Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ «УкрСиббанк» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №11372711000 від 21.07.2008 року. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 20000.00 дол.США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит та сплачувати проценти у терміни та порядку, передбаченому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 23.07.2018 року. За користування кредитними коштами в межах терміну дії договору позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк - в розмірі збільшеному вдвічі. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору до іпотечного договору від 21.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 55.1 кв.м., що знаходиться за адресою - [ADDRESS] ., та належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Копія договору іпотеки та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2019 року, як докази перебування квартири в іпотеці, надаються. Відповідно до п.1.4. договору сторони досягай згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов`язань, що забезпечуються іпотекою. Відповідно до п.4.1.1. договору іпотеки банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником основного зобов`язання за кредитним договором. Позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору, в строк встановлений договором, кредит та проценти не сплатила. Станом на 09.07.2019 року заборгованість за кредитним договором становить по кредиту та процентам у розмірі 19832,72 дол. США та по пені у розмірі 86662,55 грн. У зв`язку з тим, що зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються, позивач звернувся до суду. В судове засіданні представник позивача не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, розглянути у відсутність. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали відзив та додаткові пояснення, проти позову заперечували, просили розглянути справу у відсутність. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, які були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту №11372711000 від 21.07.2008 року. Відповідно до умов Кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в сумі 20000.00 дол.США шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повертати наданий кредит та сплачувати проценти у терміни та порядку, передбаченому кредитним договором, але у будь-якому випадку повернути кредит та проценти у повному обсязі не пізніше 23.07.2018 року. За користування кредитними коштами в межах терміну дії договору позичальник зобов`язався сплатити проценти у розмірі 15% річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк - в розмірі збільшеному вдвічі. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору до іпотечного договору від 21.07.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартиру, загальною площею 55.1 кв.м., що знаходиться за адресою - [ADDRESS] ., та належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності на підставі дубліката свідоцтва про право власності на житло, виданого 11.07.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та Паливно-енергетичного комплексу. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано у Державному реєстрі іпотек. Копія договору іпотеки та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.07.2019 року, як докази перебування квартири в іпотеці, надаються. Відповідно до п.1.4. договору сторони досягай згоди відносно розміру, строку і порядку виконання зобов`язань, що забезпечуються іпотекою. Відповідно до п.4.1.1. договору іпотеки банк, як іпотекодержатель, має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення боржником основного зобов`язання за кредитним договором. Позичальник [PERSON] порушила умови кредитного договору, в строк встановлений договором, кредит та проценти не сплатила. Станом на 09.07.2019 року заборгованість за кредитним договором становить по кредиту та процентам у розмірі 19832,72 дол. США та по пені у розмірі 86662,55 грн. Кредитні зобов`язання, що забезпечені іпотекою, не припинилися, залишаються не виконаними. Відповідно із ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.1049, ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок держання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі переходу прав власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Іпотеку» за рахунок предмету іпотеки, іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу, витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за ним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. У разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки, у тому числі на підставі рішення. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За встановлених у судовому засіданні обставин та досліджених доказів, суд вважає вимоги позивача законними й обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд вважає обґрунтованим стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати, а саме: суму оплаченого судового збору - у розмірі 8916,35 гривень. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 гривень. Проте до суду не надано доказів фактичних витрат та їх сплати позивачем.

Outcome: partial