Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла його матір [PERSON] , [INFO] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді транспортного засобу ВАЗ21011. У лютому 2020 року звернувся до приватного нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки він пропустив строк прийняття спадщини. В установлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що після смерті матері психологічна обстановка у сім`ї була дуже напружена, тому у нього загострилися хронічні захворювання. Було витрачено усі заощадження родини. Грошей не вистачало навіть на існування, оплату комунальних послуг. Вважає, що саме такі обставини є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою\~Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 серпня 2020 року відкрито провадження у справі,\~розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач просив розгляд справи проводити за його відсутності, за участю його представника. Представник позивача адвокат Васильєва Н.В. надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача\~ [PERSON] \~надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суду надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачем пропущений строк на подачу про прийняття спадщини з неповажних причин. В подальшому не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] зазначені [PERSON] та [PERSON] ( серія [NUMBER] актовий запис №555 від 03.04.1964 року). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер [INFO] , про що складений актовий запис № 1679. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Кальміуським районним у м.Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , про що складений актовий запис № 1913. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.04.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Р.В. [PERSON] була спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] та успадкувала майно, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ21011, 1976 року випуску, двигун № V=1293 куб.см., кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , зареєстрований 13.04.2002 року МРЕВ м.Маріуполя. Зазначене спадкове майно належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого 13.04.2002 року МРЕВ м.Маріуполя та довідки №31/5-1441-4885 від 17.03.2017 року Територіальним сервісним центром № 1441. 07 лютого 2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А. повідомлено [PERSON] , про неможливість відкриття спадкової справи після смерті його матері [PERSON] , оскільки ним пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно відповіді Першої Маріупольської державної нотаріальної контори за відомостями Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77-80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви , які є підставою для відхилення цих доказів та про їх відхилення не заявлено клопотання жодної із сторін. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У статті 1258 ЦК України зазначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017\~\~року у справі № 1320цс17. З позову вбачається, що причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори було те, у зв`язку з тим, що після смерті батьків у позивача погіршився стан здоров`я, відсутність грошових коштів призвела до виникнення заборгованості по оплаті комунальних послуг, тому у суду достатньої підстав дійти висновку, що строк пропущений позивачем з причин, які не залежали від його волі. Відповідачем вказані обставини не спростовані. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини, тому наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного, враховуючи, що позивач є сином померлої, відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Outcome: approved