Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, у них з відповідачем є спільна дитина, син - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2015р. з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.01.2015р. і до досягнення сином повноліття, а саме до [INFO] На даний час його матеріальне становище погіршилося, оскільки з 10.03.2016р. перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Дружина на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Таким чином забезпечення сім'ї у фінансовому плані повністю лежить на ньому. За даних обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина - [PERSON] з 1/3 частини від усіх видів заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в останньому судовому засіданні з заявленими вимогами погодилася частково, погодилася на розмір аліментів у розмірі ? частини від усіх видів заробітку позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON] та [PERSON] На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини для відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.01.2015 року та до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. (а.с. 8-10) Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд оцінивши надані сторонами докази в сукупності вважає що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2015 року. Так судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 10.03.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що позивач працює водієм автотранспортного засобу 3 класу експлуатації автотранспорту дільниці технічного та автотранспортного забезпечення технічної служби в Одеській філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», і відповідно до постанови державного виконавця, з його заробітної плати стягуються аліменти. (а.с. 15-18) Відповідно до довідки про доходи [PERSON], виданої 21.03.2018р., за останні шість місяців, його дохід становить 40173,66 грн., в вересні та жовтні 2017 року доходу не отримував. (а.с. 20) Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримує допомогу при народженні дитини [PERSON], [INFO], з 01.07.2017р. по 31.07.2019р. в розмірі 860 грн. (а.с. 19) Окрім іншого судом встановлено, що у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів, що станом на 28.03.2018р. становить 21100 грн., та підтверджується довідкою Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 28.03.2018р. за № В-2/7039. (а.с. 50) Таким чином, в сукупності всі надані докази свідчать про те, що матеріальне становище позивача, змінилося з моменту ухвалення рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 09.02.2015 року. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує розмір доходів позивача, його сімейний стан, який змінився після постановлення рішення про стягнення аліментів та наявність на момент розгляду даної справи у нього на утриманні ще однієї дитини, а також дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Нормою ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 06.04.2018 р. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, враховуючи зазначене суд вважає, що розмір аліментів, встановлений рішенням суду може бути зменшений до 1/4 частини з усіх видів доходу позивача на утримання сина [PERSON], так як саме такий розмір, на думку суду, буде справедливим та розумним, відповідатиме законодавству та насамперед інтересам дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial