Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON], зацікавлена особа - Ямпільський районний відділ земельних ресурсів Вінницької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт належності [PERSON], [INFO], яка померла [INFO], державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Ямпільської райдержадміністрації від 12 грудня 2003 року №304, зареєстрованого в книзі записів реєстрації актів державних актів за №77 від 05 жовтня 2004р; витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НБ-0504332802016, виданого 17.05.2016р. державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області. У своїй заяві [PERSON] посилається, на те, що [INFO]. померла її мати - [PERSON], та відповідно до заповіту [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,1121 га, яка розташована з адресою: Вінницька обл., Ямпільський район, Петрашівська сільська рада, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Звернувшись за отриманням спадщини до Комінтернівської районної державної нотаріальної контори, вона отримала листа з повідомленням про розбіжності, а саме: в витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НБ-0504332802016, виданому 17.05.2016р. державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області, прізвище, ім'я та по-батькові власника земельної ділянки зазначено «[PERSON]»; в державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданому на підставі розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації від 12.12.2003р. № 304, зареєстрованому в книзі записів реєстрації державних актів за № 77 від 05.10.2004р., зазначено що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано «[PERSON]»; у свідоцтві про смерть спадкодавця [NUMBER], виданому відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, прізвище, ім'я, по-батькові померлої зазначено «[PERSON]». В паспорті громадянина України прізвище ім'я по-батькові її матері зазначено «[PERSON]». Оскільки із-за даних розбіжностей заявник не може отримати свідоцтва про право власності за заповітом після її померлої матері, вона змушена звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, причини не явки не повідомляв. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO]. померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, наявна в матеріалах справи, яка є матір'ю [PERSON]. (а.с. 6) Відповідно до заповіту від 02.11.2000р. складеного [PERSON], остання заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON] (а.с. 9) Листом від 13.07.2016р. № 1272/02-14 Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] повідомлено, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,1121 га, яка розташована з адресою: Вінницька обл., Ямпільський район, Петрашівська сільська рада, кадастровий номер: [NUMBER], цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та в поданих нею правовстановлюючих документах вбачаються розбіжності в написанні прізвища, ім'я та по-батькові [PERSON], а саме в таких документах: в витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НБ-0504332802016, виданому 17.05.2016р. державним кадастровим реєстратором Управління Держгеокадастру у Комінтернівському районі Одеської області, прізвище, ім'я та по-батькові власника земельної ділянки зазначено «[PERSON]»; в державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданому на підставі розпорядження Ямпільської районної державної адміністрації від 12.12.2003р. № 304, зареєстрованому в книзі записів реєстрації державних актів за № 77 від 05.10.2004р., зазначено що Державний акт на право власності на земельну ділянку видано «[PERSON]»; у свідоцтві про смерть спадкодавця [NUMBER], виданому відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, прізвище, ім'я, по-батькові померлої зазначено «[PERSON]». (а.с. 10) Згідно паспорту громадянина України [PERSON], [INFO], зазначена як «[PERSON]». (а.с. 7) Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зазначене роз'яснення у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» кореспондується з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні прізвища, ім'я та по-батькові [PERSON], виникла в результаті описки (граматичної помилки) під час перекладу з російської на українську мову. Доводи заявника щодо зазначених правовстановлюючих документів не викликають у суду будь-яких сумнівів у суду. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved