Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

До Снятинського районного суду звернулася дирекція Залучанського дитячого будинку-інтернат із заявою про визнання недієздатним [PERSON], зацікавлені особи - Управління соціального захисту населення Снятинської РДА, Горішньозалучанська сільська рада. В заяві вказано, що [PERSON] [INFO] є інвалідом І групи довічно внаслідок психічного захворювання. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради народних депутатів в Івано-Франківській області № 238 від 10.07.1992 р. [PERSON] було призначено опікуном над неповнолітнім [PERSON], так як мати неповнолітнього загинула в автомобільній катастрофі, а батько знаходився в місцях позбавлення волі. Путівкою Головного управління соціального захисту населення № 25 від 20. 01. 2004 року був направлений з Снятинського дитячого будинку-інтернат в Залучанський дитячий будинок-інтернат, з того часу по сьогоднішній день, [PERSON] перебуває на повному державному утриманні. Вихованець [PERSON] хворіє з дитинства діагноз: глибока розумова відсталість, в результаті чого не розуміє звернену мову, нічим не займається, стан свій не усвідомлює, себе не обслуговує та потребує постійного стороннього контролю, догляду та опіки. А тому дирекція Залучанського дитячого будинку-інтернат просить визнати [PERSON] недієздатним. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи - Управління соціального захисту населення Снятинської РДА в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник зацікавленої особи - Горішньозалучанської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Судом встановлено, що згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії МСЕ №0254594 від 10.03.2009 р., [PERSON] є інвалідом І групи довічно. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №01-14/717 від 01.12.2015 р., [PERSON]І хворіє з дитинства діагноз: глибока розумова відсталість з повною соціальною дезадаптацією. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта Обласної психоневрологічної лікарні №3 м. Івано-Франківськ №31/16 від 27.01.2016 р., підекспертний [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до п. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. В п.1 ст.41 ЦК України вказано, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. З наведених підстав, судом встановлено, що оскільки [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом - глибокою розумовою відсталістю, а тому не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На підставі викладеного, зважаючи на те, що визнання [PERSON] недієздатним необхідно для захисту його інтересів, оскільки він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому слід визнати його недієздатним. Відповідно до ст. 66 ЦК України, зважаючи на те, що недієздатному не призначено опікуна, опіку над ним здійснюватиме заклад, в якому перебуватиме недієздатний [PERSON] - Залучанський дитячий будинок-інтернат. Відповідно до зазначеного, на підставі ст.ст. 39-41, 66 ЦК України,

Outcome: approved