Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 16.03.2016 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначаючи, що з 13.10.2001 року по 10.02.2016 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, а дитина проживає разом із позивачем. Позивач вказує, що між ними не досягнуто згоди про розмір та періодичність надання допомоги на утримання неповнолітнього сина. [PERSON] просила стягувати з відповідача щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 16.03.2016 року, до досягнення сином [PERSON] повнолітнього віку, тобто до [INFO] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти сплати щомісячно аліментів. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16.02.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №114 Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON] Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов'язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У зв'язку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 16.03.2016 року, до досягнення сином [PERSON] повнолітнього віку, тобто до [INFO] підлягають задоволенню, а судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved