Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачка з 15.07.2011 року є власником житлового будинку [ADDRESS] згідно спадкового договору від 17.04.2007 року. В 1987 році донька позивачки [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який у 1988 році був зареєстрований за вказаною адресою де родина дочки і проживала. В 2003 році відповідач [PERSON] разом зі своєю дружиною за власним бажанням виїхали з будинку позивачки, забрали з собою усі свої речі та уїхали на заробітки до Російської Федерації. З того часу [PERSON] неодноразово телефонував до позивачки та казав, що більш вертатися до України та до Слов'янська не збирається. Даних про місто проживання відповідача у позивачки немає, з його слів він мешкає та працює у м. Москва. [PERSON] не перешкоджала у доступі до свого будинку відповідачу, який у 2003 році добровільно виселився і вивіз усе належне йому майно з її будівлі, тобто добровільно змінив своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення та з цього приводу втратив право користування її домом з зазначеного часу. Позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання субсидії, вона усі комунальні платежі за домівкою та податки сплачує сама. У зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку, розташованому у [ADDRESS]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяв, відповідно до якої просила розглянути справи без його участі, за участю її представника [PERSON] Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні пояснення, якими обґрунтовуються позовні вимоги [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Спадкового договору від 17.04.2007 року, [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS], про що органом реєстрації КП «БТІ» м. Слов'янська зроблено запис № 5020 в книзі № 33а-107, реєстраційний номер 18069618. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні Довідки Слов'янської міської ради від 23.04.2015 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту Комітету мікрорайону «Лимани» м. Слов'янськ від 22.04.2015 року, [PERSON], [INFO], в будинку за адресою [ADDRESS] не проживає з 2003 року, особистих речей в квартирі не має. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON] але фактично він за цією адресою не проживає з 2003 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved