Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

До суду звернувся представник позивача [PERSON], [PERSON] з позовною заявою у якій просить встановити юридичний факт спільного проживання жінки та чоловіка а саме позивачки [PERSON], [INFO] та відповідача [PERSON] [INFO], однією сімєю без реєстрації шлюбу у період із грудня 2004 року по лютий 2017 року включно. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] в якості компенсації вартості належного їй ? частки у спільному сумісному неподільному майні автомобілі [NUMBER], грошові кошти у розмірі половини середньої ринкової вартості аналогічного бувшого у використанні автомобіля в сумі 84398 гривень Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви з немайновою та майновою вимогами одночасно в загальній сумі 1483 гривень. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені нею витрати на оплату правової допомоги та здійснення представництва її інтересів в загальній сумі 2000 гривень. Свою заяву обґрунтовує тим, що позивачка [PERSON] проживала однією сімєю з відповідачем [PERSON] у її квартирі [ADDRESS]. Вони були повязані спільним побутом та веденням спільного господарства, подружніми стосунками, вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного, мали взаємні права та обовязки, але не зверталися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Дітей спільних не мають. Під час спільного проживання сторін однією сімю сторони в іншому шлюбі не перебували - позивачка вдова відповідач вдовець. Під час спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу сторони у двох займались підприємницькою діяльністю-здійснювали роздрібну торгівлю товарами з лотків на ринку у смт. Мілове, хоча офіційно зареєстрованим як ФОП був лише відповідач, позивачка здійснювала відпуск товарів, отримувала за них гроші, вела облік їхніх доходів і витрат, планувала і контролювала їх сімейний бюджет, займалась закупівлею необхідного для торгівлі, а відповідач на спільно придбаному ними автомобілі підвозив товари, загружав або вигружав їх. У лютому 2017 року між відповідачем [PERSON] та позивачкою [PERSON] фактичні подружні стосунки і ведення спільного господарства припинилися, відповідач пішов від позивачки і став проживати окремо у належному йому будинку по вулиці Шевченко №16 у смт. Міловому Луганської області. За тривали час проживання однією сімєю вони спільно набули майно яке їм належить на праві спільної сумісної власності, для здійснення його розподілу у даному випадку позивачки потрібно встановити юридичного факту сумісного проживання з відповідачем однією сімєю, як жінки з чоловіком, без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання сторонами однією сімєю без реєстрації шлюбу вони за спільні грошові кошти, отримані в результаті трудової діяльності кожного з них та обох разом, відчуження їхніх старих автомобілів та додаткового запозичення особисто позивачкою [PERSON]П.у своєї подруги грошових коштів у борг наприкінці 2013-початку 2014 року придбали новий автомобіль «Peugeot Partner» в автосалоні у м. Луганську, вартість якого згідно наданого їм прайс-листа на той час становила від 169200 до 208300 гривень, залежно від модифікації та комплектації авто. Оформлення документів при його покупці та реєстрації у МРЕВ займався відповідач [PERSON] тому всі вони залишилися у нього. Після припинення подружніх стосунків і ведення спільного господарства відповідач забрав їм належний на праві спільної сумісної власності автомобіль [NUMBER] чим грубо порушив для позивача положення закону про рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належать їм на праві спільної сумісної власності, а саме автомобілем «Peugeot Partner». Іншої домовленості щодо нього між ними не укладалось. Добровільне спільне володіння, користування та розпорядження належним позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] цим автомобілем не можливе з огляду на те, що відповідач у лютому 2017 року припинив подружні стосунки з позивачкою, як чоловіка і жінки. Під час судового засідання представник позивача [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з заявою про відмову від частини позовних вимог а саме, що до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] в якості компенсації вартості належної їй ? частки у спільному сумісному неподільному майні-автомобілі «Peugeot Partner» грошових коштів у розмірі половини середньої ринкової вартості аналогічного бувшого у використанні автомобіля в сумі 84398 гривень залишивши цю частину позовних вимог у рамках дійсного судового процесу без розгляду. Просив ухвалити судове рішення яким встановити юридичний факт спільного проживання жінки та чоловіка, а саме позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу у період із грудня 2004 року по лютий 2017 року включно. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] понесені судові витрати, а саме: на сплату судового збору за подання позовної заяви в частині немайнової вимоги про визнання факту, що має юридичне значення в сумі 320 гривень, та витрати на сплату судового збору за подання клопотання про витребування судом доказів, а саме в якості документального доказу належним чином завіреної копії договору купівлі продажу автомобіля «Peugeot Partner» укладеного 07.07.2017 року у Старобільському територіальному сервісному центрі №4443 МВС України в Луганській області між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] у сумі 352.40 гривень так, як ці витрати позивач [PERSON] була вимушена понести у звязку з відмовою відповідача [PERSON] добровільно надати суду даний документальний доказ, а також судові витрати на оплату правової допомоги за здійснення представництва її інтересів у даній справі в загальній сумі 2000 гривень. Зміни до позовної заяви були підтримані позивачем [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що дійсно вона проживала разом з відповідачем однією сімєю з 2004 по 2017 роки. Відповідач проживав в її квартирі користувався всіма побутовими речами які належали її. За час сумісного проживання займались підприємницькою діяльністю вона торгувала він виконував обовязки водія та вантажника - підвозив овочі, фрукти. За весь час сумісного проживання піклувались один за одного, вели спільне господарство. На сукупні гроші купили новий автомобіль який відповідач оформив на себе, а потім пішов геть від неї. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, послався на вище означені обставини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що не проживав з позивачкою однією сімєю. Він був лише оформлений як приватний підприємець, а позивачка робила в нього реалізатором, торгувала овочами та фруктами. Він зібрав кошти продав свій старий автомобіль а потім купив новий, який згодом продав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав підтримав доповідь відповідача. Свідок [PERSON] показала, що позивачка та відповідач приходили до неї у гості неодноразово протягом значного строку, спілкувались між собою, як чоловік та дружина. Під час знаходження у гостях виникали бесіди про сумісне ведення господарства. Свідок [PERSON] показав, що він займав гроші відповідачу на придбання автомобіля, знав та бачив, як сторони займались торгівлею, постійно були разом. Свідок [PERSON] показала, що вона знає сторони, також займається торгівлею дрібними речами, їх місце торгівлі знаходилось неподалік. Під час спілкування протягом довгого часу їй стало відомо, що сторони проживають разом, займали в неї гроші на купівлю автомобіля. Свідок [PERSON] показав, що він возив позивачку та відповідача до м. Луганська де вони купили автомобіль у автосалоні. Він також протягом 10 років бачив , що сторони разом торгують, сідають до автомобілю приїздять та їдуть разом. Свідок [PERSON] показала, що її батько [PERSON] збирав кошти на автомобіль та зберігав їх у неї в селі. Протягом довгого часу проживав з [PERSON]. Відповідно паспорта позивач [PERSON] є громадянином України.(а.с.26) За пенсійним посвідченням позивач [PERSON] є пенсіонером.(а.с.27) Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач 22 листопада 1995 року уклала шлюб з [PERSON] та нею було обрано прізвище «Черемисіна». (а.с.28) З свідоцтва про смерть чоловік позивачки [PERSON] помер у віці 52 роки 01 квітня 1999 року. (а.с.29) Як слід, з паспорту відповідач [PERSON] є громадянином України. (а.с.30) З свідоцтва про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи відповідач [PERSON] є субєктом підприємницької діяльності. (а.с.33) Як слід з рішення Міловського районного суду Луганської області від 01 липня 2016 року, відповідач та позивачка були допитані у якості свідків по справі за заявою [PERSON] про встановлення факту який має юридичне значення. У своїх показаннях відповідач [PERSON] пояснив, що він співмешкає з позивачкою [PERSON] з 2004 року, підтримує дружні стосунки з родичами позивачки. (а.с.41-42) Відповідно до заяви, яка нотаріально завірена, відповідач [PERSON] підтвердив те, що в нього мається цивільна дружина [PERSON] з якою він спільно проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу з 2004 року, спілкується з її родиною .(а.с.43) В іншій частині доказів, які повязані з купівлею нового автомобілю сторонами, сторона позивача просила не досліджувати і не класти їх до рішення. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно до\~п.5\~ч.1,\~ч.2\~ст.\~315\~ЦПК України «\~Суд розглядає\~справи про\~встановлення факту: проживання\~однією сімєю\~чоловіка та\~жінки без\~шлюбу; 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.» Таким чином позовна заява позивача [PERSON] підлягає задоволенню у частині визнання факту проживання з відповідачем [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу, оскільки нею було доведено, що на протязі 13 років починаючи з 2004 року по 2017 рік вона проживала разом з відповідачем [PERSON] однією сімєю, вели разом господарство та бізнес, купували необхідні для життя речі, піклувались один за одного, відповідач знав та спілкувався з родичами позивачки, поводив себе як чоловік відносно позивачки, а та в свою чергу, як дружина, з таких підстав про це у суду не виникло сумніву.

Outcome: approved