Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

До суду 09 березня 2016 року із позовом про зняття арешту з майна звернувся [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу перебувала цивільна справа № 210/635/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. В грудні 2013 року позивач звернувся до [PERSON] МРЕВ ДАЇ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з метою зняття автомобілю «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску з реєстраційного обліку згідно довіреності, виданої на імя позивача [PERSON], та розписки про відшкодування їй повної вартості вищевказаного автомобіля. Тоді позивач дізнався, що на транспортний засіб накладено арешт [PERSON] відділом державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу позовна заява [PERSON] була задоволена в повному обсязі, та за позивачем було визнано право власності на спірний автомобіль. Вказане рішення не було оскаржене та набрало законної сили 29.09.2015 року. 04.01.2016 року позивач звернувся до [PERSON] відділу ДВС [PERSON] міського управління юстиції та просив зняти арешт з належного позивачу на підставі судового рішення автомобілю «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, однак 15.01.2016 року позивач отримав від виконавчої служби відмову у звільненні належного йому транспортного засобу з-під арешту у звязку з тим, що рішенням суду від 16.09.2015 року не було зазначено про зняття арешту. Особисто, Позивач не має боргових зобовязань перед [PERSON] південним об′єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, як стягувачем за виконавчим провадженням, а тому позбавлення позивача належного йому на праві власності майна в рахунок погашення грошових зобовязань за третіх осіб є протиправним позбавленням права власності, що забороняється законом. Як було зазначено, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року, визнано за [PERSON], право власності на автомобілю «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], тому позивач просить суд зняти арешт з вказаного автомобіля, що належить [PERSON]. Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] південного об′єднаного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області у судовому засіданні не був присутнім, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції в Дніпропетровській області у судовому засіданні не був присутнім, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] 28.12.2015 року звернувся до Начальника [PERSON] районного відділу державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] щодо зняття арешту з автомобіля «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] районним відділом державної виконавчої служби [PERSON] міського управління юстиції [PERSON] було відмовлено в звільненні з-під арешту вищевказаного автомобіля, оскільки в резолютивній частині рішення № 210/635/14-ц від 16.09.2015 року виданого Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу не зазначено звільнити з-під арешту вищевказаний транспортний засіб (а.с.5). Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Рішенням Дзержинського районногосуду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року позовну заяву [PERSON] задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON], право власності на автомобіль «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER](а.с. 12-13). Рішення суду не оскаржено. Набрало законної сили 29 вересня 2015 року. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог\~ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено обставини, за яких право власності на спірний транспортний засіб визнано за позивачем, і на теперішній час [PERSON] не має можливості реалізувати свої права на вільне володіння та користування власністю, гарантовані Конституцією України та Першим Протоколом до Конвенції про захист прав і основних свобод людини. За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Таким чином, вважаючи свої права як власника порушеними внаслідок існування арешту на автомобіль «[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], тому [PERSON] має всі правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд зазначає, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Згідно з положеннями статтей 391 та 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на ту обставину, що, за [PERSON] визнано право власності на автомобіль«[PERSON] D4XS55D» 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], позивач не має можливості реалізувати у інший спосіб свої майнові права, оскільки чинність арешту унеможливлює зняття з реєстрації вищевказаного автомобіля, захист майнових прав [PERSON], як власника у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, у звязку з чим цивільне право останнього на майно підлягає захисту шляхом зняття арешту. Враховуючи те, що на даний час підстав для накладення арешту на майно немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved