Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Личківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, складається із земельної частки (паю). За життя мати позивача залишила заповіт від 15 травня 2001 року, в якому вказала позивача як спадкоємця земельної частки (паю) частини житлового будинку, а [PERSON] заповідала житловий будинок з господарськими будівлями. Позивач своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки не знав про наявність заповіту, який ввесь час знаходився у відповідача - [PERSON] . Після того, як позивач знайшов заповіт та правовстановлюючі документи звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 19.11.2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском звернення із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] . Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача - Личківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надіславши заяву в якій прохає розглянути справу в їхню відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до заповіту від 15 травня 2001 року, посвідченого секретарем Бузівської сільської ради, який зареєстрований в реєстрі за № 83, [PERSON] вказала позивача як спадкоємця земельної частки (пай), [PERSON] спадкоємцем житлового будинку та господарських споруд (а. с. 14). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Позивач, 19 листопада 2019 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а. с. 27). Постановою нотаріуса від 19 листопада 2019 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 8). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

Outcome: approved