Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернулися [PERSON] та [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - квартирою. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали кожен окремо заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до суду не з'явився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, просили постановити рішення згідно норм чинного законодавства. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], відповідно до Свідоцтва про приватизацію житла [NUMBER] виданого 28.12.2012 року виконкомом Жовтневої районної у місті ради.( а.с.12). Після приватизації квартири позивачами, вони зареєстрували у вищевказаній квартирі відповідача [PERSON], який доводиться позивачу [PERSON] зятем. При цьому він не проживав у квартирі та не вселявся в неї, реєстрація йому була потрібна для працевлаштування і для реєстрації шлюбу із дочкою позивачки [PERSON] Користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою [PERSON] та [PERSON] не можуть, оскільки там зазначений зареєстрованим [PERSON] (а.с. 22-23). На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані позивачі [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] на якого нараховуються всі комунальні послуги та експлуатаційні витрати, всі ці обставини ставлять позивачів у скрутне становище, до того ж перебування його на реєстраційному обліку в їх квартирі чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їм квартирою. Згідно до статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з грудня 2012 року, враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON], в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 107,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial