Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить відновити та зареєструвати у відповідних державних реєстрах прав вилучені записи про обтяження житлового будинку №29 по вул. Безкрайній в м. Харкові іпотекою та про накладення на нього заборони відчуження, та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. 05.05.2008 року відповідачем [PERSON] позичені у позивача валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 57\~500 доларів США, які відповідач [PERSON] зобовязався повернути позивачу частинами (з розстроченням) не пізніше 05.11.2008 року, про що між ними був укладений в письмовій формі договір позики, який був посвідчений ПН ХМНО [PERSON] та зареєстрований нею в реєстрі за №1564. З метою забезпечення виконання своїх зобовязань за вказаним договором позики від 05.05.2008 року за реєстр. №1564, 05.05.2008 року відповідачем [PERSON] із позивачем було укладено іпотечний договір про задоволення вимог іпотекодержателя, 05.05.2008 року посвідчений ПН ХМНО [PERSON] за реєстр. №1568, за умовами якого відповідач [PERSON] передав позивачу в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Безкрайня, разом з земельною ділянкою, на якій розташований вказаний житловий будинок з надвірними будівлями. Відомості про обтяження вказаного вище нерухомого майна іпотекою були внесені і зареєстровані ПН ХМНО [PERSON] в Державному реєстрі іпотек, про що позивачу було видано відповідний витяг. Крім того, за домовленістю сторін, викладеною в другому обзаці умови п.9 іпотечного договору, на підставі ст. 73 ЗУ «Про нотаріат» та у звязку з посвідченням іпотечного договору ПН ХМНО [PERSON] було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки, а саме була накладена заборона відчуження житлового будинку з надвірними будівлями №29, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Безкрайня. Відомості про реєстрацію заборони відчуження іпотечного майна були зареєстровані ПН ХМНО [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, про що нею було видано витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. В період з 05.05.2008 року по 30.10.2009 року відповідач [PERSON] ще чотири рази звертався до позивача з проханням позичити йому кошти, про що між сторонами укладалися додаткові договори одночасно якими вносились зміни до правочину, що забезпечував зобовязання. Таким чином, борг відповідача [PERSON] складає 192\~000 доларів США, внаслідок чого позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з [PERSON] боргу за вказаними договорами позики. Рішенням Київського районного суду м. Харкова, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області було стягнуто на користь позивача з відповідача грошові кошти в загальному розмірі 3\~161\~068 грн. 65 коп., та вирішено питання про розподіл судових витрат. Оскільки [PERSON] вказане рішення суду не виконав, позивач звернувся до суду з позовом по звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.08.2016 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, та звернено стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями №29 по вул. Безкрайній у м. Харкові, та було передано його в управління позивача на період його реалізації. Сума боргу відповідачем [PERSON] повернута позивачу не була, тому позивач звернувся до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу іпотечного майна, однак виконати вказані рішення суду позивач не зміг, оскільки відповідачем ПН ХМНО [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2012 року були вилучені записи в реєстрах про обтяження іпотечного майна іпотекою та накладення заборони на його відчуження. Позивач звернувся до суду з запитом щодо надання інформації про вказане рішення суду, однак йому повідомлено, що рішення про зняття заборони на відчуження та виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження іпотекою вказаного житлового будинку не виносилось. Таким чином, ПН ХМНО [PERSON] виключила запис про обтяження житлового будинку №29 по вул. Безкрайній у м. Харкові іпотекою та зняла з нього заборону відчуження на підставі сфальсифікованого (підробленого) рішення Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2012 року, яке судом ніколи не виносилось. А тому, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, та позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] та ПН ХМНО [PERSON] в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомили. Третя особа [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність, в минулому судовому засіданні позовні вимоги також не визнали. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 06.06.2017 року було задоволено клопотання позивача, та витребувано у ПН ХМНО [PERSON] належним чином завірену копію нотаріальної справи, та відомості про те, і на якій підставі було вилучено записи з державних реєстрів. Суд, вислухавши третю особу та її представника в минулих судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення норм цивільного процесуального законодавства України, щодо обов'язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст. 13 ЦПК України). Судовим розглядом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 05 травня 2008 року укладено договір позики на суму 57 500 доларів США, який посвідчено нотаріально і зареєстровано в реєстрі за №1564. [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань щодо повернення вказаного боргу передав [PERSON] в іпотеку належний йому житловий будинок з надвірними будівлями №29, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Безкрайня, загальною площею 180,4 кв. м., житловою площею 106,7 кв. м., який знаходиться на земельній ділянці площею 732 кв. м., про що між ними було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя і посвідчено його нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №1566. Відомості щодо укладення вказаного договору про задоволення вимог іпотекодержателя та обтяження майна іпотекою були зареєстровані в Державному реєстрі іпотек за реєстраційним №7130116, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі іпотек за № 18416624 від 05.05.2008 р. За домовленістю сторін, договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 05.05.2008 р. укладений з накладенням заборони відчуження предмету іпотеки (п. 9 договору). Заборона відчуження предмету іпотеки була зареєстрована нотаріусом в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційним №7129948, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за №18416268 від 05.05.2008 р. Сторонами (відповідачами) додатково було укладено в період з 05.05.2008 р. по 30.10.2009 р. і нотаріально посвідчено ще чотири додаткові договори до договору позики та договору про задоволення вимог іпотекодержателя: 05.08.2008 р. додатковий договір №1 про збільшення суми позики на 60 000 доларів США; 02.04.2009 р.\~додатковий договір №2 про збільшення суми позики на 26 250 доларів США; 19.05.2009 р.\~додатковий договір №3 про збільшення суми позики на 25 750 доларів США; 30.10.2009 р. додатковий договір №4 про збільшення суми позики на 22 500 доларів США. Отже, з врахуванням вищезазначених договорів загальний розмір наданих відповідачу [PERSON] відповідачем [PERSON] коштів складає 192 000 доларів США. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.07.2013 року, аке залишено без змін ухвалою апеляцйного суду Харківської області від 03.03.2014 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу в загальному розмірі 316068 грн. 65 коп. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2016 року, договори купівлі-продажу спірного будинку від 28.12.2012 року, 01.06.2013 року, 22.08.2013 року були визнані недійсними, та було звернено стягнення на вказаний предмет іпотеки. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22.08.2016 року вказане рішення залишено без змін. Але, в подальшому позивач не зміг реалізувати своє право на продаж вказаного іпотечного майна у звязку з вилученням ПН ХМНО [PERSON] відомості про іпотеку та заборону відчуження на підставі рішення суду №2018/2475/11, яке на думку позивача Київським районним судом м. Харкова не виносилось. Але вказане твердження спростовується наданими ПН ХМНО [PERSON] до суду належним чином завіреними копіями документів, що містяться в нотаріальній справі щодо вилучення записів з державних реєстрів про обтяження іпотекою та про накладення на нього заборон відчуження житлового будинку №29 по вул. Безкрайній в м. Харкові. Як вбачається з наданої нотаріальної справи, 27.12.2012 року ПН ХМНО [PERSON] була надана заява від [PERSON] та [PERSON], в якій вони просили зняти заборону відчуження нерухомого майна та вилучити запис з Державного реєстру іпотек на спірне нерухоме майно, додавши до неї документи, та заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2012 року по справі 2018/2-4751/11, н/п 2/2018/967/2012 з відміткою про набрання ним чинності за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок, яким визнано договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташований в м. Харків по вул. Безкрайній, 29, укладений між [PERSON] та [PERSON] 16.12.2007 року дійсним, визнано право власності на вказаний будинок за [PERSON], та зобовязано нотаріуса зняти заборону, яка була накладена на нерухоме майно на підставі іпотечного договору №1568 від 05.05.2008 року ПН ХМНО [PERSON] В,А., а також виключено запис з державного реєстру іпотек. Тому посилання позивача на сфальсифіковане рішення суду є необгрунтованим, хоча в подальшому рішенням апеляційного суду Харківської області від 14.08.2013 р. задоволено апеляційну скаргу представника [PERSON], заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 17.02.2012 р. скасовано, в задоволенні позову [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок відмовлено. Але, на момент зняття заборони з вказаного нерухомого майна, та виключення запису з реєстру вказане заочне рішення було чинним. Так, Державний реєстр речових прав на нерухоме майно діє з 01 січня 2013 року. Постанова Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року №\~\~410 «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек», відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України від 05 вересня 2012 року № 824, з 01 січня 2013 року втратила чинність. Наказом Міністерства юстиції України від 14 грудня 2012 року № 1844/5, який набрав чинності з 01 січня 2013 року, затверджено Порядок використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким визначено процедуру використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 25, 26 постанови КМУ від 31.03.2004 №410, яка діяла на час спірних правовідносин, запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. Відповідно до частин першої, другої\~статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. ПН ХМНО [PERSON] була знята заборона відчуження нерухомого майна та вилучено запис з Державного реєстру іпотек у 27 грудня 2012 року, коли Державний реєстр речових прав на нерухоме майно ще не діяв та, відповідно, записів про обтяження вказаного будинку у такому реєстрі не містилось, відтак, такі записи й не можуть бути поновлені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, до суду не надано допустимих доказів, що позивач після скасування заочного рішення суду від 17.02.2012 року звертався до ПН ХМНО [PERSON] з заявою щодо відновлення вказаного запису та заборони, та йому в цьому було відмовлено. Крім того, відповідно до п. 7 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, визначено, що для проведення державної реєстрації прав заявник подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові заяву про державну реєстрацію, форму та вимоги до заповнення якої встановлює Мін'юст. Державній реєстрації прав підлягає як виникнення, перехід, так і припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, зокрема іпотеки. Ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає організаційну систему державної реєстрації прав, до якої суди загальної юрисдикції не відносяться. Зокрема це можуть бути державні реєстратори, нотаріуси тощо. Також позивачем в порушення приписів ст. 13 ч.1 ЦПК України, не зазначено в яких саме державних реєстрах позивач просить відновити та зареєструвати вилучені записи про обтяження вказаного житлового будинку та про накладення на нього заборони на відчуження. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі. На підставі ст. 141 ч.1 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, враховуючи, що позивачеві відмовлено в задоволенні позову, тому судові витрати покладаються на позивача, та витрати на публікацію в пресі згідно чинного ЦПК України взагалі не відносяться до витрат, повязаних з розглядом справи.

Outcome: dismissed