overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

До Марківського районного суду Луганської області надійшла заява [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 429/1367/14-а Словяносербського районного суду Луганської області за позовом [PERSON] до Управління пенсійного фонду України в Словяносербському районі Луганської області про визнання дій непротиправними, зобовязання вчинити певні дії. Судове провадження по зазначеній справі було втрачене через проведення АТО в Луганській області. \~Відповідно до ст. 273 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або у якій провадження закрите, проводиться у порядку, встановленому КАС України. \~Згідно ст. 274 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою осіб, які беруть участь у справі, або за ініціативою суду. \~[PERSON] у судове засідання не з'явилась, до судового розгляду справи надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. \~Заявник, звертаючись до суду з питанням про відновлення втраченого судового провадження, надав такі документи: копію адміністративного позову [PERSON] (а.с.5-7), копію паспорта [PERSON] (а.с.8-9), копію свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування №2037016449 (а.с.11), копія пенсійного посвідчення [PERSON] (а.с.12), копія довідки про заробітну плату №202 від 29.04.2014 (а.с.13-14), копія заяви про призначення [PERSON] (а.с.15), копія рішення УПФУ в Словяносербському районі Луганської області від 14.05.2014 (а.с.17-18), копію постанови Словяносербського районного суду Луганської області від 03.06.2014 року (а.с.19-22), копію ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.07.2014 року (а.с. 27-30). \~Як вбачається з матеріалів справи Донецьким апеляційним адміністративним судом була надана копія постанови завірена мокрою печаткою в справі №429/1367/14-а від 09.07.2014 року за апеляційними скаргами УПФУ у Словяносербському районі Луганської області та [PERSON] на постанову Словяносербського районного суду Луганської області від 03.06.2014 року у справі за позовом [PERSON] до УПФУ у Словяносербському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії (а.с.46-47). \~Таким чином, суд вважає можливим відновити втрачене судове провадження в частині наявних у суду матеріалів. \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

до Машівського районного суду Полтавської області для розгляду по суті 20.02.2014 р. надійшло зазначене кримінальне провадження. Відповідно до ст. 35 КПК України, для судового провадження визначено колегію в складі суддів Січиокно Т.О., Ряднини В.М., Косик С.М. Разом з тим, суддею Рядниною В.М., 20.02.2014 року заявлено самовідвід з підстав, визначених п.1 ч.1 ст. 75 КПК України, оскільки процесуальні документи та обвинувальний акт у даному провадженні затверджено прокурором прокуратури Машівського району Рядниною Вікторією Вікторівною, яка є його дружиною. Заслухавши думку прокурора, який підтримує дану заяву, дослідивши заяву про самовідвід, суд приходить до наступного висновку. За змістом п.1 ч.1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він є близьким родичем прокурора. Згідно з вимогами ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов'язані заявити самовідвід. Судом установлено, що суддя Ряднина В.М. є чоловіком старшого прокурора прокуратури Машівського району радника юстиції Ряднини В.В., яка затвердила обвинувальний висновок у даному кримінальному провадженні, а тому враховуючи дані обставини, заява про самовідвід підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та прийняття спадщини в порядку спадкування за законом. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Перший заступник прокурора Дніпропетровської області подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, однак зазначений суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження, оскільки суд першої інстанції ухвалюючи рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. З таких підстав повернуто справу для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~ Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Згідно п.3 ч.ч.1,2\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2337,91 гривень за вимогу майнового характеру, які слід стягнути з Межівської об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області, а вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю є немайнового характеру, тому судовий збір в сумі 384,20 гривень слід стягнути на користь держави. Таким чином, за наслідками розгляду ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2019 року для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Межівської селищної об`єднаної територіальної громади Дніпропетровської області про право на земельну частку (пай) та визнання права на таку земельну частку (пай). Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року позов задоволено повністю. Заступник прокурора Дніпропетровської області подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, однак зазначений суд позбавлений можливості відкрити апеляційне провадження, оскільки суд першої інстанції ухвалюючи рішення не вирішив питання щодо розподілу судових витрат. З таких підстав повернуто справу для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~ Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак у судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч.4 ст.270 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Згідно п.3 ч.ч.1,2\~ст.270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Згідно роз`яснень, наданих у п. 20 Постанови №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Встановлено, що позивачем при зверненні до суду було заявлено дві позовні вимоги: позовну вимогу немайнового характеру - встановлення факту належності особі запису про право на земельну частку (пай), та позовну вимогу майнового характеру - визнання права на таку земельну частку (пай), відповідно необхідно було сплатити судовий збір в загальному розмірі 3097, 02 гривень, з яких: 2328,62 гривень за вимогу майнового характеру та 768, 40 гривень за вимогу немайнового характеру, які слід стягнути з [PERSON] на користь держави. Таким чином, за наслідками розгляду ухвали Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2020 року для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

До Межівського районного суду звернулась [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в житловому будинку. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 19 серпня 2013 року в належному їй житловому будинку, що розташований по [ADDRESS] Межівського району Дніпропетровської області, за її згоди було зареєстровано відповідача, який фактично в зазначеному будинку [PERSON] не проживає з вересня 2013 року. На неодноразові звернення відповідач не реагував та добровільно подавати заяву про зняття з реєстрації відмовляється. [PERSON] просить визнати [PERSON] особою як такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку в житловому будинку. У попередньому судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти позову не заперечує. Третя особа Межівський РС ГУ ДМС України в Дніпропетровської області надала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги визнають. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає позов підлягає задоволенню. За ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В матеріалах справи знаходиться Державний акт на право власності на землю для будівництва та обслуговування житлового будинку, для підсобного господарства, що розташоване по [ADDRESS] Межівського району Дніпропетровської області, який свідчить про те, що дійсно позивачка має у приватній власності вказану вище нерухомість (а.с.14). Судом встановлено, що [PERSON] з моменту реєстрації у житловому будинку, який належить [PERSON] фактично не проживає з вересня 2013 року, що підтверджується довідкою № 735 від 01.07.2014 року, виданою Райпільською радою Межівського району Дніпропетровської області (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідачем суду не надано поважних причин відсутності понад шість місяців у якості наймача. Судом з'ясовано, що [PERSON] своїми діями створює перешкоди для законного власника будинку у володінні, користуванні та розпорядження майном, тому є підстави для зняття останньої з реєстрації. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судові витрати покласти на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 18 вересня 2012 року між нею та відповідачкою було укладено договір позики, згідно якого відповідачка отримала в борг від відповідачки грошові кошти в розмірі 3010 гривень, зі строком повернення до 20 жовтня 2013 року. Однак, взяті на себе зобовязання станом на день подання позовної заяви відповідачкою не виконанні. Таким чином, на підставі вищевикладеного, позивачка просить суд стягнути з відповідачки на її користь грошові кошти в розмірі 5539,72 грн., в тому числі 3010,00 грн. суми боргу, 266,20 3% річних у гривні, 2263,52 грн. інфляційних втрат, а також стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 551,20 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогам цього Кодексу й інших актів цивільного законодавства. Так, встановлено, що відповідачка 18.09.2012 року отримала від позивачки грошові кошти в сумі 3010,00 гривень, даний факт підтверджений письмовою розпискою./а.с.10/. Однак, відповідачка зобов'язання встановлені у розписці, у термін до 20.10.2013 року, не виконала, суму боргу не повернула. Оскільки позовні вимоги в частині стягнення суми боргу законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а також визнані відповідачкою, то вони підлягають задоволенню. Крім того, відповідачкою були визнані вимоги в частині стягнення 266,20 гривень, як 3% річних та 2263,52 гривень, як інфляційних втрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору за подання позову в сумі 551 гривень 20 копійок, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, за участю третьої особи: [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 34 932,27 гривень, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 гривень та витрати за правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень. Позовна заява обґрунтовується тим, що 12.11.2013 року на вулиці Шмідта біля будинку [ADDRESS] з вини водія [PERSON] було скоєно ДТП. Відповідач керував автомобілем ЗАЗ 110247, державний номер [NUMBER], який належав на праві власності [PERSON] На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб Шевролет Лачетті державний номер [NUMBER], який належав [PERSON] Розмір завданих збитків, за пошкоджений транспортний засіб, становить 39 758,72 гривень. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. а) п. 41.1 ст. 41 Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням: від 11.02.2014 року № 1/22215 в розмірі 33 132,27 грн.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON] в якій вона просить вирішити питання про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору у справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу у розмірі 640 грн., оскільки при винесенні рішення це питання не було вирішене. Позивачка в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просить вирішити питання про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява, в якій просить слухати справу у його відсутність, проти задоволення вимог не заперечує. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що слід винести додаткове рішення 14.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, а також просила стягнути сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. Рішенням Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області від 10 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволені, шлюб між сторонами розірвано, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача на її користь судовий збір 640 грн., який був сплачений позивачем при зверненні до суду (а.с. 2-3) Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON] про надання права на шлюб. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона народилась [INFO]. Вона має намір укласти шлюб з [PERSON], [INFO], однак шлюбного віку не досягла. Заявниця знаходиться на обліку в жіночій консультації Мелітопольської ЦРЛ з діагнозом «вагітніть». Саме тому вона бажає створити сім'ю з [PERSON], у зв'язку з чим була вимушена звернутись з відповідним позовом до суду. Заявниця у судовому засіданні просила задовольнити її заяву повністю. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] також просили суд задовольнити заяву повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, заслухавши доводи заявниці та заінтересованих осіб вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] у с. Федорівка Мелітопольського району Запорізької області та досягла повних 16 (шістнадцяти) років, що підтверджується паспортом громадянки України серії [NUMBER] виданий Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області 21 лютого 2015 року (а.с.4). Відповідно до довідки Мелітопольської центральної районної лікарні від 31 липня 2015 року [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку в жіночій консультації Мелітопольської ЦРЛ з діагнозом «вагітніть» (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст. 22 СК України особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] досягла 16 (шістнадцяти) років, що не є шлюбним віком. Вона перебуває на обліку в жіночій консультації Мелітопольської ЦРЛ з діагнозом «вагітніть», та бажає укласти шлюб з [PERSON] для створення повноцінної сім'ї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід надати заявниці право на шлюб з [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

До Микитівського районного суду м. Горлівки звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON], «про розірвання шлюбу», пояснюючи, що їх шлюб був зареєстрований 15.02.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за № 23. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що вони з відповідачем з грудня 2013 року припинили шлюбні відносини, що було викликано втратою взаємоповаги й непорозуміннями, різними поглядами на сімейне життя. Вважає примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Дитина перебуває на вихованні у позивача. Суперечок про місце проживання дитини й умов її виховання у сторін не має. Спір про поділ спільного майна відсутній. У шлюб сторони вступили вперше. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відомостей про причину неявки, заперечень проти позову, клопотання про надання строку для примирення суду не надав, тому суд, на підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), про що також не заперечувала позивач. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідження яких вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 лютого 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за № 23. (а.с.5). У шлюб сторони вступили вперше. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає разом з позивачем по справі. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Сторони шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з грудня 2013 року через втрату взаємоповаги й непорозуміння, різними поглядами на сімейне життя - з цього часу не ведуть спільне господарство. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечити моральним засадам сім'ї. Спору про поділ спільного майна та щодо місця мешкання дитини у сторін не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved