Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

До Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с. Попівка по вул. Крайня, 17, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], посилаючись на те, що вона є рідною дочкою померлої, яка 24.03.1994 склала заповіт на її користь. До складу спадкового майна входить будинок в с. Попівка і позивачка звернулася до нотаріуса з метою прийняти спадщину, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує належність такого будинку [PERSON] Позивачка в судове засідання не з'явилася. Представник позивачки надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності і зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності і зазначив про визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 26.11.2015 померла [PERSON], що встановлено із записів у свідоцтві про смерть (а.с. 7). [PERSON] є рідною дочкою померлої, про що свідчать записи в повторно виданому свідоцтві про народження (а.с. 8). Заповітом від 24.03.1994 року [PERSON] зробила розпорядження на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва їй відмовлено постановою нотаріуса від 04.07.2016 за відсутності документів, які підтверджують право власності померлої на спадкове майно (а.с. 20). Судом встановлено, що вказаний вище будинок дійсно належав за життя померлій [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.03.1994, за яким [PERSON] успадкувала після померлого [PERSON] жилий будинок в с. Попівка Карлівського району по вул. Крайня, 17 (а.с. 10), однак реєстрація права власності на будинок не проводилась. Зазначені вище докази в сукупності свідчать на користь того, що померла [PERSON] за життя була власницею будинку по вул. Крайня, 17 в с. Попівка Карлівського району, тому вказане нерухоме майно входить до складу спадкового маси після смерті [PERSON], право на яке має позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved