Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 13.04.2008 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-03300-130408. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 17.11.2014 року за кредитним договором від 13.04.2008 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 1 482,26 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання, призначене на 27 квітня 2015 року, не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Разом з цим, через канцелярію суду подав заяву про застосування строку позовної давності. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що кінцевий строк повернення кредиту, відповідно до кредитного договору є 13.02.2009 року, у зв'язку з чим вважає, що позивачем пропущено строк звернення з вказаним позовом до суду. Посилаючись на ст.ст. 257-267 ЦК України, просить суд відмови у задоволенні позову. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2008 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-03300-130408. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору № 003-03300-130408 від 13.04.2008 року кредит надається на строк 10 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 12.02.2009 року на умовах, визначених цим договором. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 30.01.2015 року, суд дійшов висновку, що строк позовної давності, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав пропущений, про що також було заявлено відповідачем, а відтак відсутні підстави згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України для задоволення позову. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed