Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

До Коростишівського районного суду Житомирської області звернулася позивач із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, неповнолітніх дітей залишити проживати з позивачем. У обґрунтування позову позивач вказує, що з 20 листопада 1999 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Козіївській сільській раді Коростишівського району Житомирської області, актовий запис №3. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин. Позивач вважає, що збереження сімї та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач вказує, що неповнолітні діти проживають з нею, тому просить після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати з позивачем. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне «Довга». Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність відповідача, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 1999 року, шлюб зареєстровано Козіївською сільською радою Коростишівського району Житомирської області, актовий запис №3 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені більше року. На даний час сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Згідно частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до приписів статті 113 Сімейного кодексу України після розірвання шлюбу позивач просить змінити прізвище на дошлюбне «Довга». За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, дітей. Збереження сімї за таких умов неможливо, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved