Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, що діє в інтересах малолітніх [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2008 року народження з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Слов'янський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Слов'янської міської ради та з урахуванням уточнених позовних вимог просив відібрати без позбавлення батьківських прав у відповідачів дітей. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] (у 2012 році змінила ім'я на «[PERSON]») є батьками [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2008 року народження. Діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, які опинились у складних життєвих обставинах на підставі повідомлення адміністрації ЗОШ Ι-ΙΙΙ ступенів № 9 від 04.10.2016 року № 159, так як батьки [PERSON] та [PERSON] не виконують своїх батьківських обов'язків. Протягом тривалого часу умови проживання сім'ї незадовільні, низький рівень життя: у будинку відсутні меблі; відсутні навіть спальні ліжка, діти сплять на підлозі; як самі діти так і їх одяг брудні; продуктів харчування недостатньо для повноцінного росту та розвитку дітей; умови для виховання дітей не створені, діти не мають елементарних гігієнічних навичок; батьки дітей не забезпечують повноцінним лікуванням; поведінка батьків агресивна. Діти належним чином не відвідують навчальний заклад. Родина потребує постійного контролю, стосунки в родині напружені. [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють. Згідно з рішенням ПМПК діти повинні навчатися за індивідуально за допоміжною програмою. В період з 19.09.2016 року по 03.10.2016 року діти відвідали школу лише двічі, були присутні не на всіх уроках, оскільки батьки самовільно забирають дітей, не пояснюючи нічого вчителю. Батьки категорично відмовляються від навчання дітей, не дозволяють їм відвідувати уроки, тим самим порушуючи їх право на освіту, при цьому ведуть себе агресивно, використовують ненормативну лексику в присутності дітей, які потім використовують ненормативну лексику в адресу учителів, адміністрації школи. Пропуски занять своїх дітей батьки [PERSON] та [PERSON] пояснюють відсутністю одягу та взуття у дітей, небажання навчатись у призначених вчителів. Діти за весь період навчання жодного разу не були підготовлені до школи, усіма канцелярськими товарами їх забезпечував педагогічний колектив ЗОШ Ι-ΙΙΙ ступенів № 9, де вони і навчаються. Відповідно до доповідних записок вчителів ЗОШ Ι-ΙΙΙ № 9, які займались навчанням дітей сім'ї [PERSON], батьки приводили дітей на навчання у антисанітарному стані, з брудними руками, ногами і в дуже брудному одязі, під час занять заважали повноцінно проводити урок, відкривали двері та коментували голосно все почуте вживаючи ненормативну лексику. Також, на урок до класу увірвався батько [PERSON] та почав сварити дітей за те, що вони не могли відповісти на запитання вчителя. З питання подальшого навчання дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в школі було проведено позачергове засідання шкільної ради профілактики від 26.10.2016 року, рада ухвалила, що у випадку, коли батьки не дослухаються до вимог адміністрації школи і не повернуть дітей до навчання, адміністрація школи буде звертатись до служби у справах дітей та відділу поліції ГУНП України в Донецькій області. Згідно педагогічної характеристики учнів 4-А класу [PERSON] з 01.11.2012 року навчається у ЗОШ № 9 (у 20012-2013 роках залишався на другий рік у 1 класі). Програмний матеріал 1 класу засвоїв на низькому рівні. За час навчання у 2015-2016 роках учнем 3-А класу [PERSON] навчальна програма допоміжної школи засвоєна не була. Мова нечітка, збіднена, аграматична, увага не стійка, пам'ять не довготривала, логічне мислення не розвинене. Згідно педагогічних характеристик на учнів 1-А класу [PERSON] та [PERSON], програмний матеріал загальноосвітньої школи засвоїли на низькому рівні. Мають суттєві мовленеві дефекти, обмежений словниковий запас, не вимовляють окремі звуки, темп мовлення прискорений, мова малозрозуміла для оточуючих, низький рівень засвоєння понять. Для допомоги та виховання дітей сім'ї [PERSON] було запропоновано віддати дітей на навчання у Слов'янську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 41 Донецької обласної ради. Мати, [PERSON] звернулася до даного закладу, внаслідок чого їй було видано відповідну довідку. Однак, діти не зараховані до інтернату, так як немає пакету документів для отримання путівки для зарахування. На даний час діти не навчаються. Згідно подання Слов'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 41до Служби у справах дітей, адміністрацію закладу просила притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 184 КУпАП. Спеціалістами Служби у справах дітей з батьками було проведено профілактичну бесіду про наслідки невиконання батьківських обов'язків щодо дітей. Згідно повідомлення Слов'янського відділу поліції працівники ювенальної превенції просять вирішити питання про доцільності перебування дітей за адресою проживання, оскільки відсутні будь-які умови для проживання. Служба у справах дітей Слов'янської міської ради звернулася до Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з листом щодо взяття під соціальний супровід сім'ю [PERSON]. Згідно відповіді від 22.12.2016 року спеціалістами Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було відвідано адресу: [ADDRESS], за наслідками якого було встановлено, що родина проживає в незадовільних умовах та їй запропоновано соціальний супровід. З огляду на всі перелічені обставини, з метою необхідності вирішення питання подальшої долі дітей просять суд відібрати без позбавлення батьківських прав у [PERSON], [PERSON] їх малолітніх дітей: [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2008 року народження. Представник позивача Шевченко М.В. у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у удове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать судові повістки з особистим ї підписом (а.с.48, 50-51). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Слов'янської міської ради у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до наданих свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6-8), їх батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON], відповідно до свідоцтва про зміну імені 07 квітня 2012 року, змінила власне ім'я з «[PERSON]» на [PERSON] (а.с.12). Відповідно до наказів Служби у справах дітей Слов'янської міської ради від 04 листопада 2016 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] взято на облік як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.13-15). Відповідно до актів обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS], від 18 жовтня 2016 року; 21 листопада 2016 року та 2 грудня 2016 року (а.с.17-19), умов для виховання та розвитку дітей не створено. У дітей відсутні ліжка, постільна білизна, відсутні шафа для одягу, письмовий стіл. Всі кімнати загружені одягом секонд-хенду. На підлозі спить вся родина. Батьки інваліди з психічним захворюванням. Стосунки напружені, конфліктні. Батьки не забезпечують належного утримання, виховання та розвитку дітей. Продукти харчування в невеликій кількості. Медичне лікування не забезпечується. Поведінка батьків агресивна. Батькам було надано строк для усунення вказаних недоліків та попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Родина під соціальним наглядом. Відповідно до листа Слов'янської загальноосвітньої шкоди ЗОШ Ι-ΙΙΙ ступенів № 9, директор школи звернувся до Служби у справах дітей Слов'янської міської ради з проханням надання допомоги в проведенні роз'яснювальної роботи з родиною [PERSON] і сприяти вирішенню питання подальшого навчання дітей у школі (а.с.21). Відповідно до доповідних записок вчителів ЗОШ Ι-ΙΙΙ № 9, які займались навчанням дітей сім'ї [PERSON], батьки приводили дітей на навчання у антисанітарному стані, з брудними руками, ногами і в дуже брудному одязі, під час занять заважали повноцінно проводити урок, відкривали двері та коментували голосно все почуте вживаючи ненормативну лексику. Також, на урок до класу увірвався батько [PERSON] та почав сварити дітей за те, що вони не могли відповісти на запитання вчителя (а.с.21-23). Відповідно до протоколу позачергового засідання шкільної ради профілактики від 26 жовтня 2016 року рада ухвалила, що у випадку, коли батьки не дослухаються до вимог адміністрації школи і не повернуть дітей до навчання, адміністрація школи буде звертатись до служби у справах дітей та відділу поліції ГУНП України в Донецькій області (а.с.24). За час навчання у 2015-2016 роках учнем 3-А класу [PERSON] навчальна програма допоміжної школи засвоєна не була. Мова нечітка, збіднена, аграматична, увага не стійка, пам'ять не довготривала, логічне мислення не розвинене (а.с.25). Згідно педагогічних характеристик на учнів 1-А класу [PERSON] та [PERSON], програмний матеріал загальноосвітньої школи засвоїли на низькому рівні. Мають суттєві мовленеві дефекти, обмежений словниковий запас, не вимовляють окремі звуки, темп мовлення прискорений, мова малозрозуміла для оточуючих, низький рівень засвоєння понять (а.с.26-27). Відповідно до листів - попереджень відділу у справах дітей Слов'янської міської ради від 20 жовтня 2016 року з [PERSON] та [PERSON] було проведено профілактичну бесіду про відповідальність за виховання, та розвиток своїх дітей та попереджено про відповідальність, передбачену ст. 184 КУпАП, ст. ст. 10, 12, 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 166 КК України (а.с.3-31). Для допомоги та виховання дітей сім'ї [PERSON] було запропоновано віддати дітей на навчання у Слов'янську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 41 Донецької обласної ради. Мати, [PERSON] звернулася до даного закладу, внаслідок чого їй було видано відповідну довідку. Однак, діти не зараховані до інтернату, так як немає пакету документів для отримання путівки для зарахування. На даний час діти не навчаються. Згідно подання Слов'янської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 41 до Служби у справах дітей, адміністрацію закладу просила притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 184 КУпАП. Спеціалістами Служби у справах дітей з батьками було проведено профілактичну бесіду про наслідки невиконання батьківських обов'язків щодо дітей (а.с.28). Згідно повідомлення Слов'янського відділу поліції працівники ювенальної превенції просять вирішити питання про доцільності перебування дітей за адресою проживання, оскільки відсутні будь-які умови для проживання (а.с.29). Будь-яких відомостей про притягнення [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП суду не надано. Служба у справах дітей Слов'янської міської ради звернулася до Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з листом щодо взяття під соціальний супровід сім'ю [PERSON] (а.с.32). Згідно відповіді від 22.12.2016 року спеціалістами Слов'янського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було відвідано адресу: [ADDRESS], за наслідками якого було встановлено, що родина проживає в незадовільних умовах та їй запропоновано соціальний супровід (а.с.34). Згідно висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про доцільність відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав від 02 березня 2017 року (а.с.35-36), [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2004 року. Протягом тривалого часу у мови проживання сім'ї незадовільні, низький рівень життя. Умови для виховання дітей не створені, відсутні спальні ліжка, меблі, діти сплять на підлозі. Як самі діти так і їх одяг брудні. Діти не мають елементарних гігієнічних навичок. Батьки дітей не забезпечують повноцінним харчуванням, лікуванням. У родині продуктів харчування недостатньо для повноцінного росту та розвитку дітей. Поведінка батьків агресивна. Діти належним чином не відвідують навчальний заклад. Родина потребує постійного контролю. Стосунки в родині напружені. З метою захисту прав дітей, а також згідно рішення комісії з питань захисту дитини від 22.02.2016 рок, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що у батьків [PERSON] та [PERSON], доцільно відібрати дітей: [PERSON], 2005 року народження, [PERSON], 2007 року народження та [PERSON], 2008 року народження, без позбавлення їх батьківських прав. Відповідно приписів ст. 180 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу (ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва), а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагає від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (див., рішення у справі Йохансен, зазначено вище, п. 78; рішення у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France), заява № 35991/04, п. 79, від 10 січня 2008 року; та у справі Р. і Х., зазначено вище, п.п. 73 та 81). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: ??по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв'язки дитини з її сім'єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім'я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв'язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім'ю [рішення у справі «Гнахорe проти Франції» (Gnahore v. France), заява № 40031/98, п. 59, ЄCПЛ 2000 IX]. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров'ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄCПЛ 2000-VIII та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року).» У цьому контексті недостатньо встановити, що дитину може бути поміщено у краще середовище для її виховання (див., рішення у справі К. і Т., зазначено вище, п. 173). Не може також бути виправданим захід, що роз'єднує сімейні зв'язки, самим лише посиланням на ненадійний стан батьків, що може бути вирішено за допомогою менш радикальних засобів, такими як цільова матеріальна допомога та соціальна підтримка, а не шляхом розлучення сім'ї (див., наприклад, рішення у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 50, від 18 грудня 2008 року). Встановлення опіки над дитиною, або передача її до виховного закладу, як правило, має бути тимчасовим заходом, який має бути припинено, як тільки дозволять обставини. Тому відібрання дитини не може бути виправдано без попереднього розгляду можливих варіантів (див., рішення у справі К. і Т., зазначено вище, п. 166, та у справі Кутцнер, згадане вище, п. 67) та має бути оцінено в контексті позитивного обов'язку держави докладати серйозні та тривалі зусилля для сприяння воз'єднанню дітей з їх біологічними батьками, та до цього часу уможливлювати регулярне спілкування між ними (див., з відповідними змінами, рішення у справі Кутцнер, згадане вище, п.п. 76-77, та у справі К. і Т., зазначено вище, п. 179). Що стосується процесу прийняття рішень, враховуючи конкретні обставини справи та важливий характер рішень, які мають бути прийняті, має бути визначено, чи було залучено батьків до процесу прийняття рішень в цілому для належного виконання зобов'язання щодо захисту їх інтересів та чи могли батьки повністю представити їх справу (див., рішення у справі Р. і Х., згадане вище, п. 75). Таким чином, Суд має встановити, чи проведене всебічне дослідження сімейної ситуації та цілого ряду факторів - зокрема, фактичного, емоційного, психологічного, матеріального та медичного характеру, - та пропорційно і обґрунтовано оцінити відповідні інтереси кожної особи, незмінно враховуючи яке рішення може бути найкращим для дитини. На практиці може існувати частковий збіг у зв'язку із необхідністю наявності відповідних та достатніх підстав для виправдання заходу щодо піклування про дитину. Як встановлено судом дійсно, протягом тривалого часу умови проживання сім'ї незадовільні, низький рівень життя. Умови для виховання дітей не створені, відсутні спальні ліжка, меблі, діти сплять на підлозі. Як самі діти так і їх одяг брудні. Діти не мають елементарних гігієнічних навичок. Батьки дітей не забезпечують повноцінним харчуванням, лікуванням. У родині продуктів харчування недостатньо для повноцінного росту та розвитку дітей. Поведінка батьків агресивна. Діти належним чином не відвідують навчальний заклад. Суд також приймає до уваги, що [PERSON] є інвалідом 2 гр. б/с дитинства перебуває на обліку у КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янськ» [PERSON] на теперішній час на обліку у лікаря-психіатра не перебуває. Слов'янська міська рада не здійснила жодної змістовної або професійної оцінки ситуації в цілому або інтересів сторін, встановивши замість цього нездатність відповідачів піклуватися про їх дітей. Наприклад, рада навіть не перевірила, чи користуються відповідачі сторонньою допомогою при веденні домашнього господарства, враховуючи те, що [PERSON] є інвалідом 2 групи б/с дитинства.. Жодної незалежної оцінки їх здатності піклуватися про їх дітей не було здійснено та можливість надання допомоги або підтримки навіть не розглядалась. Суд зазначає, що хоча зазначений захід, який просить вжити орган опіки та піклування, а саме відібрання дітей без позбавлення батьків батьківських прав не спричинить постійного розриву сімейних зв'язків та у відповідачів офіційно залишиться право на доступ до дітей та на участь у її вихованні, органи влади не доклали жодних зусиль, щоб допомогти відповідачам у здійсненні їх батьківських прав, а відтак відповідні правові гарантії відповідачів може бути порушено. З огляду на вищенаведені міркування суд вважає, що зазначене втручання було б здійснено не на основі всебічної та професійної оцінки повної сімейної ситуації та тих факторів, що стосуються інтересів заявника, а лише поверхнево, вирішуючи одразу питання про відібрання дітей. Окрім того, дитина, яка досягла 10 років має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосу\-ються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її ви\-ховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Диспозицією статті 170 СК України прописано, що у разі відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Думка дітей [PERSON], 2005 року народження та [PERSON], 2007 року народження встановлена не була. Органом опіки та піклування не було встановлено навіть чи є у дітей близькі родичі, баба, дід, з якими вони могли б проживати до усунення негативним умов у сім'ї. Більш того, враховуючи положення частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини, частини 7 ст. 7 Сімейного кодексу при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При вирішенні питання про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав необхідно вирішити питання про їх передачу до закладу виховання. З цього приводу позивач питання не підіймав, більш того, при залишенні позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви суд звертав увагу позивача про необхідність зазначення розміру аліментів, необхідних до стягнення на утримання дітей та їх особові рахунки, відкриті у Державному Ощадному Банку України, для перерахування коштів на утримання дітей, оскільки, у разі відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав суд повинен вирішити питання щодо їх подальшого влаштування та адресного стягнення аліментів. Однак, позивач після усунення недоліків позовної заяви взагалі вилучив із своїх позовних вимог питання про стягнення аліментів на утримання дітей (позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-17297св16). З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вбачає собою порушення прав дітей на належний захист життя, а позовні вимоги заявлені передчасно. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed