Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Позовну заяву мотивовано тим, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 червня 2015 року, провадження № 243/3447/15-к відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та стягнуто на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 932,20 грн та 1000 грн моральної шкоди, витрати на правову допомогу 1500 грн. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області було змінено вирок суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди з 1000 грн на 3000 грн. На виконання вироку суду 10 вересня 2015 року був виданий виконавчий лист, який був направлений до виконання до Слов`янського міськрайонного відділу ДВС. На теперішній час виконавче провадження перебуває у провадженні старшого державного виконавця Філонік А.В. Загальна заборгованість на даний час становить 5397,20 грн. У зв`язку з виникненням заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати за період з 13 серпня 2015 року по 18 лютого 2021 року у розмірі 2456,97 грн та 3 % річних у сумі 893,00 грн. Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 900 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягав, надав виписку по надходженням по своєму картковому рахунку з банку. Відповідач [PERSON] у судовому\~засіданні пояснив, що не виконує вироку суду, в частині стягнення з нього на користь позивача коштів через відсутність у нього доходів. Зазначив, що він пропонував позивачу кошти після постановлення вироку, однак той відмовився, оскільки збирався оскаржувати вирок. Вказав, що він вносить кошти на погашення заборгованості на рахунок позивача, однак в меншому розмірі, який може сплачувати. Надав суду копії квитанцій про перерахування коштів на рахунок позивача. Також надав заяву, в якій просив застосувати до позовних вимог [PERSON] строк позовної давності. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 червня 2015 року вироком Слов`янського міськрайонного суду донецької області [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та стягнуто на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 932,20 грн, 1000 грн моральної шкоди, витрати на правову допомогу 1500 грн. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року вирок суду було змінено в частині, а саме було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок спричиненої моральної шкоди 3000, 00 грн (а.с.5-8). 04 червня 2015 року Слов`янським міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 243/3447/15-к, на виконання вказаного вироку суду (а.с.9). 09 жовтня 2018 року було відкрите виконавче провадження № 57213202 з примусового виконання виконавчого листа № 243/3447/15-к та 18 січня 2021 року державним виконавцем було направлено до [PERSON] вимогу про надання реквізитів для перерахування боргу (а.с.11). З довідки старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) № 17.19-23/1888/11772 від 17 лютого 2021 року вбачається, що станом на 16 лютого 2021 року залишок заборгованості за виконавчим провадженням № 57213202 з примусового виконання виконавчого листа № 243/3447/15-к від 10 вересня 2015 року виданого Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості у розмірі 5432,20 грн складає 5397,20 грн (а.с.12). З наданих в судовому засіданні позивачем розрахунків заборгованості індексу інфляції та 3 % пені, вбачається, що позивач уточнив свої вимоги, та розрахував індекс інфляції за період з 19 лютого 2018 року по 01 травня 2021 року, що складає 1314,08 грн, 3 % річних з 19 лютого 2018 року по 19 лютого 2021 року, що складає 496,39 грн. Розрахунок був проведений на суму заборгованості 5362,20 грн. З наданих [PERSON] банківстких чеків, вбачається, що останнім перераховувались кошти: 10 березня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 25 квітня 2016 на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 11 травня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 29 червня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 29 липня 2017 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 01 вересня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 27 вересня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 27 жовтня 2016 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 07 березня 2019 року на рахунок Державної казначе \~ \~ \~ \~йської служби 5,00 грн, назва операції; судовий збір відповідно до виконавчого листа № 243/3447/15-к від 10.09.2015 року; 12 квітня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС , призначення платежу на користь [PERSON] 5,00 грн; 22 травня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 24 червня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 28 липня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС , призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 19 серпня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 19 вересня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 22 жовтня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 21 листопада 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 19 грудня 2019 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 16 січня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 13 лютого 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 17 березня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 23 квітня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 18 травня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 17 червня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 17 липня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 17 серпня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 15 вересня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 20 жовтня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу недоговірні платежі 5,00 грн; 26 листопада 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 21 грудня 2020 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 19 січня 2021 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 15 лютого 2021 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 5,00 грн; 23 березня 2021 року на рахунок Державної казначейської служби, отримувач Слов`янського міськрайонного відділу ДВС, призначення платежу виконавчий збір 50,00 грн. Як вбачається з виписок по надходженням по картці/ рахунку [PERSON] за період з 02 вересня 2015 року по 27 травня 2021 року, на вказаний рахунок було перераховано кошти: 01 лютого 2021 року у розмірі - 35,00 грн, коментар до платежу Слов`янський міськрайонний ВДВС; 03 березня 2021 року 5,00 грн, коментар до платежу Слов`янський міськрайонний ВДВС; 02 квітня 2021 року у сумі 50,00 грн, коментар до платежу Слов`янський міськрайонний ВДВС, 27 квітня 2021 року 50,00 грн, коментар до платежу Слов`янський міськрайонний ВДВС. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Отже, завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або негрошовим. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з рішення суду. Як було встановлено судом, з відповідача на користь позивача підлягала до стягнення сума в рахунок спричиненої матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу разом у сумі 5432,20 грн. \~ \~ \~ \~Відповідач тривалий час не виконував свого зобов`язання. З виписки по картковому рахунку позивача вбачається, що грошові кошти на його рахунок від Слов`янського міськрайонного ВДВС почали надходити з 01 лютого 2021 року, сума коштів 140,00 грн. Таким чином, відповідачем було сплачено на користь позивача в рахунок погашення заборгованості 140,00 грн з 5432,20 грн. Станом на дату винесення рішення сума заборгованості складає 5292,20 грн. \~ \~ \~ \~Надані відповідачем банківські чеки, якими він обґрунтовує погашення заборгованості, не можуть бути прийняті судом, оскільки перерахунок коштів, згідно чеків, здійснювався на користь Слов`янського міськрайонного ВДВС, у довідці державного виконавця відображено суму заборгованості 5397,20 грн, тобто зарахування відповідачем коштів не відображене. З виписки по картковому рахунку позивача вбачається, що на його рахунок Слов`янським ВДВС було перераховано кошти у сумі 140,00 грн. Вищевказана довідка про розмір заборгованості, видана Слов`янським міськрайонним ВДВС, з якою був ознайомлений відповідач, вказана довідка ним не оскаржувалась. Оскільки довідка державного виконавця була видана станом на 16 лютого 2021 року, а кошти на рахунок позивача перераховувались у березні 2021 року у розмірі 5,00 грн, у квітні 2021 року у розмірі 100,00 грн, таким чином суд приходить до висновку, що розмір заборгованості відповідача складає 5292,20 грн, з розрахунку 5432,20 грн 140 грн. Відповідачем було заявлено про застосування строків позовної давності. Главою 19 ЦК визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із сплином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦК України). Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК). Порядок відліку позовної давності наведено у ст. 261 ЦК, зокрема відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи те, що обов`язок сплати трьох відсотків річних та інфляційних витрат є триваючим зобов`язанням, яке існує до виконання рішення суду, а судовим розглядом було встановлено, що рішення суду до теперішнього часу залишається невиконаним, то суд вважає, що позивачем не було пропущено строки позовної давності при зверненні до суду. Однак, зважаючи на тривалість зобов`язання, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності до вимог позивача, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість відповідно до ст. 625 ЦК України за період з 19 лютого 2018 року по день винесення рішення - 03 червня 2021 року, тобто в межах строків позовної давності, про що було заявлено відповідачем. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки за весь час прострочення в сумі 1 285,84 грн., три відсотки річних від простроченої суми відшкодування у розмірі 521,97\~ грн., а всього 1807,81 грн. Розрахунок 3% річних: За період з 19 лютого 2018 року по 31 грудня 2019 року. Сума боргу складає 5292,20 грн. Отже, 3% річних за цей період становлять: 5292,20 грн. х 681 календарний день х 3% річних : 365 календарних днів в році = 296,22 грн. За період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року. Сума боргу складає 5292,20 грн. Отже, 3% річних за цей період становлять: 5292,20 грн. х 366 календарних днів х 3% річних : 366 календарних днів в році = 158,77 грн. За період з 01 січня 2021 року по 03 червня 2021 року. Сума боргу складає 5292,20 грн. Отже, 3% річних за цей період становлять: 5292,20 грн. х 154 календарних днів х 3% річних : 365 календарних днів в році = 66,99 грн. Таким чином, загальна сума 3% річних за неналежне виконання зобов`язання станом на 03 червня 2021 року становить 296,22 грн. + 158,77\~грн + 99,66 грн = 521,97 грн. Розрахунок інфляційних витрат: За період з 19 лютого 2018 року по 03 червня 2021 року. Сума боргу складає 5292,20 грн. Середній індекс інфляції за цей період становить: березень 2018 101,10, квітень 2018 100,80, травень 2018 100,00, червень 2020 100,00, липень 2018 99,30, серпень 2018 - 100,00, вересень 2018 101,90, жовтень 2018 101,70, листопад 2018 101,40, грудень 2018 100,80, січень 2019 101,00, лютий 2019 100,50, березень 2019 100,90, квітень 2019 101,00, травень 2019 - 100,70, червень 2019 99,50, липень 2019 99,40, серпень 2019 99,70, вересень 2019 100,70, жовтень 2019 100,70, листопад 2019 - 100,10, грудень 2019 - 99,80, січень 2020 100,20, лютий 2020 - 99,70, березень 2020 - 100,80, квітень 2020 - 100,80, травень 2020 - 100,30, червень 2020 - 100,20, липень 2020 - 99,40, серпень 2020 - 99,80, вересень 2020 - 100,50, жовтень 2020 - 101,00, листопад 2020 - 101,30, грудень 2020 - 100,90, січень 2021 - 101,30, лютий 2021 - 101,00, березень 2021 101,70, квітень 2021 - 100,70, травень 2021 101,30 = 1.2429а або 124,29 %. Отже, інфляційні збитки за цей період становлять: 5292,20 грн. х 124,29 % - середній індекс інфляції за період 5\~292,20 грн = 1285,84 грн. Таким чином, суд приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Позивач також просить стягнути з\~відповідача\~витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 900 гривень. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду письмові докази. У матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 12 лютого 2021 року, ордер від позивача на адвоката Сильченко О.В. та квитанція № 4 від 19 лютого 2021 року про здійснення оплати послуг адвоката Сильченко О.В. за договором про надання правничої допомоги від 12 лютого 2021 року (а.с. 14-16). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 вказано, що «суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 12350 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним». Вбачається, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України, крім того договором про надання правничої допомоги без номеру від 12 лютого 2021 року укладеним між адвокатом Сильченко О.В. та [PERSON] не встановлений розмір гонорару адвоката у фіксованому розмірі. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 656,52 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial