Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Словянської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області до [PERSON] про застосування наслідків нікчемності договору. Дана позовна заява мотивована тим, що рішення Прелесненської сільської ради № 6/12-102 від 23.03.2012 року до переліку обєктів комунальної власності територіальної громади Прелесненської сільської ради, що підлягають відчуженню у 2012 році включено нежитлову будівлю (школу) по вул. Леніна, с. Майдан. На виконання вказаного рішення проведено незалежну оцінку обєкта приватизації. Відповідно до вказаного звіту та згідно з рішенням Прелесненської сільської ради 6/15-118 від 27.09.2012 року, початкова вартість продажу обєкта приватизації по вул. Леніна, с. Майдан, без ПДВ становила 101 675,77 грн. Рішенням сесії Прелесненської сільської ради № 6/17-142 від 08.01.2013 «Про оголошення аукціону з реалізації активів, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади сільської ради» прийнято до відома повідомлення Товарної біржі «Агропромбізнес» № 105/03 від 14.12.2012 про оголошення аукціону 15.01.2013 року в 11-00 з реалізації активів, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади Прелесненської сільської ради, а саме: нежитлової будівлі школи під розбирання, яке відбудеться з адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна (Шкадінова), будинок 10. У подальшому 13.12.2012 року в газеті «Агропромбізнес» опубліковано оголошення про проведення аукціону за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна (Шкадінова), 20. Повідомленням товарної біржі «Агропромбізнес» №105/03 від 14.12.2012 року встановлено початкову ціну продажу обєкту у сумі 101675,77 грн. без ПДВ. За результатами проведеного аукціону визначено його переможця та ціну продажу обєкта приватизації. Рішенням Прелесненської сільської ради № 6/18-152 від 14.02.2013 року затверджено протокол аукціону від 15.01.2013 року з продажу комунального майна нежитлової будівлі колишньої школи та вирішено укласти договір купівлі продажу вказаного комунального майна з [PERSON]. 05.03.2013 року між Територіальною громадою с. Прелесне, в особі Прелесненської сільської ради та громадянином [PERSON] укладено договір б/н купівлі-продажу нежитлової будівлі, школи під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна, загальною площею 971,5 кв.м. За актом прийому-передачі від 07.03.2013 року продавець територіальна громада с. Прелесне, в особі Прелесненської сільської ради передав покупцю [PERSON] у власність нежитлову будівлю, школи під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна, загальною площею 971,5 кв.м. Рішенням Прелесненської сільської ради № 6/19-152-1 від 19.04.2013 року виключено із комунальної власності нежитлову будівлю колишньої школи, розташовану в с. Майдан по вул. Леніна, Словянського району, Донецької області у звязку з її продажем. На час укладення Договору купівлі-продажу від 15.03.2012 року Цивільний кодекс України передбачав обов'язковість нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі продажу нежитлової будівлі під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна. Таким чином, Договір купівлі-продажу укладений між територіальною громадою с. Прелесне, в особі Прелесненської сільської ради та фізичною особою [PERSON] підлягав нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації. Просить повернути до комунальної власності нежитлову будівлю (колишня школа), застосувавши наслідки нікчемності правочину договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, школи під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна, загальною площею 971,5 кв.м, укладеного 05 березня 2013 року між Територіальною громадою с. Прелесне в особі Прелесненської сільської ради та громадянином [PERSON] та стягнути з відповідача на користь прокуратури Донецької області судовий збір в розмірі 1600 грн. Представник позивача, [PERSON], та прокурор Граневська О.В. в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні в повному обсязі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 05.03.2013 року між Територіальною громадою с. Прелесне в особі Прелесненської сільської ради в особі в.о. сільського голови [PERSON] (продавець) та громадянином [PERSON] (покупець) укладено договір купівлі-продажу, за яким продавець зобовязується передати у власність покупцю нежитлову будівлю школи під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна, загальною площею 971,5 кв.м. Покупець зобовязаний внести 111843,35 грн. без ПДВ за вирахуванням гарантійного внеску у розмірі 10167,58 грн. без ПДВ та суми в розмірі 2635,19 грн. без ПДВ згідно з «Договором про надання послуг з реалізації майна» б/н від 11.12.2012 року за придбаний обєкт приватизації протягом 10 календарних днів з моменту підписання цього договору. Грошові кошти покупця в сумі 99040,58 грн. без ПДВ перераховуються на рахунок продавця. Згідно з пунктом 5.4. вказаного договору покупець зобовязаний після демонтажу будівлі школи призвести рекультивацію земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. За пунктом 12.2 договору купівлі-продажу у разі невиконання однією із сторін умов цього договору, він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду, а обєкт приватизації повернутий до комунальної власності. Відповідно до п.13.2 зазначеного договору, в усьому, що не передбачено цим договором, сторони керуються діючим законодавством України. Покупець [PERSON] здійснив розрахунок за обєкт приватизації, сплативши 99040,58 грн. та 2635,19 грн. згідно з «Договором про надання послуг з реалізації майна» б/н від 11.12.2012 року, надавши суду відповідні оригінали квитанцій. У порядку виконання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі продавець передав, а покупець прийняв у власність нежитлову будівлю школи під розбирання, що розташована за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Майдан, вул. Леніна, загальною площею 971,5 кв.м, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлової будівлі від 07.03.2013 року. 31.05.2017 року Черкаський селищний голова звернувся до Словянської місцевої прокуратури з вимогою зобовязати [PERSON] повернути вищевказану нежитлову будівлю у комунальну власність за актом прийому-передачі, оскільки останній на вимоги Черкаської селищної ради щодо повернення майна не реагує. До теперішнього часу покупець [PERSON] умови договору не виконує, нежитлова будівля (колишня школа) не демонтована, рекультивація земельної ділянки не проведена. Згідно з ст. 61 ч. 1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до рішення Черкаської селищної ради Словянського району Донецької області № 7/1-21 від 18.12.2015 року утворено громаду, до якої приєднано Прелесненську сільську раду. Статтею 657 Цивільного кодексу України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Обовязковість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та у випадках, передбачених законом, державна реєстрація визначена у п.4 ст.27 Закону України «Про приватизацію державного майна». Статтею 209 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Згідно з ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно з вимогами статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину, нікчемними є правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Згідно із п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.1 1.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може предявлятись окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. Таким чином, судом встановлено, що договір належним чином не оформлений, що свідчить про його нікчемність, в звязку з чим нежитлова будівля підлягає поверненню до комунальної власності з відшкодуванням покупцеві витрат на її придбання. В звязку з викладеним, суд доходить висновку, що позовні вимоги повністю підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved