Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 28 серпня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені з 2017 року, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 червня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду по суті. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги підтримала, зазначила, що [PERSON] застосовує до неї насилля, господарство ведуть окремо, проживають у окремих кімнатах, категорично проти примирення, вважає, що збереження шлюбу неможливе. У зв`язку із застосуванням насильства з боку чоловіка зверталася до правоохоронних органів. [PERSON] у судовому засідання заперечував проти розірвання шлюбу, вважає, що при нормальній поведінці дружини можливо відновити шлюбні відносини, просив шлюб не розривати, оскільки дитина залишиться без батька. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснювалося під час розгляду за участю учасників справи у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 28 серпня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 317. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Донецькій області 12 листопада 2011 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 92. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань видно, що 14 липня 2018 року внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України за заявою [PERSON] відносно її чоловіка [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018 року указане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише в тому випадку, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивачка заявляє про випадки застосування до неї насильства та категорично не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї вважає неможливими, що зумовлює до висновку про недоцільність вжиття заходів щодо примирення сторін, внаслідок чого безумовно шлюб підлягає розірванню, адже примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач, окрім заяви про небажання розірвати шлюб, не навів суду доводів щодо того, яким чином він намагається за таких обставин поновити стосунки із дружиною та зберегти родину. При цьому невизнання відповідачем пред`явленого позову не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved