Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Ірпінського міського суду Київської області звернулись [PERSON] та [PERSON] із позовом до Бучанської міської ради Київської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначають, що 06.08.2014 року померла їх матір [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із квартири [ADDRESS]. Як єдині спадкоємці своєї матері звернулись до Бучанської міської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте 10.11.2016 року нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на майно, а саме невідповідність установленим нормам чинного законодавства. Просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої 06.08.2014 року матері [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої 06.08.2014 року матері [PERSON]. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутності. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія I-ОК №317266 [PERSON] померла 06.08.2014 року. [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Також, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, дошлюбне прізвище [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Також, згідно свідоцтва про одруження, дошлюбне прізвище [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до постанови державного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2016 року № 2374/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Відповідно до наданої позивачами копії реєстраційного посвідчення, виданого 31.10.1991 року Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS] на праві особистої власності зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки ЖБК-9 №99 від 19.10.1991 року. Відповідно до довідки №6 від 20.03.2017 року Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №9», [PERSON] заборгованості з пайових внесків по кооперативній квартирі [ADDRESS] не має. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області №1173/10 від 18.12.2012 року [PERSON] надано дозвіл на оформлення відповідної правовстановлюючої документації на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~Статтею 1218 ЦК\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із постанови нотаріуса від 10.11.2016 року встановлено, що позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на таке майно. Позивачі зазначили у позові, що вказана вище квартира належала померлій [PERSON], тому входить до складу спадкової маси. Як визначено в\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК \~кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачами суду не надано жодного доказу на підтвердження виникнення за померлою [PERSON] права власності на квартиру. Так, в матеріалах справи міститься технічний паспорт на квартиру, що виготовлений 18.05.2012 року, де власник будинку не зазначений. Такий технічний паспорт не є правовстановлюючим документом. Крім того, копія реєстраційного посвідчення, виданого 31.10.1991 року Ірпінським міжміським бюро технічної інвентаризації, в якому зазначено, що квартира [ADDRESS] на праві особистої власності зареєстровано за [PERSON] на підставі довідки ЖБК №99 від 19.10.1991 року не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно. Будь-які правовстановлюючі документи, інші документи, які свідчили б про виникнення у спадкодавця права власності на квартиру суду не надані. Оскільки, позивачами не надано доказів того, що квартира [ADDRESS] за життя належала [PERSON], то підстави для визнання за позивачами права власності на таку квартиру відсутні. Так згідно правової позиції ВСУ у справі № 6-688цс15 від 16 грудня 2015 року, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності. Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути предявлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через предявлення позову). Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення в особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Враховуючи вищевикладене в задоволені позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають залишенню за позивачами, оскільки позивачам повністю відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed