спору (змістом спірних правовідносин) у справі є стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 58. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку 19 липня 2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 738. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 30 травня 2018 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 711. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аналіз даних положень сімейного законодавства дає підстави суду вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері незалежно від цієї обставини. Судом установлено, що позивач має скрутне матеріальне становище, наразі позбавлена можливості працювати, оскільки доглядає за дитиною, будь-яких джерел доходу не має, при цьому відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, що відповідач не спростував у передбачений законом спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатним, а тому має можливість надавати визначену законодавством допомогу дружині. Тому, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача та встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дружину до досягнення дитиною трьох років у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved