Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 20.04.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що з 1992 року до дня смерті, [INFO] , [PERSON] , [INFO] , користувався земельною ділянкою площею 0,5427 га, яка знаходиться за межами с. Якимівка в полі IV - 5 (ферма 1) на підставі рішення сесії Якимівської сільської ради від 1992 року. Вказана земельна ділянка передана йому у власність рішенням сесії Якимівської сільської ради з правом виготовлення державних актів від 06.02.2003 року. На вказану земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виготовили державні акти. Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 16.03.2016 року державні акти на право власності на земельну ділянку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визнано недійсними та скасовано. [PERSON] при житті не встиг виготовити державний акт на вказану земельну ділянку, так як [INFO] помер. Після смерті позивач є єдиним спадкоємцем за законом, так як доньки [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, про що написали заяву до нотаріуса. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на земельну ділянку площею 0,5427 га, яка знаходиться за межами с. Якимівка в полі IV - 5 (ферма 1) [PERSON] не має змоги, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Отже, [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,5427 га яка знаходиться за межами с. Якимівка Оратівського району Вінницької області в полі IV - 5 (ферма 1) в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 20.07.2021 року провадження у справі № 141/282/21 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 26.08.2021 року. Відповідач 1 [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву (Вх.№ 2470/21-Вх. від 26.08.2021 р.) про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідач 2 [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання, призначене на 26.08.2021 року не з`явилася. Натомість, від [PERSON] 25.08.2021 року на адресу Оратівського районного суду надійшла заява, в якій просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивача [PERSON] , розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.10.1972 року. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2019 року [PERSON] помер [INFO] в [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 124/01-16 від 18.06.2020 року Оратівська державна нотаріальна контора на усний запит [PERSON] , повідомляє, що згідно облікових даних Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області, [PERSON] є спадкоємцем на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] . Згідно довідки № 425 від 02.04.2008 року виданої відділом ресурсів у Оратівському районі про те, що земельній ділянці № [NUMBER] площею 0,5427 га, поле IV - 5 (ферма 1), яка розташована за межами населеного пункту с. Якимівка на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області присвоєно кадастровий номер: 0523180200:02:002:0257. Як вбачається з рішення 6 сесії 4 скликання Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 06.02.2003 року про затвердження технічної документації і погодження надання у власність для розширення особистих селянських господарств та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам с. Якимівка, сесія сільської ради вирішила затвердити технічну документацію зі складання державних актів на право власності на землю громадянам с. Якимівка. Внести часткові зміни у земельно-кадастрові документи у відповідності до фактичних розмірів, визначених в натурі (на місцевості) і надати у власність ділянки для ведення особистих селянських господарств. Видати державні акти на право власності на землю громадянам с. Якимівка згідно додатку. Список землекористувачів, доданий до рішення 6 сесії 4 скликання Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області від 06.02.2003 року свідчить, що під порядковим номером 11 в списку землекористувачів земельною ділянкою площею 0,5427 га с. Якимівка поле № IV - 5 (ферма 1) значиться [PERSON] . Згідно розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області № 206 від 09.04.2008 року про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність та виготовлення державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства із земель запасу на території Якимівської сільської ради надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність та виготовлення державних актів право власності на землю для ведення особистих селянських господарств земель запасу на території Якимівської сільської ради згідно додатку. Рекомендовано громадянам, вказаним у додатку до розпорядження замовити в землевпорядній організації, що має ліцензію на проведення землевпорядних робіт, розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність та виготовлення державних актів право власності на землю для ведення особистого селянського господарства. Визнано такими, що втратили чинність, розпорядження голови райдержадміністрації від 20.07.2005 року № 252, від 02.06.2003 року № 162. Відповідно до списку громадян, яким надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність та виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистих селянських господарств із земель запасу Якимівської сільської ради № 206 від 09.04.2008 року під порядковим номером 11 значиться [PERSON] земельна ділянка площею 0,5427 га с. Якимівка поле № IV - 5 (ферма 1). При цьому, рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у справі № 141/552/15-ц від 16.03.2016 року визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯК № 022238 від 13.02.2012 року на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області від 03.10.2011 року за № 399. Визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯК № 022241 від 06.02.2012 року на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області від 03.10.2011 року за №399. Визнано недійсним та скасовано державний акт серії ЯК № 022244 від 06.02.2012 року на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області від 03.10.2011 року за № 399. Згідно постанови в. о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 106/02-31 від 25.03.2021 року [PERSON] відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,5427 га, що розташована на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належну померлому [INFO] чоловікові [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 65723538 від 23.07.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] 24.01.2020 року заведена в Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. При цьому як вбачається з матеріалів справи її розпочато за заявою [PERSON] . Згідно заяви № 32 від 21.01.2020 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до заяви № 33 від 21.01.2020 року [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги на земельну ділянку площею 0,5427 га яка знаходиться за межами с. Якимівка Оратівського району Вінницької області в полі IV - 5 (ферма 1) кадастровий номер 0523180200:02:002:0257 після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в. о. державного нотаріуса Оратівської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 106/02-31 від 25.03.2021 року. Інші спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] відмовились. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя отримав у власність спірну земельну ділянку, на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачами, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як особа з інвалідністю другої групи, з врахуванням визнання позову відповідачами відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір по справі в загальному розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved