Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

До Кілійського районного суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та зазначила, що що 14 лютого 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 17 від 14.02.2017 року. У період шлюбу у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу. Останнім часом відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Відповідач інших утриманців не має, працездатний, їздить за кордон на заробітки та отримує дохід, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 15 вересня 2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява згідно якої, проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1500 гривень, щомісячно, на кожну дитину він не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії серії [NUMBER] виданого та зареєстрованого 14.02.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вбачається що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14.02.2017 року, про що складено відповідний актовий запис № 17 від 14.02.2017 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] » /а.с. 2/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24.02.2017 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 66 від 24.02.2017 року /а.с. 5/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 31.07.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 179 від 31.07.2019 року /а.с. 4/. Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічні положення містить ст. 180 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Законом України № 2037-VIII\~ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до \~ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. ч. 1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 183\~СК України\~передбачено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька дитини.\~Якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття.\~Якщо після\~досягнення повноліття\~найстаршою дитиною\~ніхто з\~батьків не\~звернувся до\~суду з\~позовом про\~визначення розміру\~аліментів на\~інших дітей,\~аліменти стягуються\~за вирахуванням\~тієї рівної\~частки,\~що припадала\~на дитину,\~яка досягла\~повноліття.\~Той із\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина,\~має право\~звернутися до\~суду із\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення аліментів\~у розмірі\~на одну\~дитину -\~однієї чверті,\~на двох\~дітей -\~однієї третини,\~на трьох\~і більше\~дітей -\~половини заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~більше десяти\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку\~на кожну\~дитину. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~\~ст.\~\~263\~ЦПК\~України,\~судове\~рішення\~повинно ґрунтуватися\~на\~засадах\~верховенства права,\~бути\~законним\~і обґрунтованим. Законним\~є\~рішення,\~ухвалене\~судом\~відповідно до\~норм\~матеріального\~права із\~дотриманням\~норм\~процесуального права. Судове\~рішення\~має\~відповідати завданню\~цивільного\~судочинства,\~визначеному\~цим\~Кодексом. При\~виборі\~і\~застосуванні норми\~права\~до\~спірних правовідносин\~суд\~враховує\~висновки щодо\~застосування\~відповідних\~норм права,\~викладені\~в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оскільки з\~досліджених доказів \~встановлено,\~ що неповнолітні\~ діти перебувають\~на утриманні\~позивача,\~зважаючи на\~ те,\~що суд\~ не може \~змінювати форму\~стягнення аліментів,\~ беручи\~ до уваги\~ потребу дітей \~в матеріальному\~забезпеченні та\~догляді,\~з урахуванням\~ згоди відповідача з позовом, а також обов`язку іншого\~з батьків,\~з ким\~проживають діти,\~ також брати\~участь в\~їх утриманні,\~суд вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~задоволенню, оскільки присуджені аліменти, в розмірі 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно, будуть достатніми для того, щоб забезпечити виконання батьківського обов`язку відповідача щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положень ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

Outcome: approved