Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

До Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якій позивач просить суд стягнути різницю між вартістю понесеного ремонту та страховим відшкодуванням з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 50096 гривень; стягнути судові витрати з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 640 гривень; стягнути вартість проведення експертного дослідження з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1000 гривень. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що 19.09.2015 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем «Івеко», державний номер [NUMBER] в м.Одесі на вул. Люстдорфська дорога, порушив п.2.3а ПДР, не здійснивши перевірку свого транспортного засобу перед виїздом і не забезпечив технічно справний стан, в здійснив зіткнення з автомобілем «КАМАЗ» державний номер [NUMBER] та автомобілем «Шкода» державний номер [NUMBER], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля марки «Шкода» державний номер [NUMBER], на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, є позивачка [PERSON] Київським районним судом м.Одеси від 10.11.2015 року по справі № 520/13719/16-п була винесена постанова, згідно якої [PERSON] визнано винним в порушенні правил дорожнього руху, що спричинило ДТП. Вказана постанова набрала законної сили 23.11.2015 року. Відповідно до Висновку експерта № 61/15 від 28.10.2015 року про оцінку автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER], виконаного експертом [PERSON] вартість відновлювального ремонту, автомобіля «Школа» державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 14.09.2015 року становить 98993 гривні. Згідно акту виконаних робіт реальна вартість ремонту склала 100096 гривень Вартість проведення експертної оцінки склала 1000 гривень. Оскільки на момент скоєння ДТП автоцивільна відповідальність [PERSON] не була застрахована, позивач [PERSON] звернулася за страховою виплатою до Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно з лімітом страхової виплати позивач отримала страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. Відповідно до акта виконаних робіт ФОП [PERSON], вартість ремонтно-відновлювальних робіт склала 100096 гривень. З врахуванням виплати страхової компенсації від МТСБ України, 50096 гривень підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] Відповідачу було направлено лист досудової претензії з вимогою сплатити суму відшкодування, однак останній до теперішнього часу суму заборгованості не сплатив, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даною заявою. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, просила розглянути справу її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. Представник третьої особи - Моторне (транспортне) страхове бюро України до судового засідання не з'явився, належним чином повідомлявся, надав суду письмову заяву про слухання справи за їх відсутності. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло заяви про причини неявки до судового засідання, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено у судовому засіданні, 19.09.2015 року о 17 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Івеко», державний номер [NUMBER] по вул. Люстдорфська дорога в м.Одесі, не здійснив перевірку транспортного засобу перед виїздом і не забезпечив технічно справний стан, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Шкода» державний номер [NUMBER] та автомобілем «КАМАЗ» державний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.3а Правил дорожнього руху України. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 10.11.2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно висновку № 61/15 від 28.10.2015 року про оцінку автомобіля «Шкода», державний номер [NUMBER], виконаного експертом [PERSON] вартість відновлювального ремонту, автомобіля «Школа» державний номер [NUMBER], пошкодженого при ДТП 14.09.2015 року становить 98993,37 гривень. 15.12.2015 року позивачем було направлено відповідачу досудову претензію з вимогою сплатити суму відшкодування, однак останній до теперішнього часу суму заборгованості не сплатив / а.с. 29-30/. 09.12.2015 року на розрахунковий рахунок [PERSON] від МТСБ України поступила компенсація у розмірі 50000 гривень, що є максимальною сумою відшкодування згідно ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної у результаті пошкодження транспортного засобу, у більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страхові компанії вартість відновлювального ремонту обраховують з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму». Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до акта виконаних робіт ФОП [PERSON], вартість фактичних ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивачки склала 100096 гривень та з врахуванням виплати страхової компенсації від МТСБ України, з відповідача [PERSON] підлягає стягнення на користь позивачки [PERSON] різниця між вартістю відновленого ремонту та страховим відшкодуванням у сумі 50096 гривень/а.с.31,32/ Відповідно до ст.141 ЦПК України, вимоги про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 640 гривень та витрати по оплаті вартості проведення експертного дослідження у розмірі 1000 грн. також підлягають задоволенню. При таких обставинах суд вважає, позовні вимоги [PERSON] доведеними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved