Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернувся позивач та просив суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування жилим будинком № 1 по вулиці Садовій в селі Шандра Миронівського району Київської області. Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що являється власником житлового будинку № 1 по вулиці Садовій в селі Шандра Миронівського району Київської області. В даному будинку крім позивача зареєстровані ще наступні громадяни: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Відповідачі були зареєстровані у зазначеному будинку в той час, коли позивач не був власником будинку, а був лише його користувачем і їх реєстрація відбулася поза його волею, будь-якої згоди на їх реєстрацію він не надавав. Позивач [PERSON] не перебував і не перебуває із [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у будь-яких родинних стосунках, вони являються для позивача сторонніми особами. Відповідачі є лише зареєстрованими у зазначеному будинку, ніколи, жодного дня в ньому не проживали, а фактично проживають за адресою: [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини 3\~статті 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку № 1 по вулиці Садова села Шандра Миронівського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстрованого виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області 20 квітня 2011 року (а. с. 10). Частиною 1 статті 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник жилого будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї та інших осіб. Аналогічне правило міститься в статті 150 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення осіб у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності, є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право. Відповідно до довідки виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 13 червня 2018 року № 205 в будинку № 1 по вулиці Садова села Шандра Миронівського району Київської області зареєстровані: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Згідно довідки виконавчого комітету Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 13 червня 2018 року № 206 вбачається, що [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані в [INFO], власником якого є [PERSON], але фактично проживають за адресою: [INFO]. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі відсутній без поважних причин за місцем своєї реєстрації в будинку № 1 по вулиці Садова села Шандра Миронівського району Київської області. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою що втратила право користування жилим приміщенням власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження своїм майном. Відповідачі, які без поважних причин були відсутні понад один рік у будинку за вказаною адресою втратили право на користування ним, згідно позовної заяви відповідачі є лише зареєстровані в даному будинку, але жодного дня вони не проживали в ньому, а тому у позивача, як власника будинку, виникло право на звернення до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування житловим будинком № 1 по вулиці Садовій села Шандра Миронівського району Київської області, який належить позивачу на праві власності. Цим правом позивач правомірно скористався у спосіб, передбачений ст. 405 Цивільного кодексу України, а тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, а тому при задоволенні вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, окремого застереження щодо зняття з реєстраційного обліку за його адресою цієї особи не потребується. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією № 91 від 22 червня 2018 року. Понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі\~ст.\~ст.\~319,\~383,\~391,\~405\~Цивільного кодексу\~України,\~ст.\~150\~Житлового кодексу\~Української РСР,\~ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~

Outcome: approved