Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини), визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер її дідусь - [PERSON], який до смерті постійно мешкав за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку зі смертю діда відкрилася спадщина на: -житловий будинок [ADDRESS], який належав померлому на підставі Договору купівлі-продажу будинку що посвідчений Красноармійською держнотконторою 05.05.1989 року, реєстр № 3699. який у подальшому було зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 05.05.1989 року, номер запису 3774 в книзі 56. -земельну ділянку площею 0,0688 га, що розташована у [ADDRESS], з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, яка належала померлому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю від 30.08.2001 р. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна діда, яка прийняла спадщину. Їі бабуся - дружина [PERSON] померла ще [INFO], а її батько не бажає приймати спадщину, у зв'язку з чим в нотаріальній конторі написав заяву про відмову від спадщини. Як відомо позивачці при житті дідусь не складав заповіт на своє майно. На час смерті дідуся вона проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS]. Однак зареєстрована була за іншою адресою: [ADDRESS]. Факт проживання на час відкриття спадщини разом з померлим стверджується довідкою з місця проживання від 16.04.2015 року та поясненнями свідків. Вважаючи, що вона прийняла спадщину, позивачка звернулася до нотаріуса для отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріус при наданні нею довідок з місця проживання не прийняв заяву, зазначаючи, що нею пропущено строк для прийняття заяви та крім того, зазначив, що в матеріалах нотаріальної справи є заява від відповідачки по справі щодо прийняття спадщини після смерті її дідуся. Як було зазначено нотаріусом, то відповідачка по справі не може прийняти спадщину після смерті дідуся, так як не може підтвердити рідство з ним. Таким чином, нотаріус запропонувала позивачці у судовому порядку встановити факт прийняття нею спадщини та визнати за нею на цю спадщину право власності. Вважає, що вона має право на звернення до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також вважає, що я має право на звернення до суду з заявою право на визнання за собою право власності на спадкове майно.На час відкриття спадщини позивачка постійно проживала разом із своїм дідусем. Позивачка просить суд встановити юридичний факт постійного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на час відкриття спадщини, а саме [INFO] (факт своєчасного прийняття спадщини, яка залишилася після смерті діда [PERSON], який помер [INFO] у місті Красноармійськ Донецької області), та визнати за нею право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її діда - [PERSON], померлого [INFO], а саме на: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку площею 0,0688 га, що розташована у [ADDRESS], з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивачки не висунула. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи, за згодою позивачки, за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши свідків, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 515 (а.с.4). [PERSON] померла [INFO], свідоцтво про смерть видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 744 (а.с.5). [PERSON] народився [INFO], батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). [PERSON] народилась [INFO], у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.07.2007 року, прізвище дружини після реєстрації щлюбу - [PERSON] (а.с.7). Таким чином, [PERSON] є онукою [PERSON]. Будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.1989 року (а.с.8). Земельна ділянка, яка розташована на території [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER] від 30.08.2001 року (а.с.9). 13.11.2013 року приватним нотаріусом відкрито спадкову справу після смерті [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], [PERSON] від прийняття спадщини відмовився. Станом на 02.12.2015 року ніхто із спадкоємців із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не звертався. Постановою нотаріусу від 15.12.2015р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, спадкоємцем не надано всіх документів, необхідних для оформлення спадщини, а саме документів, що підтверджують родинний зв'язок, як це передбачено п.4.2, п. 4.12 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Частина 2 статті 1259 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті стаття 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Свідок [PERSON], який був сусідом, суду пояснив, що позивачка з дитинства мешкає за адресою: [ADDRESS], мешкала з дідусем та бабусею, доглядала за ними. Відповідачка давно поїхала з міста, за багато років приїжджала тільки два рази на похорони. Свідок [PERSON], який є батьком позивачки та рідним братом відповідачки, суду пояснив, що його донька мешкала за адресою: [ADDRESS], з дідусем та бабусею. Його сестра поїхала з міста ще у 1999 році, приїжджала тільки на похорони. Він відмовився від спадщини, яка залишилась після батька для того, щоб потім сестра подарувала будинок та земельну ділянку його доньці, але сестра не змогла отримати свідоцтво про спадщину, через відсутність у неї деяких документів. Донька продовжує мешкати в будинку і після смерті діда, доглядає за будинком, сплачує комунальні послуги, тому він вважає, що саме донька є власником будинку. Відповіднодо п.23 постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, відповідно до вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обґрунтованим, законними, та підлягають задоволенню.

Outcome: approved