overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що4 квітня 2000 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 287), під час проживання в якому у них 28 березня 2003 року народився син [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і неповнолітнього сина залишити на проживання з нею, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з [PERSON] мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 4 квітня 2000 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 287), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 3), під час проживання у шлюбі у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, суд враховуючи інтереси неповнолітнього Антона, залишає його на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо нього. Згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України, суд, присуджує позивачу з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що4 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 614. Під час проживання в шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що4 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 614, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 5), під час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір'ю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов'язків щодо неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що 6 березня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 307), від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] р. н. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не з»явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Враховуючи викладене та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами, про що постановляє рішення. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], і враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір'ю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов'язків щодо неї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що6 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1102. Під час проживання у шлюбі у них народилися дочка [PERSON], [INFO]., та дочка [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що6 серпня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1102, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 5-6), під час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], [INFO]., та дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що8 вересня 1973 року Міським бюро реєстрації актів цивільного стану м. Житомира між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1552), від якого мають повнолітніх дітей. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Враховуючи викладене та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами, про що постановляє рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що8 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1208), під час проживання в якому у них 19 липня 2009 року народилася дочка [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб та змінити її прізвище на дошлюбне «Денисевич», в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з [PERSON] має різні характер, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 8 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1208), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 5), під час проживання у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Суд також переконаний у тому, що є підстави для відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача, оскільки вона, відповідно до ст.113 СК України, має на це право. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої [PERSON], суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати зареєстрований 23 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] шлюб, актовий запис № 215 та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Також з матеріалів справи вбачається, що сторони від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому, відповідно ч. 2 ст. 113 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Згідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати зареєстрований 26 липня 1996 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON] шлюб, актовий запис № 888, від якого вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] р. н. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з»явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому, відповідно ч. 2 ст. 113 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Також, зі змісту копії свідоцтва про народження (а. с. 7) вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] р. н., тому, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір»ю, що, відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати зареєстрований 29 січня 1988 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ним та [PERSON] шлюб, актовий запис № 132. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явилася і не надіслала заяви про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу - з 2004 року подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи викладене та відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати зареєстрований 7 серпня 1993 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між ним та [PERSON] шлюб, актовий запис № 1443. Позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини, тривалий час не проживають як родина, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, зазначивши у позовній заяві, що не заперечує про розгляду справи за його відсутності. Відповідач, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася і не надіслала заяви про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин та відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Також з матеріалів справи вбачається, що сторони від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому, відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved