Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 23 січня 2017 року звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову зазначив, що 17 січня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок №6 по вул. Миру в с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, на який відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Зазначений будинок померлий [PERSON] збудував самостійно, проживав в ньому до самої смерті. Через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на будинок позивач не може оформити спадщину та право власності на будинок, а тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок №6 з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою Запорізька область, Більмацький район, с. Благовіщенка, вул. Миру. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Запорізької області в судове засідання не зявився. До суду надана заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Від третьої особи Більмацької державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без представника нотаріальної контори, проти позову не заперечують. Представник третьої особи комунального підприємства «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні пояснила, що відповідно до рішення виконавчого комітету Куйбишевської ради народних депутатів №93 від 18 квітня 1991 року [PERSON] видане Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, згідно з яким будинок №6 по вул. Миру в селі Благовіщенка Куйбишевського району належить [PERSON]. На підставі цього Свідоцтва житловий будинок зареєстрований в Бердянському бюро технічної інвентаризації за гр. [PERSON], про що зроблений запис в реєстрову книгу №7 за реєстровим №1253. Вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 12 січня 2006 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Благовіщенської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. Згідно з цим заповітом житловий будинок №6, розташований по вул. Миру в с. Благовіщенка Куйбишевського району заповіданий [PERSON], який народився 25 січня 1982 року, житловий будинок №3, розташований по вул. Миру в с. Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області заповіданий [PERSON], яка народилася 03.07.1975 року. 17 січня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №342662 від 20 січня 2016 року. Після смерті [PERSON] його діти [PERSON] та [PERSON] звернулися до Куйбишевської державної нотаріальної контори із заявами про приймання спадщини за заповітом. Куйбишевською державною нотаріальною конторою 10.02.2016 року зареєстровано спадкову справу у Спадковому реєстрі за №58558027. 19 грудня 2016 року державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] в порядку заміщення державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори оформлено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відповідно до якої відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру 6 Більмацького району Запорізької області у звязку з ненаданням правовстановлюючих документів на будинок. Згідно довідки виконкому [PERSON] селищної ради Більмацького району Запорізької області №176 від 01.02.2017 року громадянин [PERSON] проживав в [INFO] з 1980 року згідно даних погосподарських книг. На запит суду виконкомом [PERSON] селищної ради Більмацького району Запорізької області суду надані копії сторінок погосподарських книг за 1980-2020 роки, а саме: - книга №6 за 1980-1982 роки стор. 41; - книга №6 за 1983-1985 роки стор. 40; - книга №5 за 1986-1990 роки стор. 85; - книга №11 за 1991-1995 роки стор. 11; - книга №8 за 1996-2000 роки стор. 11; - книга №7 за 2001-2005 роки стор. 121; - книга №7 за 2006-2010 роки стор. 99; - книга №5 за 2011-2015 роки стор. 11; - книга №5 за 2016-2020 роки стор. 11. Відповідно до наданої інформації [PERSON] дійсно проживав з 1980 року по день смерті в зазначеному житловому будинку, який збудований в 1979 році. Згідно рішення виконавчого комітету Куйбишевської ради народних депутатів №93 від 18 квітня 1991 року [PERSON] 19 жовтня 1991 року видане Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, відповідно до якого будинок №6 по вул. Миру в селі Благовіщенка Куйбишевського району належить [PERSON]. На підставі цього Свідоцтва житловий будинок зареєстрований в Бердянському бюро технічної інвентаризації за гр. [PERSON], про що зроблений запис в реєстрову книгу №7 за реєстровим №1253. Факт видачі зазначеного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок та реєстрація права власності в Бердянському бюро технічної інвентаризації підтверджена поясненнями представника КП «Куйбишевське БТІ». Судом досліджено оригінал Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19 жовтня 1991 року (з мокрою печаткою та підписом), який міститься в матеріалах архівної справи КП «Куйбишевське БТІ» №1253. Копія свідоцтва, завірена печаткою КП «Куйбишевське БТІ» міститься в матеріалах цивільної справи. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку на час збудування житлового будинку та видачі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Відповідно до п. 7 Інструкції реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком №1. До реєстрації повинні бути подані оригінали правовстановлюючих документів та копії з них, засвідчені у встановленому законом порядку, копії цих документів залишаються в справах бюро технічної інвентаризації. Пункт 16 додатку №1 Інструкції містить наступний документ як підставу для реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР: свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Відповідно до Технічного паспорту на житловий будинок №6 по вул. Миру в с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, виготовленого 06.12.2016 року КП «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації», за зазначеною адресою розташовані наступні будівлі і споруди: житловий будинок літ. А площею 54,6 кв.м. з тамбуром літ. а площею 4,2 кв.м., літня кухня літ. Б площею 15,4 кв.м., погріб №7 площею 6 кв.м., сарай літ. В площею 4 кв.м., сарай літ. Д площею 20,6 кв.м., колодязь літ. Е, огорожа №1, огорожа №2, ворота №3, хвіртка №4, козирок №5, козирок №6. За наведених обставин суд дійшов до висновку про доведеність того, що померлий [PERSON] дійсно був власником житлового будинку №6 по вул. Миру в с. Благовіщенка Більмацького району Запорізької області, проте оригінал свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 19.10.1991 року ним було втрачено. Відповідно до статті 100 ЦК Української РСР (станом на 19.10.1991 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що спірний будинок належав спадкодавцю [PERSON] на праві особистої власності відповідно до чинного на той час законодавства, був зареєстрований у Бердянському бюро технічної інвентаризації. Подальші зміни в законодавстві щодо реєстрації нерухомого майна, зміни форм власності не вплинули на право власності померлого [PERSON], не припинили його права власності на будинок. Згідно з ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст.1235 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Як вже зазначалось, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, а також те, що правовий режим майна, права та обов'язки осіб, які брали участь у будівництві, визначаються законодавством, яке діяло на той час, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved