Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд постановити рішення в силу якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 1128,02 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243,60 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21.04.2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та фізична особа - резидент України [PERSON], уклали кредитний договір №001-20022-210407. Відповідно до умов укладеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у сумі 1858,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором, зі сплатою 12% річних, а також 2,75% на місяць за ведення кредитної справи. Позивач вказує, що свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 1858,00 гривень. Відповідач, у свою чергу, порушує умови кредитного договору, не виконує зобов'язання належним чином, та має прострочену заборгованість, яка станом на 03.03.2014 року становить 1128,02 грн., у зв'язку з чим позивач і був змушений звернутися з даним позовом. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 06.02.2014 року, в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просив суд розглядати справу за його відсутністю, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 21.04.2007 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] , уклали кредитний договір №001-20022-210407. (а/с 3-5). Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 1899,00 грн. на придбання певного майна із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 20.04.2008 року. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у сумі 1899,00 грн., згідно меморіального ордеру №13191434 від 23.04.2007 року. (а.с. 7) Згідно п. 2 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти в розмірі 12,00% річних, за обслуговування кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору плату в розмірі 2,75% в місяць. Відповідно до п. 2.8 кредитного договору позичальник щомісячно сплачує кредитору рівними частинами суму грошових коштів у розмірі 248,00 гривень на рахунок кредитора, визначений у п.2.10 даного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. У відповідності до п. 6.1 договору при несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені цим договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Пунктом 10.1 договору передбачено, що строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором. Судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 03.03.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість загальною сумою 1 128,02 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 883,19 грн., заборгованості за відсотками 10,87 грн., заборгованості за комісіями 233,96 грн. (а.с. 8-9) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530, 611 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та в строк (термін) передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення №30620660 від 10.04.2014 року у сумі 243,60 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved