Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1993 року до 28.10.2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 27.03.2006 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання дитини. В зв'язку з проведенням АТО позивач разом з малолітньою дитиною виїхала з м. Горлівки до м. Слов'янська. Відповідач мешкає окремо від них з 2005 року. Весь цей час він донькою не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Третя особа, Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без свого представника, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи, Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Слов'янської міської ради, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], 07.08.1993 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 28.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до Свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.10.2004 року, виданого Горлівським міським ВРАЦС Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 27.03.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до довідки ЗОШ №12 від 06.09.2017 року за №72, батько учениці 7-А класу [PERSON] батьківські збори не відвідував, не спілкувався з учителями, не цікавився успішністю доньки. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-2023 від 17.10.2017 року орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дитини, [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання дитини, не піклується про її фізичний та розумовий стан, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, якщо такі у нього малися. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн. та витрати у зв'язку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 630,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved