Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого, після уточнення вимог просив суд визнати дії відповідача щодо корегування бази доходів позивача та зменшення розміру заборгованості перед ним із заробітної плати та компенсаційних виплат на суму 136 549,79гривень незаконними. Визнати протиправними та скасувати наказ відповідача № 53 від 29.09.2009року. Зобов'язати відповідача відновити в бухгалтерському обліку відповідача дані про заборгованість перед позивачем із заробітної плати та компенсаційних виплат на суму 136 549,79 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем з 17.07.1989 року по 22.06.2009 року на посаді ректора Промислової академії. 29.04.2013р. позивачем було отримано лис від відповідача за № 75, з якого вбачалося, що керівництво відповідача після звільнення позивача, видало наказ № 53від 29.09.2009р., відповідно до якого головним бухгалтером Кривич О.Б. було зменшено на суму 136 549,79грн. розрахункову базу доходів позивача. Дане зменшення заборгованості було здійснено на підставі висновків акту КРУ від 21.07.2009р. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, при цьому зазначила що відповідач ухиляється від сплати вказаних коштів, неправильно їх нараховував. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив застосувати строк позовної давності до вимог позивача передбачений ст.267 ЦК України, оскільки позивачем оскаржують ся накази, які були видані в 2009році. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст..116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення, якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Промисловою академією де займав посаду ректора, звільнений наказом № 110-Д від 22.06.2009 року. 29.04.2013р. позивачем було отримано лис від відповідача за № 75, з якого вбачалося, що керівництво відповідача після звільнення позивача, видало наказ № 53від 29.09.2009р., відповідно до якого головним бухгалтером Кривич О.Б. було зменшено на суму 136 549,79грн. розрахункову базу доходів позивача. Відповідно до ст.. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Зменшення заборгованості було здійснено на підставі висновків акту КРУ від 21.07.2009р. та листа КРУ від 04.08.2009року. Відповідно до Закону України « Про Державну контрольно - ревізійну службу України», акт КРУ не є документом прямої дії, він не встановлює і не визначає збитки, матеріальну шкоду, в акті фіксуються висновки ревізорів, які потім оцінюються відповідними правоохоронними органами з винесенням відповідних рішень. Старшим слідчим прокуратури Солом'янського району м. Києва відносно висновків щодо неправомірного нарахування заробітної плати позивачеві, винесена постанова від 24.10.2011р. про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину. Згідно листа - вимоги КРУ№26-16-16-16/10615 від 17.08.2012року не вбачається зобов'язань про проведення будь - яких корегувань чи зменшення розміру доходів нарахованих позивачу. Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні в частині позовних вимог, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності звернення з позовом до суду. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed