Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МСК «Дніпростальконструкція» про стягнення грошових коштів за виконану роботу. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 19 грудня 2011 року між ним та ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» було укладено договір № 12-11/19И на виконання монтажу металевих конструкцій каркасу будівлі ангара в Національному аеропорту «Мінськ». Виконання робіт з його боку проводилось у відповідності до положень договору, без будь-яких порушень, зауважень та претензій. Однак листом від 21.03.2012 року він був повідомлений про одностороннє розірвання договору зі сторони ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція». Не заперечуючи право свого замовника на зазначені дії, він його повідомив про те, що на момент розірвання договору виконано певний обсяг робіт, через що виникла різниця між вартістю авансованих раніше робіт і фактично виконаними роботами, про що ним був спрямований акт № 1 до відповідача поштовим відправленням, яке було вручено відповідачу 05.06.2012 року. В передбачені законом строки він виконав свої зобов'язання в повному обсязі, та відповідач прийняв від нього розрахунок згідно акту № 1. Однак, грошових коштів за виконану роботу він так і не отримав. Просить суд, з врахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, стягнути з відповідача на його користь оплату за виконану роботу в розмірі 91 524 грн. 40 коп. - основного боргу, 9 944, 62 грн. - інфляційних витрат, 6 169, 95 грн. - трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 107 638 грн. 97 коп. В судове засідання з'являвся представник позивача та позивач, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини, та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів цивільної справи 02 грудня 2011 року між ТОВ «Алзетта» та ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» був укладений договір субпідряду на виконання комплексу будівельних робіт, предметом якого було виконання ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» монтажу металоконструкцій каркасів 1-3, 4-6, 7-9 та адміністративно-побутових прибудов в кількості 1 620 тонн, об'єм яких визначений в розрахунку вартості комплексу виконуваних субпідрядником робіт щодо «Будівництва ангарів для повітряних суден на території «Національний аеропорт «Мінськ». Між Товариством з обмеженою відповідальністю «МСК «Дніпростальконструкція» та [PERSON] 19 грудня 2011 року було укладено договір № 12-11/19И на виконання робіт. Згідно з п. 1.1, 1.2 договору № 12-11/19И від 19 грудня 2011 року ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» доручила, а [PERSON] зобов'язувався виконати наступну роботу: монтаж металевих конструкцій каркаса будівлі згідно проектно-кошторисної документації на об'єкті «Будівництво ангарів для повітряних суден на території «Національний аеропорт «Мінськ». Строки виконання робіт були визначені в пункті 1.3 договору, згідно з яким позивач зобов'язувався виконати роботу до 15.03.2012 року. Згідно з пунктом 2.2.4 договору № 12-11/19И від 19 грудня 2011 року в односторонньому порядку підрядник може відмовитись від виконання даного договору у випадках, якщо виконавець не приступить своєчасно до виконання робіт згідно з графіком виробництва робіт (при відсутності в цьому вини підрядника) або виконує роботи настільки повільно, що закінчення їх до строку становиться неможливим; допускає відступлення від умов Договору (в частині виконаних робіт), які є суттєвими; у випадку відмови генпідрядника від виконання (або розірвання), укладеного з підрядником договору, а також в інших випадках передбачених підпунктом 79.1 Правил. ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» направило 28 лютого 2012 року повідомлення [PERSON] про розірвання договору на виконання робіт № 12-11/19И від 19 грудня 2011 року у зв'язку з наявністю обставин, передбачених п. 2.2.4 договору та з повідомленням про те, що договір вважається розірваним з 28 лютого 2012 року. Також відповідачем було направлена додаткова угода до договору на виконання робіт № 12-11/19И від 19 грудня 2011 року про розірвання договору, яка була підписана директором ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція». Правове регулювання відносин будівельного підряду міститься в параграфі 3 глави 61 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно ч. 3 ст. 875 ЦК України, до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Частиною 1 ст. 877 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Частиною 2 ст. 877 ЦК України передбачено, що договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов'язана надати відповідну документацію. Частиною 4 ст. 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України. Частиною 2 статті 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування . За змістом ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з пунктом 3.1 договору № 12-11/19И від 19.12.2011 року вартість монтажу однієї тонни металоконструкцій складала 1 200 грн. Для підтвердження позовних вимог в частині вартості виконаних робіт позивачем були надані довідки про вартість виконаних робіт за грудень 2011 року та січень 2012 року, підписані ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» та ТОВ «Алзетта». Однак, зазначені документи суд не може прийняти до уваги як доказ підтвердження виконаних робіт позивачем, їх вартості та підстави для стягнення грошової суми в розмірі 107 638 грн. 97 коп. з відповідача на користь позивача з наступних підстав. З наданих довідок про вартість виконаних робіт за грудень 2011 року та січень 2012 року та актів прийому виконаних робіт, підписаних ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» та ТОВ «Алзетта» вбачається, що за грудень 2011 року було виконано за звітний період роботи вартістю 46 000 грн. та за січень 2012 року вартістю 13 200 грн., тобто всього на 59 200 грн., що не узгоджується з обставинами, викладеними в позовній заяві. Наданий акт виконаних будівельних та інших спеціальних монтажних робіт № 1 за лютий 2012 року, підписаний зовсім іншими сторонами, та яке він має доказове значення позивачем не зазначено. Згідно з пунктом 3.2 договору № 12-11/19И від 19.12.2011 року до початку робіт замовником сплачується аванс в сумі згідно домовленості з виконавцем. Остаточний розрахунок після виконання етапів робіт за фактично виконаний об'єм робіт здійснюється на підставі підписаного сторонами акту виконаних робіт на протязі 20 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт у генпідрядника, за умови оплати цих робіт по договору у Генпідрядника. Згідно з пунктом 2.3.16, 2.3.17 договору № 12-11/19И від 19.12.2011 року виконавець зобов'язаний здати по акту підряднику комплекс виконаних робіт згідно з Правилами прийому виконаного виду будівельних робіт, затверджених наказом МАіС від 30.08.1999 року та пунктом 67 Правил. Виконавець зобов'язаний приймати участь в роботі комісії з прийому об'єкту в експлуатацію, безпосередньо приймати участь в роботі комісії з прийому виконаних виконавцем робіт. Однак, позивачем не було надано акт виконаних робіт підписаний сторонами, а саме ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» та [PERSON], не було надано належних документів щодо перерахування авансу ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» позивачу в розмірі, на якому наполягає позивач, не надано документів, що підтверджують факт оплати генпідрядником ТОВ «Алзетта» відповідачу грошових коштів за виконаний об'єм робіт, інших документів на виконання зазначених вище умов договору. Надана виписка з карткового рахунку [PERSON] в АТ «Укрсиббанк» за період з 01.01.2012 року по 31.03.2012 року не може бути прийняти судом як доказ перерахування ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» грошових коштів, яка була перерахована відповідно до умов договору від № 12-11/19И від 19.12.2011 року в розмірі 347 000 грн. як аванс, оскільки наданий документ не містить інформації щодо призначення перерахованих платежів, не містить інформацію щодо платника зазначених сум. Отже, ні позивач, ні його представник не надали суду належних, достовірних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження вимог, викладених в позовній заяві, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача ТОВ «МСК «Дніпростальконструкція» на користь позивача грошових коштів за виконану роботу в розмірі 107 638 грн. 97 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed