Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до ТОВ «ВІДІ Авеню» та збільшивши позовні вимоги просив розірвати договір купівлі - продажу автомобіля марки PEUGEOT EXPERT TRAVELLER типу загальний легковий універсал - В, № кузова: [NUMBER] , коричневого кольору, д.н. [NUMBER] , між [PERSON] та ТОВ «ВІДІ Авеню»; стягнути з відповідача сплачені грошові кошти за договором купівлі - продажу вказаного автомобіля в розмірі 1282573 грн 00 коп., сплачені грошові кошти за встановлене невіддільне додаткове обладнання в розмірі 100000 грн 00 коп., пеню в розмірі 1010 грн 68 коп., витрати на оплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час першої реєстрації транспортного засобу в розмірі 59500 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн 00 коп., сплачені грошові кошти за прокат автомобіля 241290 грн 00 коп. В обґрунтування позову вказано, що 07.07.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу №ВТпА - 0003/188, відповідно до якого позивач придбав автомобіль марки PEUGEOT EXPERT TRAVELLER за ціною 1190000 грн 00 коп. У відповідності до пункту 2.1. договору, передача товару здійснюється на складі продавця ( [ADDRESS] ). Сторони засвідчують даний факт шляхом підписання акту приймання - передачі товару, який є невід`ємною частиною договору та підтверджує належні якість, комплектність та кількість товару в цей момент. Відповідно до пункту 2.2. договору, строк поставки товару до 20.10.2017, за умови оплати покупцем ціни товару згідно з пунктом 3.1. договору. Позивач оплатив ціну товару в повному розмірі та у встановлені договором строки. Крім того, позивачем було додатково придбано та встановлено в автомобілі додаткове обладнання вартістю 100000 грн 00 коп. 17.11.2017 по акту прийому - передачі автомобіль був переданий позивачу та поставлений ним на облік, в ході чого сплачено 5% від вартості автомобіля (збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час першої реєстрації транспортного засобу), а саме 59500 грн 00 коп. В порушення Закону України «Про захист прав споживачів», відповідачем було передано товар неналежної якості. За період з 17.11.2017 по даний час автомобіль здавався в сервісний ремонт тричі (зараз знаходиться в сервісному центрі), а саме з 14.12.2017 по 08.02.2018, з 13.02.2018 по 15.02.2018 та з 19.02.2018 і до цього часу. Із нарядів - замовлення вбачаються такі недоліки: не працює кнопка відкриття кришки багажнику, стук в передній частині автомобіля під час руху; скрип з правого боку між дверима та торпедою; деформація стелі салону в передній частині автомобіля; карта навігаційна на українській мові, клавіатура на російській мові, крім того не знаходить адресу; автомобіль не гальмує під час включення адаптивного круїз - контролю та наявності перешкод, при цьому висвічується повідомлення щодо несправності автоматичного гальмування та включається індикатор на табло швидкість 120-150 км/год. Окрім цього, під час загального тесту автомобіля були знайдені помилки. Позивач звертався до сервісного центру у зв`язку з виявленням недоліків товару та неможливістю його використання за призначенням. Після останньої передачі автомобіля на гарантійний ремонт сплило 30 календарних днів, у зв`язку з чим позивач має право на стягнення пені. У заяві про збільшення позовних вимог позивач вказав, що позбавлений права вільно користуватися та розпоряджатися своїм автомобілем, в зв`язку з чим був змушений взяти автомобіль напрокат та поніс відповідні витрати Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду письмовий відзив, у якому просив у позові відмовити в зв`язку з тим, що автомобіль не містить істотного недоліку. Зазначив, що в період експлуатації автомобіля позивачем заявлялися недоліки, що були усунуті відповідачем шляхом виконання гарантійного ремонту в межах погоджених сторонами строків. Після усунення недоліки знову не проявлялися. Проведені відповідачем гарантійні роботи були прийняті позивачем без зауважень. За останньою скаргою позивача відкрито комерційний попередній розрахунок на комплексну діагностику з метою виявлення недоліків за скаргою, проте інформаційне повідомлення зафіксувати не вдалося. В договорі купівлі - продажу, а саме в пункті 8.16.9 додатку №1 вказано, що сторони узгодили, що строк гарантійного ремонту становить 90 робочих днів, який відповідачем порушений не був. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, у позові просив відмовити. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити із таких підстав. Судом встановлено, що 07.07.2017 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі - продажу №ВТпА - 0003/188, відповідно до якого позивач придбав автомобіль марки PEUGEOT EXPERT TRAVELLER за ціною 1190000 грн 00 коп. Відповідно до п. 8.16.9 додатку № 1 до вказаного договору строк гарантійного ремонту становить 90 робочих днів. Відповідно до попереднього розрахунку № ВТПСА-033739 від 14.12.2017 ТОВ «ВІДІ Авеню» відкрило його на гарантійний ремонт за заявкою: не працює кнопка відкриття кришки багажнику, стук в передній частині автомобіля під час руху; скрип з правого боку між дверима та торпедою. Орієнтовний термін закінчення робіт 06.01.2018. Відповідно до попереднього розрахунку № ВТПСА-033787 від 15.12.2017 ТОВ «ВІДІ Авеню» відкрило його на гарантійний ремонт за заявкою: деформація стелі салону в передній частині автомобіля. Орієнтовний термін закінчення робіт 16.12.2017. Відповідно до попереднього розрахунку № ВТПСА-033785 від 15.12.2017 ТОВ «ВІДІ Авеню» відкрило його на гарантійний ремонт за заявкою: карта навігаційна на українській мові, клавіатура на російській мові, крім того не знаходить адресу. Орієнтовний термін закінчення робіт 16.12.2017. Відповідно до попереднього розрахунку № ВТпСА-001185 від 19.02.2018 ТОВ «ВІДІ Авеню» відкрило його на комплексну діагностику за заявкою: круіз працює не коректно. Орієнтовний термін закінчення робіт 19.02.2018. Вказане підтверджується також заявкою на роботи № ВТпСА-001185 від 19.02.2018 (комплексна діагностика). 10.01.2018 сторонами підписано акт виконаних робіт по гарантійному ремонту кнопки кришки багажника. 06.02.2018 сторонами підписано акт виконаних робіт по гарантійному ремонту навігації. 06.02.2018 сторонами підписано акт виконаних робіт по гарантійному ремонту стелі салону. Відповідно до роздруківки загального тесту від 19.02.2018 у автомобіля наявні помилки. 03.03.2018 [PERSON] звернувся до ТОВ «ВІДІ Авеню» із претензією у якій просив розірвати договір купівлі-продажу автомобіля та повернути сплачені кошти. ТОВ «ВІДІ Авеню» 16.03.2018 надало [PERSON] відповідь № 12/22/8.10/003-18 у якій вказано, що 16.11.2017 під час приймання-передачі автомобіля [PERSON] , автомобіль був у справному стані. Несправності були усунені гарантійним ремонтом та прийняті [PERSON] без зауважень. Несправності не підпадають під визначення істотного недоліку, в зв`язку з чим відсутні підстави для розірвання договору та повернення сплачених коштів. Листом від 19.04.2018 № 12/22/8.10/005-18 ТОВ «ВІДІ Авеню» повідомило [PERSON] та [PERSON] про вжиті заходи по заявці від 19.02.2018. Зазначено, що інформаційні повідомлення не з`являлися, збоїв в роботі виявлено не було. Вказано про необхідність оплатити діагностику та забрати автомобіль. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правовідносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». пунктами 12,15 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено терміни істотний недолік та недолік товару: 12) істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором; 15) недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); Відповідно до положень ст.8 Закону України « Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Підписуючи акти виконаних робіт за результатами проведення гарантійного ремонту позивач своїм підписом засвідчив, що всі роботи виконано вчасно, якісно та в повному обсязі. Претензій до строків виконання, обсягу та якості робіт/продукції та до стану ДТЗ не має. Окрім цього, позивач не звертався із письмовою заявкою на гарантійний ремонт з приводу несправності 19.02.2018. Позивач не довів належними, достатніми та допустимими доказами наявність істотного недоліку у автомобіля марки PEUGEOT EXPERT TRAVELLER типу загальний легковий універсал - В, № кузова: [NUMBER] , коричневого кольору, д.н. [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Враховуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed