Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

Донецький юридичний інститут МВС України у поданій ним 01.09.2020 до суду позовній заяві просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за навчання у сумі 17170,00 грн; 3 % річних - 1547,44 грн, інфляційних втрат - 3461,47 грн, пославшись на таке: 22 серпня 2016 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 139 о/с «Про зарахування на навчання» [PERSON] було зараховано на перший курс денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 «Право». Відповідно до ст.73 Закону України «Про вищу освіту» між сторонами було укладено договір №03/16 КР про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою. За цим договором Донецький юридичний інститут МВС України взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача здійснити надання одержувачу освітньої послуги, а саме: навчання на денній формі на протязі одного року та шести місяців для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 «Право», обсяг навчального навантаження в кредитах Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи не менше 90 кредитів; видати Відповідачу документ про вищу освіту (науковий ступінь) державного зразка (якщо відповідно до законодавства за освітньою (науковою) програмою передбачено видачу такого документу) за умови виконання Відповідачем навчального навантаження в обсязі, необхідному для здобуття певного рівня вищої освіти, а Відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та в строки, встановлені пунктом 10 договору №03/16 КР, та дотримуватися обов`язків, передбачених законодавством, Статутом та правилами внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти (п.6 Договору). Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання складала 25755,00 грн. Вартість оплати за рік навчання складала 17170,00 грн. За 2016-2017 навчальний рік (з 01.09.2016 по 30.06.2017) інститутом було нараховано плату за навчання у сумі 17170,00 грн, яку Відповідачем сплачено не було. Протягом 2016-2017 навчального року Відповідачу інститутом були надані освітні послуги в повному обсязі. У першому семестрі 2016-2017 навчального року [PERSON] виконав навчальний план та успішно здав екзаменаційну сесію. В другому семестрі 2016-2017 навчального року [PERSON] навчальний план виконав частково, тому був не допущенний до відповідних заліків та екзамену. Загальний борг за отримані освітні послуги складає 17170,00 грн. 31 серпня 2017 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 201 о/с [PERSON] відраховано з Інституту за невиконання навчального плану і навчальних програм та порушення умов договору про навчання. На день відрахування Відповідача сума заборгованості з оплати за навчання складала 17170,00 грн. Позивач намагався врегулювати спір у досудовому порядку шляхом направлення Відповідачу листа від 23.06.2020 №15/2651 про необхідність здійснення оплати. Але у зв`язку з тим, що поштова адреса Відповідача розташована на тимчасово окупованій території України, здійснити таке відправлення виявилося неможливим. На день подання позову Відповідачем погашення боргу не було. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п.4.3 Договору про надання освітніх послуг Замовник зобов`язаний вносити плату за освітню послугу у десятиденний термін з початку кожного семестру. І семестр навчального року починається з першого вересня, тобто оплата за послуги має бути здійснена по 10 вересня та II семестр, відповідно - до 10 лютого включно, а у випадку несвоєчасної сплати за договором надання освітніх послуг настає відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань згідно з чинним законодавством (п.5.1 Договору). За змістом ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності Замовника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат Виконавця від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від Замовника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати Виконавцеві. Загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми становить: сума боргу + сума трьох процентів річних від простроченої суми + сума інфляційних витрат - 22178,91 грн = 17170,00 грн. + 1547,44 грн. + 3461,47 грн. Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін (а.с.30). Представник позивача\~- Донецького\~юридичного інституту\~МВС України у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.34). Відповідач, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином (а.с.32), у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. З`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов таких висновків: Судом встановлено, що 22 серпня 2016 року наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 139 о/с «Про зарахування на навчання» [PERSON] було зараховано з 25.08.2016 студентом першого курсу денної форми навчання за спеціальністю (спеціалізаціями) за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб згідно з додатком (витяг на а.с.9,10). Відповідно до ст.73 Закону України «Про вищу освіту» між [PERSON] та Донецьким юридичним інститутом МВС України було укладено договір №03/16 КР про надання освітніх послуг, за умовами якого: позивач взяв на себе зобов`язання, зокрема за рахунок коштів відповідача здійснити його навчання на денній формі на протязі одного року та шести місяців для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «магістр» за спеціальністю 081 «Право», обсяг навчального навантаження в кредитах Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи не менше 90 кредитів; а відповідач - своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та в порядку, встановлених пунктом 10 договору №03/16 КР (копія на а.с.7-8). Згідно з довідкою Донецького юридичного інституту МВС України від 24.06.2020 за №12/1836 вартість оплати за надання освітніх послуг за рік навчання відповідача складає 17170,00 грн, що за 2016-2017 навчальний рік не сплачено. Протягом цього року [PERSON] отримував освітні послуги, у першому семестрі повністю склав екзаменаційну сесію, в другому семестрі екзаменаційну сесію склав не повністю (а.с.11). Наказом Донецького юридичного інституту МВС України № 201 о/с від 31 серпня 2017 року [PERSON] відраховано з інституту за невиконання навчального плану та порушення умов Договору (а.с.13). За довідкою №3 від 25.06.2020 нараховану плату за навчання у сумі 17170,00 грн станом на 25.06.2020 відповідачем погашено не було (а.с.14). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.2 ст.903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦПК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком позивача (а.с.4-5), не спростованим відповідачем, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми становить 22178,91 грн = 17170,00 грн + 1547,44 грн + 3461,47 грн. З огляду на викладене, суд дістає висновку, що вимоги позивача є обґрунтованим, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2102,00 грн.

Outcome: approved