Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з [PERSON] з 21 вересня 2013 року перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №431. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя з відповідачем не склалося, з 2016 року припинені фактичні шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї позивачка вважає різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння та поваги, тому вона вважає, що збереження сімї і подальше проживання з відповідачем є неможливим. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] (а.с.10). Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.11). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Шевченко) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 21 вересня 2013 року, актовий запис №431 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21 січня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №43 (а.с.6). З 2016 року припинені фактичні шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає збереження сімї та подальше проживання з відповідачем неможливим. Заперечує проти надання строку для примирення. Відповідно до\~статті 56 СК України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 640,00 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але позивачка на повернені судового збору не наполягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved