Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про визнання біржового договору дійсним. В обґрунтування своїх вимог, позивачі посилаються на те, що 20.05.1998 року між ними та відповідачами був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Вказаний договір за № 997/98 був укладений в м. Одесі, зареєстрований на Одеській Нові Біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» за реєстраційним №997/98 від 20.05.1998 року. Як стверджують позивачі, на момент звернення до суду вони мають намір здійснити відчуження квартири, проте через невизнання нотаріусами біржової угоди дійсною, вони звернулись з позовом до суду, про захист їх майнових прав шляхом визнання цієї угоди дійсною. Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду їх представник надала заяву, в якій зазначила, що сторона позивачів позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності (а. с. 57). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. До суду відповідач [PERSON] надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. (а. с. 44) Також, на адресу суду надійшла заява відповідача - [PERSON] , в якій позовні вимоги вона визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності (а. с. 46). Окрім того, у вказаній заяві [PERSON] вказала, що [PERSON] помер, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про смерть [PERSON] , з якого вбачається, що він помер у жовтні 2013 року, про що 01.11.2013 року зроблено актовий запис № 10581 (а. с. 47). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 травня 1998 року між [PERSON] , [PERSON] , що діяли від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який діяв зі згоди матері [PERSON] , був укладений договір купівлі - продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . Договір за № 997/98 між вказаними сторонами був укладений в м.Одесі на Одеській Нові Біржі та зареєстрований в Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» за реєстраційним №997/98 від 20.05.1998 року. (а. с. 24 - 25) Вказаний договір купівлі-продажу №997/98 від 20.05.1998 р. був зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 25.05.1998 року під № 962, стор.50, кн.283 пр., про що свідчить відмітка ОМБТІ та РОН на оригіналі договору та відповідний лист КП «БТІ» ОМР №2025-07/687 від 29.04.2020 р. (а. с. 26) Придбана позивачами квартира належала відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 28.04.1998 року. Договір сторонами повністю виконаний, квартира була куплена позивачами за 11 000,00 грн., які були одержані продавцями, про що свідчить пункт 6 договору, за оформлення та реєстрацію договору сторонами було сплачено біржовий збір та державне мито, що зазначено в тексті договору, квартира була звільнена продавцями та передана покупцям, передані ключі, відповідачі виписалися (знялися з реєстрації) за вказаною адресою, позивачі вселилися в квартиру, зареєструвалися в ній. Згідно наданих до суду банківських квитанцій позивачі оплачують комунальні платежі та утримують квартиру, особові рахунки по сплаті комунальних та інших платежів по квартирі оформлені на ім`я [PERSON] (а. с. 27 - 30). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 22.10.2010 року, вказаною в договорі №997/98 - [PERSON] укладено шлюб із [PERSON] , внаслідок чого вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а. с. 18) Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , від 09.11.2014 року, вказаною в договорі №997/98 - [PERSON] укладено шлюб із [PERSON] , внаслідок чого вона змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а. с. 19) Судом встановлено, що на даний час позивачі не можуть розпорядитися своєю квартирою та реалізувати свої майнові права, оскільки у діючих на час укладання зазначеного договору у 1998 році та діючих правових нормах на даний час, є протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, встановлених законом. Суд, за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Згідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачів щодо визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним.

Outcome: approved