Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

До Недригайлівського районного суду надійшла позовна заява прокурора Недригайлівського району в інтересах держави в особі фінансового управління Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, в якій просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь фінансового управління Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області 5311,90 грн. понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. В судовому засіданні прокурор підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник фінансового управління Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав повністю (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.14-15). При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми, суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч.1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Суд заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ухвалою Недригайлівського районного суду Сумської області від 16 липня 2015 року [PERSON], відповідача по справі, звільнено на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК України, у зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження закрито. Цивільний позов прокурора даною ухвалою залишено без розгляду. Ухвала суду ніким не оскаржена та набрала законної сили. Як вбачається з матеріалів справи потерпілий [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував з 08 по 29 квітня 2015 року на стаціонарному лікуванні в Недригайлівській ЦРЛ, витрати за яке поніс місцевий бюджет в особі закладу охорони здоровя в розмірі 5311,90 грн. (а.с.6). Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 року №545 (надалі Порядок). Оскільки закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст.46 КК України (звільнення від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням винного з потерпілим), є закриттям з нереабілітуючих обставин, відповідач відповідно до вимог закону повинен відшкодувати державі усі витрати на стаціонарне лікування потерпілого у закладі охорони здоровя. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. В силу ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 487,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved