Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернувся представник позивача та просив суд: визнати недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, порушують права та свободи, ганьблять честь, гідність та ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» відомості, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» причетна до рейдерського захоплення земель у Миронівському районі Київської області; зобовязати [PERSON] як голову постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища на наступній сесії Миронівської районної ради VII скликання публічно оголосити спростування відомостей, поширених нею на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання щодо причетності Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» до рейдерського захоплення земельних ділянок у Миронівському районі Київської області, як такі що принижують честь, гідність та ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем»; заборонити відповідачу будь-яке публічне поширення неправдивої інформації, в тому числі в засобах масової інформації; стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» 100 000 гривень 00 копійок, на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що [PERSON] будучи головою постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища 22 березня 2016 року на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання оголосила інформацію про необхідність надання рекомендацій від імені Миронівської районної ради Київської області про проведення головами сільських та селищних рад Миронівського району Київськогї області роботи по протидії рейдерському захопленню земельних ділянок у Миронівському районі Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем». В судових засіданнях представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» позов підтримали та просили його задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Заперечення обґрунтовували тим, що 22 березня 2016 року на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання [PERSON] виступала як голова постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, а отже поширювачем інформації вважається юридична особа, у якій вона працює, і саме ця особа має відповідати за таким позовом. Заслухавши пояснення сторін, що беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутності підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Представник Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» звернувся до суду, оскільки вважає, що відповідач 22 березня 2016 року на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання виступаючи як голова постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, поширила недостовірну інформацію щодо протиправного рейдерського захоплення Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-Зем» земельних ділянок у Миронівському районі, чим зашкодила діловій репутації позивача. Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 277 Цивільного кодексу України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Верховний Суд України в п. п. 9, 11 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив судам, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію. Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно зясовувати, від імені кого ця особа виступає. У судовому засіданні встановлено, що відповідач 2 березня 2016 року на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання виступала як голова постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, та виконувала доручен цієї комісії, надане від 06 травня 2016 року протоколом № 6 (а.с. 56). Районні ради це органи місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст (ст. 3 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою. Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути відповідачем у судах загальної юрисдикції. Оскільки [PERSON] 22 березня 2016 року на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання виступала як голова постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, то суд приходить до висновку, що вона діяла як посадова особа Миронівської районної ради Київської області, а саме голова постійної комісії Миронівської районної ради VII скликання з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища, у звязку із виконанням нею доручення цієї комісії, надане їй 06 травня 2016 року на засіданні цієї комісії. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] як фізична особа не є належним відповідачем по справі, оскільки відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 277 Цивільного кодексу України вона не є поширювачем інформації на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання, яка відбулася 22 березня 2016 року, а тому позов предявлено не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним. Згідно з ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Право замінити неналежного відповідача, чи залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача надано суду лише з ініціативи позивача, у випадку надання ним такого клопотання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Представники позивача в судових засіданнях стверджували, щодо саме [PERSON] повинна відповідати за їх позовом. [PERSON] не розцінюється судом як автор виступу на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання, оскільки цей виступ не є науковою статтею, публікацією в пресі чи книзі, кінофільмі, теле-радіопередачі, а тому не підпадає під ознаки твору, які зазначені в ч. 1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність вини [PERSON] як фізичної особи у можливому завданні шкоди позивачу внаслідок її виступу на 5-ій сесії Миронівської районної ради VII скликання. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ст. 79 ЦПК України). Згідно з ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб на 1 січня 2017 року становив 1\~600 гривень. Аналізуючи зміст зазначених норм законодавства України, суд приходить до висновку, що максимальний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах на момент ухвалення рішення не може перевищувати 640 гривень (1600*40%=640) за такі дії: годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні; годину участі особи, яка надавала правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; годину ознайомлення з матеріалами справи в суді. В матеріалах справи відсутні докази того, що адвокат [PERSON] знайомився із матеріалами справи в суді. Під час розгляду справи не вчинялись окремі процесуальні дії поза судовим засіданням. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача компенсації витрат на правову допомогу адвоката [PERSON] за його участь в судових засіданнях. Із матеріалів справи вбачається, що судові засідання по справі за участі адвоката [PERSON] відбувалися 03 березня 2017 року, 23 травня 2017 року 23 червня 2017 року та 31 липня 2017 року тривалістю три години. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 23/05/17 від 23 травня 2017 року відповідач сплатив адвокату [PERSON] по договору № 03/11/16 від 02 листопада 2016 року 6200 гривень. Оскільки відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» стороні на користь якої постановлено судове рішення в цивільній справі компенсуються його витрати на правову допомогу адвоката за його участь в судових засіданнях, тог у даній справі адвокат [PERSON] брав участь в судових засіданнях, тривалість яких не перевищує трьох годин, а тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 1920 гривень (640*3=1920), її витрат на правову допомогу за три години участі адвоката [PERSON] в судових засіданнях під час розгляду справи, які відповідають 40 відсоткам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2017 року за три години участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні. Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» не передбачено компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, які полягають в оплаті попередніх консультацій, визначення правових позицій, підготовки письмових заперечень по справі. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 277 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,

Outcome: approved