Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява органу опіки та піклування Дружківської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. В позовній заяві вказали, що 03.12.2019 до служби у справах дітей Дружківської міської ради від головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Дружківська міська лікарня № 2» надійшло повідомлення про дітей, які залишились без піклування батьків, згідно з яким з 30.11.2019 і по теперішній час у дитячому соматичному відділенні перебувають малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які влаштовані до закладу працівниками Дружківського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області на підставі актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30.11.2019. З метою вирішення питання щодо доцільності (недоцільності) повернення дітей до батьків службою у справах дітей Дружківської міської ради проведено роботу, в результаті чого з`ясовано наступне. Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку у службі у справах дітей Дружківської міської ради з підстави «проживання в сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини». Батьками зазначених малолітніх є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з 27.01.2018 перебувають у шлюбі. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , місцем реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Фактично подружжя з дітьми проживало за місцем реєстрації [PERSON] . За період перебування дітей на обліку у службі [PERSON] та [PERSON] зарекомендували себе недобросовісними батьками, які допускали залишення дітей без нагляду, своїми діями та способом життя порушували права синів на охорону здоров`я та безпечні умови для життя. Згідно з інформацією, наданою Дружківським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, протягом 2018 - 2019 р.р. [PERSON] та [PERSON] фахівцями центру надано ряд соціально-медичних, соціально-економічних та соціально-педагогічних послуг, серед яких допомога у вирішенні питання щодо реєстрації, отримання паспорту, оформлення соціальних виплат, гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування та засобів гігієни, допомога у працевлаштуванні [PERSON] , влаштування [PERSON] до центру матері та дитини тощо. При цьому проведена робота позитивних результатів не дала: роз`яснення та попередження щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків та ведення здорового способу життя подружжя ігнорувало, [PERSON] постійно пиячив, [PERSON] неодноразово залишала дітей на нетверезого чоловіка, в сім`ї нормою стали сварки та бійки. На запит служби у справах дітей адміністрація Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дружківської міської ради повідомила, що малолітні [PERSON] та [PERSON] спостерігаються сімейним лікарем [PERSON] . Згідно з інформацією, малолітній [PERSON] ріс та розвивався за віком. При цьому на першому році життя на плановий медичний огляд дитини батьки з`являлися нерегулярно, щеплення були зроблені не в повному обсязі. З вересня 2018 року до липня 2019 року малолітній знаходився у державному дитячому закладі, останній огляд дитини проведено у липні 2019 року у Комунальній установі охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка». Після повернення дитини на виховання батькам на запрошення до амбулаторії для проведення огляду та щеплення дитини [PERSON] та [PERSON] не реагують. [PERSON] народився від термінових нормальних пологів, був виписаний з акушерського відділення з діагнозом «папіломатозний невус в області шиї». Після виписки дитина була оглянута вдома сімейним лікарем та сімейною медичною сестрою, останній огляд відбувся 25.11.2019. Батькам рекомендовано забезпечити щомісячну явку для проведення планового огляду дитини. 27.11.2019 сусідка подружжя [PERSON] телефоном повідомила службу у справах дітей про те, що [PERSON] відсутня вже два дні, діти залишилися з батьком, який щодня вживає алкоголь. З метою перевірки отриманої інформації того ж дня сім`я була відвідана за місцем проживання спеціалістом служби сумісно з фахівцем центру соціальних служб. Під час відвідування діти дійсно перебували з батьком [PERSON] , який повідомив, що дружина була змушена поїхати до м. Київ навідати свою матір, яка, зі слів чоловіка, перенесла інсульт і знаходиться у лікарні. [PERSON] було чути запах алкоголю, вживання якого чоловік не заперечував. При цьому доглядати дітей [PERSON] допомагала жінка, яку було представлено як його двоюрідну сестру. Жінка була твереза, запевнила, що буде доглядати дітей до повернення їх матері, залишила спеціалісту служби номер свого телефону. Домовившись з [PERSON] про щоденне відвідування сім`ї з метою контролю за умовами утримання дітей, спеціалісти пішли, а наступного дня сім`я за адресою свого проживання вже не перебувала, жоден з відомих телефонів не відповідав. Протягом двох днів проводилася робота щодо встановлення місця перебування батька та дітей, в результаті чого 30.11.2019 малолітні [PERSON] та [PERSON] були виявлені за адресою: [ADDRESS] . Під час візиту спеціалістів служби дітей доглядала [PERSON] , яка раніше представлялася сестрою їх батька. Окрім жінки у квартирі знаходилося ще троє людей. Оскільки батьків поряд з дітьми не було, а санітарний стан житла було оцінено як незадовільний і непридатний для перебування дітей, спеціалістами служби було направлене відповідне повідомлення до чергової частини міського відділення поліції. До приїзду поліції до квартири повернувся [PERSON] . Чоловік поводився агресивно, від нього було чути запах алкоголю, з собою він приніс дві пляшки горілки та пляшку вина. Встановити місце перебування матері не вдалося. Врахувавши всі обставини, працівниками поліції було прийняте рішення про тимчасове влаштування малолітніх [PERSON] та [PERSON] до лікувального закладу. Передача малолітніх відбувалася у присутності спеціалістів служби у справах дітей. Після попереднього огляду лікар оцінила стан старшої дитини як задовільний, а стан молодшої - ближче до задовільного: шкіряні покрови дитини рожеві, на щоках сип, шкіра сідниць та мошонки різко запалена, місцями виявлені рани. Обидві дитини були голодні, брудні і погано доглянуті. Згідно з інформацією від 13.02.2020, наданою головним лікарем закладу Комунального некомерційного підприємства «Дружківська міська лікарня № 2», за час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] у дитячому соматичному відділенні батьки двічі приходили до закладу та двічі дізнавалися про стан дітей телефоном. При відвідуванні дитячого відділення від батька дітей було чути стійкий запах алкоголю, у такому стані його до дітей не пускали. За уточненою лікарями інформацією стан молодшої дитини під час влаштування було оцінено як «середньої тяжкості». На голові гнейс у великій кількості, на шкірі щік яскраво рожевий висип, памперс знімався разом зі шкірою сідниць і мошонки. Дитина була загорнута в брудний рушник та махровий халат з неприємним запахом. Маса тіла при госпіталізації - 3.030 кг, а повинно бути 3.590 кг. При обстеженні у [PERSON] була виділена кишкова паличка Kl. рneumoniae, у [PERSON] , Ent. cloacae, Ps. аeruginosa. Це є підтвердженням утримання дітей батьками в антисанітарних умовах. Після проведеного лікування стан молодшої дитини значно покращився, шкіра на обличчі та голові очистилася, рани на сідницях і мошонці зажили, мікрофлора кишечника у дітей нормалізувалася. На теперішній час маса тіла [PERSON] становить 10.800 кг., [PERSON] - 5.200 кг, за 2 місяці хлопчик набрав 2.170 кг, що на 200 гр більше норми. Також одним із доказів батьківської неспроможності подружжя [PERSON] вважають факти, викладені в інформації заступника начальника Дружківського ВП Краматоського ВП ГУНП в Донецькій області М. Ю. Шнейдера. Згідно з наданою інформацією, протягом 2018 - 2019 років [PERSON] , неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях, вчинення насильства в сім`ї та невиконання обов`язків щодо виховання дітей. Звертаємо увагу, що влітку 2019 року за сприяння Дружківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] разом із сином [PERSON] через скоєння насильства по відношенню до неї з боку чоловіка була влаштована до комунального закладу «Донецький обласний соціальний центр матері та дитини». Однак жінка вже через кілька днів знов мешкала з [PERSON] . Також, старша дитина відповідачів [PERSON] у 2018 році вже був влаштований за подібних обставин до державного дитячого закладу, з 06.11.2018 по 07.07.2019 перебував у Комунальній установі охорони здоров`я «Краматорський будинок дитина «Антошка». Батьки дитину у закладі майже не навідували, при цьому співпрацювали зі спеціалістами служби та центру соціальних служб, прагнули повернути сина на виховання в сім`ю. Нажаль, після повернення дитини до батьків, поведінка останніх та їх ставлення до виховання дитини не покращилися. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 05.12.2019 року, було розглянуте питання про доцільність (недоцільність) повернення малолітніх [PERSON] та [PERSON] на виховання батькам. Заслухавши начальника служби у справах дітей, врахувавши інформацію, надану міським відділом охорони здоров`я та центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, члени комісії прийшли до висновку, що на теперішній час повернення дітей на виховання в сім`ю є недоцільним, буде суперечити їх інтересам, оскільки має місце факт неналежного виконання [PERSON] та [PERSON] батьківських обов`язків. Було прийняте рішення рекомендувати органу опіки та піклування Дружківської міської ради звернутися до суду з позовом про відібрання дітей від батьків без позбавлення останніх батьківських прав. Необхідно зазначити, що [PERSON] та [PERSON] також були запрошені на засідання комісії. Подружжя на засідання з`явилося, однак поводилося агресивно, залишило засідання не дочекавшись рішення. Просять відібрати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від батьків [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей; передати малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , органу опіки та піклування Дружківської міської ради для вирішення питання щодо їх подального влаштування. 11 березня 2020 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву до провадження, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.53). В судовому засіданні представник органу опіки та піклування підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився про час, місце та дату розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] та свідоцтва про народження серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Статтею 133 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу, про що Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було складено відповідний актовий запис №12 від 27 січня 2018 року (а.с.14). Відповідно до рішення виконавчого комітету Дружківської міської ради від 004.09.2019 року №417 «Про надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку у виконавчому комітеті міської ради для отримання житла в позачерговому порядку», було вирішено надати жиле приміщення за адресою: [ADDRESS] (однокімнатна, загальною площею 30,8 кв.м., жилою площею 14,9 кв.м.) [PERSON] , [INFO] , склад сім`ї три особи (вона, чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ) (а.с.17). 09 вересня 2019 року [PERSON] був виданий ордер на жиле приміщення №24837 серія 21, за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї три особи (вона, чоловік [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ) (а.с.18). Малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с.15-16). Тобто, малолітні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] мешкали за однією адресою разом з батьками. Судом встановлено, що через неналежне виконання батьками: [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків з вересня 2018 року до липня 2019 року малолітній [PERSON] , [INFO] , знаходився у Комунальній установі охорони здоров`я «Краматорський будинок дитини «Антошка» (а.с. 29-36). При цьому, за час перебування [PERSON] , [INFO] в будинку дитини, згідно журналу обліку відвідувань, батьки його долею, життям та здоров`ям не цікавились, не відвідували, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали (а.с.35). Згідно листа головного лікаря КНП «ЦПМСД» Чубенко С.Г., встановлено, що [PERSON] , [INFO] ріс та розвивався за віком. На першому році життя на плановий щомісячний огляд з`являвся нерегулярно. Щеплений не в повному обсязі. У вересні 2018 року сім`я опинилась у тяжких життєвих обставинах, внаслідок чого дитина поміщена у дитяче відділення, потім переведена у дитячий дім м.Краматорськ. У липні 2019 році у віці 1 рік 2 міс. дитину повернуто у сім`ю. Останній огляд у липні 2019 року лікарською комісією у будинку дитини. На запрошення до амбулаторії з метою огляду та щеплення мати не реагує. (а.с.23). Представником органу опіки та піклування Дружківської міської ради, в судовому засіданні було зазначено, що 27.11.2019 сусідка подружжя [PERSON] телефоном повідомила службу у справах дітей про те, що [PERSON] відсутня вже два дні, діти залишилися з батьком, який щодня вживає алкоголь. З метою перевірки отриманої інформації того ж дня сім`я була відвідана за місцем проживання спеціалістом служби сумісно з фахівцем центру соціальних служб. Під час відвідування діти дійсно перебували з батьком [PERSON] , який повідомив, що дружина була змушена поїхати до м. Київ навідати свою матір, яка, зі слів чоловіка, перенесла інсульт і знаходиться у лікарні. [PERSON] було чути запах алкоголю, вживання якого чоловік не заперечував. При цьому доглядати дітей [PERSON] допомагала жінка, яку було представлено як його двоюрідну сестру. Жінка була твереза, запевнила, що буде доглядати дітей до повернення їх матері, залишила спеціалісту служби номер свого телефону. Домовившись з [PERSON] про щоденне відвідування сім`ї з метою контролю за умовами утримання дітей, спеціалісти пішли, а наступного дня сім`я за адресою свого проживання вже не перебувала, жоден з відомих телефонів не відповідав. Протягом двох днів проводилася робота щодо встановлення місця перебування батька та дітей, в результаті чого 30.11.2019 малолітні [PERSON] та [PERSON] були виявлені за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до актів органів внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 30.11.2019 року, який складений інспектором СП Дружківського ВП лейтенантом поліції Луцковим Я.О., за адресою: [ADDRESS] були знайдені малолітні діти без нагляду батьків, а саме [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). Із листа директора Дружківського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, встановлено, що з сім`єю [PERSON] щодо подолання складних життєвих обставин в яких опинилась її сім`я спеціалістами ЦСССДМ працюють з 11.04.2018 року. За цей час [PERSON] надано ряд інформаційних, соціально-медичних, соціально-економічних та соціально-педагогічних послуг, а саме: у 2018 році за направленням ЦСССДМ Пономарьову було влаштовано до обласного центру соціально - психологічної допомоги; у 2019 році за направленням ЦСССДМ, [PERSON] на 7-ому місяці вагітності з малолітнім [PERSON] , [INFO] у зв`язку зі складним життєвими обставинами було влаштовано до обласного центру матері та дитини; для вирішення низки соціально-економічних та побутових проблем спеціалісти ЦСССДМ вирішували питання щодо реєстрації, отримання паспорту, оформлення соціальних виплат, забезпечення продуктами харчування, засобами гігієни, працевлаштування її чоловіка - [PERSON] , [INFO] . Проте, незважаючи на проведену роботу [PERSON] продовжував пиячити. Через що, ні в одній організації куди його було неодноразово працевлаштовано, більше двох місяців не затримувся. [PERSON] неодноразово залишала малолітнього [PERSON] на нетверезого чоловіка. В сім`ї нормою стали сварки та бійки. Необхідність виконання батьківських обов`язків, ведення здорового способу життя молоде подружжя ігнорувало. [INFO] [PERSON] народила хлопчика, зареєструвала його, підгодовувала та надала до УСЗН необхідний пакет документів для оформлення соціальних виплат. Через деякий час залишила двох дітей на свого чоловіка та пішла з дому. В цей час [PERSON] продовжував пиячити, разом з ним та двома дітьми знаходилась молода жінка, яку [PERSON] називав своєю двоюрідною сестрою. Як потім виявилось, жінка не була його сестрою Діти знаходились у жахливому стані, були голодні. Існувала реальна загроза їх життю та здоров`ю. Діти вилучені з родини, перебувають у дитячому соматичному відділенні (а.с.25). З матеріалів справи вбачається, що 30.11.2019 року співробітниками поліції і служби у справах дітей Дружківської міської ради в дитяче відділення КНП «МЛ №2» Дружківської міської ради о 12:30 були доставлені діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При надходженні стан здоров`я [PERSON] був задовільним. Маса тіла становила 10,2 кг. стан здоров`я [PERSON] був середньої тяжкості. На голові гнейс у великій кількості. На шкірі щік яскраво рожевий висип, памперо знімався зі шкірою сідниць і мошонки. Дитина була загорнута в брудний рушник та махровий халат з неприємним запахом. Маса тіла при госпіталізації - 3,030 кг., а повинно бути 3, 590 кг. З народження дитина на штучному вигодуванні. Діти поступили до відділення голодні. [PERSON] ковтав їжу не пережовуючи. При обстеженні [PERSON] була виявлена кишкова палочка Kl.pneumoniae, у [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , Ps.aeruginosa. Це є підтвердженням утримання дітей батьками в антісанитарних умовах. Після проведеного лікування стан [PERSON] покращився, шкіра обличчя та голови очистилася, рани на сідницях та мошонці зажили, мікрофлора кишечника у дітей нормалізувалася. На теперішній час маса тіла [PERSON] становить 10,800 кг., [PERSON] - 5,200 кг., за 2 місяці набрав 2,170 кг., що на 200 г. більше норми (а.с.19,27). Поряд з цим, відповідач по справі [PERSON] , неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчиненні ним адміністративні правопорушення, а саме: ст.178 ч.2, ст.178 ч.1 КУпАП; ст.175-1 ч.1, 175-1 ч.2 КУпАП; ст.173-2 ч.1 КУпАП; ст.178 ч.1 КУпАП; ст.184 ч.1 КУпАП (а.с.26). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частин першої та четвертої статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з положенням статті 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них не позбавляючи їх батьківських прав у випадках передбачених п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Як вбачається з Висновку органу опіки та піклування Дружківської міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Дружківської міської ради вважає доцільним відібрати малолітніх дітей від батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.80-81). Європейським судом з прав людини при вирішенні справи № 39948/06 «Савіни проти України» в пунктах 49-52 рішення від 18 грудня 2008 року зазначено, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (справа «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (справа «Скоццарі та Дж`юнта проти Італії» (Scozzari & Giunta v. Italy), [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, не дбали належним чином про дітей, не забезпечували належного харчування, медичного догляду, лікування дітей, а також не дбали про фізичний розвиток дітей. За наведених обставин, суд вважає, що доводи позивача в обґрунтування вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, є переконливими, позивачем доведено, що зі сторони відповідачів має місце ухилення від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено доцільність вжиття до відповідачківтакого заходу відповідальності як відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суд також вважає необхідним стягнути з відповідачів, аліменти на утримання дітей з кожного у розмірі по 1/6 частини з усіх видів їх доходу (заробітку), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 17 лютого 2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 840,80 грн. з кожного.

Outcome: approved