Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 11.09.2020 року звернулось Моторно (транспортне) страхове бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову зазначається, що 01.04.2018 року з вини [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ д.н.з. [NUMBER] в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль Nissan д.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим відшкодування шкоди власнику автомобіля Nissan д.з. [NUMBER] було здійснене МТСБУ. Скориставшись правом регресної вимоги, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 39\~742,68 грн. та вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належний чином, подав заяву до суду в якій просив провести судове засідання за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Датою складання цього судового рішення є\~18.03.2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.04.2018 року о 17 годині 45 хвилин в м. Одесі на вул. Овідіопольська сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) ВАЗ д.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , 2) Nissan д.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Вина [PERSON] у вказаному ДТП підтверджується Постановою Малиновського районного суду м.\~Одеси від 30.05.2018 року у справі №521/6320/18, яка набрала законної сили 11.06.2018 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Транспортним засобом Nissan д.з. [NUMBER] на момент ДТП керував [PERSON] на підставі довіреності від 26.06.2017 року, відповідно до якої [PERSON] уповноважив [PERSON] на управління і розпорядження транспортного засобу Nissan д.з. [NUMBER] , як на теторії Республіка Молдова, так і на території інших держав. Дана обставина вбачається з копії довіреності від 26.06.2017 року (мовою оригіналу) та копії перекладу довіреності на російську мову. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача на автомобіль, за н.з. [NUMBER] , не була застрахована, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ станом на 01.04.2018 року. 06.04.2018 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про вчинення ДТП з метою отримання відшкодування завданих збитків пошкодженням транспортного засобу Nissan д.з. [NUMBER] . МТСБ України здійснило відшкодування [PERSON] матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу Nissan д.з. [NUMBER] у розмірі 39\~742,68 грн., на підставі Довідки МТСБ України №1 від 23.07.2018 року та Наказу №7739 від 10.08.2018 року, що підтверджується копією платіжного доручення №992422 від 13.08.2018 року. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тобто із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладені на нього законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Доказів підтвердження протилежного відповідач суду не надав. Частиною 1\~ст.\~1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Будь-яких заперечень чи доказів на спростування обставин справи відповідачем до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ до відповідача про відшкодування шкоди в розмірі 39\~742,68 підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9799035 від 05.08.2020 року. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір у розмірі 2\~102,00\~грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved