Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою звернулась [PERSON], в якій просить визнати її сина, відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 3 у будинку № 27 по вул.Громова в м.Костянтинівка Донецької області, в якій вона є основним квартиронаймачем, посилаючись на те, що відповідача не проживає в ній більше двох років без поважних причин, не сплачує плату за користування жилим приміщенням та комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участі у спільному побуті. В звязку з тим, що відповідач добровільно не знімається з реєстрації, позивач вимушена сплачувати за додаткові комунальні послуги самостійно. Крім того, позивач бажає приватизувати житло. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що спірне житлове приміщення належить до державного житлового фонду. Вона є основним квартиронаймачем, а відповідач [PERSON] є її сином. У квартирі не проживає більше двох років, утриманням житла не займається. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, надала заяву, в якій просила судові витрати залишити за нею. Відповідач, згідно до ст. ст. 74 - 76 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, відомостей про причини неявки не надав. Враховуючи те, що позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, а належно повідомлений відповідач у судове засідання не зявився, суд на місці ухвалив провести заочний судовий розгляд на підставі тих доказів, що містяться у справі. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно обмінного ордеру № в/о 130 від 15.07.1983 р., виданого виконкомом Костянтинівської міської ради, копія якого додана до матеріалів справи, було надано дозвіл на вселення за обміном в квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу ІІ-БМ № 376786 (актовий запис № 45 складений 20 березня 1991 року райвідділом ЗАГС сел. Бричень) після розірвання шлюбу [PERSON] змінив прізвище на «Білокінь». Позивач у справі [PERSON], згідно її паспортних даних, є дружиною [PERSON] (шлюб зареєстровано 21.08.1995 р. в Костянтинівському ЗАГС), в квартирі [ADDRESS] зареєстрована з 28 лютого 1996 року. Згідно довідки № б/н від 27.11.2017 р. КП «СЄЗ» № 5, наданою Костянтинівською міською радою на адресу суду, позивач у справі [PERSON] є основним квартиронаймачем спірного житла на підставі рішення виконкому № 656 від 15.12.2010 року. Відповідач у справі [PERSON] син позивача, що підтверджується витягом № 00019113809 від 28.11.2017 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 770 від 25.07.1984 року [PERSON]. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації Костянтинівської міської ради за № 3526/09 від 09.10.2017 року відповідач у справі [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: квартира [INFO]. Свідки [PERSON], [PERSON], які проживають в [INFO] та є сусідками позивача, у судовому засіданні підтвердили факт, що відповідач [PERSON], в квартирі [ADDRESS] не проживає понад шість місяців, місце його перебування невідомо. З акту перевірки паспортного режиму від 07 вересня 2017 року, складеного паспортистом КП «СЄЗ» № 5 в присутності свідків, відповідач [PERSON] зареєстрований [INFO] з 19.12.2000 року та з квітня 2015 року фактично не проживає. Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімю за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщення без поважних причин понад шість місяців та на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. А отже, [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які були понесені ним при звернені до суду. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Outcome: approved