Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 24.10.2019 року звернувся представник позивача із вказаною позовною заявою та просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) в розмірі 19\~800,96 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 30.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії в розмірі 15\~000,00 грн. з можливістю збільшення до 250\~000,00 грн. на строк 60 місяців з можливістю продовження на той самий строк. Разом з тим, відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту, що стало підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 16.04.2020 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.07.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Згідно п.3.1. шляхом підписання цієї заяви про приєднання, відповідач беззастережно приєднався до Договору в редакції, яка на день підписання цієї Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, кредитного договору. В своїй заяві на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою заяви на приєднання, відповідач просив надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок № [NUMBER] в бажаному розмірі 15\~000,00 грн. з максимальним розміром 250\~000,00 грн. на строк 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. Згідно пункту 6.6.1 процента ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами. З виписки по картковому рахунку вбачається, що банк виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту. Доказів, які б спростовували доводи позивача в цій частині, в матеріалах справи відсутні. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно п. 1.24 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакції від 30.07.2018 року за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед банком у розмірі та в строки, передбачені кредитним договором, банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сумам мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе обов`язків з повернення кредиту відповідачем, виникла заборгованість за кредитом, розмір якої станом на 04.10.2019 року складає 19\~800,96 грн., з яких: -заборгованість за основним боргом (кредитом) 14\~005,68 грн.; -проценти за користування кредитом - 4\~108,23 грн.; - комісія 337,02 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 681,66 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 432,40 грн.; -3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу 166,74 грн; -3% річних за несвоєчасне погашення процентів 69,23 грн. Враховуючи встановлені судом обставини, за відсутності доказів щодо погашення відповідачем заборгованості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення від 21.10.2019 року. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, судовий збір в розмірі 1921,00 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved