Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за порушення зобовязання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2015р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину вартості автомашини LEXUS RX 350, 2008 року виготовлення д/н [NUMBER], чорного кольору у розмірі 210 000 грн. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист, який предявлено до виконання до ВДВС в Малиновському районі, та згідно довідки ВДВС за весь час відповідачем було сплачено лише 16927,27 грн., останній раз сплата боргу здійснилася 21.08.2017р. У звязку з не виконанням зобовязання, утворилась заборгованість, а тому інфляційні витрати за період з 17.10.2016р. по 30.08.2017р. становить 31401,10 грн. та три проценти річних за період з 17.10.2016р. по 30.08.2017р. становить 5195 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2015р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину вартості автомашини LEXUS RX 350, 2008 року виготовлення д/н [NUMBER], чорного кольору у розмірі 210 000 грн. Згідно листа Малиновського відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області від 21.08.2017р. повідомлено, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження № 50125826 з примусового виконання виконавчого листа № 521/10377/15-ц, виданого Малиновським районним судом м. Одеси від 04.02.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в розмірі 210 000 грн., станом на теперішній час борг сплачено частково, на депозитний рахунок Відділу перераховано кошти в розмірі 16924,27 грн., залишок заборгованості станом на 21.08.2017р. становить 193072,73 грн. Відповідно до рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 21 березня 2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму інфляційних та трьох процентів річних за час прострочення в загальному розмірі 12439,62грн. та судовий збір в сумі 551,20грн. Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 ч.ч.1,5 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Що стосується заявлених вимог про стягнення з боржника трьох процентів річних та інфляційних за відповідні періоди прострочення виконання зобов'язання, а саме за період з 17.10.2016р. по 30.08.2017р., позивач надала суду відповідні розрахунки, згідно яких: суми інфляційних та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов'язання становлять відповідно 31401,10 грн. та 5195,34 грн. У суду не викликають сумніви, щодо розрахунку наданого позивачем. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved