Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та постійно користуються тепловою енергією, яку виробляє Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго». Свої зобов'язання по своєчасній сплаті послуг позивача, відповідачі не здійснюють. У зв'язку з чим заборгованість за надані послуги за період з 01 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року становить 4031, 63 грн. 27 лютого 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ №206/992/15 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON], [PERSON] Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року судовий наказ №206/992/15 про стягнення заборгованості за теплову енергію з [PERSON], [PERSON] скасовано. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за отриману теплову енергію. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та додатково зазначила, що відповідачі частково сплатили заборгованість і вона на теперішній час становить 2949,09 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав частково в розмірі 2949,09 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, причини неявки суду не повідомляла. Суд, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» по забезпеченню тепловою енергією. Необхідні платежі відповідачі на користь позивача не здійснюють, у зв'язку із чим за період з 01 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року вони мають заборгованість, яка становить 4031, 63 грн. Станом на 20 жовтня 2015 року відповідачі частково погасили заборгованість перед позивачем і вона відповідно до розрахунку складає 2949,09 грн. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. В ст. 67 Житлового Кодексу України зазначено, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, оскільки відповідачі повністю своїх зобов'язань по сплаті послуг позивача не виконали, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 2949,09 грн. Разом з цим судом встановлено, що позивач звертався до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про видачу судового наказу. 27 лютого 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ №206/992/15-ц про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з [PERSON], [PERSON] у сумі 4031, 63 грн., судового збору у розмірі 121,80 грн. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2015 року заява [PERSON] про скасування судового наказу задоволена та судовий наказ №206/992/15-ц про стягнення заборгованості за теплову енергію з [PERSON], [PERSON] скасовано. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 99 Цивільного процесуального кодексу України у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача з відповідачів понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в розмірі 121,80 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, які зараховані до суми судового збору за подання теперішньої позовної заяви, в розмірі 121,80 грн., а всього судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial