Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися з позовом [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] до Одеської міської ради, місце знаходження: 65004, м. Одеса, площа Думська, 1, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на таке. [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку із чим відкрилась спадщина. Спадкове майно складається із житлового будинку [ADDRESS] . Рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 25 липня 1854 року за № 505 було вирішено відвести земельну ділянку [ADDRESS] [PERSON] загальною площею 492 кв. м. під індивідуальне житлове будівництво в Залізничному селищі. Відповідно до договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 12 листопада 1954 року, Житлове управління виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, дійшли згоди про те, що Житлове управління відводить забудовнику земельну ділянку комунальної власності площею 492 кв. м. під будівництво житлового будинку; зазначена земельна ділянка відводиться забудовнику безкоштовно у безстрокове користування; на відведеній земельній ділянці забудовник зобов`язується побудувати одноповерховий будинок, житловою площею 28,49 кв. м із двома житловими кімнатами, кухнею та верандою та інше. На підставі вищезазначених документів [PERSON] був побудований відповідний будинок, однак за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на такий будинок у встановленому законодавством порядку. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , на підставі ст. 1266 ЦК України, є його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , діти дочки покійного [PERSON] , яка [INFO] померла. Після смерті дідуся - [PERSON] , як спадкоємці - його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бардук Марії Дмитрівни із заявою про прийняття спадщини. Однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під [ADDRESS] , у зв`язку із тим, що не надано оригіналу правовстановлюючого документа на будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] та згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про спадкове майно, а саме про житловий будинок під [ADDRESS] , записів не знайдено. На сьогоднішній момент позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. З метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивачі, вимушені звернутися з означеним позовом до суду. Представник позивачів надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов з відповідними доказами до суду не подав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивачів, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи за наданими позивачами матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачами письмових доказів. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 22 січня 2016 року, актовий запис №932, у зв`язку із чим відкрилась спадщина. Спадкове майно складається із житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 73,7 кв. м., житловою площею 43,3 кв. м., допоміжною (підсобною) площею 30,4 кв. м. Рішенням виконкому Одеської міської ради депутатів трудящих від 25 липня 1854 року за № 505 було вирішено відвести земельну ділянку [ADDRESS] [PERSON] загальною площею 492 кв. м. під індивідуальне житлове будівництво в Залізничному селищі. Відповідно до договору на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою від 12 листопада 1954 року, Житлове управління виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої, дійшли згоди про те, що Житлове управління відводить забудовнику земельну ділянку комунальної власності площею 492 кв. м. під будівництво житлового будинку; зазначена земельна ділянка відводиться забудовнику безкоштовно у безстрокове користування; на відведеній земельній ділянці забудовник зобов`язується побудувати одноповерховий будинок, житловою площею 28,49 кв. м із двома житловими кімнатами, кухнею та верандою та інше. На підставі вищезазначених документів [PERSON] був побудований відповідний будинок, однак за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на такий будинок у встановленому законодавством порядку. [INFO] народилась [PERSON] (дочка померлого), відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 березня 1955 року, запис №392, де батьками зазначені: мати [PERSON] , батько [PERSON] . 20 жовтня 1972 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 жовтня 1972 року, запис №3145. Від цього шлюбу народились троє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 серпня 1973 року, запис №1526, син - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 грудня 1975 року, запис №2757, син [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 серпня 1984 року, де батьками зазначені: мати [PERSON] , батько - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 05 січня 2006 року, запис №190. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] , на підставі ст. 1266 ЦК України, є його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивачі по справі. Дочка спадкодавця [PERSON] подала нотаріусу заяву про те, що не буде заявляти свої права на спадкове майно (відповідно до матеріалів спадкової справи). Згідно з ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті дідуся - [PERSON] , як спадкоємці - його онуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Бардук Марії Дмитрівни із заявою про прийняття спадщини. 26 грудня 2018 року від приватного нотаріуса Бардук М.Д. отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що онуками не надано оригіналу правовстановлюючого документа на будинок на ім`я спадкодавця [PERSON] та згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про спадкове майно, а саме про житловий будинок під [ADDRESS] записів не знайдено, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Бардук М.Д. Одеського міського нотаріального округу від 26 грудня 2018 року за № 32-02/2008, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під [ADDRESS] . Згідно листа приватного нотаріуса Бардук М.Д. Одеського міського нотаріального округу від 28 жовтня 2019 року за №16/02-14, вбачається, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . З заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Бардук М.Д. звернулись внуки спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та з заявою про те що не буде заявляти свої права на спадкове майно дочка спадкодавця [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54584610 від 21 грудня 2018 року на ПІБ [PERSON] у Спадковому реєстрі, за вказаними параметрами запиту - інформація відсутня. Що також вбачається з копії спадкової справи 02/2018 на майно померлого [PERSON] [INFO] на 31 аркуші. Згідно довідки №1183 [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 13 грудня 1955 року по день смерті [INFO] . Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) від 12 грудня 2018 року за №1184, вбачається, що у будинку [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] (онук покійного), [PERSON] (онука покійного), [PERSON] (онук покійного), [PERSON] (зять покійного), ще чоловік онучки та двоє правнуків. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу від 11 серпня 2019 року, виготовленого ТОВ «БП Експерт», будинок в м. [ADDRESS] по вул. Літакова, 17, літ. «А», загальною площею 73,7 кв. м, житловою площею 43,3 кв. м. з надвірними спорудами: «Б, Г» - сараї, «В» - душ, «Д» - вбиральня, № 1-4 огорожа, № 5 ворота з хвірткою, побудовані в 1988 році. У зв`язку з тим, що будівлі: житловий будинок та надвірні споруди побудовані до 05.08.1992 р., відповідно до пункту 3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, яка затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001р. №127, та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за №582/5773 (із змінами та доповненнями) не належить до самочинного будівництва. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На сьогоднішній момент позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Відповідно до положень ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційного листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим\~правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом (стаття 328 ЦК). В п. 6 цього ж Пленуму зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна». При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved