Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] , про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 100800,00 грн., та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 05.09.2018 р. з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes» д/н [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «КІА» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.11.2018 р., у скоєнні ДТП відповідача визнано винним. На дату скоєння ДТП, згідно Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була, у зв`язку з чим заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Тому, власник пошкодженого автомобіля, [PERSON] , з метою отримання відшкодування звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. У зв`язку із настанням події, передбаченої п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснив регламентну виплату у розмірі 100000,00 грн., внаслідок пошкодження т/з «КІА» д/н [NUMBER] . Крім того, витрати на встановлення розміру збитку склали 800,00 грн. Оскільки, МТСБУ здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив шкоду, представник позивача просив суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 100000,00 грн., витрати на встановлення розміру збитку у розмірі 800,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн. Представник позивача, який діє на підставі довіреності, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. (а. с. 32 - 33) Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи, у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування, в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, круглу печатку та діє на підставі статуту. МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Судом встановлено, що 05.09.2018 р. з вини [PERSON] , який керував автомобілем «Mercedes» д/н [NUMBER] , була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «КІА» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.11.2018 р., у скоєнні ДТП відповідача визнано винним. (а. с. 5) Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача. Також, судом встановлено, що згідно Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована не була, у зв`язку з чим заподіяна ним шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. (а. с. 6) Після настання ДТП [PERSON] звернувся із заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України з метою отримання відшкодування. (а. с. 7, з.б.) Наказом заступника Генерального Директора МТСБУ № 3216, від 02.04.2018 року, на рахунок [PERSON] було здійснено регламентну виплату у розмірі 100000,00 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно довідки № 1, від 14.03.2019 року, про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. (а. с. 12, з. б.; 13) Крім того, витрати позивача на встановлення розміру збитку склали 800,00 грн. Згідно із ст. 3, 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники, страховики, особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, МТСБУ та потерпілі. Положеннями ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ст. 509 ч. 1, 2 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частиною 1, п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. За змістом ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25 грудня 2013 року, у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу, у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування, до неї, у межах фактичних витрат, від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] .. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір у справі складає 2102,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду та підлягають стягнення з відповідача (а. с. 1). За таких обставин, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми сплаченого страхового відшкодування, у розмірі 100000,00 грн., витрати на встановлення розміру збитку у розмірі 800,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн

Outcome: approved