Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.08.2009 року звернувся представник ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгунтування позову вказували, що між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 18.06.2007 року був укладений кредитний договір № 014/80054/85/77226, за умовами якого ВАТ «[PERSON] Аваль» надало [PERSON] кредит в розмірі 49735 доларів США, а [PERSON] зобов'язалась щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,85% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 22.06.2027 року. В якості забезпечення зобов'язання по кредитному договору, між [PERSON]М та ВАТ «[PERSON] Аваль» був укладений договір поруки від 22.06.2007 року, за умовами якого, [PERSON] зобов'язався відповідати перед ВАТ «[PERSON] Аваль» за належне виконання [PERSON] виниклого зобов'язання по кредитному договору №014/80054/85/77226. 25.06.2007 року в якості забезпечення зобов'язання по кредитному договору, між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладеного договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2478, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно земельні ділянки, які знаходяться за адресами: Одеська обл., Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, обєднання садоводів «Степове», вул. Восьма, ділянка під №709; Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, обєднання садоводів «Степове», вул. Двадцять третя, ділянка під №2838. У зв'язку з тим, що відповідачі порушили умови зобов'язання, що випливають з кредитного договору, позивач 25.04.2012 року збільшивши розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів виниклу заборгованість за договором у загальному розмірі 159740,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ складає 1275369,59 грн. та судові витрати. В судові засідання призначені до розгляду на 20.05.2015 року представник ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» не зявився, подав до суду заяву про відкладення справи. В судові засідання призначені до розгляду на 01.07.2015 року та 23.09.2015 року представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи в їхню відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу в їхню відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в неодноразово судові засідання не зявлялися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать розписки проймання судових повісток. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 207 року між представником ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON] був підписаний кредитний договір № 014/80054/85/77226 , згідно з яким Банком мали б бути надані Позичальнику кредитні кошти на споживчі цілі у розмірі 49735 доларів США на придбання земельної ділянки, із щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,85% річних, та кінцевим терміном повернення кредиту до 22.06.2027 року. За договором поруки №014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року, укладеними між ВАТ «[PERSON] Аваль» і [PERSON], останній зобов'язався відповідати перед банком за виконання зобов'язань [PERSON], що витікають із кредитного договору №014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 22.06.2007 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] Аваль» було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2478, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку банку нерухоме майно земельні ділянки, які знаходяться за адресами: Одеська обл., Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, обєднання садоводів «Степове», вул. Восьма, ділянка під №709; Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, обєднання садоводів «Степове», вул. Двадцять третя, ділянка під №2838. Судом встановлено, що ВАТ «[PERSON] Аваль» змінило своє найменування на ПАТ «[PERSON] Аваль», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №646961 від 05.11.2009 р. зміну найменування Банку зареєстровано у Єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Вперше представник позивач звернувся до Малиновського районного суду міста [PERSON] з зазначеним позовом у серпні 2009 року. В ході розгляду справи іншим складом суду представник позивача ПАТ «[PERSON] Аваль» вказував, що [PERSON] повністю та в строки виконав свої зобов'язання по даному договору - видавши, відповідачу [PERSON] кредитні кошти, згідно умов договору. В підтвердження цього посилався на заяву про видачу готівки №R74/352-31 від 25.06.2007 року на суму 7000 доларів США, заяву про видачу готівки №R74/194-29 від 26.06.2007 року на суму 20000 доларів США та заяву про видачу готівки № R74/194-127 від 04.07.2007 року на суму 22000 доларів США. Не погоджуючись з позовом відповідач [PERSON] 08.12.2010 року подала зустрічний позов до ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року, укладеного між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], який об'єднано до спільного розгляду з первинним позовом. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги [PERSON] послалась на те, що спірний кредитний договір не відповідає діючому законодавству України, порушені вимоги щодо письмового оформлення договору, банк не мав права видавати кредит та здійснювати розрахунки по ньому в іноземній валюті без наявності індивідуальної ліцензії НБУ. Також [PERSON] зазначає, що кредитний договір не був направлений на реальне настання наслідків обумовлених ним, зокрема банк не надав [PERSON] передбачені договором кредитні кошти, будь-які документи, що свідчать про факт отримання грошових коштів відповідачем [PERSON], банком не надано, заяви про видачу готівки вона не підписувала і коштів за кредитним договором не отримувала, кредит не оплачувала, тому кредитний договір є недійсним. Рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 10 квітня 2013 року, залишеним буз змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 грудня 2014 року, рішення Малиновського районного суду міста [PERSON] від 10 квітня 2013 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2014 року скасовані, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Малиновського районного суду міста [PERSON] від 02 лютого 2015 року, справа прийнята до провадження складом суду під головування судді Поліщук І.О. В ході судового розгляду відповідачка [PERSON], яка одночасно є позивачкою по зустрічному позову в судові засідання призначені до розгляду на 04.03.2015 року, на 14.04.2015 року, на 20.05.2015 року, на 01.07.2015 року, на 23.09.2015 року не зявлялася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Ухвалою суду від 23 вересня 2015 року зустрічний позов [PERSON] до ВАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року залишено без розгляду. Відмовляючи у задоволенні основного позову предявленого Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільним кодексом визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики є реальною угодою і вважається укладеним саме з моменту передання грошей. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошей не породжує в майбутньому обов'язку позичальника повернути обумовлену угодою суму грошей. Статтею 1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Висновком судово-почеркознавчої експертизи № 4576/02 від 05.08.2011 року, складним ОНДІСЕ, було встановлено, що: підпис від імені [PERSON] у заяві на видачу готівки №R74/352-31 на суму 7000 доларів США з датою здійснення касової операції 25.06.2007 року, розміщений у графі «Підпис отримувача», виконаний не самою [PERSON], а іншою особою з намаганням наслідування підпису [PERSON], ймовірніше за все, «по пам'яті»; підписи від імені [PERSON] у заяві на видачу готівки №R74/194-29 на суму 20000 доларів США з датою здійснення касової операції 26.06.2007 року, розміщений у графі «Підпис отримувача», та заяві на видачу готівки № R74/194-127 на суму 22000 доларів США з датою здійснення касової операції 04.07.2007 року, розміщений у графі «Підпис отримувача», виконані не самою [PERSON], а іншою особою (особами). Суд вважає, що даний висновок експерта по дослідженню факту підпису [PERSON] заяв про отримання готівки, може бути прийнятий судом при визначенні факту отримання позичальником грошових коштів. Враховуючи вищевикладені обставини та висновок експерта, суд вважає, що при розгляді справи знайшло підтвердження того, що грошові кошти за кредитним договором № 014/80054/85/77226 від 22.06.2007 року - [PERSON] не отримувала, підписи від імені [PERSON] у заявах на видачу готівки виконані іншою особою, особистість якої не встановлено. Інших доказів, в порядку ст.ст. 10, 60 ЦПК України про доведеність факту отримання [PERSON] грошових коштів за спірним договором ПАТ «[PERSON] Аваль» суду не надано. При цьому суд також враховує, що банком не доведено відповідними та належними доказами обставини часткової сплати грошових коштів за кредитом - особисто [PERSON]. Згідно з законодавством України кредитний договір є реальною угодою та вважається укладеним саме з моменту передачі грошей, тому сам по собі факт підписання тексту кредитного договору №014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року без отримання особисто [PERSON] грошових коштів не породжує її обов'язку повернути обумовлену спірним договором суму кредитних коштів. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з ч.1 ст. 638 та ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення певної дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії. За змістом ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовується положення що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що недотримання вимог закону в частині реального настання правових наслідків кредитного договору №014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року, а саме неотримання [PERSON] кредитних коштів, в силу ст. 203 ЦК України є обов'язковою умовою, недодержання якої в порядку ч.1 ст. 215 ЦК України є підставою вважати такий правочин недійсним. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON], [PERSON], задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення. Згідно із ч.2 ст.548 ЦК України недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Враховуючи те, що судом встановлено тільки факт підписання між ВАТ «[PERSON] Аваль» та [PERSON], кредитного договору №014/80054/85/77226/1 від 22.06.2007 року, який з підстав викладених вище у мотивувальній частині рішення укладеним не був , тому в силу ч. 2 ст. 548 ЦК України таке зобов'язання не підлягає забезпеченню, а вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль» про стягнення заборгованості за кредитом з [PERSON] та поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed