Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» з позовом до [PERSON] , третя особа Рівненський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту, а саме просить скасувати арешт нерухомого майна - однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , який зареєстрований в державному реєстрі речових на нерухоме майно та їх обтяжень , під №2555609, що належить відповідачу, обтяжував Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Рівненській області, обтяження зареєстровано 19.09.2013 р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №39811771 від 19.09.2013 р. Уточнивши свої позовні вимоги, представник позивача в заяві від 04.09.2019 р. просить суд зняти арешт з нерухомого майна , а саме однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] . На мотивування позовних вимог зазначає, що 16.07.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1701/0708/71-114, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 272000 грн. 16 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1701/0708/71-114 між ПАТ «Сведбанк» та Відповідачем укладено Іпотечний договір № 1701/0708/71-114-2-1, згідно до якого за п. 2. на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] . Внаслідок укладення відповідних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1701/0708/71-114 позичальником згідно якого є [PERSON] . Позивачу стало відомо, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме - № 2555609, за яким накладено арешт нерухомого майна, що належить відповідачу, а саме однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , обтяжувач : Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, обтяження зареєстровано 19.09.2013р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39811771 від 19.09.2013 р. Представник позивача зазначає, що на сьогоднішній день, внаслідок винесення вищезазначеної постанови про арешт, порушено права позивача як власника відповідного майна. Позивач має намір скористатись, правами кредитора та іпотекодержателя, наданими чинним законодавством, та звернути стягнення на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки. Представник позивача звертає увагу, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» має пріоритетне право па задоволення своїх вимог, оскільки обтяження позивача зареєстровані раніше, а саме 16.07.2008р. Ухвалою суду від 10.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків. Ухвалою суду від 17.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Неодноразово до суду від представника позивача - адвоката Галас П.В. надходили заяви про розгляд справи за його відсутності. Ухвалами суду від 23.10.2019 року та від 26.11.2019 року в задоволенні клопотання представника ТзОВ «Кредитні ініціативи» - адвоката Блажевського П.І. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до [PERSON] , третя особа Рівненський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про звільнення майна з-під арешту відмовлено. Представник відповідача - адвокат Філіпова Н.П. в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2018 року між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №1701/0708/71-114, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 272000 грн. (а.с.8-14) 16 липня 2008 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 1701/0708/71-114 між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем укладено іпотечний договір № 1701/0708/71-114-2-1, згідно до якого за п. 2. на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] . (а.с.15-18) ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1701/0708/71-114 позичальником згідно якого є [PERSON] , відповідно до договір факторингу від 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» та договору факторингу від 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги по кредитних договорах, Факт заміни кредитора на ТОВ «Кредитні ініціативи» був встановлений судом відповідно до Рішення Апеляційного суду Рівненської області від 28.11.2013р. по справі № 1716/4084/2012. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 157081741 від 21.02.2019 р. встановлено, що на іпотечне майно накладено арешт, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме: № 2555609, за яким накладено арешт нерухомого майна, що належить [PERSON] , а саме однокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS] , обтяжувач : Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, обтяження зареєстровано 19.09.2013р. на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 39811771 від 19.09.2013р. Арешт який обтяжує все нерухоме майно боржника, зокрема квартиру [ADDRESS] (крім квартири [ADDRESS] ) від 25.03.2015 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №35868276. Арешт який обтяжує все нерухоме майно боржника, зокрема квартиру [ADDRESS] (крім квартири [ADDRESS] ) від 26.03.2015 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №44771768. Арешт який обтяжує все нерухоме майно боржника, зокрема квартиру [ADDRESS] (крім квартири [ADDRESS] ) від 25.03.2015 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №17112950. Арешт який обтяжує все нерухоме майно боржника, зокрема квартиру [ADDRESS] (крім квартири [ADDRESS] ) від 26.03.2015 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №47029469. Арешт який обтяжує квартиру [ADDRESS] , від 19.03.2013 накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №39811771. Вищенаведене підтверджується дослідженими в судовому засіданні -інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 189707694 від 21.11.2019 р. та повідомленням від 25.11.2019 р. №105936, наданим Рівненським міським відділом ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області, вбачається. Відповідно до ч. 1 ст.572ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно із ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Статтею 1Закону України«Про іпотеку» передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частина 1 статті 7Закону України«Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя (ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»). Для реалізації права іпотекодержателя, останній має право звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Законом України«Про іпотеку» визначені й інші способи реалізації іпотекодержателем своїх прав. Однак, у разі накладання арешту на предмет іпотеки, іпотекодержатель позбавляється права задовольнити свої вимоги, зокрема, шляхом позасудового врегулювання. Отже,законом встановлений пріоритет іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок майна, яке перебуває в потеці. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 4, 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно із ч. 2 ст.13ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Враховуючи наявні арешти які обтяжують нерухоме майно боржника від 25.03.2015 р. який накладено на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №35868276, від 26.03.2015 накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №44771768, від 25.03.2015 накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №17112950, від 26.03.2015 накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №47029469, та від 19.03.2013 накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження №39811771, суду не надано належних доказів про стан виконавчих проваджень та інформації про стягувачів за даними виконавчими провадженнями. Підстави для звільнення майна боржника з під арешту, накладених в рамках інших виконавчих проваджень відсутні, тому в цій частині задоволенню позов не підлягає. Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом звільнення з-під арешту однокімнатної квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , накладеного саме постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.09.2013 року у виконавчому провадженні №39811771. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1921 грн.

Outcome: partial