Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа без самостійних вимог - приватний нотаріус Івано-Фанківського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса, що не підлягає виконанню. Позивач в позові посилається на те, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] було вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення з позивача суми заборгованості на користь відповідача. З цього приводу за заявою стягувача (відповідача) приватним виконавцем 25.02.2021 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (виконавче провадження № 64630683). Ні виконавчий напис нотаріуса, ні постанову про відкриття виконавчого провадження позивач не отримав. Про вчинення виконавчого напису нотаріуса позивач дізнався у день затримання авто (арешт майна) лише 14.09.2021 р. Позивач зазначає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, то не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] анульовано. Позивач ніколи не укладав з відповідачем договорів, заборгованості позивача перед відповідачем не існує. Тобто здійснивши виконавчий напис, нотаріус не перевірив та не впевнився, що заборгованість, щодо якої кредитор просив вчинити виконавчий напис, є безспірною. Крім цього, між позивачем та ТОВ «Просто Фінанс» 09 листопада 2011 року за даним договором в судовому порядку вже стягнута заборгованість, що підтверджується рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, яке було винесено по справі № 2-2563/11. Отже ТОВ Просто Фінанс» фактично не було відступлено право вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором. Відповідач звертався до суду з заявою про стягнення з позивача суми заборгованості, але рішенням від 06.03.2019 р. в задоволенні позовних вимог відмовлено. У зв`язку із наведеними обставинами позивач прохає визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача надано до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис № 129, у зв`язку із заборгованістю [PERSON] за кредитним договором № 02015508242 від 25 вересня 2008 року, на підставі якого стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 162 900 грн. 73 коп. (а. с. 9). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до п. 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 р. № 296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Виходячи з вимог законодавства, виконавчий напис може бути виданий лише за умови, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості та за наявності доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивачем було отримано вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат». За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та доведеними, такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved