Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

до суду звернувся[PERSON] з позовною заявою доГадяцької міської ради про визнання права власності. У позовній заяві позивач вказує, що у 2006 році його мати [PERSON] звернулась із письмовою заявою до Гадяцької міської ради з проханням надати їй дозвіл на будівництво гаража по [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 22.06.2006 матері надано дозвіл на будівництво гаража за вищевказаною адресою, який був збудований у 2008 році. [PERSON] померла [INFO] року, заповіт від її імені не посвідчувався. Протягом шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса Гадяцького РНО Заєць Н.М. 26 січня 2017 року на його ім'я видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0024 га, що розташована в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва індивідуального гаража. Він вирішив оформити документи на інше спадкове майно, зокрема на гараж, але нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право на спадщину, з тих підстав, що вказаний гараж не зданий в експлуатацію та не зареєстрований у реєстрі речових прав. Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради та третя особа приватний нотаріус Заєць Н.М. у судове засідання не з'явилися, направили до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Гадяцької міської радипро визнання права власності підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 22.06.2006 № 171-17 [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража з погребом на землях комунальної власності міської ради по [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 08.04.2008 № 98-3, на підставі заяви [PERSON], гаражу присвоєно адресу: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] померла, про що відділом ДРАЦС реєстраційної служби Гадяцького РУЮ у Полтавській області видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 117. Зі свідоцтва про народження позивача [PERSON], [INFO], слідує, що померла [PERSON], була його матір'ю. 01 листопада 2013 року приватним нотаріусом Заєць Н.М. заведена спадкова справа № 197/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON], про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заєць Н.М. від 06.07.2017 № 707/02-14, спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON] є її син - [PERSON], [INFO]. Інших заяв не надходило. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Гадяцького РНО Заєць Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.05.2017, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS] після смерті [PERSON], у зв'язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, а також відсутності відомостей у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права власності на гараж [ADDRESS] У технічному паспорті на гараж [ADDRESS] гараж, 2008 року побудови, позначений літерою А-1 загальною площею - 21,5 кв.м. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано не було, про що свідчить відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта від 13.12.2016. Судом встановлено, що на ім'я позивача [PERSON] 26 січня 2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Заєць Н.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано вказане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 0,0024 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Гадяцькою міською радою 15.02.2012 відповідно до рішення дев'ятої сесії шостого скликання Гадяцької міської ради Полтавської області 08 липня 2011 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 532040001000780. Цільове призначення земельної ділянки - для будівництва індивідуального гаража. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У пункті 3.2 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що право власності на об'єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім'я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва. Відповідно до п. 6 постанови пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». За змістом зазначених роз'яснень спадкоємець не позбавлений права звернутись із позовними вимогами про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва в порядку спадкування. Це узгоджується із частинами 3, 5 ст. 376 ЦК і нормами про поняття спадкування та склад спадщини (статті 1216, 1218 ЦК). Якщо право звернутися з вимогою про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва відповідно до чинного законодавства (частини 3, 5 ст. 376 ЦК) належало спадкодавцеві, воно також належить спадкоємцеві, який прийняв спадщину. У листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що рішення суду про визнання права власності на самочинно зведені будівлі та споруди за спадкоємцями має ґрунтуватись на оцінюванні наявних у матеріалах справи документів та інших доказів на підтвердження обставин, за наявності яких можливе задоволення таких вимог, зокрема: рішення компетентного органу про надання земельної ділянки для забудови; ступінь готовності самочинного будівництва; чи порушуються цим будівництвом права та законні інтереси інших осіб; в якому році було зведено самочинні будівлі; відповідність самочинно зведеної будівлі архітектурним, будівельним, санітарним, протипожежним правилам та нормам; наявність акта приймання (прийомки) в експлуатацію або сертифікату відповідності. За результатами проведення технічного обстеження об'єкта - гаража № 1 (літ. А1) загальною площею 21,5 кв. м, за адресою: [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації, недоліків, зокрема тріщин, відшарувань не виявлено, технічний стан будівлі добрий, про що зазначено у звіті № 14 про проведення технічного обстеження від 14.06.2017, затвердженого директором ПП МПТІЕ «Інвентаризатор». Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст. 182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] на гараж № 1 за адресою: [ADDRESS] Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved