Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернулась [PERSON]з позовом до [PERSON], в якому просить усунути перешкоди у користуванні нею квартирою [ADDRESS] шляхом вселення її з дітьми: [PERSON], [PERSON] до даної квартири та передачі ключів від житла. 17.09.2015 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON] в якій просив: 1) виділити в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме ізольовану кімнату площею 11.5 м2, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS]; 2) визнати право власності на житлову кімнату площею 11.5 м2, яка знаходиться в квартирі [ADDRESS] за [PERSON]. 29.07.2016 року представник [PERSON] - [PERSON] подав заяву про зміну зустрічних позовних вимог, в якій просить встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] та надати у володіння та користування [PERSON] житлову кімнату площею 11.5 м2, а кухню, сполучену вбиральню залишити у спільному користуванні співвласників вказаного нерухомого майна. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вона разом з дітьми та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Після розлучення, [PERSON] почав чинити їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою. На даний час вонане може потрапити у власне житло через зміну [PERSON] одного із замків у вхідних дверях квартири. Вона неодноразово зверталась до відповідача, щоб той надав ключі від вхідних дверей квартири, приходила до кваритири, однак потрапити до неї не могла. [PERSON] вказує, що також зверталась з цього приводу до депутата міської ради [PERSON], до поліції, до працівників ЖЕКу, якими було проведено перевірку та складено акт. Пояснила, що у м.Вараш буває рідко, оскільки з дітьми постійно проживає і працює у с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, де має житловий будинок по [ADDRESS], який подарований їй батьком. Зауважила, що від першого шлюбу вона має психічно хворого сина, який перебуває на обліку у ДЗ СМСЧ №3 м.Вараш і якого час від часу потрібно возити на обстеження до медичного закладу. Коли вона з дитиною приїжджає до м.Вараш в лікарню, то їй доводиться на добу знімати квартиру, оскільки доступу до власної квартири не має. Відповідаючи на запитання, [PERSON] вказала, що 22 роки вона працює вчителем у школі с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, там її з [PERSON] спільна дочка ходила спочатку в садочок, потім у школу, а зараз дочка поступила на денну форму навчання у Сарненський педагогічний коледж Рівненської області. На даний час вона є також депутатом Володимирецької районної ради Рівненської області. [PERSON] ствердила, що у спірній квартирі ні її речей, ні її майна немає, квартира їй потрібна у більшості для користування, щоб мати можливість помити, переодягнути сина-інваліда, коли вона привозить його в лікарню. Зауважила, що відповідач користується меншою кімнатою, а велика кімната порожня. [PERSON] також зазначила, що зустрічний позов [PERSON] вона не визнає, оскільки їх сім'я отримувала дану квартиру на 4-х осіб, а задоволення зустрічних вимог її колишнього чоловіка призведе до зменшення площі її частки і часток її дітей. Просить первісний позов задовольнити, у зустрічному позові відмовити. Представник позивачки - відповідачки [PERSON] - [PERSON] первісний позов підтримав повністю, а зустрічний позов не визнав. Зазначив, що вказане у позові твердження, що у позивачки немає іншого житла стосується саме міста, оскільки позивачка, приїжджаючи до міста, має незручності через відсутність місця для перебування, коли, наприклад, приїжджає до лікарні із сином-інвалідом і чекає результатів аналізів. Маючи власне житло, більшу його частину, [PERSON] фізично не може туди потрапити. Наголошує, що його довірителька є матір'ю двох дітей, вимушено переїхала до с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області через негаразди з чоловіком. Питання про вирішення конфлікту у суді не ставила, оскільки розраховувала на те, що ситуація вирішиться, однак в подальшому зрозуміла, що відповідач стає далі більш агресивним і не дає можливості користуватись житлом. Зауважує, що, на його думку, зустрічний позов ні що інше, як зловживання правами і підстав для його задоволення не бачить. Зазначає, що первісний позов - це спроба «достукатись» до відповідача, щоб той зрозумів необхідність надання права користування житлом. Його довірителька періодично приїжджала до квартири. Перший період [PERSON] мала доступ до більшої кімнати, кухні та санвузла і тільки після того, як і такий доступ до квартири відповідач надавати відмовився, звернулась з позовом до суду. Визнає той факт, що [PERSON], шляхом відрахування із заробітної плати сплачував комунальні рахунки, оскільки вони були однією сім'єю, мали спільний бюджет і вели спільне господарство, однак у 2016 році за рішенням суду із позивачки на користь відповідача стягнуто 1127,03 грн. витрат на оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Погодився із позивачкою, що задоволення зустрічних вимог [PERSON] призведе до зменшення площі часток інших власників квартири. Просив первісний позов задовольнити, у зустрічному - відмовити. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом не визнав та надав пояснення, які близькі до тексту зустрічної позовної заяви. Вказав, що ніяких перешкод у користуванні житлом він [PERSON] не чинить, оскільки його колишня дружина фактично у спірній квартирі ніколи не проживала, навіть після одруження вони проживали у її батьківській хаті в с.Половлі, де він зробив ремонт і побудував господарські будівлі. Звернув увагу на те, що іншого житла, окрім квартири [ADDRESS] нього немає. У квартирі він користується меншою кімнатою, велика кімната взагалі порожня, працює на Рівненській АЕС, яка є режимним об'єктом і йому потрібно йти на роботу відпочившим. Всі дії його колишньої дружини розцінює, як спробу просто вижити його із квартири. Зазначив, що [PERSON] постійно пише на нього безпідставні скарги, ходила до заступника генерального директора РАЕС і просила звільнити його з роботи, наполягала на переписанні його частки на неї, щоб мати можливість продати квартиру. Проживає постійно [PERSON] із дітьми у с.Половлі, Володимирецького району і жити у спірній квартирі не збирається, оскільки має іншого чоловіка, а сина- інваліда збирається влаштувати у будинок інвалідів. Просив його зустрічні позовні вимоги задовольнити повністю згідно заяви про зміну позовних вимог, а у первісному позові - відмовити. Представник відповідача - позивача [PERSON] - [PERSON] первісну позовну заяву не визнала, зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Вказала, що первісна позовна заява не заслуговує на увагу, оскільки немає прециденту зазначеного в позовних вимогах, немає спору щодо усунення перешкод, так як жодного доказу суду не надано щодо створення таких перешкод, окрім акта складеного в червні 2015 року, який не можна вважати повноцінним документом, оскільки в ньому не зазначено дати, не вказано про те, чи повідомлено було її довірителя про проведення такого заходу. Вважає, що у разі, якби [PERSON], який на той час був на роботі, повідомили про перевірку, то можливо б даний акт взагалі не складався. Також не надано жодного доказу, що позивачка проживала у даній квартирі. [PERSON] постійно проживає і працює в с.Половлі, діти навчаються та проживають в с.Половлі, позивачка отримує аліменти і пенсію в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області. В с.Половлі позивачка має власний будинок. Вказує, що [PERSON] не мала до квартири жодного відношення до моменту розлучення, поліпшення житлових умов в квартирі не робила. Позивачка мала доступ до квартири, окрім кімнати де знаходились особисті речі відповідача, іншого житла той у власності не має. Зауважує, що позовні вимоги в частині перешкод доступу до житла є недоречними, оскільки фактичний доступ був, окрім однієї кімнати. Питання про вселення є недоречним, оскільки [PERSON] сама не хоче проживати в квартирі, так як це створить для неї незручності з роботою. Щодо зустрічного позову, то її довіритель і [PERSON] мають рівні частки квартири, крім того є ще інтереси дітей. Стверджує, що [PERSON] ніколи не створював перешкод у користуванні квартирою. Зазначила, що [PERSON] хотів викупити частку позивачки, щоб вирішити даний конфлікт, однак та відмовилася. Також звернула увагу на те, що однин із замків у вхідних дверях квартири змінений через те, що просто вийшов із ладу. Вказала, що їй відомо про те, що позивачка має доступ до квартири, за виключенням однієї кімнати, де мешкає [PERSON] Просить виділити [PERSON] меншу кімнату, з можливістю користування кухнею та санвузлом, таким чином задовольнивши зустрічний позов повністю, а в первісному позові відмовити. Представник відповідача - позивача [PERSON] - [PERSON] вказав, що вимоги первісної позовної заяви не визнає повністю. Надав суду пояснення, які близькі до тексту заяви про зміну позовних вимог та просив позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнити згідно заяви про зміну позовних вимог, у первісному позові - відмовити. При цьому представник зазначив, що [PERSON] не довела у суді, що її силоміць виселили із квартири, не надала доказів, що не має доступу до користування квартирою і взагалі не переконала суд у тому, що має наміри переселитися із с.Половлі, де постійно мешкає, працює, займається депутатською діяльністю в м.Вараш на постійне проживання. У своїх поясненнях [PERSON] сама зазначила, що квартира потрібна їй для користування у зв'язку із необхідністю періодично возити сина-інваліда до ДЗ СМСЧ 3№ м.Кузнецовська на обстеження і призначення лікування. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області - [PERSON] зазначила, що при вирішенні даного спору необхідно прийняти рішення, яке б не обмежувало прав неповнолітньої дочки на житло та усунути перешкоди в користуванні житлом для [PERSON] та дітей [PERSON], [PERSON] Під час розгляду справи в судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є братом позивачки. Показав, що після отримання [PERSON] та [PERSON] квартири, всі внутрішні роботи там проводили він та його брат за рахунок своїх коштів. Приблизно в 20 числах липня 2015 року він з сестрою [PERSON] приїхали до квартири [ADDRESS], двері якої були зачинені.Коли вони постукали в двері, то їм ніхто не відчинив. Після того вони вийшли на вулицю, щоб почекати [PERSON], однак побачили, що останній виглянув через вікно і почав нецензурно виражатися у їх адресу і говорити, що не пустить їх до приміщення квартири. Зазначив, що до розлучення [PERSON] з дітьми проживали у спірній квартирі. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є братом позивачки. Показав, що після отримання житла [PERSON] та [PERSON], всі внутрішні роботи у квартирі проводив він та його брат за свій рахунок. Зазначив, що всі матеріали на ремонт придбавалися за кошти рідних позивачки. Йому відомо, зі слів сестри, що [PERSON], після розлучення, не пускає її в квартиру та змінив замки у вхідних дверях. Свідок [PERSON] пояснив, що він є братом [PERSON] Показав, що [PERSON] ніколи не проживала у спірній квартирі, лише син-інвалід деякий час жив, коли лікувався і якого [PERSON] щоранку возив до реабілітаційного центру, а ввечері забирав. Ремонт у квартирі [PERSON] робив за свої кошти, оскільки працює на РАЕС і має пристойну зарплату. Йому відомо, що за квартиру платить брат через бухгалтерію РАЕС. Звернув увагу на те, що іншого житла [PERSON] не має. Зазначає, що він був у квартирі брата і бачив, що той займає одну кімнату, інша взагалі стоїть порожня. Свідок [PERSON] вказала, що вона є працівником ЖЕКу. Вона була в складі комісії при перевірці того, чи перешкоджає [PERSON] в користуванні квартирою [PERSON] 21.07.2015 року вона, в присутності [PERSON], двох міліціонерів і депутата Кузнецовської міської ради склали акт про те, що є перешкоди потрапити [PERSON] до квартири [ADDRESS] Відповідача при перевірці і складанні акту не було, вони його не повідомляли і не розшукували. Свідок [PERSON] пояснив, що він працює старшим дільничим Кузнецовського ВП ГУНП в Рівненській області. Показав, що в кінці червня 2015 року було перше звернення [PERSON] про неможливість потрапити до квартири [ADDRESS].Після цього він провів бесіду з [PERSON] і той пояснив, що обмежив доступ лише до кімнати, де він мешкає і зберігає свої речі, до решти кімнат [PERSON] доступ мала. [PERSON] пояснив, що обмежив доступ до кімнати тому, що боїться за своє майно, життя та здоров'я. Після цього він порекомендував [PERSON] звернутись до суду для вирішення питання користування квартирою. Жодного разу в квартирі він не був. Також зазначає, що спільної розмови за участі позивача і відповідача він не проводив. Чи дійсно було обмеження у користуванні квартирою він не знає, оскільки позивачку опитував інший працівник, а він опитував відповідача. Щодо зміни замків до квартири, [PERSON] йому нічого не говорив. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює в Кузнецовському міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і була депутатом Кузнецовської міської ради. Десь влітку 2015 року до неї зателефонував працівник ЖЕКу та запросив, як депутата, для складення акту за заявою [PERSON] Коли вона прийшла до квартири [ADDRESS],[PERSON] розповіла їй ситуацію, яка склалась в сім'ї. При цьому [PERSON] дістала ключі від квартири з сумки, верхній замок ключем вона відчинила, а нижній відчинити не змогла. Зі слів працівника ЖЕКа їй стало відомо, що начебто було змінено серцевину замка і позивачка немає можливості потрапити до приміщення квартири. Де в цей час перебував [PERSON] вона не знає і вказує, що питання щодо місця перебування відповідача перед комісією не ставилось. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення первісного позову [PERSON] та задоволення у повному обсязі зустрічного позову [PERSON] Підставами для такого висновку суду є наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.01.2015 року. Від спільного проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON], [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Половлівською сільською радою Володимирецького району Рівненської області 24.07.2001 року. На підставі рішення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області від 28.07.2011 року за №169 [PERSON] було видано ордер №17940 на квартиру [ADDRESS] Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 22.09.2011 року підтверджується, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з частками кожного по 1/4. З технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] реєстровий №25к-173-6503 від 31.08.2011 року вбачається, що дана квартира складається з двох житлових кімнат площею 15.8 м2 та площею 11.5 м2, кухні площею 11.3 м2, сполученої вбиральні площею 4 м2. Довідкою ЖЕД №3 від 08.12.2015 року за №2275 підтверджується, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області по справі №556/2689/14-ц від 20.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, дитину [PERSON] залишено проживати з матір'ю. Даним рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 05.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/700/15-ц від 03.08.2015 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатним. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/700/15-ц від 24.09.2015 року призначено опікуном [PERSON], [INFO], матір [PERSON]. Із акту комісії ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства від 21.07.2015 року вбачається, що була проведена перевірка квартири [ADDRESS]. При перевірці було виявлено, що ключем, який був наданий [PERSON], відкрити замок дверей вищевказаної квартири не вдалося. Зі слів [PERSON], її чоловік [PERSON] змінив замок, а ключ їй не дав, чим перешкоджає доступу до квартири. Із довідок №168, №169 від 02.02.2015 року, які видані виконкомом Половлівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають в [ADDRESS] Згідно рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області по справі №565/208/15-ц від 28.05.2016 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 1127,03 грн. витрат на оплату послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Договором дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 24.07.2013 року підтверджується, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] Із пояснень учасників процесу судом встановлено, що [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає, оскільки із дітьми проживає в [ADDRESS] а після розірвання шлюбу між співвласниками склався такий порядок користування спільною квартирою, при якому [PERSON] займає меншу кімнату площею 11.5 м2, при цьому більша кімната площею 15.8 м2 є порожньою, без меблів і речей. Даний факт в судовому засіданні достовірно встановлено і учасниками процесу не оспорюється. Крім цього сам відповідач-позивач [PERSON] та його представники ствердили, що дійсно мало місце заміни серцевини нижнього замка вхідних дверей квартири, що унеможливило користування [PERSON] та дітьми спірною квартирою. Даний факт також достовірно судом встановлено і учасниками процесу не оспорюється. Однак в судовому засіданні [PERSON] не надано суду жодного доказу і таких доказів не добуто в ході судового розгляду справи, що мало місце її виселення із квартири. Навпаки судом встановлено, і учасниками процесу не оспорюється, що [PERSON] постійно проживає, працює і займається депутатською діяльністю в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області, а їх спільна дочка [PERSON],[INFO], поступила на денне навчання до Сарненського педагогічного коледжу, Рівненської області. Крім того [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що квартира їй потрібна лише для користування у період приїзду із сином-інвалідом до лікарні. Частиною 1 ст.316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Із змісту позову, а також пояснень сторін вбачається, що угоди про порядок користування спільним майном співвласниками не досягнуто. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] чинить [PERSON], [PERSON], [INFO], та [PERSON] перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], тому суд, прийнявши до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, прийшов до висновку про наявність перешкод позивачу у користуванні спірною квартирою та наявність підстав для часткового задоволення первісного позову, зобов'язавши [PERSON] не чинити перешкод у користуванні [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON] квартирою, шляхом передачі [PERSON] ключів від квартири. Суд вважає безпідставними доводи [PERSON] та його представників щодо наявності підстав відмови у задоволенні первісного позову з причин наявності у [PERSON] іншого житла. Такий висновок суду випливає з того, що наявність іншого житла, не позбавляє можливості власника користуватись своєю часткою у іншому житлі, де вона не проживає. Вирішуючи питання щодо встановлення між співвласниками порядку користування квартирою, врахувавши те, що квартира [ADDRESS] надавалась [PERSON] для його сім'ї, яка складалась з чотирьох осіб - дружини [PERSON], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] - [PERSON], те, що фактично [PERSON] проживає, працює і займається депутатською діяльністю в с.Половлі, Володимирецького району, Рівненської області і, з її слів, має лише потреби у користуванні квартирою на період приїзду із сином-інвалідом до лікарні м.Вараш, а також те, що іншого житла у [PERSON] немає, суд вважає за можливе виділити у володіння та користування [PERSON] житлову кімнату площею 11,5 м2, виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON] у володіння та користування житлову кімнату площею 15,8 м2, кухню, сполучену вбиральню залишити у спільному користуванні співвласників.

Outcome: partial