Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, [PERSON] , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником частини будинку за адресою: [ADDRESS] . Іншим співвласником будинку є [PERSON] . Відповідач є родичем позивачки, зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає за вказаною адресою більше 20 років. Відповідач у вказаному будинку не проживає, але з реєстраційного обліку не знявся. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] , усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява позивача щодо слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування частки у праві власності на житловий будинок від 7.0.2017 року Ѕ частини будинку за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Згідно з договором про порядок володіння та користування спільним майном від 27 червня 2017 року [PERSON] та [PERSON] домовились користування спільним майном будинком за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] . Актом про фактичне не проживання підтверджується непроживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідач є членом сім`ї позивачки, і відсутній за місцем реєстрації більш 1 року, в зв`язку із чим втратив право на користування вказаним будинком, що належить позивачці. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved