Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „АХА Страхування з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 03 травня 2013 року, відповідач, керуючи автомобілем „Форд Фокус, р/н [NUMBER], рухаючись у м. Одесі, по дорозі в аеропорт вул. Гастелло, на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався прямо і скоїв з ним зіткнення. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 р., винним у скоєнні ДТП визнаний відповідач [PERSON] В результаті даної ДТП, автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Автомобіль „Лексус ЕС 350 р/н [NUMBER], який належить [PERSON] був застрахований позивачем [PERSON] „Страхова компанія „АХА Страхування за договором добровільного страхування № 179996 Га/12о від 28.11.2012 р. Позивач, у відповідності до умов цього договору, на підставі рахунку і страхових актів, виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 61367 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія Українська Страхова група». Позивач, після виплати страхового відшкодування, звернувся до [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу, але [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група» відшкодувала позивачу 37391 грн. 90 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 23984 грн. 10 коп., яка представляє собою різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав до суду клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи з боку відповідача [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група», яким була застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON], витребування копію полісу і усіх документів, які містяться в матеріалах справи про виплату [PERSON] „Страхова компанія „АХА Страхування страхового відшкодування. Залучене до участі у справі, у якості третьої особи з боку відповідача [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група» надала до суду належним чином засвідчені копії полісів і усіх документів, які містяться в матеріалах справи про виплату страхового відшкодування, просила суд розглянути справу у її відсутності. Сторони в судове засідання не з»вилися, сповіщені належним чином. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Як встановлено у судовому засіданні, 03 травня 2013 року, відповідач [PERSON], керуючи автомобілем „Форд Фокус, р/н [NUMBER], рухаючись у м. Одесі, по дорозі в аеропорт вул. Гастелло, на регульованому перехресті, при повороті ліворуч, не надав дорогу автомобілю [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався прямо і скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER] був пошкоджений. Вина відповідача у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди доведена постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2013 р., у відповідності до якої відповідач за скоєння даного ДТП був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. Автомобіль „Лексус ЕС 350 р/н [NUMBER], який належить [PERSON], був застрахований позивачем [PERSON] „Страхова компанія „АХА Страхування за договором добровільного страхування № 179996 Га/12о від 28.11.2012 р. Позивач, у відповідності до цього договору, виплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 61367 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 59542 від 23.09.2013 р. на суму 22537 грн. 26 коп. і № 38101 від 12.06.2013 р. на суму 38829 грн. 74 коп. Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. При розгляді справи суд також враховує, що у відповідності до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року (у справі про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року), потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. У якості обґрунтування величини шкоди, заподіяної [PERSON] у звязку з ушкодженням автомобіля [NUMBER], позивач надав до суду копію ремонтної калькуляції за №1.001.13.0 від 20.05.2013 р., на 4 арк. і копії контрольних листів за № 1.001.13.0 від 20.05.2013 р., на 2 арк. В цих документах навіть відсутні відомості про те, ким вони виконані. Також позивач надав до суду копії двох страхових актів за № 1.001.13.05525/VESKO33488 від 20.09.2013 р. і 10.06.2013 р. на двох арк.. кожний, в яких йдеться про загальні обставини події, вказані платіжні реквізити і грошові суми, аналогічні тим, що фігурують у вищевказаних платіжних дорученнях. 26.09.2013р. [PERSON] «АХА Страхування» звернулося до [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП та просило здійснити суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 38829,74грн. 06.11.2013р. позивач повторно звернувся до [PERSON] «Страхова компанія «Українська страхова група» з листом-доповненням до регресної вимоги та просив сплатити на його рахунок суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 61367грн. У якості обґрунтування величини шкоди, заподіяної [PERSON] у звязку з ушкодженням автомобіля [NUMBER], третя особа - [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група» надала до суду копію висновку № 1760 експертного автотоварознавчого дослідження від 20 травня 2013 року, проведеного ФОП [PERSON], у відповідності до якого, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER] складає 37391 грн. 90 коп. З письмових пояснень третьої особи слідує, що саме з цього висновку визначалась сума страхового відшкодування, яке [PERSON] «Страхова компанія Українська Страхова група» сплатила позивачу, що підтверджується платіжними дорученнями від 11.12.2013р. на суму 36881,90грн. та від 11.12.2013р. на суму 510грн. Підставою для виплати страхового відшкодування стали поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9756037 від 05.11.2012 р., яким встановлений ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в сумі 50000 грн. і договір добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 97-1501-12-00050 від 05.11.2012 р., яким встановлений додатковий до першого ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, в сумі 50000 грн. Тобто, загальний ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну склав 100000 грн. При розгляді справи суд керується тим, що доказами, в розумінні ст. 57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів та висновків експертів. Враховуючи викладене, суд задовольнив клопотання представника відповідача і призначив у справі судову автотоварознавчу експертизу. У відповідності до висновку № 5703 від 01.07.2016 р. судової автотоварознавчої експертизи, розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03 травня 2013 року, складає 45444 грн. 50 коп. У відповідності до ст.ст. 57, 66 ЦПК України, єдиним належним і обєктивним доказом величини матеріального збитку, є висновок експерта, виконаний на підставі відповідної ухвали суду. Тому суд при визначенні величини матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля [NUMBER] виходить з висновку № 5703 від 01.07.2016 р. судової автотоварознавчої експертизи і критично ставиться до обґрунтувань розміру матеріальної шкоди, які надані до суду позивачем і третьою особою. Суму страхового відшкодування, яка сплачена позивачем понад суми матеріальної шкоди, встановленої судовою експертизою, суд вважає сплаченою необґрунтовано, а тому такою, що до стягнення з відповідача у порядку регресу не підлягає. Враховуючи, що третя особа відшкодувала позивачу 37391 грн. 90 коп., до стягнення з відповідача належить сума матеріальної шкоди, яка перевищує виплачену третьою особою суму страхового відшкодування, тобто 8052,60грн.. (45444,50 37391,90 =8052,60). При визначенні величини суми судових витрат позивача, які підлягають до стягнення з відповідача, суд керується тим, що у відповідності до вимог п. 1 ст. 88 ЦПК України, вони повинні бути зменшені, пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial