Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.06.2008р. У шлюбі сторін народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю та знаходиться на повному утриманні позивача. Старша донька являється повнолітньою, однак навчається на 3-му курсі на денній формі навчання в Одеському націальному медичному університеті. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Разом з тим, відповідач спроможний створити для дітей сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, оскільки їй відомо, що він працює та отримує заробітну плату, розмір якої їй точно не відомий, однак зі слів знайомих становить 10\~000 грн., а також займається підробітком, а саме таксистом, так як має власний автомобіль. Також зазначала, що після розірвання шлюбу відповідач фактично перестав піклуватись про дітей, неодноразово в добровільному порядку намагалася вирішити питання стосовно сплати аліментів на утримання дітей, однак відповідач усіляко ухиляється від своїх батьківських обовязків. За даних обставин позивачка, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 2500 грн. щомісячно, на кожну дитину, до досягнення молодшою донькою повноліття, а старшою, яка продовжує навчання, до досягнення 23 років. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 10.06.2008р., у шлюбі сторін народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 9, 13, 16) Діти проживають разом із матірю. Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, [PERSON], яка є донькою сторін у справі, являється повнолітньою особою, однак відповідно до довідки Одеського національного медичного університету вбачається, що вона являється студенткою ІІІ курсу денної форми навчання медичного факультету № 2 Одеського національного медичного університету ІV рівня акредитації, та закінчує навчання 30 червня 2020 року. (а.с. 10) Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У п. 20\~постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~Пленум Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за\~\~обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей є законними та обґрунтованими в заявленому розмірі. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~з 01 грудня 2017 року\~\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18\~\~років - 1860 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження\~\~її\~\~здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 07.07.2017 р. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved