Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області звернулась [PERSON] (далі позивач, спадкоємець) з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно після смерті її брата [PERSON](далі відповідач, спадкодавець), а саме на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по вул. Лісовій, 43 в с. Білокоровичі, Олевського району Житомирської області в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона прийняла спадщину за законом від спадкодавця, однак в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує із зазначених в позові підстав. Від відповідача, Білокоровицької с/р Олевського району Житомирської області, надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі. Позовні вимоги визнають. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст..1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. 29 липня 2013 року відкрилась спадщина за [PERSON] внаслідок його смерті, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10) який за життя проживав в будинку за адресою: Житомирська область, Олевського району, с. Білокоровичі, вул. Лісова, 43. Судом встановлено, що вище зазначений будинок входить до складу спадщини, однак відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Будинок за адресою: Житомирська область, Олевського району, с. Білокоровичі, вул. Лісова, 43 був побудований в 1960 р. батьком спадкодавця [PERSON] на відведеній йому земельній ділянці для забудови, відповідно до довідок виданих Білокоровицькою с/р. (а.с.12,15). На даний час будинок знаходиться в екслуаатації відповідно до технічного паспорта в якому міститься інформація про характеризуючі дані та технічний стан будинка (а.с.19-22). Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді вище зазначений будинок рахується за батьком спадкодавця [PERSON] який помер 29.01.1987 р. відповідно до свідоцтва про смерть (а. с.52). В ст..1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В статті 1218 ЦК передбачано, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відомості щодо наявності заповіта відсутні, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.24), тому в данному випадку спадкоємство відбувається за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Судом встановлено, що спадкоємці першої черги відсутні, оскільки мати спадкодавця [PERSON], померла 08.04.2002 року, відповідно до свідоцва про смерть (а.с.51). В такому разі право на спадкування отримує рідна сестра спадкодавця [PERSON] як така, що входить до другої черги спадкоємців, відповідно до ст.1261 ЦК України. Із\~\~ свідоцтва\~\~про\~шлюб, актового запису № 38\~\~від\~10 жовтня 1970 р. вчинений відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського управління юстиції Житомирської області, вбачається, що\~\~[PERSON] змінила своє прізвище з «Макарчук» на «Докійчук» (а.с.49). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та спадкоємицею [PERSON], підтверджуються свідоцтвами про народження з відповідними актовими записами за № 95 та за №137, вчиненими відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області та виконкомом Білокоровицької с/р Олевського району Житомирської області, з яких вбачається, що вони є дітьми одних батьків, а саме: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9, 50). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України. [PERSON] прийняла спадщину в шестимісячний термін шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.23). Спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК України відсутні, що стверджується довідкою Білокоровицької с/р (а.с.54). 04.04.2014 року завідуючим Олевської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після померлого брата [PERSON] у завязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Дослідивши матеріали справи та врахувавши, що житловий будинок № 43 розташований за адресою: по вул. Лісовій в с. Білокоровичі, Олевського району, Житомирської області, побудований на відведений в установленому порядку земельній ділянці та прийнятий в експлуатацію, а [PERSON] є єдиною спадкоємицею яка прийняла спадщину в шестимісячний термін, то суд вважає задовольнити позов та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого 29.07.2013 року брата [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними побудовами, що знаходиться по вул.. Лісова, 43 в с. Білокоровичі Олевського району Житомирської області. На підставі викладеного та

Outcome: approved