Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] , ПАТ «Дельта Банк», третя особа - Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] про зняття арешту та просить суд скасувати арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського управління юстиції № 42644587 від 24.03.2014р. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 11 травня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» та Ф [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1494-н. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 202 000 гри. з терміном повернення до 11.05.2012 р. В забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, 11 травня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений Бардіною О.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 522. Предметом іпотеки за цим договором є квартира № [ADDRESS] , належна іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Михальовою Л. І ., державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23.03.2004 р. за реєстровим № 3-973. У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, АТ «Ощадбанк» звернувся з позовною заявою до Малиновського районного суду м. Одеси про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором № 1494-н від 11.05.2007 року. 07 грудня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким позовні вимоги Банку задоволено частково та стягнуто заборгованість з [PERSON] у розмірі 201 565,35 грн. Під час проведення дій по добровільній реалізації іпотечного майна за кредитним договором № 1494-н. АТ «Ощадбанк» стало відомо згідно Інформаційної довідки № 126281619 від 04.06.2018 р. наступне: в рамках виконавчого провадження № 42644587 на користь ПАТ «Дельта Банк» постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ Галкіна Д.П. від 24.03.2014 р. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено його відчужувати. Наявність арешту унеможливлює реалізацію предмети іпотеки АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим Банк, як іпотекодержатель та стягувач, вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою для знаття зазначеного арешту. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач [PERSON] та третя особі - [PERSON] . в судовому засіданні заявлені вимоги визнали, в останнє судове засідання не з`явилися, сповіщені належним чином. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися заздалегідь належним чином, причини неявки не повідомляли з заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 11 травня 2007 року між ВАТ «Державний Ощадний банк України» (правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1494-н. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 202 000 грн. з терміном повернення до 11.05.2012 р. В забезпечення виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, 11 травня 2007 року між Банком та [PERSON] був укладений іпотечний договір, посвідчений Бардіною О. О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 522. Предметом іпотеки за цим договором є квартира № [ADDRESS] яка належала іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Михальовою Л .І ., державним нотаріусом Сьомої одеської державної нотаріальної контори 23.03.2004 р. за реєстровим № 3-973. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задоволено частково та стягнуто заборгованість з [PERSON] у розмірі 201 565,35 грн. Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, під час проведення дій по добровільній реалізації іпотечного майна за кредитним договором № 1494-н, АТ «Ощадбанк» стало відомо згідно Інформаційної довідки № 126281619 від 04.06.2018 р. наступне: в рамках виконавчого провадження № 42644587 на користь ПАТ «Дельта Банк» постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ Галкіна Д.П. від 24.03.2014 р. накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] та заборонено його відчужувати. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на такі докази: договір іпотеки, заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2011р., інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, лист Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. При наведених обставинах суд вважає, що позов ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги, яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Згідно вимог ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» визначає, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку позивач є іпотекодержателем квартири за умовами іпотечного договору від 11.05.2007 року, наявність арешту за постановою державного виконавця на іпотечне майно є перешкодою для позивача реалізувати свої права, визначені Законом України «Про іпотеку» і умовами іпотечного договору щодо звернення стягнення на іпотеку. Відновлення порушеного права можливе шляхом звільнення квартири з-під арешту.

Outcome: approved