Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулось АТ «Альфа - Банк» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 240940,68 грн., яка складається з 156981 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом, 24814,57 грн. заборгованості по відсоткам, 55544,48 грн. заборгованості по комісії та 3600 грн. заборгованості по штрафам. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Між позивачем та відповідачем укладена угода про надання особистого кредиту № 501029390 від 23.05.2018 року (далі Договір), на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 199370 грн. зі сплатою 13.99% річних строком на 48 місяців Відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів за користування кредитом належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась вищезазначена заборгованість та нараховані відсотки, комісія і штраф. Ухвалою суду від 29.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено справу розглядати без виклику учасників справи та без проведення судового засідання. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, що підтверджується направленою на його останню відому адресу місця проживання, поштовою кореспонденцією (ухвала, копія позовної заяви) з штриховими ідентифікаторами № 7100100820137, яке повернулось до суду не врученим та оголошенням про розгляд справи від 09.09.2020 року, розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву, у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі відповідач не надав, заяв та клопотань також не подавав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір у формі анкети заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» від 23.05.2018 року та Оферти на укладення угоди про надання кредиту № 501029390 від 23.05.2018 року, згідно умов якої, сума кредиту складає 199370 грн., процентна ставка 13,99% річних, строк кредиту 48 місяців. Комісійна винагорода за користування кредитом складає: а) за надання Кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті на укладення Угоди без ПДВ; б) за обслуговування Кредиту 2,10% від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку (пункт 1 Оферти). Згідно розрахунку заборгованості за кредитом відповідач користувався кредитними коштами та має заборгованість перед позивачем. Вирішуючи питання\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 156981,63 грн., стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 24814,57 грн. та стягнення заборгованості за комісією в розмірі 55544,48 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до графіку платежів, що міститься в Додатку №1 до Угоди про надання кредиту, відповідач позичальник повинен щомісячно в період сплати надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж, для погашення заборгованості по Кредитному договору, сплачувати відсотки та комісію) до 23.04.2022 в сумі 9633,85 грн. на місяць, а з 24.04.2022 по 23.05.2022 - 9633,81 грн. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено,\~що до\~загальних витрат\~за споживчим\~кредитом включаються:\~доходи кредитодавця\~у вигляді\~процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до графіку платежів та розрахунку заборгованості, відповідач отримав та користувався грошовими коштами в сумі 199370 грн. Згідно розрахунку заборгованості відповідач з 23.07.2020 року не здійснює щомісячні платежі та не виконує умови договору. Відповідно до графіку платежів [PERSON] мав повернути позивачу тіло кредиту в сумі 199370 грн., однак згідно розрахунку заборгованості сплатив лише 42388,37 грн., тому за ним утворилась заборгованість за тілом кредиту в сумі 156981,36 грн. (199370 42388,37 = 156981,63 грн.). Заборгованість за відсотками станом на 15.07.2020 становить 24814 грн. 57 коп., за комісією -55544,48 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства позовні вимоги в частині стягнення 156981 грн. 63 коп. боргу за кредитом, 24814 грн. 57 коп. боргу по сплаті процентів за користування кредитом та 55544,48 грн. боргу за комісією, підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення заборгованості по сплаті штрафу в розмірі 3600 грн., суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Анкета заява та оферта на укладення угоди про надання кредиту від 23.05.2018 року, що укладені між позивачем та відповідачем не містить умов, щодо відповідальності [PERSON] за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати штрафу, тому позовна заява не містить доказів, що сторонами погоджені умови нарахування штрафу за порушення грошового зобов`язання. Крім того, у графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, зазначені умови кредитування, згідно яких кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем без забезпечення. Згідно з частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Інших доказів, на підтвердження правомірного нарахування штрафу позивачем не надано. Таким чином вимоги позивача про стягнення заборгованості зі сплати штрафу в розмірі 3600 грн. задоволенню не підлягають. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягненню з відповідача на користь позивача 156981 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом, 24814,57 грн. заборгованості за відсотками та 55544,48 грн. заборгованості за комісією. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial