Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До суду звернувся позивач, з позовом про визначення місця проживання дитини до відповідача, посилаючись на наступне: з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2006 року по 04.08.2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. Після розлучення дитина проживає разом з матірю у м. Кривому Розі, але у 2012 році колишня дружина поїхала до Росії на заробітки, а донька стала проживати разом з позивачем. З 19.12.2014р. по 16.03.2015р. і з 04.04.2015р. по 30.04.2015р., позивач, який є військовослужбовцем, брав участь в антитерористичній операції, а дитина знаходилася з тіткою, так як відповідач у цей час була в Росії. Повернувшись з АТО, дитиною займався виключно позивач, на сьогоднішній день дитина проживає разом з позивачем, пішла у школу в другий клас з українською мовою викладання. Відповідач постійно говорить про те, що забере дитину до себе у Росію, але вона не має там житла, має тимчасову роботу. Позивач вважає, що проживання дитини спільно з ним є більш доцільним, і не нанесе дитині такої психологічної травми, як проживання в іншій країні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Крім того позивач пояснив що, він у квартирі, де створені всі умови для проживання та навчання дитини. Для доньки облаштовано окрему кімнату, в якій є письмовий стіл, куточок для зайнять, для дитини придбаний компьютер, все інше, що необхідно дитині для нормального розвитку. Представник відповідача позовні вимоги визнала, не заперечує проти того, щоб дитина поживала з позивачем, вважає, що він має більше можливостей для виховання дитини, дитина буди проживати у звичній для неї обстановці. Представники третіх осіб, будучи повідомленими належним чином в судове засідання не зявились. Вислухавши осіб, що приймали участь у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2006 року по 04.08.2010 року. Від шлюбу малолітню доньку [PERSON] [INFO]. На даний час між сторонами виник спір з приводу визначення місця проживання неповнолітньої дитини. Відповідно до п. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров»я, в якому вона проживає. Відповідно до п.1 ст.. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди з приводу того, з ким з них буде проживати малолітня дитина, спір між ними вирішується органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Cудом встановлено, що на час розгляду справи дитині сторін виповнилось вісім років. З наданих суду позивачем доказів встановлено, що позивач працює та отримує заробітну плату, розмір якої за останні шість місяців складає 23 962 грн., що підтверджується довідкою про доходи. За місцем роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості: малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю. Оцінюючи надані сторонами докази по справі, виходячи з пояснень сторін та з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, військове містечко-35[ADDRESS]. Так як дитина в даний час проживає з батьком, яким створені необхідні умови для розвитку та виховання дитини. Вік дитини на думку суду дозволяє спільне проживання з батьком, так як такому віці дитина вже не потребує постійного нагляду матері. Крім того судом встановлено, що мати дитини на даний час проживає в Росії, не має постійного житла та роботи. На думку суду проживання дитини разом з батьком є більш доцільним та відповідатиме інтересам дитини, чим проживання її з матірю. Суд вважає, що при налагоджені свого побуту та матеріального стану, зміні ставлення до виховання дитини, налагодження стосунківз дочкою, відповідачка має право ставити питання про повернення їй дитини. На основі ст.160, 161 СК України,

Outcome: approved