Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Оленівської сільської ради, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Документи на житловий будинок та земельну ділянку батько позивача за життя не оформив. З метою прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернувся до державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори та отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 7). Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 6). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки № 86/7 від 10.02.2020 року, [PERSON] зареєстрований та проживає з 13.07.2001 року у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , дата побудови будинку, згідно технічного паспорту 1979 р. (а. с. 9, 14-15). У відповідності\~до ст.\~1223 ЦК\~України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак листом нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано правовстановлюючі документи на житловий будинок (а. с. 10). Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , прийняв спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок, який належав померлому [PERSON] . \~ \~ \~ \~

Outcome: approved