Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 18.06.2020 року справаи прийнята до свого провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.05.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] .. Від шлюбу мають дитину, 2015 року народження. Вимоги обґрунтовані тим, що сімейне життя не склалось у зв`язку з різними поглядами на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові, спільне господарство не ведеться, з зими 2020 року проживають окремо. Тому вважає, що подальше спільне сімейне життя та збереження сім?ї не можливе, та прохає суд шлюб розірвати. Ухвалою суду від 08 липня 2020 року сторонам надавався термін для примирення строком три місяці. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій прохає розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовое засідання не з`явилась, надала заяву до суду в якій проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згідна. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 22.05.2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 217, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу у подружжя є дитина, донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). Фактично шлюбні відносини припинені, з зими 2020 року живуть окремо та своїми інтересами. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує. Відповідно до ст..110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст..112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст..113 Сімейного кодексу України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки відповідач позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 420.40 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved