Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

До суду 31.08.2018 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», відповідно до якого просила суд визнати дійсним та таким, що відбувся договір купівлі-продажу нерухомого майна за №3862 від 02.12.1997 року на квартири за номером [ADDRESS], що складається з двох кімнат житловою площею 36,4 кв.м, загальною площею 50,3 кв.м, укладений між [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення опікунської ради за №925, виданого Приморською районною адміністрацією м.Одеси від 26.11.1997 року, та [PERSON] , на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа». В обґрунтування позову зазначила, що 02.12.1997 року позивач [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення опікунської ради за №925, виданого Приморською районною адміністрацією м.Одеси від 26.11.1997 року, уклали на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» договір №3862 купівлі-продажу нерухомого майна, придбавши у відповідачів квартиру [ADDRESS] , що складається з двох кімнат житловою площею 36,4 кв.м, загальною площею 50.3 кв.м. Зазначена квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] , виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м.Одеси 20.10.1997 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за №169 пр., реєстр №704, стр.191. Позивачка посилалася на те, що сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору, а саме, вона прийняла майно та сплатила за нього відповідачам належну за договором грошову суму. Зазначений договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 10.12.1997 року та вчинено запис у реєстрову книгу 169 пр., стр.191, реєстр 704, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. У зв`язку з тим, що вищевказаний договір не був посвідчений нотаріусом, а вона не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 10.09.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідачки, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрованою/знятою з обліку по м.Одесі та Одеській області не значиться. До суду 10.09.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрованим/знятим з обліку по м.Одесі та Одеській області не значиться. До суду 10.09.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідачки, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 13.02.1998 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17.09.2018 року по справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 05.11.2018 року. У зв`язку із знаходженням судді у відрядженні, розгляд справи призначений на 05.11.2018 року відкладено на 03.12.2018 року. Учасники справи в судове засідання призначене на 03.12.2018 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивачки [PERSON] - [PERSON] , в якій просила справу розглядати за її відсутністю, без фіксації технічними засобами. Також просила закрити підготовче засідання, а справу призначити до розгляду по суті. Ухвалою суду від 03.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2019 року. У судове засідання призначене на 20.02.2019 року з`явилася представник позивачки [PERSON] - [PERSON] , позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином у встановленому порядку. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив, відкласти розгляд справи на 21.03.2019 року з неявкою відповідачів. У судове засідання призначене на 21.03.2019 року не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, представник позивачки [PERSON] - [PERSON]., надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю, Крім того, у судові засідання призначені на 03.12.2018 року, 20.02.2019 року та 21.03.2019 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] були викликані через оголошення у пресі. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 27.03.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню частково на підставі наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 02.12.1997 року позивач [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] , діючою від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення опікунської ради за №925, виданого Приморською районною адміністрацією м.Одеси від 26.11.1997 року, уклали на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» договір №3862 купівлі-продажу нерухомого майна, придбавши у відповідачів квартиру [ADDRESS] , що складається з двох кімнат житловою площею 36,4 кв.м, загальною площею 50.3 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що зазначена квартира належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло за № [NUMBER] , виданого органом приватизації державного житлового фонду Приморського району м.Одеси 20.10.1997 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості за №169 пр., реєстр №704, стр.191 (а.с.5-6). Зазначений договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 10.12.1997 року та вчинено запис у реєстрову книгу 169 пр., стр.191, реєстр 704 (а.с.6зв.). З технічного паспорту від 12.11.1997 року на квартиру вбачається, що остання складається з двох кімнат, загальна площа квартири 50,3 кв.м, житловою 36,4 кв.м (а.с.7-8). Сторонами по справі виконано усі істотні умови зазначено договору купівлі-продажу, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Відповідно до ст.224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, договір №3882 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,3 кв.м., укладений 02.12.1997 року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між продавцями - [PERSON], [PERSON] , діючою від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення опікунської ради за №925, виданого Приморською районною адміністрацією м.Одеси від 26.11.1997 року, та покупцем - [PERSON] , підлягає визнанню дійсним. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.ст.1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивачка позбавлена з урахуванням викладених причин розпорядитися належним їй майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», про визнання договору купівлі-продажу дійсним - є обґрунтованим і підлягає задоволенню. У задоволені позовних вимог [PERSON] щодо визнання договору таким, що відбувся, суд відмовляє, у зв`язку з тим, що така вимога не ґрунтується на нормі закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial