Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] є матір'ю померлої [PERSON], яка з 16 липня 2004 року по 03 березня 2009 року проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу 11 листопада 2008 року [PERSON] проживала з матір'ю до самої її смерті [INFO] року. З лютого 2016 року відповідач оформив пенсію по втраті годувальника та забрав дочку [PERSON] проживати до себе. Проте з серпня 2017 року [PERSON] не бажає проживати разом з батьком та його новою сім'єю. Таким чином з серпня 2017 року до грудня 2017 року відповідач отримував пенсію по втраті годувальника, проте коштів дитині не давав, життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись та приймати участь у її вихованні. [PERSON] проживає разом з позивачкою, яка забезпечує онуці гідні умови проживання. Позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача, призначити її опікуном та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання з'явилася. Підтримала позовні вимоги. Навела пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач до суду не прибув, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району як орган опіки та піклування [PERSON] у судове засідання з'явилася, надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.280 ЦПК України розглянути справу заочно. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 32, матір'ю являється [PERSON], батьком - [PERSON] Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 11 листопада 2008, видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 478, брак між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до свідоцтва про смерть, яке видане Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 40, [PERSON] померла [INFO] року. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов родини неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою : [ADDRESS] 29 січня комісія перевірила житлово-побутові умови родини, яка складається з бабусі [PERSON], [INFO] та дитини [PERSON] Згідно з результатами перевірки, квартира зі зручностями, дитині створені усі умови для навчання, відпочинку та сну, порушень санітарно-гігієнічних умов не встановлено. Батька з вересня 2017 року не бачили, не відвідує збори у школі, не приймає участі у житті дитини. Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки це відповідає інтересам дитини (висновок №05/01-27/0959 від 25.09.2018 року). [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до неповнолітньої доньки, права та інтереси якої повинні бути захищені у встановленому законом порядку. У частині встановлення опіки просять відмовити у зв'язку з чинним законодавством про встановлення опіки та піклування. Згідно з поясненнями [PERSON] від 12.09.2018 року, надані до відділу по Дніпровському районну служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, з серпня 2017 року вона проживає з бабусею, [PERSON], батько фінансово не забезпечує її, станом здоров'я не цікавиться. Згідна з позбавленням батьківських прав батька. У відповідності до вимог ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п.15 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються с дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідач, після переїзду дитини до позивачки, життям доньки не цікавився, матеріально не допомагав, дитину не відвідує, не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний розвиток. За таких обставин позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку на малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування,і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Згідно п. 22, ч. 1 п. 24, ч. 1 п. 35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини»: -п. 22 «Рішення про надання статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської чи районної у місті ради за місцем походження такої дитини за поданням служби у справах дітей. У рішенні зазначаються прізвище, ім'я, по батькові дитини, дата народження, обставини, за яких вона залишилась без батьківського піклування, документи, які підтверджують ці обставини, та форма влаштування дитини». -ч. 1 п. 24 «Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям: 1) батьки яких позбавлені батьківських прав, що підтверджується рішенням суду». -ч. 1 ст. 35 «Після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім'ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу)». Зважаючи на чинне законодавство України, опіка (піклування) встановлюється після набуття дитиною статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Статус дитини, позбавленої батьківського піклування буде наданий рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради (на сесії), після надання всіх документів (свідоцтва про смерть матері, рішення суду про позбавлення батька батьківських прав, яке набрало законної сили). В частині встановлення опікуна слід відмовити Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України таЗакону України «Про охорону дитинства», особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку щодо утримання дітей і тому, одночасно із позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача може вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини на користь особи, яка буде законним опікуном, або установи (закладу), на утримання якої буде перебувати дитина, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про стягнення аліментів, на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн. щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: partial