Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, яка обґрунтована тим, що у період шлюбу у позивача з відповідачем народилася дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 липня 2003 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.06.2003 року та до досягнення повноліття дитиною. Весь період стягнення аліментів відповідач ухилявся від сплати аліментів та сплачував їх у неповному обсязі, за що притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 164 КК України. Проте, [PERSON] продовжує ухилятися від сплати аліментів. Заборгованість по аліментам станом на 12.07.2018 року складає 26927,17 грн. за період з 21.08.2015 року по 12.07.2018 року. Просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 26927,17 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник позивача, адвокат [PERSON]., в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, повторно не з'явився в судове засідання, причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд доходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з Свідоцтвом про народження серії І-НО № 190874, виданого Слов'янським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, його матір'ю є [PERSON], батьком - [PERSON]. Відповідно до виконавчого листа № 2-4270-2003 від 16.07.2003 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.06.2003 року та до досягнення повноліття дитиною. Даний виконавчий лист перебуває на виконанні у Лиманському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідно до довідки ВДВС № 48553858/1 від 14.07.2018 року заборгованість по аліментам за період з 21.08.2015 року по 12.07.2018 року станом на 12.07.2018 року склала 26927,17 грн. Відповідно до вироку Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2005 року, [PERSON] визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006 року - передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість; неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 21.08.2015 року по 12.07.2018 року складає 161588,02 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Однак, доказів, які б підтверджували скрутне матеріальне становище внаслідок чого виникла заборгованість по аліментам відповідачем не надано, а тому підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає. Виходячи з вищенаведеного та враховуючи положення ст. 196 СК України, що розмір стягнутої пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, суд вважає, що повинна бути стягнута з відповідача пеня за прострочення сплати аліментів за період з 21.08.2015 року по 12.07.2018 року у розмірі 26927,17 грн., та доходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 196, 197 СК України, Пленумом Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006 р.,

Outcome: approved