Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

До Московського районного суду м. Харкова надійшла заява про госпіталізацію [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) у примусовому порядку. В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] госпіталізована до Лікарні 11.06.2021 о 09-00 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром Обласного психоневрологічного диспансеру Сорокою І.О., який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від бабусі [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] 11.06.2021 року оглянута лікаремпсихіатром, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. 12.06.2021 року [PERSON] оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі Атипового аутизму, внаслідок якого представляє небезпеку для себе та оточуючих (виявляє аутоагресію, б`є, кусає). Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно\~ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», оскільки відсутня згода законних представників. Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката) та залучення до участі у справі Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради. У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Кулик А.В підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для себе та оточуючих, не може сама себе обслуговувати, б`є сама себе, б`ється головою об стіну, агресивна до лікарів та співробітників Лікарні. Пояснила, що її лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування [PERSON] . Також зазначила, що малолітніх дітей в разі необхідності примусово госпіталізують за згодою їх законних представників без ухвалення відповідного судового рішення. Проте оскільки законні представники (батьки) [PERSON] на даний час відсутні, Лікарня звернулась до суду з даною заявою. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник\~ [PERSON] -\~адвокат Стельмах О.С. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник\~Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є бабою [PERSON] . Остання в даний час проживає разом з [PERSON] , батьки [PERSON] в даний час відсутні за місцем їх проживання. Також зазначила, що [PERSON] виявляє агресію до себе та раніше вже неодноразово лікувалась в Лікарні. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з заяви [PERSON] від 11.06.2021, вона просить госпіталізувати онуку [PERSON] в психіатричну лікарню у зв`язку з агресією до себе та оточуючих - кричить, кусає тварин та себе, б`ється з рідними. Згідно запису лікаря приймального відділення № 28/27744 від 14.06.2021, [PERSON] доступна суто формальному контакту, на питання не відповідає, кусає сама себе. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 28/2744 від 14.062021 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає важким психічним захворюванням у вигляді Атипового аутизму, внаслідок чого становить небезпеку для оточуючих та для себе. Потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] хворіє з 3 років, неодноразово лікувалась в психіатричному стаціонарі, є інвалідом дитинства по психічному захворюванню. Частиною другою\~ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно\~ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює її безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, та необхідності лікування [PERSON] виключно в стаціонарних умовах. У суду\~відсутні підстави\~ставити під\~сумнів компетенцію\~та висновки\~лікарів-психіатрів\~щодо наявності\~у [PERSON] \~тяжкого психічного\~захворювання,\~внаслідок якого\~вона представляє\~безпосередню небезпеку\~для себе\~та оточуючих та потребує в зв`язку з цим стаціонарного лікування. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved