Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області з позовом звернулась [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову позивачкою зазначено наступне. У Краматорському відділі державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконання знаходиться виконавче провадження №49253270 відкрите на підставі Судового наказу, виданого Краматорським міським судом Донецької області 30.06.2015 року по справі №234/5688/15-ц; провадження №2-н/234/1577/15 за заявою ТОВ «Житлово-комунальна компанія МК 2010» про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з [PERSON] . В межах цього виконавчого провадження 23.12.2015 року державним виконавцем було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . 05.10.2021 року, під час відвідування нотаріальної контори, з метою переоформлення належної позивачу земельної ділянки, їй стало відомо про наявність арешту майна, накладеного в межах виконавчого провадженні №49253270 по виконанню судового наказу № 2-н/234/1577. Про існування вказаного судового наказу та виконавчого провадження позивачу нічого не було відомо. З огляду Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: 1422483500:06:000:0017, площею 5,8544 га належить на праві приватної власності [PERSON] , а особа, майно/права якої обтяжуються є: [PERSON] . Також зі змісту судового наказу, на виконання якого було відкрито виконавче провадження, вбачається, що заборгованість стягнуто з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак помилково вказано РНОКПП - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із даною помилкою було накладено арешт на майно позивача, яка не має жодного відношення до заборгованості [PERSON] за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що вона ніколи там не мешкала та не була зареєстрована. Також позивачка ніколи не мала прізвища « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження відповідно до якого [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». 25 лютого 1989 року вона уклала шлюб та змінила прізвище не « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Також з огляду паспорту [PERSON] , вбачається, що паспорт видано 24 січня 2002 року Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області, що свідчить про те що станом на дату видачі судового наказу та відкриття виконавчого провадження заявниця мала прізвище « [PERSON] ». Тобто судовим наказом від 30.06.2015 року стягнуто заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території з [PERSON] [INFO] , однак РНОКПП помилково вказано позивача [PERSON] , [INFO] . 18.10.2021 року до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було спрямовано заяву про зняття арешту з майна [PERSON] . Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 01.11.2021 року за № 18.13-17.13-96156/6, відмовив у зніті арешту з майна [PERSON] . Оскільки відносно [PERSON] , [INFO] , відсутні будь які виконавчі провадження, а арешт на її майно накладено помилково в забезпечення виконання боргових зобов`язань зовсім іншої особи ( [PERSON] ), позивачка змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду. Просить зняти арешт з всього майна, яке належить [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №49253270, винесеною 23.12.2015 року Державною виконавчою службою Краматорського міського управління юстиції. Стягнути з відповідача на її користь за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 908,00 гривень. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 30.06.2015 року (справа № 234/5688/15-ц, провадження № 2-н/234/1577/15, з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальна компанія МК 2010», стягнута заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за період з 01.01.2011 року по 31.03.2015 року в сумі 4732,33 грн., заборгованість по сплаті індексу інфляції, а також 3 % річних за весь період заборгованості в сумі 1759,65 грн. та судовий збір в розмірі 121,80 грн. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Бєловим Д.М. ВП № 49253270 від 23.12.2015 року на підставі судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 30.06.2015 року, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , із забороною його відчуження. Як вбачається з свідоцтва про народження від 25 серпня 1970 року, [INFO] народилась [PERSON] . 25 лютого 1989 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище не « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25 лютого 1989 року. Державною податковою інспекцією Костянтинівсько Дружківського управління - позивачу [PERSON] , [INFO] присвоєно ідентифікаційний номер облікової кратки платника податків в Держаному реєстрі фізичних осіб- платника податків-2579205740, що підтверджується довідкою від 23.01.2020 року. Позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, виданим 24 січня 2002 року Костянтинівським РВ УМВС України в Донецькій області. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер: 1422483500:06:000:0017, площею 5,8544 га належить на праві приватної власності [PERSON] . Таким чином, встановлені судом обставини свідчать по те, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] не є боржником у виконавчому провадженні №49253270 від 23.12.2015 року, арешт на її майно накладено помилково в забезпечення виконання боргових зобов`язань зовсім іншої особи [PERSON] . Краматорський відділ державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом від 01.11.2021 року за № 18.13-17.13-96156/6, відмовив у зніті арешту з майна [PERSON] . Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Аналіз правових норм дає підстави для висновку, що право власності проявляється у правомочностях власника, обмеження яких можливо виключно на підставі закону. Нормами ч.1, 2 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до положень ч.1,2ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Враховуючи встановлені обставини, суд погоджується з доводами позивачки, що накладення арешту на належне їй майно порушує її права як власника, оскільки арешт майна застосовується для забезпечення реального виконання рішення зі сторони боржника [PERSON] , однак судом встановлено, що позивачка не була боржником у виконавчому провадженні №49253270, винесеною 23.12.2015 року, а арешт накладено помилково. Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, зважаючи, що постановою державного виконавця було накладено арешт на майно, яке належить позивачу, а не боржнику, враховуючи, що існування арешту перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати своє право власності та розпоряджатись своїм майном, в тому числі відчужувати, передавати в користування, а також вчиняти будь-які інші дії щодо розпорядження власним майном, суд приходить до висновку, про наявність підстав для скасування арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved