Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське», та просив суд зобов'язати відповідача виключити із суми заборгованості за житлово-комунальні послуги щодо належної йому квартири заборгованість попереднього власника, яка виникла у період з 13.03.2001 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. За попереднім власником рахується заборгованість за житлово-комунальні послуги, яку він частково сплатив, як це передбачено договором купівлі-продажу. [PERSON] вважає дії відповідача щодо несписання заборгованості попереднього власника квартири таким, що не відповідає вимогам закону. [PERSON] та його представника [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Калайко Р.О. проти позову заперечував з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.06.2002 року [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] у Кредитної спілки «Оберіг» (а.с. 8). Отже, [PERSON] є власником, квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг. Особовий рахунок [NUMBER] відкритий на вказану квартиру на ім'я позивача. З липня 2000 року за особовим рахунком [NUMBER] обліковується заборгованість в розмірі 1 574 грн. 95 коп. Відповідно до п. 4 договору купівлі-продажу від 26.06.2002 року [PERSON] зобов'язався сплатити заборгованість за комунальні послуги КС «Оберіг» за період з 13.03.2001 року по 01.07.2002 року. Відповідно до квитанції від 03.10.2017 року (особовий рахунок [NUMBER]) позивач сплатив заборгованість, що визначена за домовленістю сторін, у сумі 314 грн. 88 коп., а саме за період з березня 2001 року по червень 2002 року (а.с. 10). При зверненні 14.08.2017 року до Комунального госпрозрахункового житлово-експлуатаційного підприємства «Автозаводське» із заявою про списання залишку заборгованості, що рахувалася за попереднім власником КС «Оберіг», листом № 01-07/736 від 31.08.2017 року йому було відмовлено, та повідомлено про оплату залишку боргу або укладення договору реструктуризації. Наявна заборгованість попереднього власника за житлово-комунальні послуги порушує права власника, оскільки він не має можливості отримати субсидію. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. П. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має правона неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об'єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. П. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець комунальної послуги зобов'язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved