Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя та різні характери. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені та примирення не можливе. В судове засідання позивач не зявилася. Через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] Також зазначила, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 17 квітня 2015 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON] буде проживати з нею. Відповідач також не зявився в судове засідання, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з 17 квітня 2015 року. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина [PERSON] буде проживати з матірю. Судом встановлено, що сторони одружені з 18.02.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 220418, виданого Амур - Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 18.02.2012 року, актовий запис № 73. Позивач та відповідач мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії I-КИ № 393042, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпроптеровській області, 17.05.2012 року, актовий запис № 488. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть з 17.04.2015 року, між ними відсутня взаємна допомога, відбулась втрата почуттів та поваги, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 220418, виданого Амур - Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 18.02.2012 року, дошлюбне прізвище позивача є Байрамова. З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача необхідно задовольнити, присвоївши їй дошлюбне прізвище.\~\~\~\~ Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved