Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 23.04.2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області померла [PERSON] , яка залишила 19.07.1988 року на ім`я позивача заповіт, посвідчений секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно якого заповіла їй житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою [ADDRESS] . Також 28 листопада 2000 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого земельну ділянку на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серія ВН № 0215490 теж заповіла позивачу. Заповіти не змінено та не скасовано. Особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, передбачених ст. 1241 ЦК України, після смерті спадкодавця відсутні. Зокрема, після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 89754 грн., та земельна ділянку площею 2,4390 га, кадастровий номер 0523183000:02:002:0130, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 958057 від 05.06.2007 року. Звернувшись до державного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Вінницької області Манус В.В. з метою оформлення спадкових прав, позивачу було відмовлено та роз`яснено, що необхідно оформляти спадщину в судовому порядку. Вказані обставини стали й підставою звернення до суду [PERSON] із даним позовом про визнання за нею права власності на житловий будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 2,4390 га, кадастровий номер 0523183000:02:002:0130, для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, яка знаходиться на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 958057, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 17.05.2018 року. Ухвалою суду від 17.05.2018 року провадження у справі було зупинено до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, до вступу у справу спадкоємців майна померлого спадкодавця. Розпорядженням в.о. керівника апарату Глухоти П.Ю. № 23 від 30.07.2020 року був призначений повторний автоматизований розподіл судових справ на підставі наказу 21-к від 29.07.2020 та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів». Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між судцями Оратівського районного суду Вінницької області 31.07.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В. Ухвалою суду від 06.08.2020 року справу прийнято до розгляду судді Климчука С.В., провадження у справі поновлено та з урахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 17.09.2020 року. 17.09.2020 року розгляд справи було відкладено на 22.10.2020 року. Ухвалою суду від 22.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 141/439/18 та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2020 року. 18.11.2020 року за клопотанням позивача та у зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 26.11.2020 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 26.11.2020 року, не з`явилася. Натомість, 26.11.2020 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 26.11.2020 року, без її участі, яку зареєстровано канцелярією суду 26.11.2020 року за № 1920/20 Вх. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Кметюк О.В., будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 26.11.2020 року не з`явився. При цьому, 26.11.2020 року подав до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні, призначеному на 26.11.2020 року, без його участі, яку зареєстровано канцелярією суду 26.11.2020 року за № 1918/20 Вх. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач - Новоживотівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. Відзиву відповідачем не подано, однак, 26.11.2020 року до суду подано заяву про розгляд справи без участі представника Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, яку зареєстровано канцелярією суду 26.11.2020 року за № 1921/20 Вх., та в якій остання позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи той факт, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з цим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2018 рок. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина нерухоме майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] , вартістю 89754 грн., та земельної ділянки площею 2,4390 га, кадастровий номер 0523183000:02:002:0130, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, яка належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 958057 від 05.06.2007 року. В довідці № 181 від 20.03.2020 року, виданій виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, зазначено, що відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Новоживотівської сільської ради № 2 за 2016 - 2020 роки, номер об`єкта погосподарського обліку 0129-1, померла [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області, на день смерті [INFO] була зареєстрована в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем, не значиться. Окрім цього, згідно довідки № 182 від 20.03.2018 року, виданої виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, станом на 15.04.1991 р., житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] особовий рахунок № 130 відноситься до розряду колгоспного двору, в якому була прописана і проживала [PERSON] , що, в свою чергу, вбачається із записів погосподарської книзги № 2 за 1991-1995 рр. Згідно заповіту від 19.07.1998 року, посвідченого секретарем виконкому сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області Хом`ячук Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 15, [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований в селі Новоживотів Оратівського району Вінницької області заповіла [PERSON] . Також згідно заповіту від 28.11.2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Новоживотівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області Хом`ячук Т.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 128, [PERSON] земельну частку (пай) по сертифікату серія ВН №021549, виданому на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 19.12.1996 року № 286 заповіла [PERSON] . При цьому, як вбачається із листа відділу в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.04.2018 року № 54/0-0.31-73/131-18, взамін сертифіката на право на земельну часку (пай) серії ВН № 0215490, який належав [PERSON] , який зареєстрований 12.03.1996 року за № 185 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по Новоживотівській сільській раді КСП «Промінь» с. Новоживотів - видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958057 на ім`я [PERSON] на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 05.06.2007 року за № 010701700213. 07.06.1973 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 07.06.1973 року зроблено запис за № 124. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] (свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] ). [INFO] народилась [PERSON] , в графі «Батько» запис « [PERSON] », в графі «Мати» запис « [PERSON] », що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.11.1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 06.11.1993 року зроблено запис за № 24. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Згідно довідки № 695 від 19.11.2020 року, виданої виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , є єдиним спадкоємцем по заповітах після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , а/з про смерть № 8 від 13 березня 2018 року. Заповіти посвідчені Новоживотівською сільською радою та зареєстровані в реєстрі за № 15 від 19 липня 1988 року та за № 128 від 28 листопада 2000 року. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, листом в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК Манус В.В. № 204/01-16 від 10.09.2020 року [PERSON] поінформовано, що відомості щодо заведення спадкової справи на майно померлої [INFO] [PERSON] відсутні, крім того склад спадкового майна, зазначеного в заповітах, не відповідає належному [PERSON] майну на день відкриття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду. Згідно листа в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. вих. № 176/01-16 від 12.08.2020 року, спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася та відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61282362 від 12.08.2020 р. інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1267, ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове нерухоме майно після смерті [PERSON] . Однак, у зв`язку з невідповідністю складу спадкового майна, зазначеного в заповітах, належному [PERSON] на день відкриття спадщини, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується листом в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК Манус В.В. № 204/01-16 від 10.09.2020 року, яким [PERSON] поінформовано, що відомості щодо заведення спадкової справи на майно померлої [INFO] [PERSON] відсутні та рекомендовано звернутись до суду. При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом ні нотаріусом, ні судом не встановлено. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна, після померлої [PERSON] , той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володіла та користувалася спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла за життя здійснити реєстрацію права власності на житловий будинок та внести відповідні зміни до заповіту щодо земельної частки (паю), заповіла його [PERSON] , а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved