Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач), треті особи: приватний нотаріус Більмацького нотаріального округу [PERSON], Більмацька селищна рада Запорізької області; про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його батька [PERSON], який помер 20 червня 2016 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,31 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в смт Більмак Запорізької області, яка належала померлому на праві приватної власності, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЗП 010071, виданого Куйбишевською селищною радою Запорізької області 08 вересня 1997 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №934. Спадкодавцем на його імя був складений заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, крім земельної ділянки площею 5,1278 га, розташованої на території Куйбишевської селищної ради, заповідав йому. Вказану земельну ділянку його батько заповів [PERSON] Крім нього та [PERSON] інших спадкодавців немає. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено, оскільки він не надав витяг з державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. На заяву позивача про видачу Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки відділом у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 17.02.2017 року №Т-32/0-10/6-17 повідомлено, що на момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку І-ЗП №010071 від 08.09.1997, виданого на імя [PERSON], поземельна книга не відкривалась. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1225 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за собою право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій повідомив про визнання позовних вимог в поновному обсязі. Треті особи у судове засідання також не прибули, подали заяви про розгляд справи без їх участі, у якій повідомили про відсутність заперечень проти позову. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2\~ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог частини другої\~статті 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20 червня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №356975 виданим 22.06.2016 Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки площею 0,31 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території смт Більмак, яка належала померлому на праві приватної власності, згідно державного акта про право приватної власності на землю серії І-ЗП 010071, виданого Куйбишевською селищною радою 08 вересня 1997 року на підставі рішення виконкому вказаної ради №200 від 12.12.1996. Як слідує з матеріалів спадкової справи №81/2016 до майна померлого 20.06.2016 [PERSON], спадкоємцями є позивач та [PERSON] Згідно заповіту складеного [PERSON] 13.06.2013, посвідченого секретарем Комиш-Зорянської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, спірну земельну ділянку площею 0,31 га останній заповів позивачу. З постанови приватного нотаріуса Більмацького районного нотаріального округу у Запорізькій області від 10.03.2017 про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ним не надано витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За повідомленням Відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 17.02.2017 року Т-32/0-10/6-17 управління немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку оскільки, на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Поземельна книга не відкривалась. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за заповітом отримати у спадщину майно, що належало його батькові, однак позбавлений цього права, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку. Права власності на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Державний акт про право приватної власності на землю серії І-ЗП 010071, виданий Куйбишевською селищною радою 08 вересня 1997 року на підставі рішення виконкому Куйбишевської селищної ради №200 від 12.12.1996, не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з обєктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за заповітом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved