Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Київської обласної прокуратури, третя особа: Ірпінська державна нотаріальна контора Київської області, про зняття арешту з нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебували матеріали кримінальної справи №1-19/2006 по обвинуваченню [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 30.11.2006 року [PERSON] , 1958 року народження, звільнено від кримінальної відповідальності, провадження по справі закрито. На сьогоднішній день, [PERSON] , [INFO] , на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . З метою перереєстрації вище вказаної квартири в новий електронний реєстр речових прав на нерухоме майно, Позивачу по справі, стало відомо про наявність обтяження на його майні. Так, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 2442709; зареєстровано: 30.09.2005 року за № 2442709 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, б/н. 28.09.2005 року, Прокуратура міста Ірпінь Київська область, на вказану квартиру накладено арешт. Оскільки, про наявність обтяжень Позивачу достеменно відомо не було, при закритті вищезазначеної кримінальної справи, Позивач не ставив питання про зняття арешту із нерухомого майна. Вказує про те, що [PERSON] , як власник квартири відповідно до статті 150 Житлового кодексу України має право користуватися ним для особистого проживання і проживання членів сім`ї та має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Зазначає, що на даний час кримінальне провадження,за яким накладено відповідний арешт, закрито, питання щодо звільнення майна з-під арешту вирішуватись без звернення до суду не можливе. На даний момент та обставина, що на належну Позивачеві квартиру накладений арешт, обмежує право Позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, перешкоджає в реалізації права власності, призводить до втручання в особисте життя. Просить суд задовольнити позовні вимоги та звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо арешту вказаної квартири, які були внесені 30.09.2005 року за номером 2442709, реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора. В судове засідання позивач не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. В судовому засіданні прокурор на заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Третя особа: представник Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, до суду направляли заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебували матеріали кримінальної справи №1-19/2006 по обвинуваченню [PERSON] . Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 30.11.2006 року [PERSON] , 1958 року народження, звільнено від кримінальної відповідальності, провадження по справі закрито. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , що стверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 30.03.2002. Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів на нерухоме майно, на квартиру за адресою: [ADDRESS] , накладено арешт; реєстраційний номер обтяження: 2442709; зареєстровано: 30.09.2005 року за № 2442709 реєстратором: Ірпінська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, б/н. 28.09.2005 року, Прокуратура міста Ірпінь Київської області. Статтею 41 Конституції України, гарантовано кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На сьогодні позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки, згідно відомостей Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру накладено арешт. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право позивача розпоряджатися ним на власний розсуд. Таким чином, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі використати своє законне право розпоряджатися власним майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.ст. 16, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 200, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved