Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Обґрунтувавши свої вимоги тим, що діти зареєстровані з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей ні в грошовій, ні в натуральній формі не надає. Він працює без оформлення трудового договору, має постійний заробіток. Старший син [PERSON], [INFO], має діагноз «симптоматична епілепсія та кістозне утворення в правій задньолобній ділянці головного мозку». З метою лікування сина потрібні медичні обстеження в умовах медичного закладу, постійне проходження коштовного лікування та регулярне вживання дорогих медичних препаратів. Відповідач має задовільний стан здоровя, інших аліментних зобовязань та утриманців не має, є власником квартири, яку придбав у жовтні 2013 року за 85.940 грн. Просить суд стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини усіх видів доходів відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для відповідного віку дитини та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення в суд до досягнення старшою дитиною повноліття; після досягнення повноліття найстаршою дитиною аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, вказав, що він постійно перераховує грошові кошти на банківську картку позивачки, також купує дітям одяг, взуття, канцелярські товари та іграшки. Тобто добровільно виконує свої обовязки по утриманню та лікуванню дітей. Не може бути враховано як доказ, що він є власником квартири, придбаної дійсно в 2013 році за допомогою його батьків, брата і сестри, продавши квартиру батьків і за надані його братом та сестрою кошти придбав квартиру. Ця квартира придбана в період їх шлюбу, в ній проживає позивачка та їхні діти, позивачка чинить йому перешкоди в проживанні в зазначеній квартирі, змінила замки на вхідних дверях і відмовляється передати йому ключі. Він змушений орендувати житло та нести додаткові витрати на оплату орендованого житла. Дійсно його син [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства та йому призначена пенсія, яку позивачка використовує для лікування сина. Також відповідач зазначив, що на його утриманні знаходиться непрацездатна мати. Він не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог та стягнення з нього на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частки його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка надала відповідь на відзив, в якому вона пояснила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбу, але сумісно вони не проживають з серпня 2014 року. Квартира дійсно придбана у шлюбі, але не тільки за кошти відповідача, а й за кошти надані безпосередньо нею та її родичами. Вона ніколи не чинила перешкод проживання для відповідача. Перелічені кошти на картку не відповідають фактичним витратам на дітей, а також нормативам про аліменти на той період часу, і є значно меншими та нерегулярними. В результаті чого вона змушена була звертатися за матеріальною допомогою до свого педколективу та сусідів, що може бути підтверджено їх свідченнями. Надана сума та чеки відповідачем, нібито витрачені на одяг та канцтовари придбані за його кошти не є достовірними, тому що вони датуються 2012 роком, а відповідач фактично не проживає з дітьми з 2014 року. Ці чеки є явною фальсифікацією. Згідно інформації з Єдиного реєстру субєктів малого та середнього підприємництва РФ даний субєкт підприємницької діяльності розпочав роботу тільки у 2016 році, а чеки датовані ним же з 2012 року. І яким чином ці речі потрапили через кордон, якщо відповідач перетинав його тільки 1 раз у червні 2014 року. Відповідач зазначає, що у нього на утриманні знаходиться непрацездатна матір, про це також треба надати документ, що підтверджує опікунство над нею з соцслужб та виписку з пенсійного фонду, куди йдуть відрахування за відповідача та карту, що відкрито на його імя відповідними банком, щоб зясувати з якого терміну він дійсно є опікуном своєї матері. Але все це не звільняє його від обовязку виховувати та утримувати власних дітей. Їх син [PERSON], [INFO], дійсно має статус дитини з інвалідністю до 18 років і потребує постійного, довготривалого та коштовного лікування. Він дійсно отримує щомісячну соціальну допомогу від держави у розмірі 1452,00 грн., що фактично не покриває витрати на лікування. Згідно з призначенням лікаря вона щомісячно має витрачати на його життєво необхідні препарати 3278 грн., що підтверджується чеками з аптеки. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просила її задовольнити в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги серії ДН № ООО, 29690 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення з відповідача 1/3 частки його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімум на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Марченко) О.Б. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2000 року, мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 4-7). Відповідно до довідки «КП ЖЕК №4», № 605 від 04.05.2018 року, складеної паспортистом [PERSON], [PERSON] зареєстрована в [INFO], на вул. Василевського, 28/157 з 30.10.2013 року і по теперішній час, разом із нею зареєстровані чоловік - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.7) \~ \~ \~ \~Як вбачається з виписного епікризу (виписка із історії хвороби № 245), [PERSON], [INFO], знаходився на обстеженні та лікуванні в нейрохірургічному відділенні ОГПН ГУ ИНПН НАМН України. (а.с.9) Відповідно до висновку МРТ від 10.02.2016 року, [PERSON] має діагноз «симптоматична епілепсія та кістозне утворення в праві задньолобній ділянці головного мозку». (а.с.10) Відповідно до договору купівлі продажу від 25.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5702, [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру № 157, що розташована у житловому будинку № 28 по вул. Василевського в м. Словянську Донецької області. (а.с.11-12) Відповідно до копій квитанцій, відповідачем були внесені кошти на картковий рахунок 414949 **** **** 04, 23.02.2017 року в розмірі 503,50 грн., 21.04.2017 року в розмірі 1020,00 грн., 30.04.2018 року в розмірі 503,47 грн., 12.05.2017 року в розмірі 601,97 грн., 09.07.2017 року в розмірі 1004,95 грн., 12.08.2017 року в розмірі 610,00 грн., 19.08.2017 року в розмірі 665,00 грн., 25.08.2018 року в розмірі 502,47 грн., 01.09.2017 року в розмірі 512,42 грн., 502,47 грн., 17.09.2017 року в розмірі 503,47 грн., 30.09.2018 року в розмірі 601,97 грн., 07.10.2017 року 504,46 грн., 14.10.2017 року в розмірі 505,46 грн., 28.10.2017 року в розмірі 1009,92 грн., 28.12.2017 року в розмірі 1009,92 грн., 16.01.2018 року в розмірі 1009,92 грн., 25.01.2018 року в розмірі 512,42 грн., 13.04.2018 року в розмірі 1004,95 грн. (а.с.23-26) Відповідно до товарних чеків індивідуального підприємця [PERSON] були придбані речі для дітей та канцелярські приладдя в період з 2012 по 2018 роки. (а.с.27-39) Відповідно до акту від 05.06.2018 року, складеного комісією у складі майстра КП «ЖЕК № 4» [PERSON], квартиронаймачів, які проживають за адресою: [INFO], [PERSON], у кв. 141, [PERSON] у кв.158 про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] з 2013 року. Комісією встановлено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає з серпня 2014 року та по теперішній час. (а.с.46) Як вбачається з довідки від 01.06.2018 року № 86, складеної класним керівником загальноосвітньої школи 1-3 ступенів № 16 м. Словянська, [PERSON], про те, що батько учня [INFO], [PERSON] протягом 2017 2018 навчального року не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями, не цікавився успішністю сина. (а.с.47) З довідки від 01 червня 2018 року про державну соціальну допомогу вбачається, що [PERSON] дійсно знаходиться на обліку в УСЗН Словянської міської ради та отримує державну соціальну допомогу дітям інвалідам, з грудня 2017 травень 2018 року отримали кошти у розмірі 8712,00 грн. (а.с.50) Відповідно до чеку ТОВ «[PERSON] Пі Фармація» Аптека №44, 03.05.2018 року були придбані ліки на суму 3278.31 грн. (а.с.51) Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. Відповідно до ст. 188 СК України за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Під час вирішення питання про визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальний стан, стан здоровя матері дітей, яка є працездатною, працює, отримує доход, діти проживають з нею та знаходяться на її фактичному утриманні. Позивач отримує соціальну допомогу на утримання дитини-інваліда у розмірі 1452 грн. на місяць. Також судом враховується матеріальний, сімейний стан відповідача, який є працездатним, офіційно не працевлаштований, за станом здоровя має можливість надавати дітям матеріальну допомогу. Відповідно до квитанцій, ним в добровільному порядку надається матеріальна допомога позивачу шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку (а. с.23-26). При цьому судом не приймаються до уваги доводи позивача про майновий стан відповідача в частині придбання ним квартири у 2013 році за 85940 грн. і через це можливості сплачувати аліменти саме у розмірі ? частки доходів. З наданого суду договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 25.10.2013 року дійсно вбачається, що квартира придбана відповідачем за 85940,00 грн. Проте вказана квартира придбана ще під час спільного проживання позивача та відповідача, є їх спільною сумісною власністю (п. 8 Договору), в цій квартирі по теперішній час зареєстровані та проживають позивач з дітьми, про що свідчить довідка ЖЕК № 4 (а. с.7), а спільне проживання сторін було припинено у серпні 2014 року (а. с.46), що не заперечувала позивач. Ті обставини, що відповідач не відвідував батьківські збори та не цікавився життям дітей відповідно до довідки навчального закладу (а. с. 47) не свідчить про визначення саме такого розміру аліментів, про який поставлено вимогу у позові, це може бути підставою під час вирішення питання про позбавлення його батьківських прав тощо. Також судом не приймаються до уваги доводи відповідача про придбання ним дитячого одягу та канцтоварів, а також перебування на утриманні матері похилого віку. Належних та допустимих доказів цих обставин відповідачем та його представником не надано. Окрім того, з наданих суду копій товарних чеків не вбачається, ким саме були придбані вказані речі та що вони дійсно були передані позивачу та її дітям, а з наданих позивачем відомостей з Єдиного реєстру субєктів малого та середнього підприємництва від 30.05.2018 року (а. с.48-49) вбачається, що такий підприємець [PERSON] розпочав свою діяльність лише 01.08.2016 року, тоді як товарні чеки датовані починаючи з 2012 року. Вказані доводи відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що згідно свідоцтв про народження дітей позивачки, їх батьком є відповідач [PERSON]А.(а.с.5,6), який в порушення ст. 180 СК України не виконує свої обовязки по утриманню дітей до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобовязання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, кошти на утримання дітей повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/3 частини до повноліття старшої дитини, а потім у розмірі ? частини усіх видів доходів до повноліття молодшої дитини. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який не працює, інших дітей у нього немає, стан здоровя задовільний. Обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ? частини усіх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для відповідного віку дитини та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, позивач посилається на те, що [PERSON], [INFO], являється дитиною інвалідом та потребує додаткових витрат на лікування. Суд вважає, що вказана обставина не може бути підставою для стягнення аліментів у розмірі, вказаним позивачем, оскільки відповідно ч. 1\~ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо), тобто позивач має звернутися з окремим позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини інваліда на підставі ч. 1\~ст. 185 СК України. На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки. Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI\~та положень\~статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць згідно із положеннями\~статті 430\~ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного, та

Outcome: partial