Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, згідно із якою 23.05.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області позивач з відповідачем зареєстрували шлюб за актовим записом № 46. В даному шлюбі у них народився донька [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, різні несумісні характери та погляди на життя, що у повсякденному житті призводило до прикрих непорозумінь, сварок, відповідач висловлювався в сторону позивача нецензурними словами та вчиняв фізичне насильство відносно неї, кожен з сторін живе своїм життям та своїми інтересами, подружні відносини між сторонами припинені з 11.10.2016 року, тому [PERSON] вважає, що подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним, суперечить її інтересам та інтересам дитини, та просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 23.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобровицького районного управління юстиції у Чернігівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 095162. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 176227 у [PERSON] та [PERSON] 18.12.2015 року народилася донька [PERSON]. Як вбачається з довідки № 371 від 09.10.2017 року, виданої виконавчим комітетом Сабарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, на утриманні [PERSON], [INFO], знаходиться її донька [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання малолітньої дитини немає. Відповідно до\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу було пред'явлено одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, які виразились в тому, що сімя фактично розпалась, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та дітей. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, сторони подружніх стосунків тривалий час не підтримують та не бажають поновлювати подружні відносини, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Спору майнового характеру між сторонами немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач при подачі до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплатила судовий збір в розмірі 640 грн та просить сплачені нею під час звернення до суду судові витрати стягнути з відповідача, тому суд в порядку ст. 88 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача\~ на користь позивача та в дохід держави судовий збір. Згідно п.79 рішення Європейського суду з прав людини (справа «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (Заява N 33949/02), відповідно до прецедентної практики Суду заявник має право на відшкодування витрат, тільки якщо буде доведено, що вони були необхідні та фактично понесені, а також є обґрунтованими за розміром. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved