Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № PLQ0G50000004927 від 23.04.2008 року та стягнення судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 08.07.2015 року та 14.08.2015 року не з'явився. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не подавав. Про розгляд справи був повідомлений через оголошення у пресі. Згідно вимог ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.\~ За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином. Згідно\~ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № PLQ0G50000004927, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 9\~355,13 грн. терміном до 23.04.2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. Відповідач підтвердив свою згоду з умовами даного кредитного договору, що підтверджується його підписом. Із п.1.2 кредитного договору вбачається, що кредит надається в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 124,63 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту та відсоткам. Позивач зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Із позовної заяви та розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 12.05.2015 року має заборгованість 51\~233,17 грн., яка складається з наступного: 10\~458,19 грн. заборгованість за кредитом; 17\~369,93 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 23\~405,05 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно\~ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно п. 7.4 кредитного договору у випадку порушення зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1, 2.2.4, 2.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,50% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Із п. 4.1. даного договору вбачається, що при порушенні позичальником будь-якого зобовязання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу ,але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. У ч. 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Обовязок достроково погасити заборгованість перед банком в повному обсязі передбачено і п. 2.2.10 кредитного договору.

Outcome: approved