Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком розташованим за адресою: інд. [ADDRESS] , та усунути перешкоди в користуванні будинком шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: інд. [ADDRESS] ,обґрунтовуючи свої вимоги таким. Рішенням суду від 13.11.2018 року розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] Рішення суду набрало чинності 07.12.2018 року. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Шлюб між позивачем та [PERSON] був зареєстрований 17.03.2006 року Другим відділом Малиновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 97. Оскільки відношення між ними припинилися раніше [PERSON] стала проживати в іншому місті і до теперішнього часу її місцезнаходження позивачу невідомо. [PERSON] не має ніякого відношення до власності позивача - будинку [ADDRESS] оскільки право власності на будівлю було набуто 17.03.2005 року, згідно договору дарування від 17.03.2005 року - тобто до реєстрації шлюбу. [PERSON] не є членом сім`ї, та не може претендувати на будь яку частину спільно нажитого майна. До теперішнього часу [PERSON] за власним бажанням з реєстрації не знялася. Позивач зазначає, що відсутність [PERSON] протягом тривалого часу, більш ніж 6 місяців, свідчить про те, що вона втратила право користування жилим приміщенням. Вказаний факт підтверджується показами сусідів, які мешкають поряд, а саме [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких завірені Головою СОМ «Курсаки» Георгі Н.В. \\ Позивач зазначає, що будь-якого права власності на будівлю [ADDRESS] відповідач не має. Де, в теперішній час мешкає, або зареєстрована відповідач, позивачу невідомо.\\ Спільного майна, або дітей від шлюбу немає З метою захисту своїх законних прав та інтересів, позивач, вимушений звернутися з означеним позовом до суду. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку, в тому числі і через повідомлення на порталі «Судова влада», поважних причин неявки в судове засідання суду не представила. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, яка не з`явилася, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2006 року до 13.11.2018 року, про що свідчить копія заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2018 року про розірвання шлюбу. Відповідно до витягу з державного реєстру правочинів за № 787979 від 17.03.2005 року, сформованого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою, будинок [ADDRESS] зареєстрованого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №9057441, власником якого є [PERSON] , на підставі договору дарування, серія та номер: ВСА 412500 , виданого 17.03.2005 року, видавник: Третя Одеська державна нотаріальна контора за реєстровим № 5-596. Право власності на вищезазначений будинок за [PERSON] було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 24.03.2005 року за № 5-632, данні про що зазначені у договорі дарування серія та номер: ВСА 412500 від 17.03.2005 року. Будинок раніше належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.01.2003 року. На підставі довідок (виписки з домової книги про склад родини та реєстрації) від 19.06.2018 року та від 27.12.2018 року за вих. № 1185, щодо надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] зазначено наступне: у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , домоволоділець - зареєстрований з 30.05.2005 року; [PERSON] , [INFO] , жінка - відповідач по справі, зареєстрована з 2006 року, не мешкає за місцем реєстрації з 2015 року. Після зміни місця проживання [PERSON] , самостійно не оформила зняття з реєстраційного обліку. За твердженням [PERSON] - відповідач по справі: [PERSON] не мешкає за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою. Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved