Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - ЖБК №174 «Спорт» про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності у порядку спадкування. Позивачка у судове засідання не з'явилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд встановити факт належності права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 28,1 кв.м.; визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 28,1 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]; визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином. Причину неявки у судове засідання суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивачки є визнання права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS], а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є чоловіком позивачки - [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] помер На час смерті згідно виписки ЖБК № 174 «Спорт» від 03.10.2014р. [PERSON] був зареєстрований і проживав за адресою: 49087, [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї № 173 ЖБК № 174 «Спорт» від 30.10.2014 у вказаній квартирі зареєстровані: позивачка - [PERSON] та відповідачка - [PERSON]. Померлий [PERSON] був членом кооперативу ЖБК № 174 «Спорт» та сплатив свій пай - вартість квартири [ADDRESS] у сумі 5 280 рублів (45 936 грн.), що підтверджується довідкою, виданою ЖБК № 174 «Спорт» від 03.10.2014 року за вих.№154, заборгованості не мав, проте вчасно оформити правовстановлюючі документи не встиг. 08 квітня 2015 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] була розглянута заява позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та видано постанову № 1268/02-31 від 08.04.2015 року, в якій було зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], оскільки у спадкоємиці відсутні документи, які підтверджували б право власності померлого на спадкове майно. Згідно даних технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], вказана квартира загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 28,1 кв.м., складається з: 1 - коридор, площею 8,5 кв.м.; 2 - житлова, площею 10,4 кв.м., З - кладової, площею 1,7 кв.м., 4 - ванної, площею 2,0 кв.м., 5 - туалету, площею 1,1 кв.м., 6 - кухнею, площею 7,1 кв.м., 7 - житловою, площею 17,7 кв.м., І - балкона, площею 0,7 кв.м., II - лоджії, площею 1,7 кв.м. Тому, посилаючись на п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори зазначила, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документі щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, заповідати, обмінювати, задавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Так, частиною 3 статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає його власником. Право власності на житлову площу після виплати паю отримує тільки член кооперативу. При цьому кооперативна квартира є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить у його приватну власність як фізичної особи. За змістом ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Нормами ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом вимог ст. ст. 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1268, 1269 ЦК України право власності може набуватися особою - спадкоємцем в порядку спадкування за законом. Так, згідно ч. 1 ст. 1220 та ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою та приймається, зокрема, шляхом подання заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття, і належить спадкоємцеві з часу її відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця. За змістом норм ст. ст. 181, 182 ЦК України та ст. ст. 2-5, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на нерухоме майно, до якого належить і квартира, підлягають обов'язковій державній реєстрації, та відповідно до вимог ст.3 цього Закону виникає з моменту такої реєстрації, а підставою для її проведення, зокрема, є рішення суду, яке набрало законної сили, і яким визнано за особою право власності. При цьому здійснення такої реєстрації при зверненні особи і поданні нею необхідних документів є обов'язком для відповідного державного органу, на якого законом покладено функції з проведення державної реєстрації прав власності осіб на нерухоме майно. Також статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відповідно довідки ЖБК № 174 «Спорт», від 03.10.2014 [PERSON] виплатив в повному обсязі вартість квартири загальною площею - 50,9 кв.м. - 5 280 руб., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Кооперативна квартира є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить у його приватну власність як фізичної особи (ч. 3 ст. 384 ЦК України зазначає, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає його власником»). Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації і виникає з моменту такої реєстрації. У той же час, відповідно до раніше діючого ЗУ «Про власність» право власності члена житлового кооперативу на квартиру дійсно виникало з моменту виплати паю і не вимагало реєстрації. Разом з тим, навіть у випадку, якщо пай був виплачений тоді, коли реєстрація прав на нерухомість не була обов'язковою на даний момент без державної реєстрації виникають проблеми при оформленні спадщини на незареєстровану квартиру. Відповідно до абз. 2 п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За таких обставин позовні вимоги у частині встановлення факту належності права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 28,1 кв.м. та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 50,9 кв.м., житловою - 28,1 кв.м. знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачкою не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], що є підставою для відмови позивачці у задоволенні позову у цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у сумі 700 грн.

Outcome: partial