Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання обов`язку утримання неповнолітньої дитини припиненим. Згідно заявлених вимог, позивач просить суд: визнати обов`язок [PERSON] по утриманню неповнолітньої дитини [PERSON] (у виконавчому листі зазначеної як [PERSON] ), [INFO] , таким що припинено; звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по стягненню аліментів по утриманню неповнолітньої дитини [PERSON] (у виконавчому листі зазначеної як [PERSON] ), [INFO] , яка виникла починаючи з 03 січня 2020 року, повернувши виконавчий лист по справі №2604/22955/12 по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (у виконавчому листі зазначеної як [PERSON] ), [INFO] . Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2011 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року. Від шлюбу народилась дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2012 року, на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2012 року, з позивача стягуються на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 11 липня 2015 рок відповідач уклала шлюб з [PERSON] . В подальшому на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 23 травня 2019 року позивача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 03 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 03 січня 2020 року, усиновлено [PERSON] неповнолітню дитину [PERSON] , змінено прізвище усиновленої дитини на [PERSON] , а по-батькові на [PERSON] , у книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану батьком дитини записано [PERSON] . Позивач зазначає, що оскільки з 03 січня 2020 року батьком дитини є [PERSON] , тобто сімейний стан особи, яка сплачує аліменти та особи, яка їх одержує, змінився, обов`язок позивача по утриманню дитини [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , припинено. Припинення обов`язку позивача по утриманню дитини є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла з 03 січня 2020 року та повернення без виконання виконавчого листа по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] . 15 жовтня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та [PERSON] (а.с.44-47). Листом від 15 жовтня 2020 року копію вказаної ухвали направлено учасникам справи, відповідачу - з копією позовної заяви з додатками. Копію вказаної ухвали суду позивачем отримано 21 січня 2021 року, що підтверджується повідомленням про вручення пощтового відправлення (а.с.61). Відповідачем копію ухвали суду з копією позовної заяви з додатками отримано 09 листопада 2020 року, що також підтверджується повідомленням про вручення пощтового відправлення (а.с.50). Третьою особою Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано 26 січня 2021 року (а.с.60), а третьою особою [PERSON] отримано не було, поштове відправлення повернулось з поштового відділення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.62). Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідач [PERSON] правом на надання відзиву на позов не скористалася. Треті особи письмових пояснень до суду також не подали. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2011 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 18 березня 2014 року (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 10 грудня 2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.9). На підставі вказаного судового рішення, 01 лютого 2013 року видано виконавчий лист №2/2604/6693/12, за яким державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Янковською У.В. відкрито виконавче провадження №36565401 (а.с.33). Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 23 травня 2019 року позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.10-14). Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року оголошено усиновлювачем громадянина України [PERSON] , [INFO] , громадянки України [PERSON] , [INFO] , внесено зміни до актового запису №3575 від 20 грудня 2011 року про народження [PERSON] , [INFO] , який складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, записано батьком [PERSON] , [INFO] , змінено [PERSON] , [INFO] , прізвище та по-батькові на [PERSON] , [INFO] . (а.с.58-60) Вказане рішення суду, згідно відмітки на копії, набрало законної сили 14 січня 2020 року. (а.с.60) Позивач [PERSON] вважає, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , іншою особою - [PERSON] , припиняє його обов`язок зі сплати аліментів на утримання дитини, що в свою чергу є підставою для його звільнення від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла починаючи з 03 січня 2020 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом зазначених норм права (ст. 122-125 СК України), походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, в тому числі обов`язків щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ч. 1, 3, 4 ст. 232 СК України). За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі суті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати у тому числі припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та усиновлення такої дитини іншою особою, є обставинами, які припиняють обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оскільки в ході розгляду справи достовірно встановлено, що позивача, як батька [PERSON] , [INFO] , виключено з актового запису про народження дитини на підставі рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2019 року, яке набрало законної сили 14 січня 2020 року, суд беручи до уваги, що [PERSON] не позбавлений права на судовий захист, шляхом подання даного позову, приходить до висновку, що позивач має бути звільнений від сплати аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання [PERSON] (до зміни прізвища та по-батькові [PERSON] ), [INFO] , шляхом визнання такого обов`язку припиненим та звільнення останнього від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 14 січня 2020 року, оскільки виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини є суттєвою обставиною в розумінні ст. 197 СК України. При вирішенні даного спору суд виходить також з положень ч.1 ст.354 ЦПК України, згідно якої, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, тридцятиденний строк на подання апеляційної скарги на рішення суду обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 03 грудня 2019 року складено 13 грудня 2019 року, отримана судом копія вказаного рішення містить відмітку про набрання ним законної сили 14 січня 2020 року. Отже відповідач має бути звільненим від сплати заборгованості по аліментам саме з 14 січня 2020 року. Відповідно позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Що стосується вимоги позовної заяви про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів, суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного. Частинами 1 та 2 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Як убачається з розрахунку заборгованості за виконавчим листом №2/2604/6693/12 у виконавчому провадженні №36565401, станом на січень 2020 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 187347,33 грн (а.с.40-41). Отже, враховуючи, що позивача звільнено від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла після 14 січня 2020 року, проте в матеріалах справи відсутні докази фактичного виконання в повному обсязі рішення суду про стягнення аліментів станом на вказану дату, вимога позовної заяви про повернення виконавчого листа про стягнення аліментів є передчасною та задоволенню не підлягає. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial