Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовною вимогою про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування позову він вказав, що 06.03.2012 року він передав відповідачеві гроші в сумі 2308 ( дві тисячі триста вісім ) доларів США. На підтвердження факту передачі коштів вони уклали письмову розписку і вказали, що повернути борг відповідач зобов'язується до 30 квітня 2012 року за курсом 1 долар США = 8 грн., що становить 18464 гривні. Відповідач зобов'язався суму боргу повертати частками про що повідомляти Позивача. До дня звернення до суду сума боргу не повернута, Відповідач відмовляється добровільно виконувати зобов'язання по поверненню боргу. Позивач на підставі 526,533,610,1046,1047,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 3,15,109,118 ЦПК України, з метою захисту порушеного права, прохає суд задовольнити його позов. В судове засідання Позивач не з'явився, надав письмову заяву, прохає слухати справу в його відсутність. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що справа не підсудна суду першої інстанції через те, що вони з Позивачем підприємці, гроші він не брав, але мав борг перед Позивачем через понесені витрати на підприємницьку діяльність і тому, на його думку, спір повинен бути розглянутий в господарському суді. Не визнаючи позов, відповідач підтвердив, що розписку він підписав власноруч, бачив яка вказана сума боргу. Підтвердив, що дана сума не погашена на сьогоднішній день, він в рахунок боргу перераховував Позивачеві незначні суми на карточку. Прохає в задоволенні позову відмовити. Вислухавши Відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що справа підсудна даному суду, доводи Відповідача про те, що спір повинен розглядатися за нормами Господарьського кодексу суд вважає помилковими через те, що сторони по справі перебувають цивільно-правових правовідносинах. Стаття 11 ЦК України вказує, що підставою виникнення цивільних правовідносин договори та інші правочини. Між сторонами по справі дані правовідносини виникли після укладення договору позики у вигляді письмової розписки, яку вони уклали 06 березня 2012 року. На підставі договору у Позивача виникло право вимогати суму боргу, а у відповідача появився обов'язок повернути борг. Стаття 14 ЦК України передбачає, що Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 2. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. 3. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. 4. Особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Згідно умов розписки Відповідач - [PERSON] взяв гроші в борг у Позивача - [PERSON] в сумі 2300 доларів США по курсу 8 гривень та вказав, що гроші він використовує у особистих потребах і зобов'язався їх повернути до 30.04.2012 року частками про що повідомляти [PERSON] У зазначений термін відповідач борг повністю не повернув, тобто прострочив виконання грошового зобов'язання. Посилання відповідача на те, що 06.03.2012 року він фактично гроші від [PERSON] не отримував, безпідставні. Письмових доказів, які б свідчили про безгрошевість укладеного сторонами договору позики, [PERSON] суду не надав. Заперечення договору за його безгрошевістю шляхом показань свідків згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК не допускається, за винятком випадків вчинення кримінальне караних дій. Статья 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] суми боргу по розписках підлягають задоволенню, а саме у розмірі 18464 грн. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь індекс інфляції та 3% річних, при цьому суму заборгованості визначає за період з 30.04.2012 року по12.05.2014 року, за 742 доби . 3% від річних від суми 18464 гривні складають 553,92 гривні, 553,92 гривні : 365 х 742 = 1125,98 гривень. Суд погоджується з розрахунком, що за 742 дні 3% річних від суми боргу становить 1125,98 гривень. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, а з відповідача слід стягнути на користь позивачки заборгованість за розпискою та 3 % річних. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачки на користь [PERSON] підлягають витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень . На підставі викладеного та

Outcome: approved