Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 25 лютого 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить: визнати протиправними дії Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполь - відокремлений структурний підрозділ Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастрофи» (далі \-- Станція швидкої медичної допомоги м. Маріуполя) з приводу зняття надбавки за тривалий, безперервний стаж роботи з вересня 2018 року; зобов`язати Станцію швидкої медичної допомоги м. Маріуполя поновити виплату надбавки за тривалий, безперервний стаж роботи; стягнути із Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполь надбавку за тривалий, безперервний стаж роботи з вересня 2018 року по травень 2019 року у розмірі 28 800 грн.; стягнути із Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя пеню за прострочення виплати надбавки з вересня 2018 року по травень 2019 року у розмірі 913 грн., 3 % річних у сумі 76 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 344 грн. 54 коп. [PERSON] вимоги мотивує тим, що з 28 листопада 2012 року він є особою з інвалідністю третьої групи безстроково. Відповідно до трудової книжки з 17 січня 2012 року прийнятий на посаду завідуючого підстанцією - лікар швидкої невідкладної медичної допомоги Першотравневої підстанції. До цього часу був зарахований на посаду лікаря - терапевта дільничного Ялтинської поліклініки. Позивач працював на 1,5 ставки, мав оклад 4 000 грн., що за ставкою 1,5 становить 6 000 грн., де 60 % становило 3 600 грн. Надбавку у розмірі 60 % позивачу припинено виплачувати з вересня 2018 року. Станом на травень 2019 року надбавку у розмірі 60 % не сплачено за 8 місяців. Таким чином, розмір надбавки, яка не була сплачено позивачу, становить 28 800 грн. Відповідно до рішення комісії з трудових спорів Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя від 20 листопада 2018 року [PERSON] не передбачено збереження надбавки за безперервний стаж роботи за завідуючим Мангушської підстанції. Вказане рішення прийняте відповідачем на підставі підпункту 12 розділу 4 наказу Міністерства праці і соціальної політки України та Міністерства охорони здоров`я від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 17 жовтня 2005 року № 1209/11489, відповідно до якого за лікарями бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги та відділень швидкої медичної допомоги у складі лікарень, які перейшли на посади головних лікарів, їх заступників з числа лікарів та керівників структурних підрозділів центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф і станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги, а також за працівниками з числа фахівців з базовою та неповною вищою медичною освітою бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, які перейшли на посади головного (старшого) фельдшера, фельдшера (медичної сестри) з інформування бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги про виклик екстреної медичної допомоги, зберігається надбавка за тривалість безперервної роботи у розмірах, що відповідають стажу роботи у бригаді екстреної (швидкої) медичної допомоги. Підпункт 12 розділу 4 в редакції наказу Міністерства соціальної політики від 15 серпня 2013 року № 503/721 застосовується з 01 січня 2013 року. Із таким рішенням комісії з трудових спорів позивач не погоджується, оскільки відповідно до трудової книжки позивач має право на отримання вказаної надбавки. Позивач перейшов на посаду завідуючого підстанцією - лікар швидкої невідкладної медичної допомоги Першотравневої підстанції 17 січня 2012 року. Пункт, на який посилається відповідач, застосовується з січня 2013 року, станом на 20 листопада 2018 року відповідач сумлінно сплачував вказану надбавку. Посилаючись на указані обставини, а також на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року позивачу відмовлено у відкритті провадження та роз`яснено звернутися до суду у порядку цивільного судочинства, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Департаменту охорони здоров`я, не погоджуючись із заявленими вимоги, 13 червня 2019 року подала відзив на позов, який мотивований тим, що з 27 грудня 2011 року по 16 січня 2012 року [PERSON] працював дільничним лікарем-терапевтом Центральної районної лікарні. 17 січня 2012 року [PERSON] прийнятий на посаду завідувача підстанції - лікар швидкої медичної допомоги Першотравневої підстанції. У вересні 2018 року адміністрацією Станції установлено неправомірне нарахування та виплата позивачу надбавки за тривалість безперервної роботи. Протоколом засідання тарифікаційної комісії від 21 вересня 2018 року виплату надбавки за безперервний стаж роботи [PERSON] зупинено з 01 вересня 2018 року. Рішення адміністрації станції щодо зупинення [PERSON] надбавки за тривалість безперервної роботи, у зв`язку з відсутністю у нього стажу безперервної роботи у виїзній бригаді, є обґрунтованим і законним. Обчислення стажу безперервної роботи, що дає право на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи прописано у частині 1 підпункті 4.1.3 пункту 4.1 розділу 4 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 17 жовтня 2005 року № 1209/11489, а саме: до стажу роботи, який дає право на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи, взаємно зараховується час роботи в закладах та на посадах, які перелічені у підпункті 4.1.1, крім роботи у протилепрозних, протичумних закладах та підрозділах з боротьби з особливо небезпечними інфекціями. У підпункті 4.1.1 пункту 4.1 розділу 4 (надбавки) Умов оплати праці № 308/519, вказаний перелік закладів, посад, розмірів надбавок за тривалість безперервної роботи та порядок їх виплати. Так, [PERSON] , працюючи в Ялтинській поліклініці на посаді лікаря - терапевта дільничного мав стаж безперервної роботи понад 5 років та отримував від Ялтинської поліклініки надбавку за тривалість безперервної роботи - 30 % посадового окладу. 17 січня 2012 року [PERSON] прийнятий до Маріупольської станції швидкої медичної допомоги на посаду завідувача підстанції - лікар швидкої та невідкладної медичної допомоги Першотравневої підстанції. 01 травня 2013 року Маріупольська станція швидкої медичної допомоги реорганізована у Станцію швидкої медичної допомоги м. Маріуполя. Посада завідувача підстанції - лікар швидкої та невідкладної медичної допомоги у переліку посад у вказаній частині Умов оплати праці відсутня. Надбавка зберігається за тривалість безперервної роботи у розмірах, що відповідають стажу роботи у бригадах екстреної (швидкої) медичної допомоги, тому [PERSON] не має права на отримання надбавки за тривалість безперервної роботи. Питання виплати надбавки позивачу розглянуто Комісією з трудових спорі Станції, по суті звернення, рішенням комісії від 20 листопада 2018 року вирішено, що збереження надбавки позивачу не передбачено. При цьому, вимоги позивача щодо стягнення пені не передбачені діючим трудовим законодавством. Крім цього, за вимогами ст. 48 ЦПК України відповідачем може бути юридична особа, а Станція швидкої медичної допомоги м. Маріуполя є відокремленим структурним підрозділом без надання статусу юридичної особи, тому є не належним відповідачем. До Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» вимоги не заявлялися. Посилаючись на указані обставини, Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Гайтан К.О. на позовних вимогах наполягали, у судові засідання не з`явилися, попередньо подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» - Ушкалов І.Є. проти вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні позову, у повному обсязі скористався своїм право на подачу відзиву на позов, а також представлення доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ст. 247 ЦПК України. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 березня 2019 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, наданий позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд її вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, повідомлено учасників справи про час та дати судових засідань, роз`яснено їм право та строки на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та письмових пояснень, а також витребувані у відповідача докази. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 квітня 2019 року позовну заяву [PERSON] повторно залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 травня 2019 року заяву про виконання вимоги ухвали суду прийнято до розгляду. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, а також докази, витребувані судом, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та відповідно до них правовідносини. Відповідно до фотокопії трудової книжки [PERSON] , він з 03 січня 2012 року зарахований по переведенню на посаду лікаря - терапевта дільничного Ялтинської поліклініки, 16 січня 2012 року звільнений, 17 січня 2012 року прийнятий на посаду завідуючого підстанцією лікаря швидкої та невідкладної медичної допомоги Першотравневої підстанції. Згідно з довідкою МСЕК серія 10 ААБ, [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи. Відповідно до протоколу засідання тарифікаційної комісії від 21 вересня 2018 року № 31, з 01 вересня 2018 року призупинено виплату надбавки за безперервний стаж роботи завідуючому Мангушської підстанції [PERSON] у зв`язку з тим, що наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 17 жовтня 2005 року № 1209/11489, розділ 4 пункт 12 за лікарями бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги центрів екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги та відділень швидкої медичної допомоги у складі лікарень, які перейшли на посади головних лікарів, їх заступників з числа лікарів та керівників структурних підрозділів центру екстреної медичної допомоги та медичних катастроф і станцій екстреної (швидкої) медичної допомоги, зберігається надбавка у розмірах, що відповідають станції екстреної роботи у виїзних бригадах. До прийому на посаду завідувача Мангушської підстанції [PERSON] працював дільничним лікарем - терапевтом, стажу роботи у виїзній бригаді не мав. Рішенням комісії з трудових спорів Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя від 20 листопада 2018 року розглянуто звернення [PERSON] щодо збереження надбавки за безперервний стаж роботи завідуючим Мангушської підстанції, та на підставі сумісного наказу Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 05 жовтня 2005 року № 308/519, прийнято рішення, що надбавка йому не передбачена. Відповідно до довідки Головного управління статистки у Донецькій області № 843399, Станція швидкої медичної допомоги м. Маріуполь - відокремлений структурний підрозділ комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастрофи» є філією (іншим відокремленим підрозділом) Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної катастрофи та медицини катастроф», без права юридичної особи. Згідно з довідкою Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя від 10 червня 2019 року № 01-02/352, розмір надбавки за тривалість безперервної роботи [PERSON] з вересня 2018 року по 25 лютого 2019 року становить: як завідуючого підстанцією - 15 884 грн. 78 коп., як завідуючого підстанції за роботу за сумісництвом на посаді лікаря ЗПБ - 7 288 грн. 36 коп. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є питання законності припинення виплати позивачу надбавки за безперервний стаж роботи. Мотиви суду. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України). Позовними вимогами у цій справі є питання законності припинення виплати позивачу надбавки за безперервний стаж роботи. Позивач фактично обґрунтовує вимоги наявністю у нього права на надбавку за безперервний стаж роботи і, як наслідок, заявляє вимоги до Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя, яка є філією Комунального лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» без права юридичної особи. Згідно зі статтею 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення. Відповідно до статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном. Згідно зі статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Отже, належним відповідачем у такій справі є юридична особа - головне підприємство, яке наділено правом відповідати за своїми зобов`язаннями всім своїм майном. Частинами 1-3 статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 185/10105/15-ц, за теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогам. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відокремленого підрозділу юридичної особи - Станції швидкої медичної допомоги м. Маріуполя, як юридичної особи, яка на думку позивача порушила його трудові права, однак зазначений відповідач не має статусу юридичної особи. Про те, що Станція швидкої медичної допомоги м. Маріуполя є відокремленим підрозділом юридичної особи та не має окремого статусу юридичної особи вказувалося позивачу у заяві головного лікаря Комунального лікувально-профілактичного закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про залишення позову без руху з цих підстав та в ухвалі суду від 22 квітня 2019 року, зокрема, що неналежний відповідач може бути замінений за клопотанням позивача. [PERSON] клопотань про заміну неналежного відповідача на належного не подавав. Спосіб захисту порушеного права обирає позивач, ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання, в якому позивач повинен обґрунтувати необхідність такої заміни, а саме: чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним, а суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких зазначив позивач. Участь у справі не належного відповідача унеможливлює вирішення спору по суті позовних вимог. У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється. З огляду на викладене, не надаючи оцінки обгрунтованості позовних вимог, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню саме з підстав його пред`явлення до не належного відповідача. Суд вважає за необхідне, роз`яснити позивачу, що відмова в задоволені позову з цих підстав не перешкоджає йому звернутися з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін. Розподіл судових витрат у цивільній справі здійснюється відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову позивача звільнено від його сплати, такий підлягає віднесенню за рахунок державного бюджету.

Outcome: dismissed