Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

До суду 18.02.2016 р. звернулась із позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 2015 року син навчається в вищому навчальному закладі на денній формі навчання, за контрактом, тому потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути аліменти з відповідача в розмірі ? його доходів щомісячно до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки отримує невелику заробітну плату приблизно 4000 грн., але він сплачує за навчання сина у цьому навчальному закладі. Контракт укладений саме з ним і оплату здійснює він. Стягнення аліментів ускладнить його фінансове становище та він не зможе сплачувати за навчання сина. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [PERSON] народився [INFO] року від батьків: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання в інституті права імені Володимира Сташиса Класичного приватного університету, стипендію не отримує, що підтверджується відповідною довідкою. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин які мають істотне значення для вирішення справи. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн. Судом враховано, що повнолітній [PERSON] досяг 18 років, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, проживає з матір'ю - позивачкою по справі, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки він сам не є інвалідом, отримує заробітну плату , інших утриманців не має, що визнається та не оспорюється сторонами. Посилання відповідача на те, що він оплачує кошти за навчання сина не можуть бути прийняті судом при вирішенні справи про стягнення аліментів, оскільки оплата коштів за навчання є правом, а не обов'язком відповідача. Тому суд вважає за можливе позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 01.03.2016 року, а не з дня подання позову, оскільки за лютий 2016 року аліменти ще стягувались за рішенням суду, як на утримання неповнолітньої дитини та позивачка в суді підтвердила, що вона отримувала аліменти за лютий 2016 року. Позивачка при поданні позову звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст.. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved