Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

До суду звернувся позивач із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування майнової шкоди та передання доходів від майна. Позов мотивував тим, що більше п`ятнадцяти років займається вирощуванням великої рогатої худоби з метою отримання молока і м`ясної продукції. У 2012 році у нього на утриманні в його підсобному господарстві перебувало 30 голів великої рогатої худоби бугаїв та корів різних порід. У жовтні 2012 року із пасовища в с. Ковтунівка, Драбівського району зникли належні позивачу дві телиці голштинської породи віком по 10 місяців кожна. Позивачу стало відомо зі слів жителів села, що належні йому телиці із пасовища на околиці с. Ковтунівка були перегнані на територію ферми відділку СТОВ «Зернова компанія «Хорс» в с. Перервинці, Драбівського району Черкаської області, працівниками цієї компанії. Після зникнення телиць, позивач неодноразово звертався до керівництва СТОВ «Зернова компанія «Хорс» з проханням повернути їх, але у зв`язку з тим, що обіцянки повернути телиць не були виконані, позивач у листопаді 2014 року звернувся за захистом своїх майнових прав до органів міліції, які за його заявою розпочали кримінальне провадження за ч.1 ст.185 КК України - крадіжка. 22 грудня 2016 року під час проведення слідчої дії в одному із приміщень Перервинцівського відділку СТОВ «Зернова компанія «Хорс» позивачем було впізнано одну із корів, які були забрані охоронниками товариства у жовтні 2012 року. За результатами розслідування 23 січня 2017 року слідчим поліції винесено постанову про закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим що в діях працівників СТОВ «Зернова компанія «Хорс» був відсутній умисел на заволодіння чужим майном, а належних позивачу двох телиць працівники охорони привели з поля з метою уникнення потрави посівів. Не дивлячись на те, що кримінальне провадження закрите, позивач вважає що незаконними діями працівників СТОВ «Зернова компанія «Хорс» йому спричинена значна матеріальна шкода, зокрема, від втрати двох телиць голштинської породи середньою вагою 720 кг завдані позивачу збитки становлять 44640 грн. Крім того, в результаті незаконного заволодіння та утримування двох корів позивач втратив можливий дохід від продажу молока у розмірі 300680 грн. Загальна сума спричиненої позивачу шкоди становить 345320 грн. 16 квітня 2019 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог у зв`язку із зростанням цін на 1 кг живої рогатої худоби та молока. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить стягнути із СТОВ «Зернова компанія «Хорс» завдану йому матеріальну шкоду в сумі 449\~880 грн. втраченого ним доходу від можливого продажу молока. В разі неможливості повернути худобу в натурі стягнути з СТОВ «Зернова компанія «Хорс» на його користь вартість 2 корів в розмірі 58800 грн. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позов не визнала, вважає позов необґрунтованим, пояснила, що матеріалами кримінального провадження не підтверджено факти крадіжки у [PERSON] корів, відповідачем надавалися слідству документи, які підтверджують права на тварин, які є у їх господарстві, будь-яких доказів, що саме ці тварини є власністю [PERSON] , останній не надав, просила суд відмовити у позові. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані докази прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~З пояснень позивача вбачається, що він має підсобне господарство та займається вирощуванням великої рогатої худоби (далі - ВРХ). У 2012 році в його підсобному господарству було 30 голів ВРХ бугаїв та корів різних порід. У жовтні 2012 року із пасовища с. Ковалівка Драбівського району Черкаської області зникли належні йому дві телиці голштинської породи по 10 місяців кожна. Представник відповідача пояснила, що дійсно мали факти затримання охоронцями їх підприємства бездоглядної ВРХ на полях, що підтверджується матеріалами слідства, проте будь-яких доказів що корова, на яку вказав [PERSON] під час огляду місця події належить йому а не їх господарству останній не надав. З протоколу про прийняття заяви про вичинене кримінальне правопорушення від 10.11.2014 року вбачається, що [PERSON] заявив до поліції про факт викрадення з загорожі пасовища двох телиць віком по 10 місяців. По даному факту до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.11.2014 року за № 12014250120000441 були внесені відомості та розпочато слідство по кримінальному провадженню. Під час досудового слідства, були опитані свідки та проведеного 22.12.2016 року огляд місця події, а саме територія Перервинцівського відділку СТОВ ЗК «Хорс», під час якої [PERSON] вказав в присутності понятих на корову, яка у 2012 році була теличкою і зникла з його кошари. Всього на місці огляду було 5 голів ВРХ дві корови та три телиці. СТОВ ЗК «Хорс» листом від 16.01.2017 № 11 повідомило начальника СВ Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП Гунька [PERSON] М. про те, що 29.10.2011 року ними було придбано у СТОВ «Нива» корову, коня і кобилу. На момент придбання корови вона була тільна, на даний час СТОВ «Зернова компанія «Хорс» має поголів`я ВРХ в кількості 5 штук, четверо з яких є потомство корови, придбаної в 2011 році. До даного листа надано копію накладної вимоги, яка підтверджує факт придбання корови, коня і кобили. За результатами проведених слідчих дій слідчим СВ Драбівського ВП Гуньком В.М. 23.01.2017 року винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. На підставі допиту працівників СТОВ «Зернова компанія «Хорс» Грінька І.В., Чернова А.С., Бибика О.В., [PERSON] слідчий дійшов висновку, що в діях працівників СТОВ «Зернова компанія «Хорс» відсутній умисел на заволодіння чужим майном, оскільки телицю вони привели з поля з метою уникнення пошкодження посіву кукурудзи. \~ \~ \~ \~Посилання позивача на матеріали кримінального провадження, як на докази, які підвереджують позовної вимоги, в тому числі і на належність позивачу корови, яку він впізнав під час огляду місця події 22.12.2016, суд вважає неналежними з огляду на наступне. Згідно вимог КПК України процедура впізнання речей є окремою процесуальною дією, яка проводиться за правилами визначеними в ст.229 КПК України. З досліджених матеріалів кримінального провадження такої процедури під час досудового розслідування проведено не було. Мета огляду місця події відповідно до ст.237 КПК України є виявлення та фіксація відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, під час проведення даної процесуальної дії дозволяється вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Під час огляду 22.12.2016 року будь-яких речей вилучено не було. За умови, що власник, у якого було проведено огляд місця події заперечував факт належності корови [PERSON] , останній повинен довести належними доказами своє право власності на дану ВРХ. На час утримання [PERSON] спірної ВРХ діяло Положення про ідентифікацію та реєстрацію великої рогатої худоби, яке затверджено наказом Міністерства аграрної політики України № 342 від 17.09.2003 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.10.2003 року № 909/8230 (з подальшими змінами) (далі - Положення). Згідно п.1.1, 1.2, 1.3 Положення ним визначається порядок ідентифікації і реєстрації ВРХ, воно є обов`язковим для всіх суб`єктів, в тому числі фізичних осіб, що є власниками тварин, які займаються їх розведення, утриманням, торгівлею, транспортуванням, проводять забій, утилізацію тварин. Пунктом 3 даного Положення визначений порядок ідентифікації тварин, який проводиться шляхом прикріплення до вух тварин двох бирок з номером, які не змінюються протягом усього її життя. Власник тварин повинен вести облік тварин в книзі обліку, та внести дані про тварини в реєстр (п.3.12 положення), на кожну тварину виписується паспорт (п.5.1, 5.2 Положення). \~ \~ \~ \~За змістом\~ст.387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. \~ \~ \~ \~В Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» міститься роз`яснення, зокрема у п. 21 Постанови вказано, що у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, або власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, спір про повернення майна власнику підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей\~387, 388 ЦК України. \~ \~ \~ \~В пункті 23 вказаної Постанови, зазначено, що відповідно до\~статті 387\~ЦК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Застосовуючи положення\~статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. \~ \~ \~ \~Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі\~ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. \~ \~ \~ \~Позивач не довів суду належними та допустимим доказами, що телиці, які зникли з пасовища в жовтні 2012 року були знайдені саме відповідачем, і корова, яку він впізнав під час огляду місця події в ході розслідування кримінального провадження по факту викрадення двох телиць, належить саме йому. Відповідно до ч.2 ст.78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відтак, оскільки нормативно-правовим актом, а саме вищевказаним Положенням, законодавчо врегульовано яким саме способом можуть бути ідентифіковані ВРХ, тому будь які інші докази, такі як покази свідків, допитаних у суді, інші письмові матеріали кримінального провадження, не можуть вважати допустимими для доведення даного факту. З пояснень позивача вбачається, що останній не вів облік ВРХ, бирки не були прикріплені до вух зниклих телиць. Відтак, позивачем не доведено факт належності йому корови, що знаходиться у володінні відповідача, так само і факт, що саме зниклі телиці в жовтні 2012 року були затримані працівниками відповідача та утримувалися відповідачем. \~ \~ \~ \~З огляну на вищевказане, суд не знаходить підстав для задоволення позову, вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди від втрати доходу від продажу молока також не підлягають задоволенню, так як є похідними від основної вимоги. \~ \~ \~ \~Оскільки в задоволенні позову суд відмовляє, судові витрати, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed