Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 28 листопада 2018 року із вказаним позовом звернулася позивач [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 1/2 витрат, а саме 4552 грн. від 9103,17 грн. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 09 листопада 2011 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2011 року до повноліття дитини. [PERSON] сума аліментів ніяким чином не покриває витрати по утриманню дитини. Щомісяця витрати на утримання доньки [PERSON] складають з урахуванням харчування, гуртка танців, оплату на курси англійської мови в сумі 2500 гривень, крім того донька часто хворіє, має хронічні захворювання які лікуються в дитячій лікарні «ОХМАТДИТ». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що він брав участь у додаткових витратах на дитину, кожного місяця він виплачував аліменти в більшій сумі ніж визначено за рішенням суду, що підтверджується запереченням з додатками до нього. Заслухавши сторони, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовна вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого виконкомом Термахівської сільської ради Іванківського району Київської області 09 лютого 2010 року, позивач та відповідач мають спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). 15 листопада 2011 року Іванківським районним судом Київської області видано виконавчий лист по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якого із [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 600 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 26 жовтня 2011 року до повноліття дитини (а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Звертаючись до суду із позовом про стягнення з відповідача витрат на дитину в розмірі 4 552 гривні, позивач обґрунтовувала цей розмір тим, що це половина від її витрат, які вона зробила на утримання спільної з відповідачем доньки в 2017 році, свідченням чого є платіжні документи (а.с. 14-15). Згідно зі\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Тобто, обов'язок по утриманню дитини покладено як на батька так і на матір. При цьому не встановлено, що в більшому розмірі повинен утримувати дитину той з батьків, який має більший розмір доходів, чи проживає окремо від дитини. Законодавством фактично встановлено рівні обов'язки, а отже як відповідач так і позивач повинні фінансово утримувати свою дитину в рівних частинах. Як визнано сторонами під час судового засідання, відповідач сплачував аліменти на утримання їх спільної доньки за рішенням суду в повному розмірі, та не має заборгованості. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті заяви, поясненнях учасників справи, їх представників. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Із доданих відповідачем до відзиву платіжних документів, які не спростовувалися позивачем, вбачається, що відповідач в червні 2017 року придбав дочці канцтовари, рюкзак та сарафан на загальну суму 1 320 гривень (а.с. 42), тобто брав участь в додаткових витратах, окрім аліментів. Із матеріалів справи також вбачається, що за пять місяців 2017 року відповідач перевів позивачу грошові кошти в розмірі 9\~800 гривень (а.с.43-54), в той час як за рішенням суду про стягнення аліментів за пять місяців він повинен був сплатити позивачу аліменти у розмірі 3000 гривень. Тобто, відповідач лише за пять місяців 2017 року взяв участь в додаткових, витратах на утримання спільної із позивачем доньки в розмірі 8\~120 гривень (9800-3000=6800+1320=8120). Крім того, як визнано у судовому засіданні сторонами, відповідач протягом 2018 року сплачував позивачу аліменти не в розмірі 600 гривень, як це зазначено в рішенні суду про стягнення аліментів, а в розмірі 1000 гривень щомісячно. Тобто, відповідач за вісім місяців 2018 року брав участь в додаткових, витратах на утримання спільної із позивачем доньки в розмірі 3200 гривень (400*8=3200). Таким чином із наведених обставин вбачається, що відповідач у 2017 році виконав свій обовязок по участі в додаткових витратах позивача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, доведений розмір яких не перевищує 8\~120 гривень, надміру сплачених відповідачем позивачу в 2017 році. При прийнятті рішення, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що вона у звязку із навчанням доньки англійської мови, відвідуванням гуртка танців та харчуванням витрачає 2500 гривень на місяць, у звязку із не доведенням належними доказами цих витрат (не надано договори та платіжні документи). На підставі ст. ст.\~141,\~180,\~185 СК України,

Outcome: dismissed