Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовною заявою, по якій просив стягнути з Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» на користь позивача безпідставно отримані грошові кошти у сумі 3\~248,38 гривень, а також суму понесених судових витрат. При цьому посилається на те, що з січня 2014 по березень 2016 року працював на посаді водія-охоронця-інкасатора у відділенні №55 ПАТ «КБ «Приватбанк». В грудні 2015 року у вказаному відділенні було зафіксовано нестачу грошових коштів у доларах США та у Євро, у звязку з чим, в період з грудня 2015 року по березень 2016 року з позивача на користь відповідача постійно списувались грошові кошти із зарплатного рахунку на погашення неіснуючої кредитної заборгованості. У звязку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду та просити стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти у сумі 3\~248,38. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, надавши суду письмові заперечення. При цьому посилався на те, що позивач та відповідач уклали договір про повну матеріальну відповідальність №DOG7121192 з метою встановлення повної матеріальної відповідальності за незабезпечення схоронності або заподіяння шкоди цінностям, які належать роботодавцеві, або іншим особам в силу укладених угод між роботодавцем і такими особами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] Ю, 08.01.2014 року було укладено трудовий договір №7121192, відповідно до якого позивач прийнятий на посаду водія-інкасатора-охоронця ПАТ «КБ «Приватбанк». 08.01.2014 року позивач та відповідач уклали договір про повну матеріальну відповідальність № DOG7121192 з метою встановлення повної матеріальної відповідальності за незабезпечення схоронності або заподіяння шкоди цінностям, які належать роботодавцеві, або іншим особам в силу укладених угод між роботодавцем і такими особами. 15.12.2015 року між відповідачем та членами колективу (бригади) в особі керівника колективу (бригадира) [PERSON] було укладено договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, відповідно до якого колектив (бригада) бере на себе колективну (бригадну) матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих йому для виконання комплексу робіт з інкасації банкоматів, терміналів, відділень банку та здійснення міжбанківських перевезень згідно з маршрутними листами та заявками. З матеріалів справи вбачається, що на підставі висновку служби безпеки від 29.12.2015 року за №ZAKL-2015/1-7243821 нестачу грошових коштів в сумі 7600 доларів США та 800 євро в солідарному порядку по 2533,34 доларів США та по 266,67 євро розподілено на трьох інкасаторів та відкрито рахунки з дебіторської заборгованості 3552* в доларах США та 3552* в євро на водіїв-інкасаторів-охоронців співробітників Южного ГРУ [PERSON] було звільнено. Згідно до п. 3 ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Згідно до тексту позову, позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 3\~248,38 грн. в якості повернення безпідставно набутих коштів на підставі ст.1212 ЦК України. Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Стаття 1212 ЦК України\~регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Обєктивними умовами виникнення зобовязань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого): 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першої\~статті 1212 ЦК України\~безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно із частиною першою\~статті 177 ЦК України\~обєктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. У разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна,стаття 1212 ЦК України\~може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-88 цс 13, від 24 вересня 2014 року № 6-122 цс 14 від 03 червня 2015 року № 6-100 цс 15, які згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обовязковими для судів. Між тим, з матеріалів справи вбачається що вказані кошти було стягнуто з позивача під час перебування у трудових відносинах з ПАТ «КБ «Приватбанк» на підставі договору про повну матеріальну відповідальність. Укладення між сторонами у справі договору про колективну матеріальну відповідальність, його зміст відповідають вимогамст.135-2 КЗпП України, п. 1.2. Переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватись колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, Типовому договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, затвердженого Наказом міністерства праці України № 43 від 12 травня 1996 р. Наявність договору не оспорюється позивачем. Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу. Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 02.10.2013 року № 6-88цс 13, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або збереження його без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язань повернути майно позивачу. Виходячи з викладеного суд вважає, що ст.1212 ЦК України не може бути застосована до правовідносин, які склались між сторонами. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підтверджуються фактичними обставинами справи та зібраними доказами, тому вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. На підставі викладеного й

Outcome: dismissed