Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись з позовом [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою: 65000, [ADDRESS], до [PERSON], [PERSON], третя особа: КП «Міська агентство з приватизації житла», місцезнаходження: [ADDRESS], в якому просили визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 1/6 частину 2-ох кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв. м., житловою площею 27,6 кв. м., та визнати за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на 1/6 частину 2-ох кімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв. м, житловою площею 27,6 кв. м., посилаючись на те, що в теперішній час у позивачів відсутній оригінал правовстановлюючого документу на належну кожному з них 1/6 частину квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке було втрачено і дублікат якого вони не можуть отримати, оскільки немає згоди на це співвласників [PERSON] і [PERSON], з якими вони не підтримують стосунків, обґрунтовуючи свої вимоги таким. Сім'я позивачів складалася з шістьох осіб ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON]), постійно проживала та була зареєстрована в двокімнатній квартирі [ADDRESS]. В 1995 році на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі та члени їх сім'ї приватизували вказану квартиру. 27 червня 1995 року їм було видано свідоцтво про право власності на житло, реєстровий [NUMBER], відповідно до якого квартира [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м належить на правах приватної, спільної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], право власності на яку було зареєстровано за всіма співвласниками в ОМБТІ 09.08.1995 року в реєстраційній книзі 143 пр. стор.36, р.№ 207. Таким чином, кожному співвласнику належало по 1/6 частки вказаної квартири. [INFO] року померла [PERSON] (мати позивачки [PERSON].), про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 3867. [INFO] року помер [PERSON] (батько позивачки [PERSON].), про що 10 травня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 5028. Після смерті батьків, в зв'язку з втратою свідоцтва про право власності на житло, яке є необхідним документом для оформлення спадщини, [PERSON], звернулася до КП «Міське агентство з приватизації житла» з заявою про видачу Дубліката свідоцтва про право власності на житло. 30.10.2017 року [PERSON] отримала письмову відповідь КП «Міське агентство з приватизації житла» № 1028-ш/01-07 про те, що дублікати приватизаційних документів видаються власникам житла з письмової згоди всіх співвласників. В зв'язку з тим, що двоє із співвласників померли, а місце проживання інших співвласників - [PERSON] та [PERSON] позивачам невідоме, оскільки вони довгий час не підтримують жодних стосунків, [PERSON] не змогла отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло. 16 листопада 2017 року [PERSON] отримала дві постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки [PERSON] не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29.05.2018 року по справі № 521/20060/17 за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON], померлої [INFO] року та після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. 05 липня 2018 року, на підставі рішення суду, право власності на 1/3 частину вказаної квартири було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивачі зазначають, що способом захисту їх права власності є визнання за кожним з них права власності по 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Представник позивачів - адвокат Селєзньова Т.В. в судовому засіданні підтримала вимоги позову у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву якою визнає позовні вимоги позивачів у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився. Представник третьої особи до судового засідання не прибув, був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. В 1995 році на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі та члени їх сім'ї приватизували квартиру [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м, яка належить їм на правах приватної, спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27 червня 1995 року реєстровий [NUMBER], право власності на яку було зареєстровано за всіма співвласниками в ОМБТІ 09.08.1995 року в реєстраційній книзі 143 пр. стор.36, р.№ 207. Співвласниками домоволодіння є: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], де кожному належить 1/6 частина домоволодіння на підставі свідоцтво про право власності на житло, реєстровий [NUMBER] від 27 червня 1995 року. [INFO] року померла [PERSON] - мати позивачки [PERSON] та [INFO] року помер [PERSON] батько позивачки [PERSON] У зв'язку із смертю батьків [PERSON], для позивачів відкрилась спадщина. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] та [PERSON] кожному на праві власності належала 1/6 частина двокімнатної квартири [ADDRESS]. Позивачем втрачено свідоцтво про право власності на означене житло, яке є необхідним документом для оформлення спадщини, а для отримання дублікату свідоцтва - необхідна письмова згода всіх співвласників, що встановлено на підставі до письмової відповіді КП «Міське агентство з приватизації житла» від 30.10.2017 року за № 1028-ш/01-07 на звернення [PERSON] про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житло. В зв'язку з тим, що двоє із співвласників померли, а місце проживання інших співвласників - [PERSON] та [PERSON] позивачам не було відоме, [PERSON] не змогла отримати дублікат свідоцтва про право власності на житло. 16 листопада 2017 року [PERSON] отримала дві постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], оскільки [PERSON] не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 29.05.2018 року по справі № 521/20060/17 за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 44,7 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м в порядку спадкування за заповітами після смерті [PERSON], померлої [INFO] року та після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. 05 липня 2018 року, на підставі рішення суду, право власності на 1/3 частину вказаної квартири було зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтв про права на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] та після смерті батька [PERSON], через відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на спадкове майно, [PERSON], та [PERSON] рекомендовано звернутися до суду. Таким чином, втрата позивачами документа, який засвідчує їх право власності на житло і неможливість отримати дублікат такого документа, обумовили їх звернення до суду з відповідним позовом, так як іншим чином, окрім судового, - немає шляху для відновлення порушеного права позивачів. Належність кожному по 1/6 частині квартири [ADDRESS], на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.06.1995 року, підтверджується письмовими доказами: копією розпорядження органу приватизації від 27 червня 1995 року № 56736; копією свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 27.06.1995 року; технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], яка складається з двох кімнат, житловою площею 27,6 кв.м, загальною площею 44,7 кв.м; копією рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2018 року; витягом з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно; довідкою про склад сім'ї та реєстрацію від 26.11.2018 року, відповідно до якої в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. На підставі викладеного, суд вважає за можливе позов [PERSON] та [PERSON] задовольнити відповідно до наданих суду письмових доказах. Судові витрати залишити за сторонами. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved