Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , в якому він з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог зазначив, що від шлюбу з відповідачкою мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу зареєстрована та мешкає разом з ним. На даний час він повністю утримує дитину, забезпечує її всім необхідним для проживання і навчання, купує продукти харчування, одяг, взуття, ліки. Мати в утриманні дитини участі не приймає, незважаючи на те, що знаходиться в працездатному віці та має доходи. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. 06 липня 2016 року за вказаним судовим рішенням та відповідним виконавчим листом відкрито виконавче провадження № 51589525, про що його не було повідомлено у передбачений законодавством спосіб. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 червня 2020 року йому відмовлено в задоволенні позовних вимог про зміну місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON] . Станом на теперішній час йому нараховано заборгованість по аліментах в розмірі 49417 гривень 00 копійок, з чим він не згоден, оскільки весь цей час дитина проживає разом з ним, перебуває на його утриманні, мати участі в утриманні дитини не приймає. Окрім доньки, у нього утриманні перебуває дружина [PERSON] , яка знаходиться у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, син [PERSON] , 2020 року народження та син дружини від першого шлюбу [PERSON] , 2009 року народження. Позивач [PERSON] просить звільнити його від заборгованості по аліментах, стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 49417 гривень 00 копійок, судові витрати покласти на відповідачку. \~ \~ \~ \~ Ухвалою\~судді Красногвардійського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~02\~лютого 2021\~року позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особаЧечелівський\~відділ державної\~виконавчої служби\~у м.Дніпрі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості по аліментах передано для розгляду за підсудністю до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. \~ \~ \~ Ухвалою\~судді Костянтинівського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~від 18\~березня 2021\~року \~прийнято до\~розгляду позовну\~заяву [PERSON] \~до [PERSON] ,\~третя особаЧечелівський\~відділ державної\~виконавчої служби\~у м.Дніпрі\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Дніпро)\~про звільнення\~від заборгованості\~по аліментам та відкрито провадження у справі. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 травня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2021 року провадження у справі в частині позовних вимог про звільнення від заборгованості по аліментам за червень 2019 року в розмірі 2078 гривень 80 копійок закрито. Представник позивача адвокат Сергієвська А.Ю., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення, пославшись в обґрунтування своєї позиції на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року у справі № 204/5664/15-ц, яке набрало законної сили, визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] разом з матір`ю. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 квітня 2016 року у справі № 204/1575/16-ц малолітню дитину [PERSON] , 2012 року відібрано у батька [PERSON] та повернуто матері [PERSON] . Визнала, що після розірвання між ними шлюбу, дитина фактично проживає з батьком через неправомірну поведінку останнього, яка полягає в невиконанні вказаних судових рішень про визначення місця проживання дитини; про відібрання дитини у батька та повернення її матері. Через незаконну поведінку [PERSON] та невиконання ним судових рішень вона змушена була неодноразово звертатись до правоохоронних органів. Зазначила, що позбавлена можливості приймати участь у вихованні, утриманні своєї дитини та навіть у спілкуватися з нею, через перешкоди, який чинить колишній чоловік. Представник третьої особи - Чечелівського відділу державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] пояснили, що малолітня дитина [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами по справі та до теперішнього часу проживає з батьком [PERSON] , який її утримує, створив належні умови для проживання та розвитку, оплачує вартість відвідування дитиною гуртків та секцій. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачки, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.57), який розірвано на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2015 року (а.с.38-39). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.40). Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі № 204/564/15-ц від 18 грудня 2015 року, яке набрало законної сили 15 лютого 2016 року, визначено місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-15, 16-17). Постановою Донецького апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року залишено без змін рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у цивільній справі № 233/7319/19, яким відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , 2012 року та визначенні місця її проживання разом із батьком [PERSON] (а.с.18-22). Не зважаючи на існування вищезазначених судових рішень, [PERSON] з моменту розірвання шлюбу між сторонами по справі фактично мешкає разом із батьком [PERSON] та зареєстрована разом із ним за адресою: [ADDRESS] (а.с.42,44), що визнається відповідачкою по справі. [PERSON] навчається у 3-Б класі КЗО «СЗШ № 34» Дніпровської міської ради, що підтверджується довідкою від 25 березня 2021 року № 25 (а.с.85). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року у цивільній справі № 204/1436/19, яке набрало законної сили 03 грудня 2019 року, [PERSON] звільнено від сплати заборгованості по аліментах, стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з серпня 2015 року по червень 2019 року в розмірі 63083 гривні 38 копійок (а.с.7-9). Як вбачається з розрахунку, станом на 01 квітня 2021 року заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 204/5664/15 про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] за період часу з червня 2019 року по березень 2021 року становить 49417 гривень 00 копійок (а.с.86,94). Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2021 року провадження у справі в частині вимог про звільнення позивача від заборгованості по аліментам за червень 2019 року в розмірі 2078 гривень 80 копійок закрито; розмір заборгованості [PERSON] по аліментах за період часу з липня 2019 року по березень 2021 року становить 47338 гривень 20 копійок, що підтверджується розрахунком (а.с.86). Позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З пояснень представника позивача, відповідачки, допитаних свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~ досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що станом на час розгляду справи, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року в цивільній справі за № 204/5664/15-ц в частині визначення місця проживання дитини з матір`ю позивачем [PERSON] не виконане. Малолітня дитина [PERSON] в період з липня 2019 року по березень 2021 року фактично проживала з батьком - позивачем по справі та перебувала на його утриманні. З пояснень відповідачки [PERSON] вбачається, що в період з липня 2019 року по березень 2021 року вона не приймала участі в матеріальному утриманні дитини, у зв`язку із перешкодами, які чинить позивач. На переконання суду, фактичне проживання малолітньої дитини [PERSON] в період з липня 2019 року по березень 2021 року разом з батьком та перебування в цей період часу на його утриманні, є обставинами, які мають істотне значення та є підставою для застосування ч.2 ст.197 СК України - звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах, стягуваних за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 року на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за період з липня 2019 року по березень 2021 року у розмірі 47338 гривень 20 копійок. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Частиною 9 ст.141 ЦПК України передбачено, що \~у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Оскільки, на переконання суду, спір виник внаслідок неправильних дій позивача [PERSON] , а саме у зв`язку з невиконанням ним рішення суду про визначення місця проживання дитини з матір`ю, судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача [PERSON] повністю.

Outcome: approved