Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що з [PERSON] з 24 квітня 1999 року перебуває в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області за актовим записом №17 юридичному шлюбі. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, з квітня 2014 року взаємини між ними припинені. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач переконана, що подальше спільне з відповідачем життя не має сенсу, шлюб між ними формальний, особисті стосунки мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Відповідач має іншу сімю. Спору майнового характеру та щодо виховання дітей не мають. Діти, з якими відповідач не спілкується, не займається їх вихованням, залишаться проживати з нею. Позивач вважає примирення з [PERSON] неможливим і збереження шлюбу, на її думку, суперечитиме її інтересам. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу залишити «Косарєва». Також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати, понесені нею при поданні позовної заяви до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 24 квітня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області за актовим записом №17 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно до\~статті 56 СК України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що взаємини між подружжям припинені, у сторін відсутні почуття взаємної любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу, подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно із\~статтею 79 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень, що підтверджено квитанцією від 19 жовтня 2016 року (а.с.1). Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого останньою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved