Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON], в якому позивач просить визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] у зв'язку з не проживанням у ньому відповідачів понад шести місяців без поважних причин. В позовній заяві вказано, що відповідачі є синами позивача та його колишньої дружини [PERSON] та не є власниками вказаної квартири. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі по справі не проживають у вказаній квартирі протягом 14 років. В зв'язку з тим, що відповідачі добровільно не знімаються з реєстрації в належній йому квартирі, він вимушений сплачувати за додаткові комунальні послуги самостійно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином в порядку, передбаченому ч. 4, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та письмові заперечення проти позову не надала. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином в порядку, передбаченому ч. 4, п. 4 ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не надали. Також відповідачі не з'явились у судові засідання, які відбулись 26.06.2018 року, 09.07.2018 року, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в зв'язку з чим розгляд справи був відкладений. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 16.07.2018 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов до наступних висновків. Згідно з відомостями паспорту громадянина України, копія якого долучена до матеріалів справи, позивач [PERSON], [INFO], уродженець м. Костянтинівка Донецької області, має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] Під час перебування у шлюбі із [PERSON] позивачем [PERSON] була придбана квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 17 листопада 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Землянським В.І., копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до відомостей, наданих відділом реєстрації Костянтинівської міської ради у листах від 30.03.2018 року за № 1092/09 та № 1091/09, а також довідки КП «СЄЗ» № 3 від 01 березня 2018 року, відповідачі по справі мають зареєстроване місце проживання у вказаній квартирі. Згідно актів про перевірку паспортного режиму КП «СЄЗ» від 22 травня 2008 року та 15 березня 2018 року, а також довідки КП «СЄЗ» № 3 від 05 січня 2017 року, в спірній квартирі зареєстровані позивач у справі [PERSON], [PERSON], син [PERSON], син [PERSON] Відповідачі зареєстровані у спірній квартирі з 19.06.2002 року, але з 07 листопада 2003 року не проживають, належним їм речей в квартирі немає, що підтверджують сусіди [PERSON] [PERSON],[PERSON], [PERSON] В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], які надали свідчення про те, що є сусідами позивача, відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] не проживають у квартирі позивача з 2003 року, вони разом із матір'ю [PERSON] покинули вказане житло, забравши належне їм майно, у спірній квартирі по теперішній час не проживають. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім'ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірній квартирі відповідачів [PERSON], [PERSON] більше одного року, а отже, вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи в рівних частинах.

Outcome: approved