Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду 11.09.2018 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.09.2015 року по 31.07.2018 р. в сумі 40129,17 грн. Посилається на таке. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на її користь в розмірі 1/3 частини його доходів (заробітку). Проте, рішення суду відповідач не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 31.07.2018 р. в сумі 40129,17 грн., у зв'язку з чим вона просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, повісткою направленою рекомендованим листом, отриманим ним10.11.2018 р. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини його доходів (заробітку) . Згідно розрахунку заборгованості складеного державним виконавцем Гуляйпільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області станом на 31.07.2018 р. загальна сума заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів за виконавчим документом №2-4347 від 30.08.2012 р. становить 40129,17 грн. З цього розрахунку вбачається, що заборгованість почала виникати з травня 2012 року. Позивач посилається на те, що відповідач не виконує рішення суду по сплаті аліментів, тому має нести відповідальність, передбачену ст. 196 СК України та сплатити неустойку (пеню). Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Позивачкою пред'явлені вимоги про стягнення пені за період з 01.09.2015 року по 31.07.2018 р. Пеня за прострочення сплати аліментів за цей період складає 140101,95 грн. Розрахунок проведений позивачкою вірно. Відповідно до вимог ч.1 ст. 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, у суду є всі підстави вважати, що відповідач заборгував позивачу аліменти і одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше ніж 40129,17 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість по аліментам виникла саме з вини відповідача, а тому вимоги позивача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають задоволенню в розмірі, про який просить позивачка, а саме 40129 грн. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору під час подання позову, він стягується з відповідача на користь держави.

Outcome: approved