Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що [PERSON] госпіталізований 12.04.2018 за направленням лікаря Дмитрівського психоневрологічного інтернату в Сватівську обласну психіатричну лікарню лікарем-психіатром [PERSON] у відділення № 4 у зв'язку з погіршенням психічного стану для лікування. Під час госпіталізації контакт формальний, виказує маячні ідеї відношення, агресивний до оточуючих. Згідно рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 07.10.2009 року хворий визнаний недієздатним, опікуном призначена [PERSON]. Усвідомленої згоди на госпіталізацію дати не може. Згідно свого психічного стану хворий не може забезпечити свої життєві потреби та представляє загрозу для себе у зв'язку з чим був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє загрозу для себе і потребує примусової госпіталізації. Представник психіатричного закладу в судовому засіданні підтримав заяву з підстав, зазначених у ній. Лікар-психіатр суду пояснив, що на даний час лікування можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, не може забезпечити свої життєві потреби, представляє небезпеку для себе та оточуючих та не може самостійно дати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Просив задовольнити заяву. [PERSON] прийняти участь у судовому засіданні не має змоги за своїм психічним станом, що підтверджується висновком ЛКК № 20 від 13.04.2018 року. Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. Представник особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] зазначила, що є всі підстави для задоволення заяви. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров'я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні. Судом встановлено, що у [PERSON] психічні розлади з 1997 року, коли зявилися вербальні галюцинації,маячні ідеї. Вперше лікувався стаціонарно в СОПЛ з 01.03.2006 року до 03.11.2006 з діагнозом: Шизофренія параноїдна.Перебігзахворювання носить прогредієнтний характер, в клінічній картині галюцинаторно-маячна симптоматика. Остання госпіталізація з 31.03.2016 року до 20.07.2016 року. Знаходиться на обліку у лікаря-психіатра за місцем проживання. Являється інвалідом 2 групи безстроково (з меддокументації). Теперішнє погіршення стану протягом двох тижнів, відновилась галюцинаторно-маячна симптоматика, злобний, імпульсивний. Був оглянутий лікарем-психіатром, в зв'язку з погіршенням стану направлений для лікування в СОПЛ. Психічний стан: контакт з формальним відтінком, переживання не розкриває до кінця. Не може пояснити причину госпіталізації. Неправильну поведінку заперечує. Грубо орієнтований в місці, часі, в особистості вірно. Виказує маячні ідеї відношення на адресу оточуючих та переслідування. Мислення непослідовне, паралогічне із зісковзуваннями, розірване. Фон настрою нестійкий, зі злобним відтінком, розгальмований, напружений, імпульсивний. Критики до стану хвороби та поведінки не має. Згідно рішення Новоайдарського районного суду від 07.10.2009 року хворий визнаний недієздатним, а рішенням Новоайдарського районного суду від 30.11.2011 року опікуном призначена [PERSON], як відомо з медичної документації, мешкає в м. Дніпро. Відповідно до висновку лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу із наростаючим дефектом. Відповідно до висновку лікарів-психіатрів № 20 від 13.04.2018 року про стан психічного здоров'я останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія параноїдна, епізодичний тип перебігу із наростаючим дефектом. Таким чином, ступень виражених психічних порушень така, що не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє небезпеку для себе і потребує примусової госпіталізації (а.с. 2). Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (із змінами і доповненнями) особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу Сватівська обласна психіатрична лікарня знаходиться в межах територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області. Згідно вимог ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В ході всебічного з'ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію [PERSON] в психіатричний заклад без його усвідомленої згоди, оскільки судом встановлено, що останній страждає на тяжкий психічний розлад, представляє загрозу для себе та оточуючих. На підставі викладеного

Outcome: approved