Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

До суду 21.11.2016 надійшла позовна заява КЗОЗ «ХОКПЛ № 3» в інтересах хворої [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус ХМНО Шеренков Валерій Олегович, Приватний нотаріус ХМНО Мусієнко Олена Іванівна, Приватний нотаріус ХМНО Самощенко Олександра Ігорівна, Приватний нотаріус ХМНО Гончаренко Оксана Миколаївна, про визнання недійсним правочину, а саме, правочину у формі договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного від імені [PERSON] з [PERSON] на підставі довіреності від 30.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко В.О. 19.11.2012 за р. № 3134; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 06.12.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.І. від 06.12.2012 за р. № 3615; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 26.12.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко О.М. від 26.12.2012 за р. № 2824. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ № 3 неодноразово перебуває [PERSON] , у перше перебувала на стаціонарному лікуванні у 2012 році. [PERSON] у 2012 році була зареєстрована та мешкала в ізольованій однокімнатній квартирі [ADDRESS] , що не була приватизована. [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, є пенсіонером за віком, самотньою людиною. 06.10.2012 після виписки [PERSON] з лікарні додому, з відділення її забрали дві жінки, одну з яких звали [PERSON] , яка пообіцяла [PERSON] надавати їй допомогу, розрахуватися з боргами за комунальні послуги, приділяти увагу за умовою підписання [PERSON] довіреності. На що [PERSON] , в силу свого психічного стану погодилась, та не розуміючи, що підписує, підписала на ім`я [PERSON] довіреність від 30.10.2012, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. зареєстрована за № 1401. Після підписання довіреності [PERSON] паспорт та інші документи [PERSON] не повернула. Відповідно до довіреності [PERSON] здійснила 07.11.2012 приватизацію квартири [ADDRESS] , проте документів на приватизацію квартири [PERSON] не надала. 23.11.2012 [PERSON] у зв`язку з погіршенням психічного стану була за її заявою госпіталізована до ХОКПЛ № 3, без документів. За заявою [PERSON] адміністрація лікарні звернулась до прокуратури щодо законності підписаних [PERSON] у нотаріальній конторі документів. 29.11.2012 на підставі відомостей за фактом звернення [PERSON] порушено досудове розслідування, та після проведеної перевірки провадження за матеріалами досудового розслідування закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу злочину, передбаченому ч. 3 ст. 357 КК України. В подальшому стало відомо, що [PERSON] знято з реєстраційного обліку з адреси: [ADDRESS] та зареєстровано з 22.11.2012 за адресою: [ADDRESS] у [PERSON] , на що [PERSON] своєї згоди не надавала. Також стало відомо, що на підставі підписаної [PERSON] на ім`я [PERSON] довіреності квартира [ADDRESS] неодноразово була відчужена, а саме за договором купівлі-продажу від 19.11.2012 - [PERSON] , 06.12.2012 [PERSON] , та 26.12.2012 [PERSON] . Позивач зазначає, що [PERSON] неправомірно використала підписану [PERSON] на неї довіреність, оскільки [PERSON] наміру на приватизацію та відчуження своєї квартири не мала. 06.11.2015 [PERSON] поновлені документи, які посвідчували її особу, та за заявою лікарні рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2016 [PERSON] визнана недієздатною, над нею встановлена опіка, та за відсутністю призначеного судом опікуна, його функції виконує ХОКПЛ № 3. Внаслідок свого психічного захворювання самостійно звернутися до суду за захистом порушених прав [PERSON] не має можливості. Позивач КЗОЗ ХОКПЛ № 3 в інтересах [PERSON] 02.12.2016 подав до суду уточнену позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи приватний нотаріус ХМНО Шеренков Валерій Олегович, Приватний нотаріус ХМНО Мусієнко Олена Іванівна, Приватний нотаріус ХМНО Самощенко Олександра Ігорівна, Приватний нотаріус ХМНО Гончаренко Оксана Миколаївна, в якій просить: визнати недійсними: правочину, здійсненого у формі договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного від імені [PERSON] з [PERSON] на підставі довіреності від 30.10.2012, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко В.О. 19.11.2012 за р. № 3134; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 06.12.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.І. від 06.12.2012 за р. № 3615; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладеного 26.12.2012 між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко О.М. від 26.12.2012 за р. № 2824. Уточнені позовні вимоги обґрунтовані тим, що у [PERSON] намір на приватизацію та відчуження належної їй квартири був відсутній; волевиявлення [PERSON] під час оформлення довіреності на ім`я [PERSON] 30.10.2012 не відповідало її внутрішньому переконанню, бо вона знаходилась у такому психічному стані, що не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними; на підставі підписаної довіреності [PERSON] втратила своє житлове приміщення, що було постійним місцем її мешкання та все своє рухоме майно, що знаходилось в квартирі, зазнала матеріальних збитків і душевних страждань (а.с.52-57 т.1). Позивачем також 02.12.2016 подане клопотання про поновлення строку позовної давності, в якому позивач просить визнати пропущення строку позовної давності звернення до суду з позовом з поважних причин, поновити його, посилаючись на те, що підстави пропущення строку позовної давності зумовлені психічним захворюванням [PERSON] , істотними труднощами щодо вчинення нею особисто необхідних для цього дій, відсутністю (втратою) документів, що посвідчують особу [PERSON] (а.с.58-59 т.1). Ухвалою суду від 02.12.2016 відкрито провадження у справі (а.с.79 т.1). До початку судового засідання третьою особою приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. подана до суду письмова заява, в якій останній зазначає, що під час посвідчення довіреності від 30.10.2012 [PERSON] поводилась адекватно, чітко висловлювала своє прохання щодо посвідчення від її імені на ім`я [PERSON] довіреності на представництво в різних установах та приватизацію квартири [ADDRESS] , її поведінка не викликала ніяких сумнівів в психічному стані. Просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.111 т.1). Третя особа приватний нотаріус ХМНО Мусієнко О.І. надала до суду письмові пояснення, в яких зазначає, що 19.11.2012 нею був посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якої діяла [PERSON] , за її довіреністю посвідченою 13.11.2012 приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О., та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] виступала як «представник продавця», та [PERSON] , як «покупець» квартири [ADDRESS] . Представник продавця діяла згідно довіреності на розпорядження вищевказаною квартирою, посвідченої 13.11.2012 приватним нотаріусом Шеренковим В.О. Згідно діючого законодавства вказана довіреність була нею перевірена, укладення договору сторонами здійснено за вільним волевиявленням, яке відповідало внутрішній волі, як учасників правочину, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску. Впевнившись, що сторони договору розуміють значення та його умови, згодні з його правовими наслідками та мають намір укласти саме цей договір купівлі-продажу, вона посвідчила цей договір, підстав для відмови у вчиненні вищевказаній нотаріальній її не було. Просила слухати справу ьез її участі, прийняти рішення на свій розсуд (а.с.113-114 т.1). Відповідач [PERSON] подала до суду заперечення проти позову, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що на час укладення договору купівлі-продажу квартири з [PERSON] 19.11.2012 [PERSON] не була визнана недієздатною, на лікуванні не перебувала. Позивач тільки у в кінці 2015 року звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, експертиза щодо [PERSON] проведена 10.06.2016, що свідчить про відсутність підстав для звернення з такими вимогами раніше. Подані позивачем документи свідчать про те, що [PERSON] самостійно за своїм підписом подавала різні заяви для відновлення належних їй документів, була присутня у судовому засіданні, висловлювала свою думку, з 22.11.2012 [PERSON] має постійне місце реєстрації, де вона не могла бути зареєстрована без її заяви та згоди. Відповідач вказує, що вона є добросовісним набувачем квартири (а.с.179-182). Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] подав заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх недоведеність, оскільки в матеріалах справи відсутні належним чином засвідчені копії виписки з історії хвороби [PERSON] , які підтверджують діагноз її хвороби, з якою остання поступала до ХОКПЛ № 3 у період вересень жовтень 2012, та відсутні документи, які підтверджують діагноз, з яким [PERSON] була виписана 06.10.2012 після проходження курсу лікування (а.с.197-199 т.1). Ухвалою суду від 15.03.2017 за клопотанням позивача витребувано: у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шеренкова В.О. копію довіреності надану [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчену ним 30.10.2012, за р.№ 1401; у приватного нотаріуса ХМНО Мусієнко О.І. копію договору купівлі-продажу, посвідченого 19.11.2012 за р. № 3134, укладеного між [PERSON] з [PERSON] та відповідну інформацію: на підставі яких документів, коли та ким укладався цей договір; з Відділу приватизації житлового фонду ХМР належним чином завірені копії: заяви на проведення приватизації квартири [ADDRESS] ; розписки на отримання Свідоцтва про право власності від 07.11.12 № 5-12-3173-60-Ц2 УКМтаП ВПЖФ на кв № [NUMBER] , Салтівське шосе, б. 139-Б, м Харкова; з КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР належним чином завірені копії відповідних документів (інформацію із матеріалів інвентаризаційної справи на квартиру [ADDRESS] , а саме: коли, ким отримано Свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS] ; коли, ким подано заяву на державну реєстрацію цієї приватизованої квартири; ким, на підставі яких документів, 19.11.12 було укладено договір купівлі-продажу на відчуження цієї квартири; зКЗОЗ ХОКПЛ № 3 відповідну інформацію (довідку) щодо знаходження [PERSON] на стаціонарному лікуванні у період 2012-2014рр, встановлений їй діагноз; із архіву Московського райсуду м. Харкова копію акту стаціонарної судово- психіатричної експертизи № 453 від 10.06.2016 по цивільній справі № 643/18231/ 15-ц про визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки; з Московського Відділу Національної поліції ГУНЦ УМВС в Харківській області копію постанови Московського РВ ХМУ УМВ( в Харківській обл.. про закриття матеріалів досудового розслідування № 1201222047000031 від 29.11.2012р. за фактом звернення [PERSON] до прокуратури Московського району м. Харкова щодо укладених у жовтні 2012р. договорів, незаконного утримання її документів, ключів від квартири (а.с.205-206 т.1). Третя особа приватний нотаріус ХМНО Гончаренко О.М. надала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що при посвідченні нею 26.12.2012 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] нею перевірено відсутність будь-яких обтяжень на відчужувану квартиру, зазначений договір був посвідчений нею відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просить розглянути справу без її участі (а.с.230 т.1). Ухвалою суду від 18.04.2017 витребувано у приватного\~нотаріуса ХМНО\~Самощенко О.І.\~належним чином\~завірену копію\~договору іпотеки,\~реєстр.\~№ 3451\~від 27.11.2012\~(об`єкт\~обтяження:\~квартира [ADDRESS] ,\~номер РПВН:\~38151143)\~та належним\~чином завірений\~лист 406\~від 06.12.2012,\~ПТ «Ломбард\~«Надія»(а.с.237 т.1). Ухвалою суду від 18.04.2017 по справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам відділення судово-психіатричної експертизи №18 КЗОЗ Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 щодо визначення психічного стану [PERSON] на час оформлення довіреності 30.10.2012. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.238-239 т.1). Ухвалою суду від 20.11.2017 витребувано: у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» належним чином завірену копію медичної документації (історію хвороби) стосовно [PERSON] , [INFO] ; у КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» належним чином завірені копії медичних карток стаціонарної хворої [PERSON] , [INFO] №4366/2012, № 9117/2012-2014 рр., № 5872/2014, № 7443/2014-2016 рр., № 3793/2016-2017 рр. за період знаходження на стаціонарному лікуванні з червня 2012 по 2017 рр.; у КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» інформацію про працевлаштування [PERSON] , [INFO] та її роботу в ХОКПЛ №3 з вказівкою на підставу працевлаштування та звільнення (якщо звільнення має місце), посаду або виконану роботу, а також належним чином завірену копію трудової книжки [PERSON] , [INFO] , наказів про працевлаштування та звільнення (якщо звільнення має місце) (а.с.46-47 т.2). Ухвалою суду від 15.05.2018 по справі призначено повторну судово- психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології МОЗ України, щодо визначення психічного стану [PERSON] на час оформлення довіреності 30.10.2012, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.202-203 т.2). Ухвалою суду від 21.11.2018 провадження у справі відновлено через повернення справи без надання висновку експерта (а.с.239 т.2). Ухвалою суду від 12.02.2019 справу направлено до\~Українського науково-дослідного\~інституту соціальної\~і судової\~психіатрії та\~наркології МОЗ\~України для проведення повторної судово - психіатричної експертизи на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2018, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.18-19 т.3). Ухвалою суду від 08.07.2019 провадження у справі поновлено для вирішення питання по заявленому клопотанні про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи (а.с.60-61 т.3). Ухвалою суду від 17.09.2019 залучено до участі в справі в якості правонаступника позивача КЗОЗ Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3 Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (а.с.89-91 т.3). 25.09.2019 судом постановлено ухвалу про витребування доказів, необхідних для проведення експертизи за клопотанням експерта (а.с.108-111 т.3). Ухвалою суду від 23.10.2019 справу направлено до\~ДУ\~«Науково-дослідний\~інститут психіатрії\~МОЗ України»\~ для проведення повторної судово-психіатричної\~експертизи на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова від 15.05.2018, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (а.с.138-139 т.3). Ухвалою суду від 16.09.2020 провадження у справі поновлено у зв`язку з наданням висновку експертизи (а.с. 101 т.4). До початку судового засідання від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про застосування позовної давності, в якій заявник просить застосувати позовну давність до спірних правовідносин та відмовити у задоволенні позовних вимог. Заява обґрунтована тим, що вимоги позивача не відносяться до вимог, на які поширюється позовна давність. Позовна давність до спірних правовідносин, відповідно до положень ст. 257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки. Вже в листопаді 2012 [PERSON] , яка визнана за рішенням суду недієздатною 21.07.2016, та позивач вважали порушеними права [PERSON] укладенням оспорюваних договорів купівлі-продажу квартири. Проте, з позовною заявою до суду позивач звернувся лише у листопаді 2016 (18.11.2016), тобто після закінчення трирічного терміну. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог, просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти задоволенні позовних вимог заперечувала у повному обсязі, підтримала раніше подану заяву про застосування позовної давності, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що стороною позивача не заявлена вимога про визнання недійсними довіреностей від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , на підставі яких був укладений оспорюваний правочин; відсутній висновок експерта щодо психічного стану [PERSON] на час складання довіреності від 13.11.2012 . З часу виписки [PERSON] з лікарні у 05.10.2012 року вона самостійно подавала заяви, працювала, що свідчить про покращення її стану здоров`я. Вважає, що видані [PERSON] на ім`я [PERSON] довіреності законні. [PERSON] є добросовісним набувачем спірної квартири, та стороною позивача невірно обраний спосіб захисту, а саме, позивач мав звернутися до суду за захистом свого права в порядку ст. 387, 388 ЦК України про витребування майна, а не в порядку ст. ст. 203,205 ЦК України. Законні підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу спірної квартири відсутні, вимоги про визнання недійсними довіреностей не заявлено. Представник відповідача надала письмову промову у судових дебатах, що долучена до матеріалів справи, в яких зазначила, що довіреність від 30.10.2012 оформлена виключно на здійснення дій по приватизації спірної квартири і не має відношення до укладення договору купівлі-продажу квартири з [PERSON] від 19.11.2012. Договір купівлі-продажу від 19.11.2012 укладений між [PERSON] , в інтересах якої діяла [PERSON] та [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 13.11.2012, та аналізу стану [PERSON] на час оформлення такої довіреності під час розгляду справи не надавався, сторона позивача уваги цієї довіреності не приділяла. На час укладення договору купівлі-продажу з [PERSON] . 19.11.2012 [PERSON] не була визнана недієздатною, на лікуванні не перебувала. Тільки в 2016 році лікарня звернулась з позовом до суду про визнання [PERSON] недієздатною, експертиза проведена 10.06.2016, визнана [PERSON] недієздатною за рішенням суду від 21.07.2016, що свідчить про відсутність підстав для звернення з такими вимогами раніше. Протягом 2012-2015 років [PERSON] самостійно за своїм підписом подавала різні заяви для відновлення належних їй документів, була присутня в судовому засіданні при визнанні її недієздатною, висловлювала свою думку, протягом 2012-2015 років працювала в ХОКПЛ № 3, самостійно підписувала та подавала заяву про видачу паспорту від 18.03.2015. В позовних вимогах позивача законність довіреності від 13.11.2012 під сумнів не ставиться. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на їх недоведеність, надав письмові тези судових дебатів, що долучені до матеріалів справи, в яких зазначає, що [PERSON] і [PERSON] є добросовісними набувачами спірної квартири, розраховувались за квартиру власними коштами. Договори купівлі-продажу квартири посвідчувались нотаріально. Правові підстави для визнання недійсними договорів-купівлі-продажу спірної квартири відсутні, дослідження висновку експерта № 2 від 27.02.2020 дозволяє дійти до висновку про те, що в ньому не зроблено висновку про абсолютну неспроможність [PERSON] на момент посвідчення довіреності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги та\~заперечення на\~них,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~застосувавши до\~спірних правовідносин\~відповідні норми\~матеріального та\~процесуального права,\~встановив наступні\~фактичні обставини\~та відповідні\~їм правовідносини. Згідно ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, 30.10.2012 [PERSON] склала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. за р. № 1401, якою уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх без винятку органах державної влади та місцевого самоврядування, державних, адміністративних, господарських, громадських організаціях, установах, підприємствах незалежно від галузевої належності, підпорядкування та форми власності, КП «Жилкомсервіс», житлово-експлуатаційних та комунальних установах, банківських установах, нотаріальній конторі, у відділі приватизації житлового фонду виконкому Харківської міськради, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» з питань приватизації на її ім`я квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9 т.1). Також, [PERSON] 13.11.2012 склала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. за р. № 1444, якою уповноважила [PERSON] купити на її ім`я квартиру або частину житлового будинку в м. Харкові або Харківській області, зареєструвати її право власності на вказане нерухоме майно; обміняти або продати за ціну та на умовах за своїм розсудом належну їй на праві особистої власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , а також оформити на її ім`я субсидію (а.с.13 т.4). Згідно копій документів щодо проведення приватизації квартири [ADDRESS] , що надані Харківською міською радою, [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] за довіреністю, посвідченою 30.10.2012 приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. за р. № 1401, подала через начальника дільниці № 31 КП «Жилкомсервіс» до начальника відділу приватизації житлового фонду управління комунального майна та приватизації заяву про передачу в приватну власність квартири шляхом приватизації, вказана заява зареєстрована 05.11.2012 за № 5-426-Ц2. 07.11.2012 Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру [ADDRESS] , відповідно до якого власником вказаної квартири є [PERSON] (40-45 т.4). На підставі свідоцтва про право власності № 5-12-317360-Ц2, виданого 07.11.2012 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Камишан Т.В. була власником квартири [ADDRESS] , до укладення договору купівлі-продажу 19.11.2012 (а.с. 20-30 т.1). 19.11.2012 між [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] за її довіреністю, посвідченою 13.11.2012 приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О., і [PERSON] укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І., відповідно до умов якого [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с.5-6, 13-15 т.4). Згідно наданих КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» матеріалів приватизаційної справи на квартиру [ADDRESS] містять наступні документи: заява від імені [PERSON] на ім`я директора КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1204892 без дати, про реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] , до заяви додані: свідоцтво про право власності, технічний паспорт, ксерокопія паспорту, ксерокопія ідентифікаційного коду; заява від імені [PERSON] № 2335958 від 08.11.2012 про надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 5-12-317360-Ц2, видане 07.11.2012 відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про те, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] ; копія договору купівлі-продажу квартири від 19.11.2012, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І. р. № 3134, укладеного між [PERSON] , від імені якої діє [PERSON] за її довіреністю, посвідченою 13.11.2012 приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О., та [PERSON] , відповідно до якого [PERSON] відчужила [PERSON] квартиру [ADDRESS] ; копія довіреності [PERSON] від 30.10.2012, посвідчена приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. на уповноваження [PERSON] здійснювати дії з питань приватизації квартири [ADDRESS] (а.с.253-260 т.1). [PERSON] з 21.11.2012 знята з реєстрації з адреси: [ADDRESS] , де була зареєстрована з 06.07.1994 по 21.11.2012, та з 22.11.2012 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-14 т.1). 26.12.2012 між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Гончаренко О.М., зареєстрований за № 2824, на підставі якого [PERSON] набула право приватної власності на зазначену квартиру (а.с.183-185). За відомостями КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у періоди: з 01.06.2012 по 05.10.2012; з 23.11.2012 по 27.05.2014; з 03.09.2014 по 07.11.2014; з 08.11.2014 по 10.05.2016, з діагнозом: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу (а.с.215 т.1). Відповідно до наданих до суду позивачем копій наказів, [PERSON] приймалась на посаду підсобного робітника на оплачувані громадські роботи, згідно з направленням Харківського МЦЗ: з 05.05.2010 по 31.05.2010; з 19.07.2010 по 19.08.2010; з 25.08.2010 по 25.09.2010; з 02.11.2010 по 30.11.2010; з 01.10.2010 по 31.10.2010; з 23.02.2011 по 22.03.2011; з 25.03.2011 по 24.04.2011; з 31.05.2011 по 30.06.2011; з 04.07.2011 по 03.08.2011; з 05.08.2011 по 12.08.2011 (а.с.65-75 т.2). 01.06.2012 [PERSON] написала заяву про надання усвідомленої згоди на надання їй стаціонарної психіатричної допомоги на підставі ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» в ХОКПЛ № 3 (а.с.88 т.2). 05.10.2012 на ім`я директора КЗОЗ ХОКПЛ № 3 [PERSON] подала заяву про її виписку додому, в якій зазначає, що отримала на руки паспорт (а.с. 90 т.2). Надана до суду позивачем копія медичної документації свідчить про те, що [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ ХОКПЛ № 3 з 01.06.2012 по 05.10.2012 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип протікання (а.с.88-94 т.2). Згідно наданої позивачем медичної документації, [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні у ХОКПЛ № 3 на протязі 2012-2018 років з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип протікання (а.с.95-173 т.2). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 453 від 10.06.2016 КЗОЗ ХОКПЛ № 3, [PERSON] в дійсний час виявляє стійкий хронічний психічний розлад в формі шизофренії параноїдної. За своїм психічним станом [PERSON] в дійсний час не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.209-214 т.1). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.07.2016, яке набрало законної сили, у справі № 643/18231/15-ц [PERSON] визнано недієздатною та над нею встановлено опіку (а.с.7 т.1). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 367 від 18.05.2017 КЗОЗ ХОКПЛ № 3, [PERSON] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] у період часу, якому відповідає оформлення довіреності 30.10.2012 виявляла хронічний, стійкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не була здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.247-252 т.1). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.06.2019 у справі № 643/11684/18, яке набрало законної сили 03.07.2019, [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Строк дії рішення про визнання особи недієздатною два роки з дня набрання рішенням законної сили (а.с.123-124 т.3). Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 2 від 27.02.2020 ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] на момент складання довіреності 30 жовтня 2012 виявляла тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу. [PERSON] на момент складання довіреності 30 жовтня 2012 за своїм психічним станом була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.85-99 т.4). \~ \~ \~ \~ \~ \~ Застаттею 16 ЦК України, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ч.1\~ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п`ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Відповідно до ч.1\~ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною третьою\~статті 244 ЦК України\~передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Відповідно до\~ст. 239 цього ж Кодексу\~правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч. ч. 2, 3 \~статті 203 ЦК України\~особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно з частиною третьою\~статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як зазначено у п. п. 7,8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину у порядку, передбаченому процесуальним законом. При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за статтею 204\~ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним. Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15,16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення. Відповідно до ч. 1\~ст. 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила цієї статті поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, що не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визнання правочину недійсним на підставі частини першої\~статті 225 ЦК України\~суду слід встановити неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, враховуючи сукупність зібраних доказів у справі, тому вимоги про визнання угоди недійсною з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до\~статті 145 ЦПК України\~зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до\~статті 212 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~Стаття 216\~ЦК України\~передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, а згідно\~ст. 236 ЦК України\~правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності. Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину робиться перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Так, [PERSON] 30.10.2012 склала довіреність, посвідчену нотаріально, будучи дієздатною. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Проте,\~з висновку судово-психіатричного експерта № 2 від 27.02.2020 ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», вбачається, що [PERSON] на момент складання довіреності 30 жовтня 2012 виявляла тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу. [PERSON] на момент складання довіреності 30 жовтня 2012 за своїм психічним станом була нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.85-99 т.4). Таким чином, вказаний висновок судово-психіатричного експерта № 2 від 27.02.2020 може бути прийнятий, як доказ по даній справі, оскільки зроблений фахівцями в галузі психіатрії, є обґрунтованим та виваженим. Отже, з урахуванням встановлених обставин суд дійшов до висновку, що [PERSON] на момент складання довіреності від 30.10.2012, посвідченої приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. за р. № 1401, не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Таким чином, визнання недійсним первісного правочину довіреності від 30.10.2012 тягне за собою визнання недійсними інших правочинів, що були укладені в подальшому, тобто договорів купівлі-продажу спірної квартири. Суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, проте, стороною позивача не ставилась позовна вимога про витребування майна від добросовісного набувача, відповідно до ст. 388 ЦК України, а суд не може вийти за межі заявлених вимог. Тому, з метою захисту порушеного права позивача, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання недійсними оспорюваних правочинів. Щодо вимоги сторони відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно з уточненою позовною заявою позивачем подане клопотання про поновлення пропущеного строку. Суд дійшов до висновку, що причини пропущення позивачем встановленого законом строку звернення з позову до суду є поважними, оскільки пропущення такого строку викликано необхідністю відновлення документів, які посвідчують особу [PERSON] (так, як вбачається з матеріалів справи, паспорт [PERSON] отримано у серпні 2015 (а.с.17 т.1); визнання [PERSON] недієздатною за рішенням суду. В зв`язку з чим суд поновлює позивачу пропущений строк звернення до суду з позовною заявою. Підстави для відмови у задоволенні позову в зв`язку з застосуванням строків позовної давності за заявою представника відповідача відсутні. При зверненні до суду позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Суд розподіляє судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн., в рівних частках, по 227,00 грн., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved