Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку. Просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7422484500: 08 : 000 :0692, площею 2,66 гектара, яка розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 783684. Позивач зазначає, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки звернулась до нотаріуса у встановлені законом строки, проте останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмові у його задоволенні з огляду на таке. Як встановлено судом, в селі Тихонівське Корюківського району Чернігівської області проживала мати позивачки по справі [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). [PERSON] за життя отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 783684. Згідно даного державного акта [PERSON] була власником земельної ділянки з кадастровим номером 7422484500 :08:000:0692 , площею 2,66 гектара, яка розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і надана була для ведення товарного сільськогосподарського товариства. 29 травня 2012 року [PERSON] склала заповіт, який посвідчений сільським головою Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області і зареєстрований в реєстрі за № 10, згідно якого заповідала, на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось своїй дочці [PERSON] (а.с. 8), [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9) Згідно довідки Корюківської районної державної нотаріальної контори від 20 травня 2019 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Таким чином позивач по справі не реалізувала своє право на прийняття спадщини, оскільки у встановлені законом строки не звернулася з відповідною заявою безпосередньо до нотаріальної контори. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки доказів прийняття спадщини позивачем у справі не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed