Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про захист честі, гідності та репутації. Позовну заяву мотивував тим, що йому стало відомо, про те, що відповідач по справі [PERSON] , яка є начальником відділу культури Драбівської районної державної адміністрації Черкаської області, написала заяву до поліції стосовно його дій в інтересах третьої особи. Дану інформацію він дізнався від дільничного, який приходив до нього додому відбирати пояснення. Даний факт вважає наклепом та приниженням його честі та репутації, так як він працював усе життя добросовісно. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву в частині зобов`язання відповідача вибачитися перед ним, від підтримання решти вимог відмовився. Пояснив, що з 2009 року він займається профілактикою СНІДУ, наркоманії, туберкульозу серед осіб, які хворіють на ці хвороби, в 2014 року він заснував благодійна організацію Фонд громади Драбівщини, з відповідачем виникали непорозуміння під час організації фестивалю «Сила вітру» та з її братом, який завертався щодо нього до поліції. Нещодавно, до нього прийшов дільничний, від якого він дізнався, що [PERSON] написала на нього заяву до поліції, з приводу того, що він у медійному просторі на каналі ютуб в мережі інтернет розповсюджує інформацію за яку отримує кошти і ця інформація подається в інтересах третіх осіб. У нього було відібрано покази, при цьому вдома була дитина, це бачили сусіди, оскільки він живе у багатоквартирному будинку, пішли розмови між людьми з приводу цього. Дільничним було закрито справу, але внаслідок розповсюдження такої інформації було припинено роботу благодійної організації та громадської ради при виконавчому комітеті, громадської рада при Драбівській райдержадміністрації. У людей склалася інша думка про роботу його благодійної організації. Представник відповідача позов не визнала, заперечення на позов викладено в письмовому відзиву. Пояснила, що з позовних вимог не зрозуміло, яка поширена відповідачем інформація порушила честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , які неправомірні дії відповідача порушили його немайнові права. Звернення до уповноважених органів вважає, що має мету припинення правопорушення та захисту й життя, і така інформація є певним чином конфіденційною, що за своєю суттю не може вважатися наклепом чи приниженням честі і ділової репутації особи, оскільки не викладена у засобах масової інформації, в листах, заявах адресованим іншим особам, тощо. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст.297, 299 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна фізична особа має право на повагу до своєї честі, гідності та недоторканість ділової репутації та має право звернутися до суду для захисту цих прав. Згідно ч.1 ст.277 ЦК України Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. З витребуваних матеріалів Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області по заяві [PERSON] вбачається, що остання звернулася до даного правоохоронного органу з завою про притягнення до відповідальності [PERSON] та [PERSON] , які діють в інтересах третіх осіб за наклепні публікації в соціальних мережах відносно неї та її рідних, що підриває її авторитет як державного службовця. У відібраних письмових пояснення [PERSON] припускає що, дані особи могли брати отримувати кошти за наклепні публікації проти неї. На думку позивача, своїми діями відповідач [PERSON] поширила неправдиві відомості стосовно позивача, чим було завдано шкоду його честі, гідності та репутації. Суд вважає, що звернення [PERSON] до правоохоронного органу з заявою про притягнення осіб до відповідальності не може трактуватися як поширення недостовірної інформації у розумінні ст.277 ЦК України. Такі звернення не мають на меті доведення їх до громадськості чи окремих громадян, а спрямовані на здійснення перевірки такої інформації уповноваженими особами. З подібних правовідносин було прийнято рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003 року № 8-рп/2003, яким визнано, що поширення відомостей викладених у заявах до правоохоронних органів не можуть порушувати честь, гідність та ділову репутацію особи, щодо якої подана така інформація. Крім того, слід зазначити, що зобов`язання вибачитися не є належним способом захисту у разі поширення недостовірної інформації про особу, оскільки це не передбачено ст.16, 277 ЦК України. Дана позиція викладена у абз.2 п. 26 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи та юридичною особи» де зазначено, що суд не вправі зобов`язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України. Відтак підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed