Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

До Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису відносно свого сина [PERSON] . В обґрунтування вимог заявниця посилалась на те, що вона разом зі своїм сином [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS] . Під час спільного мешкання [PERSON] неодноразово вчиняє в відношенні неї психологічне насилля. На звернення до органів поліції з приводу вчинення домашнього насилля в відношенні [PERSON] було складено протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП. В відношенні [PERSON] 12.02.2020 року складався також терміновий заборонювальний припис, який діяв до 20.03.2020 року. Також [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України. У зв`язку із викладеним вона відчуває страх, що ситуація з вчиненням відносно неї фізичного та психологічного насильства може повторитись та не відомо чим може все закінчитись, тому вона звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису. Просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження в вигляді зарони наближатись до місця мешкання заявника - б. [ADDRESS] , особисто та через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому місці, переслідувати її та в будь - який спосіб спілкуватись з нею строком на 6 місяців; вести листування, телефонні перемовини або контактувати з постраждалою особою через будь - які засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в заяві на адресу суду просила справу розглянути за її відсутності, заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] проти задоволення заяви в частині обмеження спілкування та заборони розшукувати не заперечував. За змістом ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.350-1ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 4 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мешкають в б. [ADDRESS] (а. с. 3,5) Заявник на підтвердження фактів вчинення [PERSON] домашнього насильства надала до суду витяг з порталу Судова влада України, з якого вбачається, що Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області [PERSON] неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України (а. с. 8) Отже, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі установлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно матері [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована, в частині встановлення заборони [PERSON] вести листування,телефоні переговори або контактувати з [PERSON] через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис строком на 6 місяців. Щодо вимог заявника про встановлення обмежувального припису у вигляді заборони [PERSON] перебувати в місці спільного проживання/перебування із [PERSON] та приближатись на відстань ближче ніж 100 метрів до місця проживання [PERSON] - то в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки згідно рішення Приморського районного суду м. Маріуполя в цивільній справі №0541/4017/2012 [PERSON] є власником 1/12 частки житлового будинку [ADDRESS] , а також не має іншого житла, це може призвести до порушення прав [PERSON] як власника нерухомого майна та права користування належною йому житловою площею. Також слід зазначити, що при ухваленні рішення не було виділено в користування конкретні приміщення, а в зв`язку із чим суд позбавлений можливості також визначити приміщення, в яких можливо заборонити перебування [PERSON] . У разі неприпинення неправомірних дій, зі сторони [PERSON] заявник не позбавлена права на звернення до відповідних органів з вимогою застосування інших важелів стримування, у тому числі притягнення як до адміністративної відповідальності, так і до кримінальної відповідальності. Зміст ч. 1 ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] та вирішити питання профілактичного обліку кривдника [PERSON] на визначений судом строк. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial