Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON].(далі - заявник), з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Головне Управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області. В обґрунтування заяви [PERSON] вказала, що у 2001 році на підставі державного акту серії [NUMBER] від 20 грудня 2001 року, вона отримала в постійне користування земельну ділянку площею 4, 781 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заявник мала намір зареєструвати своє право приватної власності на земельну ділянку у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. При зверненні до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області вона отримала відповідь : що відповідно до ст.. 55 ЗУ « Про землеустрію» технічна документація із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, в тому числі згоду власника земельної ділянки , для земель державної та комунальної власності-органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на відновлення меж земельної ділянки користувачем. В наданому Держгеокадастру на розгляд державному акті серії [NUMBER] від 20 грудня 2001 загальною площею 4, 781 га, яка розташована на території Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області не правильно зазначено ім'я заявника. Дана помилка була допущена, ще у рішенні Петрівської сільської ради Петропавлівського району №138 від 12.03.2001 року, що підтверджується Архівним витягом вих.. №180 від 31.07.2018 року. Відповідно до паспорта громадянина України, ім'я заявника « [PERSON]», а в державному акті зазначено « [PERSON]», зазначена невідповідність унеможливлює її право на звернення до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області для внесення даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] виданого 16.06.1956 року Любешівським бюро РАГС, її ім'я записано російською мовою « [PERSON]». Згідно картки платника податків виданої 21.10.2011 року Петропавлівською МДПІ ім'я заявника записане як « [PERSON]». Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1206208472018 від 04.06.2018 року її ім'я записане як « [PERSON]». Згідно до довідки БП-155/0-0.24-157/141-18 від 21.06.2018 року відділу у Петропавлівському районі Головного управління. Враховуючи вищенаведене, заявнику рекомендували звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В судовому засіданні заявник заяву підтримала , прохає її задовольнити. Заінтересована особа по справі належним чином повідомлена, про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, клопотань про перенесення слухання справи від неї не надходило. Вислухавши свідків, [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що знають заявника, як « [PERSON]», підтвердили, що вона має у приватній власності земельну ділянку, яку вона отримала як працівниця колгоспу. Вислухавши заявника,свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з оглядом на наступне. В судовому засіданні було встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 березня 1998 року ім'я заявника вказано - «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.06.1956 року Любешівським бюро РАГС, ім'я заявника записане російською мовою «[PERSON]». Згідно картки платника податків виданої 21.10.2011 року Петропавлівською МДПІ ім'я заявника записане як «[PERSON]». Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 1206208472018 від 04.06.2018 року ім'я заявника, записане як «[PERSON]». Згідно довідки БП-155/0-0,24-157/141-18 від 21.06.2018 року відділу у Петропавлівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області державний акт серії [NUMBER] від 20 грудня 2001 року дійсно виданий [PERSON]. А в державному акті, серії [NUMBER] від 20 грудня 2001 року, на підставі якого заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку площею 4, 781 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, її ім'я зазначено, як « [PERSON]», зазначена невідповідність унеможливлює її право на звернення до Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області для внесення даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Заявнику встановлення факту належності йому державного акту потрібно для оформлення права приватної власності на земельну ділянку. На підставі п. 6 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» міститься роз'яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Outcome: approved