Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому вказувала на те, що вона та [PERSON] 08 січня 1989 року зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі вони придбали квартиру [ADDRESS]. 17 квітня 2002 року шлюб між ними було розірвано. У вказаній квартирі позивачка зареєстрована та постійно проживає з 20.07.1998р. [INFO] року [PERSON] помер. Єдиними його спадкоємцем є його син - [PERSON], який отримав свідоцтво про право на спадщину по закону на ? частину вказаної квартири. Позивачка зазначає, що оскільки спірна квартира була придбана нею та її покійним чоловіком в період шлюбу, вона має право на ? частину квартири [ADDRESS] та просить визнати за нею право власності на цю частину. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що 08 січня 1989 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого палацом урочистих подій 08.01.1989р., актовий запис №23. Згідно договору купівлі-продажу від 12 березня 1998 року, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Вказаний договір було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 21 квітня 1998р. 17 квітня 2002 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 13 серпня 2008 року, актовий запис №169. Таким чином, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була придбана в період шлюбу позивачки та [PERSON], а отже є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, який діяв на момент виникнення правовідносин майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст.112 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року), діючого до 2004 року майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Також статтями 16 та 17 Закону України «Про власність», який діяв на той момент, передбачалося, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України. Майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно до довідки про склад сім»ї та прописку вбачається, що позивачка зареєстрована за адресою - [ADDRESS] з 20.07.1998р. 07 грудня 2011 року [PERSON], як спадкоємець першої черги по закону після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, отримав в Сьомій Одеській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з ? частки квартири [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на ? частку вищезазначеної квартири колишньому подружжю ще не видано. З копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] вбачається, що спірна квартира має 2 жилі кімнати житловою площею 30,1кв.м., загальною площею 47,8кв.м., підсобною площею 16,8кв.м., корисною площею 46,9кв.м. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на ? частину квартири [ADDRESS], а отже її позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved