Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до Виконавчого комітету Вараської міської ради, у якому просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток у розмірі 344555,36 грн. за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2018 року до 22 січня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Вараської міської ради від 15.12.2017 року № 981 «Про дострокове припинення повноважень Вараського міського голови [PERSON]» з 27.02.2018 року достроково припинені його повноваження міського голови. 23.01.2019 року був поновлений на посаді, на підставі рішення суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Хомич О . А. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги визнала. Відзив на позов не подавала. Суд, дослідивши подані докази, прийшов до висновку про наявність підстав для часткової відмови у задоволенні позову. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я позивача [PERSON] , під номером 8 міститься запис від 27.02.2018 року про його дострокове припинення повноважень міського голови. У графі «Підстави чого зроблено запис» вказано: Рішення міської ради від 15.12.2017 року № 981, від 06.02.2018 року № 1010. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2019 року визнано протиправним та скасовано рішення Вараської міської ради від 15.12.2017 року за № 981 «Про дострокове припинення повноважень Вараського міського голови» [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією згаданої постанови. На підставі вказаної постанови у трудовій книжці позивача вчинено запис під номер 9 від 22.01.2019 року, про те, що запис за №8 недійсний. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що з 22.01.2019 року [PERSON] приступив до виконання повноважень міського голови у зв`язку з поновленням на посаді. Ця ж обставина підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 23.01.2019 року, відповідно до якої [PERSON] рахується керівником Виконавчого комітету Вараської міської ради. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] перебував у вимушеному прогулі з 28.02.2018 року до 22.01.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи. Розраховуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу суд керується ст. 27 Закону України «Про оплату праці» та правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 Так, відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року (далі - Порядок), основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Довідкою Виконавчого комітету Вараської міської ради від 01.02.2019 року підтверджується, що середньоденна заробітна плата позивача складає 1 538,19 грн. Суд погоджується з формулою, викладеною у вказаній довідці щодо визначення такого показника, оскільки вона відповідає вимогам постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року. Також, довідкою від 29.01.2019 року доводиться, що у періоді з 28.02.2018 року до 22.01.2019 року було 224 робочих дня міського голови. Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу [PERSON] складає 1538,19 грн. (середньоденної заробітної плати) х 224 (кількість робочих дні у розрахунковому періоді) та становить 344554,56 грн. Оскільки позивач просив стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 344555,56 грн., проте судом встановлено підстави для стягнення на користь позивача 344554,56 грн., що є меншою сумою, тому позов слід задовольнити частково. Так як позивачем сплачений судовий збір у сумі 3 445,55 грн., тому на підставі ст. 141 ЦПК України, розмір судового збору слід стягнути відповідача на користь позивача. На підставі викладеного з урахуванням визнання позову відповідачем,

Outcome: approved