Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

До суду 22 грудня 2015 року із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності на нерухоме майно звернулася [PERSON], яка діє від імені та в інтересах [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від спільного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири за [ADDRESS]. Під час оформлення спадщини, сторона позивача дізналася, що постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ у 2010 році був накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно, оскільки померлий [PERSON] був боржником у виконавчому провадженні. У зв»язку зі смертю чоловіка, [PERSON] повідомила про ці обставини виконавчу службу, та просила скасувати арешт. Виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] заборгованості закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв'язку зі смертю боржника), але арешт усього рухомого та нерухомого майна не було скасовано. Крім того, державний нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори також відмовив у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки є чинним арешт майна, який накладений органами ДВС. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 липня 2015 року, визнано за [PERSON], право власності на нерухоме майно - житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47, 0 кв.м., загальною площею 64, 5 кв.м., а також знято арешт із цієї ж квартири, який був накладений постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Спаською К.П. 10.12.2010 року. При зверненні [PERSON] до Дзержинського ВДВД з заявою про зняття арешту , їй було в цьому відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. Тому, оскільки наявні перешкоди в користуванні власністю, просить суд скасувати арешт із всього майна, належного [PERSON], накладений Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі Постанови ВП № 21578942 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 грудня 2010 року. В судовому засіданні законний представник [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Зазначила, що наявність арешту, накладеного органом ДВС, унеможливлює оформлення спадщини та реалізації права власності. Представник відповідача покладався на розсуд суду, надала пояснення по суті позову. Зазначила, що навіть не зважаючи на те, що виконавче провадження закінчення з підстав смерті боржника, а також наявності рішення суду про визнання права власності на спадкове майне та зняття арешту з квартири, державний виконавець не має повноважень на самостійне зняття арешту з усього майна, оскільки він може бути скасований лише за рішенням суду. Представник третьої особи просила суд позов задовольнити, оскільки чинність постанови про накладення арешту на все майно унеможливлює реалізацію права власності [PERSON] Вислухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2002 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 11). [PERSON] та померлий [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 вересня 1998р. (а.с. 10). [PERSON] 16 вересня 1995 року у приватну власність придбано житлову квартиру за [ADDRESS], що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу ВМР № 871860 від 26 квітня 2010 р., виданого Криворізькою філією державного нотаріального архіву Дніпропетровської області, реєстр. № 19, замість втраченого договору купівлі-продажу від 16 вересня 1995 р., засвідченого Сьомою державною нотаріальною конторою, за реєстр. в реєстрі за № 1-4740, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», номер запису 2656, в книзі 10/5ПВ-246 (а.с. 13-14). Встановлено, що у вищевказаній квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5, 7,8, 27). Як вбачається з матеріалів [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 2014 р. (а.с. 12). У зв'язку із смертю [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України , є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що [PERSON] як дружина та як мати свого неповнолітнього сина, у встановлений законом строк звернулась до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON]. Однак, 25 грудня 2014 року, державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., вивчивши матеріали спадкової справи 139/2014, заведеної після смерті [PERSON], заявнику відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS], яка належала [PERSON], оскільки перевірка даних за відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявила наявність арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 10599307), накладеної згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В6-1558(10) від 10.12.2012 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, а відповідно п.4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке піддягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (а.с. 29). Судом також встановлено, що на виконанні в Дзержинському відділі ДВС Криворізького МУЮ перебувало зведене виконавче провадження № 2318699 по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення боргів з [PERSON], в ході якого 10.12.2010 р. державним виконавцем Спаською К.П. було винесено постанову про арешт усього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника. У зв'язку зі смертю боржника, 10.11.2014 р. зведене виконавче провадження № 2318699 закінчено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 15-26, 30). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2015 року знято арешт із житлової квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47,00 кв. м., загальною площею 64,5 кв. м., накладений постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Спаською К.П. 10.12.2010 р., у зв'язку з чим, державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 48933394, в ході якого 06 жовтня 2015 р. винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту, яка була направлена до Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції (а.с. 31-33. Цим же рішенням, яке набуло чинності, визнано право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], житловою площею 47,00 кв. м., загальною площею 64,5 кв. м., в порядку спадкування за [PERSON] (а.с. 32). Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини, за яких право власності на спірну квартиру визнано за позивачем, і на теперішній час [PERSON] не має можливості реалізувати свої права на вільне володіння та користування власністю, гарантовані Конституцією України та Першим Протоколом до Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Так, у подальшому рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Дутчак Тетяни Григорівни відмовлено у державній реєстрації припинення обтяження арешту нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], за суб'єктом: [PERSON], оскільки в Державному реєстрі речових прав та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відсутній запис про арешт, накладений на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вже зазначалося вище, [PERSON], від імені та в інтересах якого діяла [PERSON], як спадкоємець померлого [PERSON], за законом, в установленому законом порядку звернувся з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, вважаючи свої права як спадкоємця порушеними внаслідок існування арешту на спадкове майно померлого [PERSON], [PERSON] має всі правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов'язки, що складають спадщину, переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини та обов'язки, які існували до цього переходять у порядку спадкування; права та обов'язки, що виникли після цього в порядку розвитку прав та обов'язків, що складають спадщину, після відкриття спадщини, є правами та обов'язками спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Дзержинського ВДВС Криворізького міського управління юстиції постановою ВП № 21578942 від 10 грудня 2010 року накладено арешт на все майно, що належало [PERSON], [INFO] шляхом заборони здійснювати відчуження будь-якого майна боржника лише в межах суми боргу. Судом встановлено, що арешт накладено у зв'язку з перебуванням в провадженні виконавчої служби виконавчих листів щодо виконання рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 06 квітня 2010 року у справі № 2-656/2010 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. У подальшому, постановами державного виконавця від 10 листопада 2014 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується матеріалами справи. Постанови про закінчення виконавчого провадження не скасовані. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається наявність арешту нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження: 10599307), накладеної згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження В6-1558(10) від 10.12.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Відповідно п.4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке піддягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2010 року, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, наявність арешту на спірну частину квартири, належну померлому [PERSON], накладеного на підставі постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького міського управління юстиції від 10 грудня 2010 року за умов відсутності претензій до спадкоємців з боку кредиторів, відсутності заміни сторін у виконавчому провадженні, за яким накладався вказаний арешт, підтверджує те, що при завершенні виконавчого провадження, державним виконавцем не виконано вищевказані норми Закону України «Про виконавче провадження» - не скасовано арешт, накладений зазначеною постановою. Суд зазначає, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Відповідно до стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно з положеннями статтей 391 та 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на ту обставину, що виконавче провадження щодо виконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2010 року, за яким постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького міського управління юстиції було накладено арешт на все майно [PERSON], закінчено, за [PERSON] визнано право власності на квартиру, що належала боржнику у порядку спадкування, позивач не має можливості реалізувати у інший спосіб свої майнові права, оскільки чинність арешту унеможливлює реєстрацію нерухомого майнав, захист майнових прав [PERSON], як спадкоємця у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, в зв»язку з чим цивільне право останнього на спадкове майно підлягає захисту шляхом зняття арешту, накладеного згаданою постановою державного виконавця. Враховуючи те, що на даний час позивач, як спадкоємець, не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, підстав для накладення арешту на майно немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved