Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернулась [PERSON] з позовними вимогами до Виконавчого комітету Вараської міської ради (далі [PERSON]), зокрема, просить визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] від 20.03.2018 року № 50 «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON]Е.». У позовній\~заяві [PERSON]\~заявлені вимоги\~обґрунтовує тим,\~що з 23 листопада 2009 року до 14 квітня 2012 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. З [PERSON] проживають окремо, дитина проживає із нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було. Після розірвання шлюбу [PERSON] взагалі перестав спілкуватися із нею та фактично відмовився від [PERSON]. ЇЇ теперішній чоловік [PERSON] прийняв [PERSON], як рідну, між ними фактично з перших днів спілкування завязалися дружні стосунки і він неодноразово піднімав питання про те, щоб удочерити [PERSON]. З даного приводу чоловік неодноразово , в усному порядку звертався до працівників органу опіки та піклування, але такі перемовини позитивних результатів не дали. 22.12.2017 року вона звернулася до начальника служби у справах дітей з письмовою заявою про надання висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] І тільки після того, як [PERSON] викликали на засідання комісії з питань захисту прав дитини щодо розгляду питання про позбавлення його батьківських прав, на адресу [PERSON] у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради надійшли заяви від [PERSON] (бабуся) від 12.01.2018 року, [PERSON] (тітка) від 11.01.2018 року, [PERSON] від 23.01.2018 року з проханням визначити спосіб і порядок участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON]. Тобто тільки через 6 років тато вирішив спілкуватися з дочкою та розпочати її виховання. Рішенням виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 50 від 20 березня 2018 року «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON]Е.» визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] без присутності матері [PERSON] таким чином: другі вихідні місяця з 11-00 год суботи до 19-00 год неділі; половина осінніх, зимових та весняних канікул; спільний відпочинок під час відпустки; необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного та поштового звязку; залишати дитину на ночівлю за своїм місцем проживання з урахуванням бажання дитини; узгоджувати з матірю дитини обставини, що мають значення для організації побачень з дитиною. Вважає, що визначений [PERSON] спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON]Е не відповідає фактичним обставинам та вимогам діючого законодавства України і базується на безпідставних висновках відповідача в порушення вимог Сімейного кодексу України , Закону України «Про охорону дитинства», Цивільного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 , Декларації прав дитини, а саме рішення виконавчого комітету Вараської міської ради від 20.03.2018 року № 50 підлягає визнанню незаконним та скасуванню з огляду на наступне. Комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради Рівненської області при розгляді питання щодо способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] надала перевагу інтересам та самоствердженню в суспільстві громадянина [PERSON] над психологічною рівновагою, інтересам та потребами малолітньої дитини [PERSON] Так комісійне рішення служби про порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] було прийняте на підставі заяви [PERSON] поданої до служби у справах дітей 23.01.18 року. Стверджує, що Комісія зобовязана виносити обґрунтовані рішення по заяві лише при наявності фактів, підтверджуючих зміст заяви. Тобто при фактичному обмеженні батька в спілкуванні з дитиною. зазначає, що [PERSON] не подав доказів вчинення йому перешкод у спілкуванні з дитиною. В заяві відповідач посилається на нібито телефону розмову у грудні 2017, в якій [PERSON] з незрозумілої причини відмовила [PERSON] в спілкуванні з дитиною, також на його прохання не надала копію свідоцтва про народження. Отже сам [PERSON] стверджує, що обмеження в спілкуванні почались з грудня 2017 року після телефонної розмови, а не раніше. Комісія не взяла до уваги надану медичну картку дитини, де вказано, що дитина перебувала на лікарняному в періоди: 04.12.17-12.12.17, 02.01.18-09.01.18, 26.02.18-06.03.18. Комісія не запитувала у [PERSON], чи навідував дитину в той час, чи привітав зі святами, чи пропонував допомогу в лікуванні, знаючі про її стан здоровя. В порушення ст.171 Сімейного кодексу України, на комісію не було запрошено [PERSON] для надання можливості висловити свою думку стосовно участі батька в її вихованні. Всупереч п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини (затв. Пост. КМУ №866 від 24.02.2008) «У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини працівник служби у справах захисту дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини» службою не було проведено спільної бесіди з обома батьками щодо вирішення спору щодо участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. В порушення\~її прав,\~як матері\~малолітньої дитини\~,\~вона жодного\~разу не\~була належним\~чином повідомлена\~про час\~та порядок\~проведення засідання\~виконавчого комітету\~по розгляду\~проекту рішення\~по визначенню\~порядку участі\~у вихованні\~та спілкуванні\~[PERSON],\~але разом з тим працівники служби довели до її відома, що її участь в засіданні не є обовязковою. У позові також стверджує, що комісія не врахувала практичного виконання такого рішення щодо подальшого стану дитини. Так, визначені в рішенні періодичність та години спілкування не враховують інтереси матері та дитини, не підтверджується зі сторони [PERSON] можливість здійснення спілкування з донькою в такий спосіб - не було предявлено комісії графік робочого часу, графік відпусток. Заперечення матері\~щодо ночівлі\~за місцем\~проживання батька\~до уваги\~взято не\~було (однокімнатна\~квартира,\~в якій\~мешкає пенсіонерка\~з сином,\~окреме ліжко\~для дитини\~придбане лише\~у лютому\~2018,\~надані пояснення\~від свідків\~зі сторони\~[PERSON]\~свідчать про\~негативне ставлення\~цих осіб\~до матері\~та вітчима,\~ставиться під\~сумнів добровільне\~бажання [PERSON] вважати\~[PERSON]\~своїм батьком).\~До того\~ж зі\~слів [PERSON]\~зі сторони\~ родичів\~батька постійно\~стверджується,\~що у\~неї тільки\~батько [PERSON],\~[PERSON] для неї ніхто, принижується роль матері у вихованні дитини. \~ \~ \~ \~ Небажання позивача як матері надавати можливість спілкування [PERSON] без її присутності також не було враховано, всупереч її побоюванням психологічного \~ \~ \~ \~тиску на дитину. \~ \~ \~ \~ Про психологічний тиск на дитину зі сторони родичів батька також свідчить той факт, що після початку розгляду справи про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], останній несподівано почав шукати зустрічі з донькою за місцем її навчання у навчальний час в класі під час перерв (зустрічі відбулися 15.01.18 - перший раз, 24.01.18, 25.01.18). При вирішенні питання про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] не враховано, що батько протягом 6 років матеріально дитину не забезпечує. Комісія не взяла до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, проігнорувала особисту прихильність дитини до батьків. З дня подачі заяви про позбавлення батьківських прав три рази відвідував дитину за місцем її проживання: 09.02.18., 27.02.18, 04.03.18 року. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] за безпідставністю. Відзив обґрунтовує тим, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, є необгрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Позивач у своєму позові просить визнати незаконним рішення Відповідача у зв'язку із нагромадженням нормативних актів та недотриманням вимог чинного законодавства. Однак дане твердження Позивача не варте уваги, зважаючи на наступне. Пунктом 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, передбачено, що у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини перелік документі, передбачений цим пунктом. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров'я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок. На розгляд [PERSON] винесено проект рішення від 14.03.2018 року №52 «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні малолітньої дитини [PERSON]Е.». Будучи належним чином повідомленими про дату та час проведення засідання виконавчого комітету Вараської міської ради, а також про те, що на засіданні буде розглядатись вищеназваний проект рішення, на саме засідання виконкому ні [PERSON], ні [PERSON], не зявилися. Натомість під час розгляду даного питання та прийняття оскаржуваного рішення [PERSON] було зясовано, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради, яка рекомендувала прийняти таке рішення, були присутні: [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON] Відповідно заслухавши і батька, і матір малолітньої дитини [PERSON], дослідивши документи, які здобуто працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради при з'ясуванні обставин справи, під час обстежень умов проживання батька, матері, при проведенні бесід з учасниками справи, а також іншими особами, яким можна присвоїти процесуальний статус «свідка», перевіривши обставини, викладені в заяві та поясненнях, як [PERSON]А, так і [PERSON], комісія прийшла до такого висновку та необхідності встановити такий спосіб участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] Підстав для відхилення висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради «Про визначення способу участі батька [PERSON], який проживає окремо від малолітньої дитини [PERSON], у вихованні та спілкуванні з нею» не було. Зазначає,\~що твердження\~позивача,\~що батько\~[PERSON] не виконує\~належним чином\~свої батьківські\~обовязки стосовно\~дитини [PERSON]\~є такими, що вводять суд в оману. В процесі з'ясування всіх обставин справи та й при зверненні позивача до суду, виконавчим комітетом Вараської міської ради не добуто, а позивачем не надано жодних доказів,\~які підтверджують\~недоцільність або\~неможливість організації\~зустрічей батька\~з донькою.\~Громадянин [PERSON]\~за місцем\~своєї роботи\~характеризується позитивно, шкідливі звички\~відсутні,\~має умови\~проживання задовільні,\~за ухилення\~від виконання батьківських обовязків\~стосовно своєї\~дитини правоохоронними\~органами до адміністративної відповідальності\~не притягувався,\~жорстоко з\~дитиною не\~поводиться, загрози для життя та здоровя дитини не створює. Від [PERSON], як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, до суду подані письмові пояснення, у який просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] за безпідставністю. Пояснює, що твердження позивача про те, що він не брав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки [PERSON] не відповідають дійсності. Вказав, що у дійсності весь свій вільний час проводив з донькою, організовував та проводив святкування її днів народжень за своїм місцем проживання. Донька періодично на один-два тижні фактично проживала разом з ним і у цей період перебувала на його утриманні. Позивач з грудня 2017 року забороняє бачитись з донькою [PERSON], мотивуючи тим, що начебто донька не хоче сама бачитись. 15.01.2018 року намагався побачитись з дитиною в школі за місцем її навчання, але у цей час прийшов чоловік позивача [PERSON] та почав висловлювати у його адресу погрози з метою, щоб він припинив спілкування з дитиною. Також, в агресивній формі погрожував [PERSON] фізичним покаранням, аби вона також припинила спілкуватись з [PERSON] Внаслідок чого дитина налякалась, почала плакати і взагалі відмовилась говорити з будь-ким. Також, до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] у справах дітей виконавчого комітету Вараської міської ради, у який просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю у звязку з безпідставністю. У поясненнях послалась на обставини, аналогічні за змістом до обставин, викладених у відзиві на позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала дала пояснення аналогічні за змістом до обставин, якими обґрунтовувала позов. Підставами для визнання незаконним та скасування оскаржуваного рішення [PERSON] вважає те, що не врахована думка дитини щодо способу участі [PERSON] у її вихованні, те, що заява [PERSON] про вчинення нею перешкод у вихованні дитини з грудня 2017 року є недостовірною, а також всупереч вимог ст.. 158 СК України та п.п.73, 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 (далі - Порядок), не вивчене ставлення батька до дитини. Відповідаючи на поставлені питання пояснила, що вважає, що графік не відповідає інтересам дитини, оскільки дитина [PERSON] буде виведене із стану емоційної рівноваги у разі коли буде проводити половину канікул із батьком [PERSON] Вказала, що до цього дитина залишалась у бабусі на суботу-неділю раз на півроку. Підтвердила, що була присутня на засіданнях комісії на яких розглядались питання щодо способу участі [PERSON] у вихованні дитини, але вважає, що повідомлення її звичайним листом про засідання є неналежним, та доводить, що її повинні були запросити рекомендованим листом з повідомленням або по телефону. Представник позивача [PERSON] підтримала позицію позивача щодо задоволення позовних вимог та додатково пояснила, що відповідачем не дотримано п. 73 Порядку, не було взято до уваги виконання батьківських обовязків [PERSON] Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. Пояснила, що позивачем не наведено жодної норми закону, яка була порушена відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення. Сторони були повідомлені про засідання [PERSON], але не зявились. Від позивача надійшло лише одне зауваження щодо графіку участі [PERSON] у вихованні дочки [PERSON], а саме просила перенести години побачень у суботу з 10.00 на 11.00, мотивуючи тим, що дитина на вихідних довго спить. Таке зауваження позивача було враховане, що підтверджується графіком затвердженим оскаржуваним рішенням [PERSON]. Вказала, що перешкоди батьку у побаченнях з дитиною виявились у тому, що він бачився з дитиною лише за місцем її проживання, а хотів бачитись і за своїм місцем проживання. Представник третьої особи [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог та пояснила, що на розгляді у [PERSON] у справах дітей [PERSON] перебувало звернення [PERSON] щодо участі у вихованні дитини [PERSON]. У звязку з цим були проведені бесіди з батьками, дитиною, обстежені умови проживання. На засіданні комісії були присутні батьки, вітчим дитини [PERSON], які висловили свої думки з приводу участі [PERSON] у вихованні дитини. Від матері надійшло заперечення лише щодо годин передачі дитини батьку в суботу. Графіком було запропоновано на 10 год. 00 хв., проте [PERSON] послалась на те, що дитини довго спить на вихідних і попросила передавати дитину на 11 год. 00 год. ця її пропозиція була врахована. Інших зауважень не надходило. Комісія досліджувала стан здоровя батька на основі довідок від лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, а також на основі пояснень [PERSON] Стан здоровя дитини враховувався зі слів батьків. Крім того, до комісії входить лікар-педіатр Голюк, якому відомо про стан здоровя всіх дітей. У випадку необхідності він повідомляє про наявність хвороб. У цьому випадку від нього зауважень не надходило. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON], просила відмовити у позові повністю та пояснила, що прихильність дитини до батьків та відношення батьків до дитини встановлювалось на підставі пояснень дитини та пояснень батьків. Стан здоровя дитини враховувався комісією зі слів батьків. Зокрема, обговорювалось питання щодо простудних захворювань. Відомостей про наявність у дитини інших хвороб під час збирання інформації не отримано. Батьком до комісії подані довідки лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, які підтверджували, що він на обліку не перебуває. Інформації про наявність інших хвороб не отримано. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що до грудня 2017 року брав участь у вихованні дитини. Займався з дитиною уроками по математиці, читанню. Ходив гуляти, купував морозиво. У грудні 2017 року зателефонував [PERSON] щоб побачитись з дитиною. Проте, вона відповіла, що поки не вирішиться питання про позбавлення батьківських прав дитину не буде давати. У звязку з цим звернувся у [PERSON] у справах дітей для встановлення графіку участі у вихованні дитини. Після цього бачився з дочкою лише у неї дома і присутності позивача і спілкування з дочкою знімали на відео. Працівники [PERSON] у справах дітей \~ \~ \~ \~ спілкувались з ним з приводу відносин між ним і дитиною. Заперечував проти задоволення позову. Представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову за недоведеністю та безпідставністю. Вказала, що [PERSON] звертався до [PERSON] у справах дітей, у якій просив бачитись з дитиною щодня. Проте, його заява була задоволена лише частково. При цьому були враховані думки [PERSON] та її чоловіка [PERSON], які були присутні на засіданні комісії щодо встановлення способу участі її довірителя у вихованні дочки [PERSON]. Дослідивши позовну заяву, відзив, заслухавши пояснення учасників справи та їх представників, допитавши свідків та дослідивши подані письмові докази судом встановлено наступне. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ № 120199, виданого 14.06.2010 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], яка народилась 09.06.2010 року. Рішенням Кузнецовського міського суду від 03.04.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний та неповнолітню [PERSON] залишено на проживання разом з матірю, що підтверджується дослідженою копією такого рішення. 12.07.2014 року, [PERSON] у звязку з реєстрацією шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на [PERSON]. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ГЮ № 095413, виданого Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області. 23.01.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] у справах дітей [PERSON] про встановлення способу і порядку його участі у вихованні дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією такої заяви. Заява мотивована тим, що у грудні 2017 року зателефонував до [PERSON] з проханням надати копію свідоцтва про народження дитини, з метою предявити його за місцем роботи та отримати подарунок на дитину. Проте, вона відмовила та вказала, що більше не дозволить спілкуватись з дочкою. У заяві просив з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоровя та особистого бажання встановити йому побачення пять разів на тиждень, з понеділка до пятниці після занять у школі за місцем навчання доньки або за місцем його проживання без присутності [PERSON], спільний відпочинок кожні другі вихідні, тобто субота та неділя, осінні, зимові та весняні канікули, половина літніх канікул включно з ночівлею дитини у нього, необмежене спілкування з донькою особисто через засоби телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Відповідно до витягу з протоколу № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради, вище згадане звернення [PERSON] розглянуте вказаною комісією 13.03.2018 року. За результатами розгляду комісія вирішила клопотати перед [PERSON] прийняти рішення про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] таким чином: -другі вихідні місяця з 11.00 год. до 19.00 год. неділі; -половина осінніх, зимових та весняних канікул; -спільний відпочинок під час відпустки; -необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного та поштового звязку. Батькові [PERSON] залишати малолітню [PERSON] на ночівлю за своїм місцем проживання з урахуванням бажання дитини. Батькам [PERSON] та [PERSON] за два дні до зустрічі батька з донькою обмінюватись інформацією щодо фактичного місця проживання та перебування дитини, враховувати при цьому стан її здоровя, розпорядок дня та інші обставини, що мають значення для організації побачень з нею. У разі, якщо побачення не відбулось у визначений день та час повністю або частково, то цей час переноситься на інший зручний для дитини і батька час та день. Рішенням [PERSON] від 20.03.2018 року № 50 «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON]Е.», визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітньою [PERSON], який запропонований комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради від 13.03.2018 року. Позивач не погодилась з рішенням [PERSON] та звернулась до суду з позовом про визнання його незаконним та скасування. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, рішення органу місцевого самоврядування може бути визнане незаконним та скасоване лише за умови, якщо воно суперечить Конституції та Законам України. У позовні заяві [PERSON] вказує на те, що в порушення ст.. 171 СК України, комісією не було запрошено [PERSON] для надання можливості висловити свою думку стосовно участі батька в її вихованні, прихильності до батьків, чи бажає вона проводити час з [PERSON] в спосіб вказаний в оскаржуваному рішенні. Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має\~право на\~те,\~щоб бути\~вислуханою батьками,\~іншими членами\~сім'ї,\~посадовими особами\~з питань,\~що стосуються\~її особисто,\~а також\~питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. У судовому засіданні представники третьої особи [PERSON]М та [PERSON] стверджували, що дитина [PERSON] була заслухана та висловила свою думку щодо участі у її вихованні батька [PERSON] від час обстеження умов за місцем її проживання. Така обставина підтверджується копією Акту обстеження умов проживання № 32 від 27.02.2018 року. Так в акті зафіксовано, що малолітня дитина [PERSON] пояснила, що спілкується зі своїм татом але рідко, бажає бачитись з татом у вихідні дні. Акту підписаний, у тому числі [PERSON] без зауважень. Статтею 171 СК України не передбачено, що дитина безпосередньо повинна бути вислухана саме на засіданні комісії, а також не визначено наскільки поширено (детально) має бути викладена думка дитини. Зважаючи на викладене, суд вважає, що дитина реалізувала своє право на висловлення думки щодо участі у її вихованні [PERSON] Як на іншу підставу задоволення позову [PERSON] посилається на порушення [PERSON] у справах дітей [PERSON] п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24.02.2008 року. Зокрема на те, що службою не було проведено спільної бесіди з обома батьками щодо вирішення спору про участь батька у спілкуванні та вихованні дитини, а у судовому засіданні представник позивача, крім того, заявила, що всупереч цього пункту [PERSON] у справах дітей [PERSON] не було вивчено ставлення батька до дитини. Так, відповідно до абз. 2 п. 73 Порядку, працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, у разі можливості з іншими родичами дитини. До уваги береться, у тому числі, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоровя дитини. Представник [PERSON] у справах дітей [PERSON] [PERSON] пояснила, що прихильність батька до дитини встановлена на підставі бесіди з дитиною, яка проведена 27.01.2018 року під час обстеження умов проживання та на підставі бесід з батьками. В судовому засіданні досліджені копії пояснень [PERSON] від 06.03.2018 року та копія пояснень [PERSON] від 26.02.2018 року, у яких вони викладають свої думки щодо способу участі [PERSON] у вихованні малолітньої [PERSON] Крім того, факт проведення бесіди працівників служби у справах дітей з [PERSON] підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією Акту від 23.01.2018 року та факт проведення бесіди з [PERSON] копією Акту від 26.02.2018 року. Витягом з протоколу № 3 засідання комісії з питань захисту прав дитини при [PERSON] від 13.03.2018 року доводиться обставина, що під час розгляду звернення [PERSON] були присутні як [PERSON] так і [PERSON] і висловлювали свої думки з приводу розглядуваного питання. Таким чином, доводи позивача про порушення [PERSON] у справах дітей [PERSON] п.73 Порядку, у межах викладених у позовній заяві безпідставні та необґрунтовані. Окремо, як на підставу задоволення позову позивач посилається на ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в якій визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються приватним питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У звязку з цим вказує, що спілкування з [PERSON] перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, порушить її звичайний спосіб життя та може мати негативні психологічні розлади. Проте до суду позивачем та її представником не подано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, які можуть настати внаслідок виконання оскаржуваного рішення. Також, представником позивача доводилось, що [PERSON] у справах дітей [PERSON] не враховано стану здоровя дитини та батька [PERSON], який під час спільного проживання з [PERSON] хворів гепатитом та підозрює його у схильності до вживання наркотичних засобів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч цього, позивач та її представник не подали до суду доказів хвороб у [PERSON] Крім того, на пропозицію суду повідомити, що саме із стану здоровя дитини не враховано [PERSON] у справах дітей [PERSON], представник позивача пояснила, що їй цього не відомо. До того ж, зі змісту п. 3 рішення [PERSON] від 20.03.2018 року, випливає, що відповідач врахував можливі зміни у стані здоровя та зобовязав батьків, перед зустріччю батька з донькою, обмінюватись інформацією та враховувати при цьому стан її здоровя. Протягом судового засідання позивач та її представник посилались на те, що [PERSON] не чинить перешкод [PERSON] у вихованні та спілкуванні з [PERSON], проте зі змісту позовної заяви випливає, що позивач, підтримуючи позовні вимоги, не бажає допускати [PERSON] до участі у вихованні їхньої спільної дочки. Допитані у судовому засіданні як свідки члени комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вараської міської ради [PERSON] та [PERSON] підтвердили дотримання вимог законодавства під час розгляду звернення [PERSON] щодо встановлення способу його участі у вихованні дитини [PERSON] Свідки [PERSON], яка перебуває у тісних дружній відносинах з позивачем, [PERSON], хресна мама малолітньої [PERSON], [PERSON], матір позивача та [PERSON], чоловік позивача, не повідомили суду фактичних даних, які мали б значення для вирішення справи. Їхні показання стосувались переважно того, що [PERSON] раніше брав незначну роль у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Інші обставини, на які посилалась позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у позові та у судовому засіданні стосувались незгоди їх із графіком, який затверджений оскаржуваним рішенням. Проте, вимоги щодо зміни способу участі [PERSON] до суду не надходили, а тому суд не досліджує такі обставини. Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення [PERSON] від 20.03.2018 року № 50 «Про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON]Е.», а отже приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю за безпідставністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed