Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 05.03.2008 року з [PERSON] було укладено кредитний договір про надання кредиту на суму 2 550 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти. Проте, всупереч умовам договору, відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаними кредитним договором не виконав, а тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 23.09.2019 року у розмірі 97 946 грн. 25 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов кредитної спілки «Перше Кредитне Товариство» підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 05.03.2008 року між кредитною спілкою «Перше Кредитне Товариство» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ДП-3/0056/08/421#, згідно з яким останньому було надано кредит у сумі 2 550 грн. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору відповідач зобов`язався повертати кредит протягом 36 календарних місяців з моменту отримання (тобто до 05.03.2011 року) та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів. За прострочення повернення кредитних коштів, п. 9.4. кредитного договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 відсоток від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Проте, відповідач [PERSON] зобов`язання належним чином не виконав, у наслідок чого станом на 23.09.2019 року утворилась заборгованість у сумі 97 946, 25 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 306, 51 грн.; із заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 12 706, 19 грн.; із заборгованості по пені за прострочення платежів у сумі 82 933, 55 грн. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також відсутність спростування заявлених вимог зі сторони відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач порушив умови договору, що призвело до виникнення заборгованості станом на 23.09.2019 року у розмірі 97 946 грн. 25 коп., яка підлягає солідарному стягнення з відповідачів. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при звернення до суду з даним позовом, покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved