Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування зазначеної позовної заяви [PERSON] зазначила, що 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис № 22107 щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 00787/04421LCCA від 07.03.2013 року, який укладено між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , грошових коштів в загальній сумі 19837,62 гривень, на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Позивач зазначає, що банк, ТОВ «Фінпром Маркет», нотаріус не направляли на її адресу як боржнику письмову вимогу щодо усунення порушень за кредитною угодою, чим порушено право на спростування наявності заборгованості. Позивач стверджує, що суми стягування не є безспірними, оскільки після березня 2014 року нею грошові кошти на погашення заборгованості за наданим кредитом не вносились, у зв`язку з чим сплинув строк позовної давності. Про наявність виконавчого напису позивачці стало відомо тільки з постанови про відкриття виконавчого провадження № 65084530 від 09.04.2021 року, прийнятої начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), якою було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 22107 від 21.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Позивач не отримувала вимоги про порушення основного зобов`язання, що позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Ухвалою суду від 18.06.2021 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65084530 від 09.04.2021 року на підставі виконавчого напису № 22107, вчиненого 21.10.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Позивач у судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника третьої особи Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінивши їх доводи і надані ними докази, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 07.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» було укладено договір № 00787/04421LCCA про відкриття банківського (карткового) рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту. Банком було надано позивачу кредитний ліміт у розмірі 9000,00 грн., строк дії кредитного ліміту становить 36 місяців з моменту укладення договору. 23.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис № 22107 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» відступлено право вимоги, якому в свою чергу ПАТ «Платинум Банк» відступлено право вимоги за кредитним договором № 00787/04421LCCA від 07.03.2013 року. Заборгованість за період з 21.02.2018 року по 21.10.2020 року складає: 15979,77 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 3609,85 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 198,00 гривень - заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 50 гривень - плата за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню - 19837,62 гривень. 09.04.2021 року начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 65084530 на підставі виконавчого напису № 22107 від 21.10.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., що підтверджується копією відповідної постанови. 26.04.2021 року начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 65084530, якою постановлено стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованість в розмірі 19837,62 гривень. За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 ст. 18 ЦК України встановлено, що захист цивільних прав може бути здійснено в нотаріальному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Положеннями ст.87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Умови вчинення виконавчих написів встановлені ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», згідно якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Суд зазначає, що вчинення виконавчого напису здійснюється нотаріусом не в довільному порядку на будь-якому документі за бажанням нотаріуса, а лише виключно у нормативно встановлених випадках та порядку. У п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року, вчиненого пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, роз`яснено, що під час розгляду справ за позовами щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, судам необхідно перевіряти належність кредитору права звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі або встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. При цьому слід пам`ятати, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Велика Палата Верховного суду в постанові від від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц зазначила, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документі, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову. Суд також звертає увагу, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662. Відповідачем та третіми особами не було надано доказів, які б підтверджували факт безспірності стягуваних сум, на підставі яких документів було визначено розмір стягуваної заборгованості, у зв`язку з чим суд не може стверджувати, що стягувана сума є безспірною, підтверджена належними та допустимими доказами. Також суд зауважує, що в силу вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Водночас відповідачем та приватним нотаріусом не долучено до матеріалів справи доказів на виконання вказаної норми права та не доведено факту надсилання вимоги про усунення порушень. Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило позивача можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги стягувача. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у сумі 1362,00 грн. (судовий збір при зверненні до суду за подання позовної заяви у розмірі 908,00 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 грн.).

Outcome: approved