Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користування житловим приміщенням, зобовязання вчинити певні дії та відшкодування шкоди. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності належить квартира № 10 в будинку по вул. Вчительській (Калініна) № 30, що у м. Словянську на підставі свідоцтва про право власності від 09.11.1995 року. Дана квартира складається з однієї кімнати площею 16,3 кв. м., кухні площею 15,4 кв. м., коридору площею 12,9 кв. м. та веранди площею 5,1 кв.м. Поруч з квартирою позивача в цьому ж будинку розташована квартира № 11, в якій проживає відповідач. Вхід до квартири позивача здійснювався із крильця зі сходами, який є загальним місцем користування та веранди, що належить позивачу. Однак, впродовж 2016 року відповідач без її згоди здійснила самочинне перепланування та будівельні роботи, внаслідок яких було зруйновано крильце зі сходами, веранда, були демонтовані вхідні двері в квартиру позивача, в стіні коридору, яка є спільною з квартирою позивача та відповідача був улаштований новий дверний блок. Після цього відповідач самочинно зайняла належне їй приміщення коридору та фактично заволоділа цим приміщенням. Просить суд зобовязати [PERSON] звільнити зайняте приміщення, що є власністю позивача, не чинити їй та її підрядникам перешкод у здійсненні ремонту з відновлення пошкодженого відповідачем пошкодженого нерухомого майна, а також перешкод в користуванні, володінні та розпорядженні належним їй нерухомим майном та предметами, що відносяться до цього майна, а саме вхідними дверима, коридором пл. 12,9 м. кв., верандою пл. 5,1 кв. та стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 13850,0 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, спричинених їй та необхідних для здійснення відновлювальних робіт з метою повернення будівель і обладнання квартири у стан, який був до перепланування і перебудови. В судовому засіданні [PERSON] надала пояснення та зазначила, що вона проживає в даному будинку з 1977 року, квартира приватизована з 1999 року. В квартирі, де проживає відповідач раніше проживала [PERSON], яка померла. Після її смерті до цієї квартири вселився племінник [PERSON] та став проживати спільно з відповідачем. Коридор є її власністю та власністю Толкачової, яка там не проживає. Приблизно 7-8 років тому відповідач пробила двері саме в її частині коридору, пояснивши, що в неї розвалилося крильце .Вона була обурена, однак відповідач запевнила, що навесні вона зробить своє крильце та все переробить. До теперішнього часу відповідач перебудову не зробила, продовжує користуватися її коридором. Просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав. Просив задовольнити, надав пояснення аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, додатково пояснивши, що сума грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача це приблизна вартість ремонту для здійснення перебудови та усунення перешкод в користуванні власним коридором. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, за участі її представника [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, пояснила, що [PERSON] отримала дану квартиру у власність в такому вигляді, в якому вона є в теперішній час. Всі перебудови були здійснені попереднім власником. Відповідач згодна домовлятися з позивачем щодо встановлення певного порядку користування коридором або сплачувати кошти за користування. В задоволенні позову просить відмовити. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, у звязку з чим суд доходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 09 листопада 1995 року, виданого Словянською міською радою право власності на квартиру [ADDRESS] (4/50) належить позивачу [PERSON] Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], дана квартира складається з однієї кімнати житловою площею 16,3 кв.м., кухні площею 15,4 кв. м., коридору площею 17,9 кв. м. Згідно з актом комітету мікрорайону «Центр-2» м. Словянська від 27.09.2016 року на момент приватизації в коридорі квартири № 10 в будинку № 30 була наявна одна вхідні двері. Станом на 27.09.2016 року виявлена другі двері квартири № 11. Згідно з листом Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області № 9/22 від 07.02.2017 року Департаментом з виїздом на місце було проведено перевірку з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: вул. Вчительська м. Словянськ. За результатами перевірки встановлено, що [PERSON] виконані будівельні роботи з реконструкції квартири № 11 житлового будинку № 30 шляхом демонтажу ганку і закладці дверного блоку та улаштування нового дверного блоку, який розташовано в коридорі квартири № 10, що є порушенням п. 2 ч. 1 ст. 34, ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». З метою усунення порушень вимог законодавства [PERSON] надано припис № 6 від 23.02.2017 року, яким власника зобовязано усунути виявлені порушення. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується договором дарування від 18 лютого 2015 року, відповідач [PERSON] отримала в дар 6/100 часток двох житлових будинків з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, що відносяться до них, розташовані у м. Словянську Донецької області по вул. Калініна під номером 30, що складають квартиру № 11. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (Калініна), а відповідач власником квартири № 11 в даному будинку, при цьому всупереч волі власника позивача [PERSON], користується належним позивачу коридором. Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог [PERSON] суд виходить з наступного. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном ( ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, виходячи з наведених вище законодавчих приписів та встановлених обставин справи, суд доходить до висновку, що вимоги позивача в частині усунення перешкод в користуванні та розпорядженні належним їй нерухомим майном та звільнення самовільно зайнятого приміщення коридору підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що змістом права власності є володіння, користування та розпорядження майном, суд вважає, що, відповідачем чиняться перешкоди позивачу у розпорядженні та користуванні майном та жодним чином не порушується її право володіння квартирою. Отже, вимога позивача щодо усунення перешкод у володінні майном задоволенню не підлягає. Крім того, в своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що внаслідок протиправних дій відповідача їй спричинена матеріальна шкода, розмір якої становить 13850,00 грн. Посилаючись на ст.ст. 1166, 1192 ЦК України просить стягнути дану суму грошових коштів з відповідача. Однак, суд вважає, що такі вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах Закону виходячи з наступного. Частиною 1 статті 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Під матеріальною шкодою слід розуміти майнові чи інші грошові збитки, спричинені юридичній або фізичній особі чи їх майну. На підтвердження наявності спричинення шкоди позивач посилається на ту обставину, що відповідач всупереч її волі встановила в коридорі вхідні двері в свою квартиру. Розмір відшкодування позивачем визначається відповідно до укладеного між нею та ПП [PERSON] договором на виконання послуг № 06/04-12 р від 07.04.2017 року в сумі 13350,00 грн. Однак, як встановлено в судовому засіданні, дані кошти позивачем сплачені не були, тобто в теперішній час збитків вона не понесла, у звязку з чим суд доходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні даної вимоги у звязку з її необґрунтованістю та передчасністю. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Крім того, при подачі позовної заяви позивачем були сплачений судовий збір в розмірі 1280,00 грн., у звязку з чим, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial