Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом. Вказував, що відповідно до ч. 1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Згідно ч. 1, 5 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Так, 07.04,2014 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/2527/13-а (набрала законної сили 18.04.2014 року) було задоволено його адміністративний позов та зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука (далі - відповідач) обчислити та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік, на виконання якої відповідач нарахував кошти в сумі 829 гри. 77 коп. Отже після винесення у вищевказаній справі постанови, їх правовідносини, щодо виплати за судовим рішенням, трансформувалися у зобов'язальні правовідносини, а оскільки зобов'язання зводиться до сплати грошей, то воно є грошовим зобов'язанням. В той же час, відповідач не виконав зобов'язання по сплаті боргу, а тому наявні підстави для стягнення з нього інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми за період прострочення. Так, сума інфляційних втрат простроченого зобов'язання за період з 01.05.2014року по 31.12.2014року становить 143 грн. 87коп. Три проценти річних від простроченої суми за період з 18.04.14 року по 31.12.14 року становлять 17 грн. 60 коп. Просив стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь, за період прострочення грошового зобов'язання в сумі 829 грн. 77 коп. з 01.05.2014 року по 31.12.2014 року, інфляційні втрати в сумі 143 грн. 87 коп. Стягнути з Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука на його користь, за період прострочення грошового зобов'язання в сумі 829 грн. 77 коп. з 18.04.2014 року по 31.12.2014 року, 3% річних від суми боргу в сумі 17 грн. 60 коп. Позивач просив справу розглянути без його участі. У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. 07.04.2014 року постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/2527/13-а (набрала законної сили 18.04.2014 року) було задоволено адміністративний позов [PERSON] та зобов'язано виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука обчислити та виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати за 2011 рік, з урахуванням виплаченої суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2011 рік. Постановою відділу примусового виконання рішень від 02.06.14 року було відкрито виконавче провадження. Постановою від 11.09.14 року виконавче провадження закрито. В постанові головний державний виконавець вказав, що рішення суду від 07.04.14 року є рішенням зобов'язального характеру, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії, виконати яке без участі боржника неможливо. Відповідно до ст.625 ч.2 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, враховуючи, що постанова суду від 07.04.14 року є рішенням зобов'язального характеру, за яким боржник зобов'язаний вчинити певні дії, виконати яке без участі боржника неможливо, а відтак відсутнє грошове зобов'язання в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed