Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В процесі розгляду справи представником позивача до Малиновського районного суду м. Одеси було подано заяви про виключення Моторного (транспортного) страхового бюро України та Приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз», з числа відповідачів та про зміну предмету позову від 25.03.2019 року (а.с. 108), у зв`язку з чим, Моторне (транспортне) страхове бюро України та Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», було виключене з числа відповідачів по вказаній справі, а позовні вимоги пред`явлені до [PERSON] позивач просив задовольнити у повному обсязі, а саме: стягнути з [PERSON] 22227,41 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 1500,00 грн. вартості проведених експертних досліджень; 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди; 1409 грн. 60 коп. судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 09.10.2016 року о 10 год. 50 хв. у м. Одесі на перехресті вулиць 25-ї Чапаївської Дивізії та Гайдара відбулась ДТП за участю автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] , що належить [PERSON] , внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року по справі № 520/14044/16-п винною у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення та пошкодження вищезазначених транспортних засобів визнано [PERSON] , яка на час ДТП мала договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Європейський Страховий Союз», поліс АЕ № 7710766. Як вказує позивач, посилаючись на звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.09.2017 р. № 9438 (а.с. 51), виконаного СПД [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого йому, як власнику автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] , складає 22227,41 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] складає 51 559, 95 грн.. За проведення зазначеної оцінки та надання звіту позивачем було сплачено суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] 1500,00 грн.. Позивач зазначив, що до пред`явлення вимог до [PERSON] він звертався до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з вимогами виплати страхового відшкодування, а саме:11.10.2016 року з повідомленням про ДТП; 23.03.2017 року заяви про виплату страхового відшкодування; 21.07.2017 року претензії про виплату страхового відшкодування. Проте, не отримавши жодної відповіді від ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та, як наслідок страхового відшкодування, дізнавшись про анулювання Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ліцензії ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, у тому числі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виключення ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з Державного реєстру фінансових установ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, позивач був змушений пред`явити позовні вимоги в повному обсязі до [PERSON] . Також,позивач зазначив, що він переніс сильні хвилювання за близьких членів родини позивача, у тому числі за неповнолітню дитину, які в момент ДТП знаходились в салоні автомобіля, а також у зв`язку з неможливістю протягом тривалого часу відновити автомобіль та відшкодувати завдані збитки, позивач зазначив, що пережив великий стрес, моральне пригнічення, які спричиняли постійний поганий настрій та створювали дискомфорт у повсякденному житті всієї сім`ї і спричиняло суттєвих душевних страждань, а тому зазначав про заподіяння йому винними діями [PERSON] моральної шкоди, яку він оцінив у 5000, 00 грн.. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з [PERSON] 22227,41 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 1500,00 грн. вартості проведених експертних досліджень; 5000,00 грн. відшкодування моральної шкоди; 1409 грн. 60 коп. судових витрат. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності, про що надав заяву від 24.07.2019 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 09.10.2016 року о 10 год. 50 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота» д/з [NUMBER] , рухалась в м. Одесі по вул. 25-ї Чапаївської Дивізії, де, під час руху через перехрестя з вул. Гайдара, сталося зіткнення з автомобілем «Тойота» д/з [NUMBER] , в результаті якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 року по справі № 520/14044/16-п, [PERSON] визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, наявність вини в діях [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 09.10.2016 року, доказуванню не підлягає, оскільки зазначена обставина встановлена Постановою Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2016 р. по справі № 520/14044/16-п. Пошкоджений автомобіль «Тойота» д/з [NUMBER] належить [PERSON] . На час вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий Союз», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АЕ №7710766. 11.10.2016 року водієм, що керував належним позивачу транспортним засобом, [PERSON] було повідомлено ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про вказану дорожньо-транспортну пригоду. Повідомлення було прийнято 11.10.2016 року працівником Департаменту страхування ПрАТ «Європейський Страховий Союз» Одеського регіону Харламовим Р [PERSON] С. 25.10.2016 року, суб`єктом оціночної діяльності з боку ПрАТ «Європейський Страховий Союз» Бурмістром В.В. було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] та складено Акт огляду колісного транспортного засобу. Так, згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.09.2017 р. № 9438 (а.с. 51), виконаного СПД [PERSON] , вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] , складає 22227,41 грн., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота» д/з [NUMBER] складає 51559, 95 грн.. За проведення зазначеної оцінки та надання звіту позивачем було сплачено суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 20.09.2017 року (а.с. 50). Судом також встановлено, що з боку позивача до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з вимогами виплати страхового відшкодування було подано наступні документи: 11.10.2016 року повідомлення про ДТП (а.с. 36); 23.03.2017 року заяви про виплату страхового відшкодування (а.с. 38); 21.07.2017 року претензії про виплату страхового відшкодування (а.с. 39); Однак, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не здійснило виплату Позивачу страхового відшкодування і не надало жодної відповіді на звернення позивача. Судом встановлено, що відповідно до Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 29.08.2017 року № 3620, з 29.09.2017 року, ліцензії ПрАТ «Європейський Страховий Союз» (що видані розпорядженнями Нацкомфінпослуг від 12.01.2016 №№ 54, 55 та Держфінпослуг від 28.07.2011 № 469, від 13.09.2005 № 4588, від 27.10.2011 № 647, від 21.03.2006 № 5507, від 26.12.2006 № 6566, від 03.11.2005 № 4852, від 18.08.2006 № 6114, від 22.04.2010 № 342) на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на послуги у сфері страхування, в частині проведення конкретних видів страхування, у тому числі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є анульованими та, як наслідок, Розпорядженням від 12.10.2017 року № 4061 постановлено виключити ПрАТ «Європейський Страховий Союз» з Державного реєстру фінансових установ, а також анулювати свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № 411 від 02.08.2005 року. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП), покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка регулюється ст. 619 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. Статтею 619 ЦК України визначено, що до пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. У зазначених спірних правовідносинах основним боржником є ПрАТ «Європейський Страховий Союз» в межах лімітів своєї відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з [PERSON] , яка в свою чергу є особою, яка несе субсидіарну відповідальність. Проте, частиною 2 ст. 619 ЦК України встановлено, що, якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Вказане також зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц. Згідно ч. 4 ст. 619 ЦК України, особа, яка несе субсидіарну відповідальність, повинна до задоволення вимоги, пред`явленої їй кредитором, повідомити про це основного боржника, а у разі пред`явлення позову, подати клопотання про залучення основного боржника до участі у справі. У разі недотримання цих вимог особою, яка несе субсидіарну відповідальність, основний боржник має право висунути проти регресної вимоги особи, яка несе субсидіарну відповідальність, заперечення, які він мав проти кредитора. З урахуванням вищевикладеного, [PERSON] не позбавляється права на пред`явлення до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» регресної вимоги про відшкодування суми, яка мала бути виплачена вказаною страховою компанією в межах лімітів своєї відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Водночас, за змістом ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ч. 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що порушення Правил дорожнього руху відповідачем, знаходиться в безпосередньому причинному зв`язку із заподіянням матеріальної шкоди майну позивача, а тому вимоги про стягнення 22 227,41 грн. відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню. Водночас, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. При цьому, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Отже, суд приходить до висновку про відшкодування моральної шкоди, у розмірі 5000,00 грн.. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з урахуванням задоволення позову у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають витрати, понесені позивачем, у зв`язку з оплатою судового збору, у розмірі 1409, 60 грн. (а.с. 1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved