Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Красногорівської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., у тому числі житловою площею 27,0 кв.м. з господарськими спорудами до нього, який належав [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до п`яти включно від 24.08.1959 року, посвідченого Кіровською державною нотаріальною конторою 07.10.1959 року. Позивач - [PERSON] , як спадкоємець першої черги, у встановлений строк, відповідно до ч. 2 ст. 1269 ЦК України подала заяву до державного нотаріуса Красногорівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті батька. 11.11.2020 року позивачем було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме державний нотаріус Красногорівської державної нотаріальної контори Клименко Н.І. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що згідно з даними інформаційної довідки від 02.11.2016 року, Першою Сватівською державною нотаріальної конторою Луганської області 12.02.1999 року за р. № 1-348 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, який знаходиться на зберіганні в Луганському обласному державному архіві, тобто перебуває на тимчасово непідконтрольній владі території. Позивач вважає, що заповіт, який посвідчений Першою Сватівською тегжавною нотаріальною конторою Луганською області 12.02.1999 року від імені [PERSON] , не має жодного відношення до її померлого батька, так як при перевірці державним нотаріусом даних в Спадковому реєстрі не було встановлено наявність інших заведених спадкових справ після смерті [PERSON] , позивач єдиний хто звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька - [PERSON] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні свою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що наведені у позовній заяві Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , батьками вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 27 серпня 1977 року уклали шлюб, після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Копією Договору надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності з числом кімнат від однієї до п`яти включно підтверджується, що [PERSON] було надано право безстрокового користування земельною ділянкою [ADDRESS] загальною площею 600 кв. м. Як вбачається з копії технічного паспорту від 2020 року за адресою: [ADDRESS] , розташовані наступні об`єкти: житловий будинок - «А-1», прибудови, тамбур - «а-1, аІ-1, аІІ-1», літня кухня-сарай - «Б-1», погріб - «П-1», сарай - «Г-1, Е-1, Ж-1», літній душ, вбиральня - «Д-1, У-1», навіси - «Н-1, К-1», ворота, паркан - «№1, №2», вимощення - «І». З копії домової книги встановлено, що [PERSON] з 08.12.1960 року по 08.06.2016 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі встановлено, що після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу Красногорівською державною нотаріальною конторою. Факт відмови позивачу у вчиненні нотаріальної дії підтверджується відповідною копією постанови державного нотаріуса Красногорівської державної нотаріальної контори від 11 листопада 2020 року. Підставою відмови державного нотаріуса у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок за адресою: [ADDRESS] слугувало те, що згідно даними інформаційної довідки від 02 листопада 2016 року Першою Сватівською державною нотаріальною конторою Луганської області 12 листопада 1999 року за № 1-348 від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, який знаходиться на зберіганні в Луганському обласному державному нотаріальному архіві, заповіт перебуває на тимчасово непідконтрольній українській владі території. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.І ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи те, що заповіт, посвідчений Першою Сватівською нотаріальною конторою Луганської області від 12.02.1999 року не має відношення до батька позивача, даний заповіт не може бути витребуваний, оскільки знаходиться на тимчасово-окупованій території України, приймаючи до уваги, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину суд приходить до висновку, що, викладені обставини дають суду підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та визнання за позивачем права власності на майно померлого в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -

Outcome: approved