Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Дана позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р. 05.03.2012 року, позивач є спадкоємцем усього майна, яке належало її бабусі. 06 березня 2019 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого стала власником житлового будинку [ADDRESS] з господарськими та побутовими будівлями та спорудами. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,633 га. Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, на якій розташований будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За життя спадкодавець [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 23 травня 2008 року, 05 листопада 2008 року, відповідно до яких вона стала власником земельної ділянки [ADDRESS] , проте, своє право власності не зареєструвала. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,633 га, розташованій у [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач Слов`янська міська рада Донецької області, свого представника для участі в судовому засіданні не направила, суду надано клопотання про розгляд справи без їх представника, рішення просять ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] , виданого виконкомом Слов`янської міської ради, земельна ділянка, площею 0,633 га, розташована за адресою: [ADDRESS] , право власності на яку просить визнати позивач, належить [PERSON] . Державна реєстрація даної земельної ділянки проведена, право власності зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру від 30.08.2018 року. Крім того, згідно з даним витягом, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. Як видно з дослідженої в судовому засідання копії спадкової справи, відкритої у [PERSON] державній нотаріальній конторі до майна [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулися - дочка спадкодавця [PERSON] , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах дружини спадкодавця [PERSON] , зазначивши у своїй заяві про наявність ще одного спадкоємця сина [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами спадкової справи після смерті [PERSON] ., державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.05.2008 року, відповідно до якого [PERSON] належить 1/3 частка земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] , площею 0,633 га з кадастровим номером [NUMBER] , що належала спадкодавцю [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Слов`янською міською радою 20.02.2002 року. Також, 23.05.2008 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] на 1/3 частку даної земельної ділянки. На іншу 1/3 частку земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину видано не було. Отже, після смерті [PERSON] [PERSON] успадкувала 1/3 частки земельної ділянки, право власності на яку просить визнати позивач. [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~та як\~видно зі\~спадкової справи,\~заведеної в\~ [PERSON] \~державній нотаріальній\~конторі після\~його смерті,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~1/3\~частку на\~земельної ділянки,\~розташованої за\~адресою:\~ [ADDRESS] , площею 0,633 га з кадастровим номером [NUMBER] , що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Слов`янською міською радою 20.02.2002 року, видано [PERSON] . Таким чином, [PERSON] отримала у власність 2/3 частки вказаної земельної ділянки, проте, своє право власності не зареєструвала. При цьому, розбіжності у кадастрових номерах земельної ділянки у свідоцтві про право на спадщину від 23.05.2008 року, виданого після смерті [PERSON] відповідно до якого [PERSON] належить 1/3 частка земельної ділянки, розташованої у [ADDRESS] , площею 0,633 га з кадастровим номером [NUMBER] та у свідоцтві про право на спадщину від 05.11.2008 року, виданого після смерті [PERSON] на 1/3 частку на земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , площею 0,633 га з кадастровим номером [NUMBER] , суд вважає опискою, оскільки дана земельна ділянка має одну й ту саму адресу, площу, належала спадкодавцю [PERSON] на підставі одного Державного Акту про право власності. Суд вважає, що вірним слід вважати кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , оскільки саме цей кадастровий номер зазначений у витязі з Державного земельного кадастру від 30.08.2018 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. Відповідно до заповіту від 05.03.2012 року, наявного в матеріалах спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Орловою Л.О., при житті [PERSON] заповідала усе своє майно та взагалі все те, на що вона за законом матиме право, [PERSON] . Як видно зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, 16.08.2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . 06.03.2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , позивачу нотаріусом було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця [PERSON] . Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов будинок [ADDRESS] , на який нотаріусом позивачу видано свідоцтво про право на спадщину, та 2/3 частки земельної ділянки, розташованої за цією ж адресою, на яку нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця. 1/3 частка земельної ділянки належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2008 року. [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), про що свідчить її свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла [INFO] , проте, згідно з довідкою Першої Слов`янської державної нотаріальної контори спадкова справа після її смерті не заводилася, отже, спадщину, що залишилася після її смерті, ніхто зі спадкоємців не прийняв. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 5 статті 1268 ЦК України врегульовано, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦПК України). Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги вищенаведені законодавчі положення та обставини справи, суд доходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved