Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач із позовом до [PERSON]В, про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги обґрунтував тим, що 01 вересня 2014 року [PERSON] отримав у позику від позивача, згідно з договором позиви від 01 вересня 2014 року та розписки від 01 вересня 2014 року грошові кошти у сумі 20000, 00 грн., які відповідач зобовязався повернути до 31.12.2014 року, згідно з п. 3.1. зазначеним у договорі.. Зазначені кошти були надані позивачем [PERSON] на прохання останнього про надання допомоги у звязку із тяжким матеріальним становищем. Надані кошти відповідач зобовязався повернути в обумовлений договором строк. Відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобовязання, передбачені договором щодо повернення позики, ігнорує заяви позивача щодо повернення суми позики, при особистих зустрічах за участі свідків відмовляється виконувати умови позики та взяті на себе зобовязання та всіма можливими способами ухиляється від виконання зобовязань щодо повернення позики і до теперішнього часу не виконав свій обовязок, порушивши строки повернення суми коштів, не надавши жодної відповіді на заявлені з мого боку вимоги. У вищевказаний строк, а саме 31.12.2014 року відповідач на порушення своїх договірних зобовязань позику не повернув. Тому, просить стягнути загальну суму боргу, яка станом на дату подачі позову становить 32212 грн. 00 коп., та складається з наступного: Основний борг: 20000,00 грн., Сума штрафу 4000, 00 грн., Сума пені 8212, 00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.. Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомленим належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог [PERSON], та задоволенню, з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 01 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якої [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти в сумі 20000, 00 грн., з кінцевим терміном повернення коштів не пізніше 31 грудня 2014 року. Вказана розписка відповідає встановленій формі договору позики, згідно ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.ст. 526, 527, 530, 532 ЦК України, зобовязання повинно бути виконане належними сторонами, у встановлений договором або законом строк, у встановленому місці, встановленим у договорі чином. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачем було порушено зазначені вимоги закону, а саме зобовязання не було виконане у встановлений договором строк. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Позивач просить стягнути загальну суму боргу, яка станом на дату подачі позову становить 32212 грн. 00 коп., та складається з наступного: Основний борг: 20000,00 грн., Сума штрафу 4000, 00 грн., Сума пені 8212, 00 грн. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, та стягнення з відповідача суми боргу у розмірі зазначеному у позовній заяві. Крім того, відповідно до ст.ст. 80, 84, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача, а саме сплату судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп..

Outcome: approved