Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 05.11.2020 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Перша Дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру. Позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його матері [PERSON] належала квартира [ADDRESS] . Під час користування мати переобладнала свою квартиру з однокімнатної в трикімнатну. В подальшому вказане переобладнання було узаконено рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 4261 від 16.11.2006. Однак мати не звернулась до органів реєстрації нерухомості для внесення вказаних переобладнань в Державний реєстр прав на нерухоме майно. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Єдиними спадкоємцями є позивач та відповідач. Позивач у встановлений строк звернувся із заявою до нотаріальної контори з метою отримання спадщини, відповідач, в свою чергу відмовився від своєї частки спадщини, однак у зв`язку з тим, що відомості про переобладнання квартири не були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку з викладеним просила суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник позивача надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач також надав заяву в якій визнав позов в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення (а.с. № 30). Представник третьої особи надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі та копії матеріалів спадкової справи. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. № 9). За життя [PERSON] обладнала свою квартиру з однокімнатної в трикімнатну. В подальшому вказане переобладнання було узаконено рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 4261 від 16.11.2006 (а.с. № 8) Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] , яка на праві власності належить померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.11.2006 (а.с. № 5-6). 23.07.2020 спадкоємцем за законом [PERSON] , було подано до Першої дніпровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] . Другим спадкоємцем в свою чергу подано заяву в якій він відмовився від прийняття спадщини та Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 332/2020 (а.с. № 37-38). 10.09.2020 було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак Першою Дніпровською державною нотаріальною конторою була видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з не проведенням перереєстрації права власності при житті [PERSON] згідно чинного законодавства у відповідному органі (а.с. № 80-82). Викладене також підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , наданими Першою дніпровською державною нотаріальною конторою (а.с. 37-82). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно отриманої на запит суду станом на 03.02.2021 право власності на вказану квартиру належить [PERSON] (а.с. № 84-85). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі , якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Згідно із ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ч. 1 ст. 1268, ч. 1,5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивача не існує.

Outcome: approved