Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що його син [PERSON], [INFO] з 01 грудня 1992 року є інвалідом першої групи, перебуває на диспансерному обліку у лікаря психіатра, оскільки страждає на хронічне, стійке психічне захворювання. Внаслідок захворювання його син не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними. Заявник займається доглядом та лікуванням сина. З метою виконання цивільних прав і обовязків, забезпечення його доглядом і лікуванням, просить визнати [PERSON] недієздатним, а також призначити заявника опікуном . У судове засідання заявник не зявився, надав заяву у якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви просить розглядати справу без його участі. Згідно наданого подання просить про призначення заявника опікуном [PERSON] Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник є рідним батьком [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] /а.с.7-9/. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №95 від 21 червня 2016 року відділення судово-психіатричної експертизи Комунальної установи Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня у [PERSON] наявний хронічний стійкий психічний розлад у формі глибокої розумової відсталості. За своїм психічним станом [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу піки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зазначені вимоги містить і ч. 1 ст. 60 ЦК України визначаючи, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За таких обставин, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, отже вимоги заявника про визнання [PERSON], недієздатним та призначення заявника його опікуном підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved