Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договорами позики. Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за період з 01 квітня 2013 року по 17 березня 2014 року між позивачем та відповідачем були укладені 12 договорів позики, а саме: - договір позики № 01/04 від 01 квітня 2013 року на суму 101 667,00 грн., строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/05 від 01 травня 2013 року на суму 101 667,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/06 від 01 червня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/07 від 01 липня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/08 від 01 серпня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/09 від 01 вересня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/10 від 01 жовтня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/11 від 01 листопада 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/12 від 01 грудня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/01 від 01 січня 2014 року на суму 42 672,00 грн., строком повернення до 01 березня 2014 року; - договір позики № 02/01 від 01 лютого 2014 року на суму 42 672,00 грн., строком повернення до 01 березня 2014 року; - договір позики № 03/01 від 01 березня 2014 року на суму 23 400,77 грн., строком повернення до 17 березня 2014 року. Проте, всупереч умовам укладених між сторонами у 2013 році договорів позики, [PERSON] у 2013 році повернув [PERSON] частину боргу: 192 865,88 грн., та заборгував, таким чином 309 172,12 грн. Всупереч умовам укладених між сторонами у 2014 році договорів позики, [PERSON] у 2014 році повернув [PERSON] частину боргу: 60 350,00 грн., та заборгував, таким чином 48 394,77 грн. За умовами зазначених договорів позики у разі прострочення повернення суми позичених грошових коштів, боржник зобов'язався сплатити позичальнику 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення. Оскільки на день звернення до суду з даним позовом відповідач зазначені грошові кошти у сумі 357 566,89 грн. не повернув позивачу, у зв'язку з чим [PERSON] просив суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 357 566,89 грн., пеню за прострочення повернення грошових коштів у сумі 2 910,65 грн.; інфляційні витрати у сумі 2 677,35 грн., та 3% річних від простроченої суми у розмірі 2 392,30 грн., а також судовий збір у сумі 3 655,48 грн. (а. с. 2-3). Представник позивача у судове засідання надав заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи - не заперечує (а. с. 34). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток з викликом у судові засіданні, проте конверти, адресовані відповідачу, були повернуті на адресу суду з приміткою за «закінченням терміну зберігання», у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що за період з 01 квітня 2013 року по 17 березня 2014 року між позивачем та відповідачем були укладені 12 договорів позики, а саме: - договір позики № 01/04 від 01 квітня 2013 року на суму 101 667,00 грн., строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/05 від 01 травня 2013 року на суму 101 667,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/06 від 01 червня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/07 від 01 липня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/08 від 01 серпня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/09 від 01 вересня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/10 від 01 жовтня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/11 від 01 листопада 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/12 від 01 грудня 2013 року на суму 42 672,00 грн. строком повернення до 30 грудня 2013 року; - договір позики № 01/01 від 01 січня 2014 року на суму 42 672,00 грн., строком повернення до 01 березня 2014 року; - договір позики № 02/01 від 01 лютого 2014 року на суму 42 672,00 грн., строком повернення до 01 березня 2014 року; - договір позики № 03/01 від 01 березня 2014 року на суму 23 400,77 грн., строком повернення до 17 березня 2014 року. Тобто, договори позики, укладені між сторонами у 2013 році, укладені на загальну суму 502 038,00 грн., у 2014 - на загальну суму 108 744,77 грн. Викладені обставини підтверджуються зазначеними договорами позики, копії яких наявні в матеріалах справи (а. с. 6-17). Судом також було встановлено, що за договорами позики, укладеними між сторонами у 2013 році, [PERSON] повернув [PERSON] з 502 038,00 грн. 192 865,88 грн., за договорами позики, укладеними між сторонами у 2014 році, [PERSON] повернув [PERSON] з 108 744,77 грн. частину боргу у сумі 60 350,00 грн. З розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви (а. с. 4-5) та інших матеріалів справи вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 11 квітня 2014 року за договорами позички № 01/07 від 01 липня 2013 року, № 01/08 від 01 серпня 2013 року, № 01/09 від 01 вересня 2013 року, № 01/10 від 01 жовтня 2013 року, № 01/11 від 01 листопада 2013 року, 01/12 від 01 грудня 2013 року, 01/01 від 01 січня 2014 року, 02/01 від 01 лютого 2014 року, 03/01 від 01 березня 2014 року становить 357 566,89 грн. Відповідно до п. 5 укладених між сторонами договорів у разі прострочення повернення позики [PERSON] зобов'язався сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення (а. с. 6-14), у зв'язку з чим Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу, приймаючи до уваги, що форма договорів укладених між сторонами відповідає вимогам ЦК України, а відповідач свої зобов'язання за договорами не виконав належним чином, суд вважає можливим стягнути на користь позивача з відповідача суму боргу за зазначеними договорами позички, у сумі 357 566,89 грн. Відповідно до п. 5 укладених між сторонами договорів у разі прострочення повернення позики [PERSON] зобов'язався сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення (а. с. 6-14), у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і в частині стягнення процентів за прострочення повернення заборгованості за договорами позички у сумі 2 910,65 грн., виходячи з наступного розрахунку: - заборгованість за договором позички № 01/07 від 01 липня 2013 року становить 35 462,12 грн., 0,01% від чого за період з 30 грудня 2013 року по 11 квітня 2014 року (101 день) складає 358,17 грн.; - загальна заборгованість за договорами позички № 01/08 від 01 серпня 2013 року, № 01/09 від 01 вересня 2014 року, № 01/10 від 01 жовтня 2013 року, № 01/11 від 01 листопада 2013 року, № 01/12 від 01 грудня 2013 року становить 213 360,00 грн., 0,01% від якої за період з 30 грудня 2013 року по 11 квітня 2014 року (101 день) складає 2 154,94 грн.; - загальна заборгованість за договорами позички № 01/01 від 01 січня 2014 року, № 02/01 від 01 лютого 2014 року становить 85 344,00 грн., 0,01% від якої за період з 01 березня 2014 року по 11 квітня 2014 року (40 днів) складає 341,38 грн.; - заборгованість за договором позички № 03/01 від 01 березня 2014 року становить 23 400,77 грн., 0,01% від чого за період з 17 березня 2014 року по 11 квітня 2014 року (24 дні) складає 56,16 грн. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, сума інфляційних витрат за період прострочення сплати боргу становить 2 677,34 грн., виходячи з встановленого на січень 2014 року індексу інфляції 100,2, на лютий 2014 - 100,6. Таким чином суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 2 910,65 грн. та інфляційних витрат у сумі 2 677,34 грн. У задоволенні вимог про стягнення 3% річних суд вважає за необхідне відмовити, оскільки ч. 2 ст. 625 ЦК України чітко визначено, що такі відсотки підлягають стягненню у випадку, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а в даному випадку п. 5 укладених між сторонами договорів встановлено, що у разі прострочення повернення позики [PERSON] зобов'язався сплатити [PERSON] пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення, вимоги про що були задоволені даним рішенням. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судового збору 3 631,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial