Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 06 травня 2006 року у виконкомі Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з гр.. [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за № 5. При реєстрації шлюбу дружина прийняла прізвище позивача «Штойко». Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем та після розірвання шлюбу залишиться з нею. Спільне життя з відповідачкою не склалось. Відразу після того, як дружина завагітніла, вона почала у різні способи уникати будь-якого спілкування з позивачем, між сторонами зникла фізична та психологічна близькість. Намагання позивача відновити нормальні подружні відносини і зберегти сімю не дали позитивного результату, і в травні 2014 року сторони остаточно припинили подружні відносини і спільне проживання з ініціативи відповідачки. Примирення та подальше збереження шлюбу, на думку позивача, неможливе. Тому позивач просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою суду від 18 травня 2015 року сторонам надавався строк на примирення, однак позитивного результату не дав. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 06.05.2006 року виконкомом Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області зареєстровано шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 5 (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 247064, 25 січня 2013 року у подружжя народилася спільна донька [PERSON] (а.с.8). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved