Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

До суду 20 жовтня 2014 року надійшла позовна заява КП «Харківські теплові мережі» до відповідача про стягнення заборгованості за опалення і гарячу воду у розмірі 9692 гривень 46 копійок, посилаючись на те, що відповідач є споживачем послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. Відповідач не сплачував у повному обсязі за опалення і гаряче водопостачання, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.08.2009 р. по 30.04.2013 р. у розмірі 9692 гривень 46 копійок. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2015 року у справі № 643/15967/14-ц позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволені у повному обсязі, та стягнуто з відповідача заборгованість за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 9692 гривень 46 копійок, а також суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 березня 2016 року за заявою відповідача заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.02.2015 року скасовано і справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглянути справу за без його участі та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Блюхера), 21, кВ. 63, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України у Харківській області (а.с.8), та є споживачем з послуг центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надає позивач. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з центрального опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання є централізованою. Обовязок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. ст. 68, 162 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.08.2009 р. по 30.04.2013 р. через несплату за відповідачем виникла заборгованість за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 9692 гривень 46 копійок (а.с.2). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). До початку судового засідання від відповідача надійшла заява про застосування позовної давності за цим позовом. Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Таким чином, суд за заявою відповідача застосовує позовну давність до цих спірних правовідносин, та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у межах строків позовної давності, за період з 01.10.2011 р. по 30.04.2013 р. у розмірі 5041 гривень 01 копійок. У задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за період з 01.08.2009 р. по 30.09.2011 р. суд відмовляє в звязку зі спливом строку позовної давності. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.4). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial