Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява представника відповідача адвоката Усатенка В.Ю. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн у цивільній справі № 699/1035/20 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування заяви подано договір про надання професійної правничої допомоги, додаткова угода до цього договору, акт приймання-передачі та квитанція до прибуткового касового ордеру. Про дату, час та місце розгляду заяви учасники справи були повідомлені належним чином, проте у судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.09.2021 відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Під час ухвалення рішення стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3600,00 грн. Рішення суду у частині стягнення витрат на правничу допомогу ґрунтувалося на тому, що відповідач отримав правничу допомогу, яка полягала в опрацюванні адвокатом позовної заяви та складанні відзиву на позов, наданні відповідачу правової інформації, консультацій та роз`яснень з питань надання кредиту банком, оформлення кредитного договору, порядку виконання кредитного договору. Загальна вартість наданих правничих послуг склала 3600,00 грн., що було підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому розмір гонорару за представництво інтересів відповідача в суді, а також розмір витрат на проїзд до суду, додатковою угодою встановлено не було. Під час судового засідання з розгляду цивільної справи 02.09.2021 представник відповідача пояснив, а відповідач підтвердив, що на момент укладання додаткової угоди від 15.07.2021 судове засідання у справі ще не було призначено, тому не було підстав для прогнозування такої послуги як участь у судовому засіданні та для її оплати. Перед видаленням суду до нарадчої кімнати представник відповідача заявив про намір подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення докази на підтвердження додатково понесених позивачем витрат на правничу допомогу, пов`язаних з участю у судовому засіданні. Заява про ухвалення додаткового рішення була подана у встановлений законом строк. До заяви подано докази на підтвердження названих витрат. Так, з договору про надання професійної правничої допомоги від 11.04.2021 вбачається, що адвокатське об`єднання «Усатенко і Усатенко» взяло на себе зобов`язання в інтересах клієнта [PERSON] надавати останньому професійну правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а клієнт зобов`язувався сплатити грошову винагороду (гонорар), а також фактичні витрати. Пунктом 4.1. вказаного договору передбачено, що розмір, порядок обчислення гонорару, підстави для його зміни, порядок його сплати визначаються додатковою угодою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, у тому числі гонорару адвоката, складається детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідний для надання правничої допомоги. До заяви про ухвалення додаткового рішення додано додаткову угоду від 06.09.2021 до вищевказаного договору про надання професійної правничої допомоги від 11.04.2021. З пункту 1 додаткової угоди вбачається, що загальна вартість професійної правничої допомоги становить 4000,00 грн, яка складається з гонорару за представництво інтересів клієнта в суді у фіксованому розмірі 3000,00 грн, а також фіксованих витрат на проїзд до суду у розмірі 1000,00 грн. На підтвердження понесення вказаних додаткових витрат заявником надано розрахунок від 06.09.2021 до договору про надання професійної правничої допомоги від 11.04.2021, з якого вбачається що між сторонами погоджена фіксована оплата у розмірі 3000,00 грн за представництво адвокатом інтересів [PERSON] в судових засіданнях Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області. Кількість таких засідань у розрахунку не зазначено. Крім того, у розрахунку погоджено фіксований розмір витрат на проїзд адвоката для участі у судовому засіданні у сумі 1000,00 грн. З акта приймання-передачі від 06.09.2021 вбачається, що Адвокатське об`єднання виконало взяті на себе зобов`язання по наданню професійної правничої допомоги, а клієнт (відповідач) прийняв виконання на суму 4000,00 грн та зауважень не має. З квитанції № 127 до прибуткового касового ордера від 06.09.2021 вбачається, що відповідач оплатив вартість послуг вищевказаного адвокатського об`єднання у розмірі 4000,00 грн. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Як зазначено вище, при ухваленні рішення у справі 02.09.2021 судом вирішено стягнути з позивача на користь відповідача судові втрати у розмірі 3600,00 грн. Проте ці стягнуті витрати не враховували витрати відповідача, пов`язані з участю його представника у судовому засіданні. Представник відповідача - адвокат Усатенко В.Ю. - 02.09.2021 брав участь у судовому засіданні та здійснював представництво інтересів відповідача. Така послуга була оцінена відповідачем та його адвокатом у розмірі 3000,00 грн. разом з тим, суд звертає увагу, що судове засідання у справі було лише одне, а в розрахунку зазначена фіксована вартість за участь у кількох засіданнях, хоча їхня кількість і не зазначена. Крім того, суд бере до уваги, що з позивача вже було стягнуто на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3600,00 грн. Сама по собі участь у засіданні не передбачала опрацювання нових документів та доказів, формування правової позиції у справі, надання нових доказів тощо. Також суд звертає увагу, що вартість послуги щодо участі у судовому засіданні була встановлена сторонами вже після ухваленні рішення у справі, а саме 06.09.2021. Тобто на момент підписання додаткової угоди сторони достеменно знали, що рішенням суду відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог, отже розуміли, що понесені судові витрати підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заявлена вартість послуги з участі у судовому засіданні у розмірі 3000,00 грн. є неспівмірною як зі складністю цієї послуги, так і з часом, затраченим адвокатом на її виконання. Ураховуючи, що рішенням суду вже стягнуто з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 3600,00 грн. додаткове стягнення витрат у розмірі 4000,00 грн. буде також неспівмірним з ціною позову. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що стягнення з позивача на користь відповідача витрат, понесених останнім у зв`язку з участю його адвоката у судовому засіданні у розмірі 1000,00 грн. буде домірним складності цієї послуги та витраченому на її надання часу. Щодо вимоги про стягнення витрат на проїзд адвоката для участі у судовому засіданні у сумі 1000,00 грн. суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки ці витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, а встановлення розміру таких витрат у фіксованій сумі не передбачено законодавством. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заяву представника відповідача слід задовольнити частково та постановити додаткове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача додатково понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Outcome: partial