Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

До суду звернувся представник заявника [PERSON], адвокат [PERSON] з заявою у якій просить встановити факт, що [PERSON] [INFO], яка народилась у с. Луговий-Ізран Вятско-Полянського району Кировської області, померла у віці 86 років 30 листопада 2016 року в м. Луганську Луганської області, причина смерті хронична серцева недостаність ІІІ, дифуззний кардіосклероз. Свої вимоги мотивує тим, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження. 30 листопада 2016 року [PERSON] яка мешкала у м. Луганску провулок 1-й Трамвайний № 24 померла за вище вказаною адресою. Заявнику було видано медичне свідоцтво про смерть № 299 від 01 грудня 2016 року. Луганської міської полікліникою №8 так званою Луганською народною республикою. При зверненні до Станично-0Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заявнику у виданні свідоцтва про смерть було відмовлено, оскільки предявлений документ не відповідав вимогам що до наказу Міністерства охорони здоровя України. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутністю. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи, Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Заперечень проти заяви надано не було. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Як слід з копії паспорту заявник [PERSON] є громадянином України. (а.с.4) З свідоцтва про народження вбачається, що у заявника [PERSON] були батьки [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 6) Відповідно наданої копії паспорту [PERSON] було при житті громадянкою України. (а.с.5) За довідкою від 22 вересня 2015 року заявник [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. (а.с.7) З медичного свідоцтва про смерть № 299 від 01 грудня 2016 року яке видане Луганської міської поліклінікою №8 так званої Луганської народної республіки [PERSON] [INFO] померла 30 листопада 2016 року за місцем свого мешкання у [INFO] причина смерті хронична серцева недостаність ІІІ, дифуззний кардіосклероз. (а.с.9) Як вбачається з відмови у проведені державної реєстрації смерті, що була видана Станично-Луганським районним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області медичне свідоцтво про смерть має невідповідну форму, що до наказу Міністерства охорони здоровя України від 08 липня 2006 року № 545, зареєстрованого у міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Документ оформлений органом який розташований на території непідконтрольній українській владі і ставиться під сумнів легітимісті оформлення цього документу.(а.с.14) Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» Суд оцінює це лікарняне свідоцтво про смерть як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. За п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що він дійсно є рідним сином померлої [PERSON], яка померла на непідконтрольній території України, де була похована за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved