Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «Національна страхова компанія «Оранта», про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позов обґрунтований наступними обставинами. 27.07.2019 року о 12 годині 20 хвилин за участі автомобіля BMW, номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , і автомобіля Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталась ДТП, після чого, у зв`язку з наявністю згоди водіїв транспортних засобів щодо обставин ДТП, між ними було складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), у якому [PERSON] власноруч зазначено про визнання вини у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вказав, що він звернувся до ПАТ HACK «Оранта», з яким [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, з проханням виплати страхового відшкодування, яка, за результатами автотоварознавчого дослідження та з урахуванням суми зменшення страхового відшкодування (2000 грн.) склала 18423,77 грн.. Позивач стверджує, що загальна вартість ремонту належного йому автомобіля Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , яку ним було сплачено, склала 43806,82 грн., тобто сума спричиненої відповідачем матеріальної шкоди, яка не покрита страховою виплатою, становить 23383,05 грн.. Також, як вказує позивач, внаслідок вчиненої [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди йому була спричинена моральна шкода, яка виразилася в пережитому ним при ДТП і в її результаті емоційному стресі, у суттєвому погіршенні стану автомобіля, яке більше місяця на виключало можливість його використання за призначенням. Завдану позивачеві моральну шкоду, останній оцінює у 5000 (п`ять тисяч) гривень. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Також, просив задовольнити витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Представник відповідача у відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Крім того, представником відповідача до суду було подано відзив на позов, в якому вона вказала, що дійсно 27.07.2019 року о 12 годині 20 хвилин, після скоєння ДТП між [PERSON] та [PERSON] було підписано Європротокол, в якому [PERSON] було визнано факт того, що його автомобілю було завдано незначну шкоду. Представник відповідача також вказала, що у транспортного засобу [PERSON] було пошкоджено передній бампер, ліве колесо та ліве крило, але, відповідно до замовлення - наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, у п. 20 вказана «Покраска заднего крила», вартість якого коштує 3100 грн., що, на її думку, не стосується завданої [PERSON] шкоди. Крім того, представник відповідача вказала, що автомобіль позивача до моменту ДТП за його участі та участі відповідача, вже був пошкоджений у зв`язку із іншим ДТП, що, також, не заперечувалось позивачем, а тому ремонтні роботи, проведені позивачем, викликають сумніви щодо їх дійсного зв`язку із ДТП, яке сталося 27.07.2019 року за участю водія [PERSON] .. На думку представника [PERSON] , страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив йому суму страхового відшкодування у порядку та в спосіб, передбачений законодавством, а позивач погодився із розміром такого відшкодування та жодних зауважень і заперечень страховику не надав. Також, представник відповідача вказала, що відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою, яка, за договором АМ 9487959 від 15.11.2018 року, становить 50000,00 грн., у зв`язку з чим вимоги [PERSON] до [PERSON] стосовно відшкодування завданої майнової шкоди є безпідставними. Окрім того, на думку представника відповідача, замовлення-наряд №ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, не є належним та допустимим доказом, оскільки не є первинним бухгалтерським документом і не відповідає нормам законодавства. Також, обґрунтовуючи свої заперечення проти вимоги про стягнення з відповідача завданої позивачу моральної шкоди, представник посилалась на відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження наведеного, і, як наслідок, їх недоведеність. Крім того, у судовому засіданні представник відповідача просила суд стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, у розмірі 5000 грн.. Представник третьої особи, у відкрите судове засідання, призначене на 25.03.2021 року не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, в якій розгляд справи поклав на розсуд суду. Заслухавши думку сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, від 27.07.2019 року, зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27.07.2019 року о 12 годині 20 хвилин на перехресті вулиць Рішельєвська/Базарна в місті Одесі за участі водія транспортного засобу BMW 318B2, номерний знак [NUMBER] - [PERSON] та водія транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] - [PERSON] (а. с. 12). Зі змісту зазначеного повідомлення вбачається, що транспортний засіб BMW 318B2, номерний знак [NUMBER] , застрахований ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (№ полісу АМ 9487959), а транспортний засіб Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , застрахований в ПАТ СК «ГАЛИЦЬКА». Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном(майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, від 27.07.2019 року, в графі «мої зауваження» учасники ДТП вказали наступне: - [PERSON] вказала, вона є винуватцем у даному ДТП; - [PERSON] вказав, що його транспортний засіб не на ходу. Зазначене, в ході судового розгляду сторонами не оспорювалося та не заперечувалося. Згідно Полісу № АМ/ 9487959, від 15.11.2018 року, [PERSON] (страхувальник) уклала договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого становить з 00 годин 00 хвилин 16.11.2018 року до 15.11.2019 року включно (а. с. 93). Також, відповідно до зазначеного Полісу забезпеченим автомобілем є BMW 318, тип В2, номерний знак [NUMBER] , 2006 року випуску, кузов № [NUMBER] . Крім того, згідно Полісу № АМ/ 9487959, від 15.11.2018 року, страхова сума на одного потерпілого складає за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн. (сто тисяч гривень), розмір франшизи - 2000,00 грн.. Відповідно до відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, від 10.01.2020 року № 31/15-08аз на адвокатський запит № 161, від 03.01.2020 року, транспортний засіб BMW 318B2, номерний знак [NUMBER] , 2006 року виготовлення, об`єм двигуна 1995 см. куд., на підставі довідки рахунок серії ЄГП № 571025, від 07.06.2007 року виданої фірмою Ємералд Моторс, ВМД № 100000011, від 11.04.2007 року виданий Київською митницею, зареєстрований на ім`я [PERSON] (а. с. 15). Також, згідно вказаної відповіді, 30.10.2018 року [PERSON] видано посвідчення водія, серії [NUMBER] , категорії «В» на право керування транспортними засобами (а. с. 15, з. б.). 29.07.2019 року [PERSON] було повідомлено НАСК «ОРАНТА» про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 24). Статтею 982 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. 29.07.2019 року [PERSON] було подано заяву про страхове відшкодування, в якій він просив відшкодувати завдану йому матеріальну шкоду, внаслідок пошкодження його транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] (а. с. 25). Супровідним листом НАСК «ОРАНТА» № 09-02-16/178, від 10.01.2020 року на адвокатський запит № 159, від 24.12.2019 року, адвокату Блоховського В.М. було направлено копії матеріалів справи № 19-15-11111 (а. с. 16 - 26). 13.09.2019 року ПАТ НАСК «ОРАНТА», в особі Начальника Управління врегулювання збитків [PERSON] , який діє на підставі Довіреності № 08-03-05/53-19, від 01.04.2019 року, було затверджено Страховий акт № ОЦВ-19-15-11111/1 (а. с. 17). За заявою [PERSON] , ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» було проведено автотоварознавче Дослідження № ВН 0756 НО - 1, за результатами якого складено висновок, що матеріальний збиток, визначений на підставі Протоколу огляду автомобіля (а. с. 26), завданий власникові КТЗ Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 20423,77 грн. (двадцять тисяч чотириста двадцять три гривні сімдесят сім копійок) (а. с. 18 - 23). У відповідності до розрахунку страхового відшкодування, від 12.09.2019 року, сума страхового відшкодування завданої матеріальної шкоди транспортному засобу Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням суми зменшення страхового відшкодування (франшизи) у (2000 грн.), визначена у розмірі 18423,77 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три гривні сімдесят сім копійок) (а. с. 17, з. б.) Відповідно до заяви [PERSON] про видачу готівки № 1, від 19.09.2019 року, останньому було виплачено суму грошового переказу за системою TELEGRAF від ПАТ НАСК ОРАНТА КИЇВ, на ім`я [PERSON] , у розмірі 18423,77 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три гривні сімдесят сім копійок) (а. с. 27). Згідно замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, СПД [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) було виконано ремонт транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , рік випуску 2008, пробіг 127758 км. (а. с. 28). Так, судом встановлено, що зазначене замовлення-наряд містить наступний перелік здійснених ремонтних робіт (операцій): «Диагностика подвески», «Замена амортизатора переднего левого», «Замена рычага нижнего лев», «Замена шаровой опоры левой», «Замена наконечн. рул. тяги лев.», «Замена подшипника пер лев ступ», «Замена поворотного кулака лев», «Регулир углов развал/схож», «Замена тормозного шланга», «Снятие/установка переднего бампера», «Ремонт бампера переднего», «Ремонт фары», «Снятие/установка фары левой», «Снятие/установка крыла левого», «Рихтовка передней панели», «Выставление зазоров», «Подбор краски», «Покраска бампера пер», «Покраска заднего крыла лев», «Разборка/сборка крыла переднего левого», «Снятие/установка подкрылка переднего левого», «Мойка автомобиля», а разом вартість зазначених ремонтних робіт (операцій) становить 16280,00 грн. (шістнадцять тисяч двісті вісімдесят гривень). Крім того, зі змісту замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, вбачається перелік найменування запчастин (матеріалів), зокрема: «Амортизатор», «Тяжка стабилизатора», «Опора амортизатора», «Пыльник амортизатора», «Шаровая опора», «Кулак поворотный, левый», «Рычаг подвески», «Пыльник рулевой рейки», «Наконечник рулевой тяги», «Рулевая тяга», «Подшипник передней ступицы», «Крыло», «Шланг тормозной», «Кронштейн», «крепёж закладная», «крепёж подкрыльника», «крепёж бампера», «Заклепка», «тормозная TOYOTA», а разом вартість зазначених запчастин (матеріалів) становить 27526,82 грн. (двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять шість гривень вісімдесят дві копійки). Отже, згідно вказаного замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, загальна вартість ремонтних робіт та запчастин складає 43806,82 грн. (сорок три тисячі вісімсот шість гривень вісімдесят дві копійки) (а. с. 28, з. б.). Відповідно до письмової розписки, від 30.08.2019 року (а. с. 29) [PERSON] сплатив вказану суму в повному обсязі. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснює діяльність щодо технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20) (а. с. 42 - 43). 23.10.2019 року [PERSON] було надіслано [PERSON] претензію в порядку досудового урегулювання спору, в якій він запропонував відшкодувати спричинену матеріальну шкоду у розмірі 23383,05 грн. у добровільному порядку (а. с. 31 - 32). Зазначену претензію [PERSON] було отримано особисто 28.10.2019 року, про що свідчить рукописний текст з її особистим підписом на поштовій накладній № 2094 (а. с. 33). У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Згідно ч. 2 вищезазначеної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. ПАТ «НАСК ОРАНТА» було сплачено [PERSON] страхову виплату, з урахуванням зносу транспортного засобу та зменшенням суми страхового відшкодування, у розмірі 18423,77 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять три гривні сімдесят сім копійок). Положеннями ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Зі змісту наведеного, вбачається, що розмір страхової виплати [PERSON] склав 18423,77 грн., але загальна сума відновлювальних робіт транспортного засобу разом із вартістю запчастин склала 43806,82 грн., що на 23383,05 грн. перевищує виплачену страховиком ПАТ «НАСК ОРАНТА» грошову компенсацію, з урахуванням суми зменшення страхового відшкодування у розмірі 2000,00 грн.. Як вже було зазначено, представник відповідача, у відзиві на позовну заяву висловив сумніви щодо дійсності замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, так як один із видів робіт - «Покраска заднего крыла лев» не стосується завданої [PERSON] шкоди, оскільки, місцем зіткнення транспортного засобу Toyota Corolla, номерний знак [NUMBER] , є передня ліва частина автомобіля. Проте, дослідивши та проаналізувавши зміст Протоколу(акту) огляду транспортного засобу [PERSON] від 01.08.2019 року та замовлення-наряд № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, суд вбачає очевидну технічну описку в документі стосовно пункту «Покраска заднего крыла лев». Так, у Протоколі(акті) огляду транспортного засобу [PERSON] від 01.08.2019 року, у п. 3 зазначено пошкодження: « Крыло переднее левое: глубокая деформация с полной потерей формы детали» (а. с. 26, з. б.). В тому ж Протоколі(акті) огляду в останньому рядку графи «Перелік пошкоджень» [PERSON] вказав, що «Востанавливались ремонтом до ДТП крыло переднее прав, дверь задняя боковая» (а. с. 26, з. б.). Зі змісту ремонтної калькуляції, проведеної в ході проведення автотоварознавчого дослідження в № В110 вбачається: «Крило П Л замінити (Бампер і фара Л демонт) ВКЛ: Бампер П Л, облицювання захисту крила, покажчик повороту крило і необхідні начіпні деталі зняти/встановити» (а. с. 22). Згідно п. 12 розділу «Запчастини (матеріали)» замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, для ремонту транспортного засобу було замовлено «Крыло» 1 шт., без уточнення щодо його місця розташування на автомобілі (а. с. 28). Разом з тим, іншої запчастини типу «Крило» замовлення-наряд № ЯВ-00003297 не містить. Отже, зі змісту наведеного, суд приходить до висновку, що необхідність у відновлювальному ремонті переднього лівого крила транспортного засобу підтверджується документально матеріалами справи, у зв`язку з чим, замовлення тільки однієї запчастини типу «Крило», без уточнення щодо місця розташування його на автомобілі, відповідно до замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, свідчить про очевидну технічну описку в документі стосовно пункту «Покраска заднего крыла лев», у зв`язку з чим, суд не може погодитися із вказаними доводами сторони відповідача та приймає пояснення сторони позивача, що «Покраска заднего крыла лев» є помилково зазначеним видом виконаної СПД [PERSON] роботи, та вказана операція мала на увазі фарбування саме переднього лівого крила, оскільки іншої виконаної роботи стосовно пошкодженого переднього лівого крила автомобіля в замовленні-наряді № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, не вказано. Крім того, стосовно тверджень сторони відповідача, що страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед позивачем, позивач погодився із розміром такого відшкодування, у зв`язку з чим покладання на [PERSON] обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 29, пункту 32.7 статті 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092), а тому, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах №№ 910/3650/16, 910/32969/15, у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі № 910/5001/17. Тобто, фізичний знос транспортного засобу є категорією, яка не підлягає відшкодуванню страховиком. Крім того, посилання представника відповідача на те, що замовлення-наряд № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, не відповідає вимогам первинного бухгалтерського документу, не фіксує факт господарської операції, а також не відповідає за своїм змістом документу, форма якого затверджена Наказом Міністерства інфраструктури України № 615, розцінюється судом як обраний стороною позивача спосіб судового захисту, але не може бути взятий судом до уваги. Так, відповідно до п. 3 Розділу ІІІ Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобі, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 615, послуги з технічного обслуговування і ремонту КТЗ чи його складових частин (систем) надаються замовникові на підставі договору про технічне обслуговування і ремонт КТЗ, що укладається відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо). З огляду на вказане, суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. З матеріалів справи вбачається, що замовник - [PERSON] та виконавець СПД [PERSON] дійшли всіх істотних умов договору (замовлення-наряд № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року), останнім було виконано роботи в повному обсязі, а замовником сплачено грошові кошти в узгодженому сторонами розмірі, що підтверджується розпискою, складеною СПД [PERSON] (а. с. 29). Тобто, позиція сторони відповідача стосовно неналежності та недопустимості, як доказу, замовлення-наряду № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року, спростовується матеріалами справи. У відповідності до ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ч. 3 ст. 13 ЦПК України, вбачається, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на: результати проведеного ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» автотоварознавчого Дослідження № ВН 0756 НО - 1; замовлення-наряд № ЯВ-00003297, від 05.08.2019 року. В свою чергу, сторона відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог, вказуючи на недопустимість доказів, на які посилається позивач, доказів, які б мали суттєве значення для вирішення справи не надала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на зазначене, в силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд при ухваленні рішення враховує, досліджує та надає правову оцінку тим доказам, які містяться в матеріалах справи. Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача - на користь позивача суми матеріальної шкоди, у розмірі 23383,05 грн. (двадцять три тисячі триста вісімдесят три гривні п`ять копійок). Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача моральної шкоди на його користь, суд зазначає наступне. Позивач вказує, що внаслідок ДТП, окрім матеріальної шкоди, [PERSON] отримав зазнав значних немайнових втрат, які негативно позначилися на його житті та житті його сім`ї. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду N 5 ( v0005700-01 ) від 25.05.2001 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, позивач вказує, що завдана йому моральна шкода, яку він оцінює у 5000 (п`ять тисяч) гривень, виразилася в пережитому ним при ДТП і в її результаті емоційному стресі, у суттєвому погіршенні стану автомобіля, що більше місяця виключало можливість його використання за призначенням та змушувало його користуватися послугами таксі. Крім того, позивач стверджує, що його професійна діяльність пов`язана з постійним перевезенням комп`ютерної та організаційної техніки. Проте, суд не може прийняти вказані доводи позивача, оскільки вони, також, не мають правового підґрунтя та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Окрім того, не заслуговують на увагу суду твердження, стосовно зірваних внаслідок ДТП планів щодо відпочинку родини позивача, так як вони, також не підтверджені жодними письмовими доказами чи показаннями свідків. Поняття моральної (немайнової) шкоди та порядок її відшкодування визначаються статтею 23 Цивільного кодексу України. Згідно вказаної норми, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно методичних рекомендацій «Відшкодування моральної шкоди», надісланих листом Міністерства юстиції від 13.05.2004 №35-13/797 (в редакції від 20.09.2013), в п.6.4 вказано, що будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У зв`язку з наведеним вище, проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., у зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували вказані вимоги. Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача понесених ним судових витрат, суд зазначає наступне. Так, разом з поданням позову було надано попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс, або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в якому вказувалося, що судові витрати по справі складаються з: судового збору за вимогу про стягнення матеріальної шкоди - 840,80 грн.; судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди - 840,80 грн.; витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката - 3000,00 грн.. Відповідно до частин 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час подання позовної заяви до суду, було сплачено судовий збір: по-перше, за вимогу про стягнення матеріальної шкоди - у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією про оплату № 44000924, від 03.02.2020 року (а. с. 10), по-друге, за вимогу про стягнення моральної шкоди - у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією про оплату № 44001060, від 03.02.2020 року (а. с. 11). Враховуючи задоволення судом в повному обсязі вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди, судовий збір за дану вимогу, у розмірі 840,80 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно сплаченого позивачем судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про відмову у її задоволенні, а тому судовий збір за дану вимогу у розмірі 840,80 грн. на користь позивача відшкодуванню не підлягає. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На думку суду, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених ним на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн., відповідає критеріям, визначених у статті 137 ЦПК України. Так, позовна заява надійшла до суду 05.02.2020 року, тобто з часу надходження до часу ухвалення рішення суду пройшло більш ніж один рік і один місяць. Також, суд зазначає, що судові засідання по справі неодноразово відкладалися за заявами сторони відповідача з різних підстав, зокрема, від: 08.04.2020 року, 10.06.2020 року, 22.10.2020 року, 27.01.2021 року, 11.02.2021 року. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 79, від 20.12.2019 року, [PERSON] було сплачено грошові кошти у сумі 3000,00 грн. на підставі угоди № 79, від 20.12.2019 року про надання правової допомоги (а. с. 36) Дослідивши обсяг робіт, наданих адвокатом Калашніковою Т.В. позивачу [PERSON] під час розгляду даної цивільної справи, відповідно до акту приймання-передачі від 03.02.2020 року (а. с. 37), а також, враховуючи довготривалий розгляд справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.. Разом з тим, вимога представника відповідача про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджена жодними доказами, як того вимагають норми статті 137 ЦПК України, зоврема: матеріали справи не містять детального опису виконаних робіт та здійснених ним витрат необхідних для надання правничої допомоги. Також, до матеріалів справи не долучено квитанції до прибуткового касового ордеру, чи інших належних доказів на підтвердження дійсної сплати відповідачем витрат на правничу допомогу. Відтак, суд позбавлений можливості належним чином оцінити роботу, виконану адвокатом, та перевірити сплату таких робіт, а тому приходить до висновку, щовимога представника відповідача задоволенню не підлягає.

Outcome: partial