Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за комунальні послуги. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачі є мешканцями квартири [ADDRESS] та користувачами послуг з теплової енергії, водопостачання та водовідведення, які надає Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго». Свої зобов'язання по своєчасній сплаті послуг позивача, відповідачі не здійснюють. У зв'язку з чим заборгованість за надані послуги становить 16017,57 грн., а саме: за теплову енергію за період з 01.12.2012р. по 31.10.2015р. у розмірі 7881,01 грн., за водопостачання та водовідведення станом за період 01.12.2012р. по 31.10.2015р. у розмірі 8136,56 грн. Дані обставини і стали причиною звернення до суду з дійсним позовом. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили застосувати строк позовної давності. Суд, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] та є споживачами послуг Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» по забезпеченню тепловою енергією та водопостачанню та водовідведенню. Зобов'язання по оплаті за надані послуги позивача [PERSON] та [PERSON] здійснювалися несвоєчасно та неналежним чином, не в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилася заборгованість. 17.12.2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» звернулося до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за теплову енергію, водопостачання та водовідведення за період 01.12.2012 року по 31.10.2015 року та за водопостачання та водовідведення станом на 30.11.2012 року в сумі 23463,61 грн. Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ від 17.12.2015 року про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 23463,61 грн. та судового збору у розмірі 609,00 грн. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2016 року за заявою [PERSON] вказаний наказ був скасований із роз'ясненням ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» права на звернення з тією ж вимогою до суду у позовному порядку. Після скасування судового наказу відповідачі добровільно заборгованість не сплатили. У зв'язку з чим, 20 липня 2016 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті послуг з теплової енергії, водопостачання та водовідведення в розмірі 16017,57 грн., а саме: за теплову енергію за період з 01.12.2012р. по 31.10.2015р. у розмірі 7881,01 грн., за водопостачання та водовідведення станом за період 01.12.2012р. по 31.10.2015р. у розмірі 8136,56 грн. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. В ст. 67 Житлового Кодексу України зазначено, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається, зокрема, у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність, в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 264 ЦК України (правова позиція, висловлена у Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14). Отже строк позовної давності було перервано 17 грудня 2015 року, а тому з цього часу розпочав свій перебіг строк позовної давності про звернення з вимогами зазначеними в заяві про видачу судового наказу в порядку позовного провадження. З даним позовом позивач звернувся 20 липня 2016 року, тобто в передбачений законом трирічний строк, який розпочав свій перебіг 17 грудня 2015 року. Враховуючи викладене, заяву відповідача про сплив позовної давності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, в частині позовних вимог за період з 17 грудня 2012 року по 31 жовтня 2015 року за теплову енергію в розмірі 7656,34 грн. та за період з 17 грудня 2012 року по 31 жовтня 2015 року за водопостачання та водовідведення в розмірі 8025,14 грн., а всього - 15681,48 грн. В іншій частині позову слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності. Питання судових витрат слід вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial