Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання недійсним Акту про порушення №0600020680 від 02.09.2020 року. В обґрунтування позову зазначено, що за адресою: [ADDRESS] працівниками відповідача складено спірний акт про порушення №0600020680 від 02.09.2020 року. Споживачем послуг з газопостачання за вказаною адресою є мати позивача [PERSON] , яка на час складання акту про порушення та на час подання позову знаходилася за межами території України. Позивач не є споживачем послуг з газопостачання за даною адресою, оскільки не проживає та не зареєстрований в зазначеному будинку, а лише наглядає за будинком у відсутність матері. Під час складання спірного акту про порушення працівники відповідача допустили численні порушення, а саме: позивачу не повідомлено про право надати заперечення на складений акт, не вручено на місці складення копію акту про порушення, спірний акт про порушення був заповнений наперед та не відповідає формі Додатку 16 Кодексу ГРМ. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 07.10.2020 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України. Постановою Запорізького апеляційного суду від 08.12.2020 року ухвалу від 07.10.2020 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою суду від 05.01.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 29.01.2021 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду. У відзиві зазначено, що дії працівників відповідача під час складення акту про порушення від 02.09.2020 року були правомірними. Оскарження акту про порушення не передбачено чинним законодавством. 08.02.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у пояснювальній записці Плану розвитку газорозподільної системи на 2020-2029 роки газорозподільного підприємства АТ «Запоріжгаз» вказано про 51,5 % браку побутових лічильників газу. Тобто сам відповідач визнає несправність половини встановлених лічильників газу, однак відповідальність за такий брак відповідач перекладає на споживачів газу. 03.08.2020 року відповідач в рамках інвестиційної програми відключив газопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , та було опломбовано кран на вводі до будинку. Відповідачем не надано суду наряд-допуск на 02.09.2020 згідно п.7.10 розділу VII Правил. Відповідачем не було оформлено акт розпломбування згідно до п.6 глави 5 розділу Х Кодексу ГРМ. Споживач [PERSON] уповноважила позивача надати доступ до належного їй будинку відповідачу виключно для робіт з контрольного опресовування, зовнішнього огляду, опресовування повітрям. Твердження відповідача про проведення перевірки не підтверджено жодними доказами. Представником відповідача [PERSON] (без довіреності) було використано невідомий технічний засіб, яким він не санкціоновано втручався в роботу лічильника та нібито виявив магніт всередині лічильника. Згодом представник відповідача [PERSON] також проводила використання невідомого технічного засобу, однак не вказала на якісь порушення чи пошкодження. Сам відповідач зазначив позивача як споживача у акті демонтажу-монтажу/пломбування засобу вимірювальної техніки від 11.09.2020 року, протоколі направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу від 11.09.2020 року, договорі відповідального зберігання комерційного вузла обліку від 11.09.2020 року. Позивач вважає, що має право самостійного звернення до суду із даним позовом. 09.02.2021 року представником відповідача надано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору між позивачем та відповідачем. Ухвалами суду від 09.02.2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та вказав, що саме представниками відповідача при здійсненні огляду лічильника газу та при пуску газу з невідповідним тиском було пошкоджено лічильник газу в будинку його матері. Вказав, що акт, який складався на місці проведення огляду лічильника та не був вручений йому, не відповідає змісту того акту про порушення, який пізніше йому було вручено. Позивач вважає, що має право на оспорювання акту про порушення, оскільки в подальшому відповідач може пред`явити до нього позов про стягнення вартості донарахованого об`єму газу. Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Також вказав, що на даний час подано позовну заяву про стягнення з [PERSON] вартості донарахованого об`єму газу. Суд, заслухавши вступні слова сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Cудом встановлено, що споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується заявою-приєднанням до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 29.01.2020 року та договором дарування від 27.10.2017 року. Як вказано у позовній заяві та безпосередньо в судовому засіданні позивачем, позивач не проживає та не є зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , а лише здійснює нагляд за будинком на прохання [PERSON] , яка є його матір`ю, в період її відсутності. Також позивачем визнано, що він не вважає себе споживачем послуг з газопостачання за вищевказаною адресою. 02.09.2020 року в присутності позивача, як представника споживача, представниками оператора ГРМ АТ «Запоріжгаз» [PERSON] та [PERSON] складено акт про порушення №0600020680 за адресою: [ADDRESS] , в якому вказано про порушення Кодексу газорозподільних систем: розділу 11 гл.2 п.1.3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, розділ 11 гл.2 п.3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. Також у вказаному акті про порушення зазначено про надання доступу для демонтажу лічильника на експертизу службі метрології та про засідання комісії оператора ГРМ з розгляду цього акта 25.09.2020 року. Акт про порушення підписаний представниками оператора ГРМ, головним спеціалістом юрисконсультом юридичного відділу виконавчого комітету Оріхівської міської ради Біланом С.Ю., та наявна відмітка про відмову від підписання акту представником споживача [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснив, що він був свідком складення вказаного акту про порушення. Працівники відповідача прийшли до будинку з наміром скласти акт про порушення, ставлення з їх сторони з самого початку було упередженим. Вважає, що представники відповідача не мали жодного юридичного права складати спірний акт, оскільки вони не є спеціалістами. 11.09.2020 року представниками АТ «Запоріжгаз» складено акт №017987 про демонтаж-монтаж/пломбування засобу вимірювальної техніки за адресою: [ADDRESS] . Вказаний акт підписаний також [PERSON] , який в акті зазначений як споживач. Також 11.09.2020 року представниками АТ «Запоріжгаз» складено протокол №000852 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу, який підписаний також [PERSON] , який вказаний як споживач. Предметом спору у даній справі є Акт про порушення №0600020680 від 02.09.2020 року, який позивач просить суд визнати недійсним. Згідно до п.4 глави І розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до газорозподільної системи для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору в порядку, визначеному цим розділом. Згідно з пунктом 4 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору. Главою 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ визначено порядок оформлення акта про порушення. Зокрема, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у\~главі 2\~цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в\~додатку 16\~до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень. У разі\~відмови споживача\~(несанкціонованого\~споживача)\~від підписання\~акта про\~порушення він\~вважається дійсним,\~якщо його\~підписали: або\~більше одного\~представника Оператора\~ГРМ,\~а відмова\~споживача (несанкціонованого\~споживача)\~від підпису\~акта про\~порушення підтверджується\~відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи. У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта. Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення. До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються. У разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться. На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення. Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ). Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється\~Законом України\~«Про судову експертизу»). При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії). За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості. Вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Якщо об`єм та/або вартість необлікованого (донарахованого) природного газу буде оскаржуватися споживачем (несанкціонованим споживачем) у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою. Отже, акт про порушення є службовим документом, що підтверджує факт порушення, носієм доказової інформації про виявлені представниками Оператора ГРМ порушення побутовими споживачами вимог законодавства. На підставі акта про порушення приймається відповідне рішення комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, що і є підставою для настання відповідних наслідків - нарахування фактичного об`єму спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць за граничними об`ємами споживання природного газу населенням. Отже, акт про порушення не може бути оскаржений у судовому порядку, оскільки висновки, які в ньому містяться, самі собою не породжують для побутового споживача настання юридичних наслідків, не порушують його права та не породжують спірних правовідносин, у яких підлягає захисту порушене право побутового споживача. Таким чином, установлена правова природа оспорюваного акта про порушення унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про визнання протиправними дій щодо складання такого акта та його скасування, у зв`язку із чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися в судах. Відповідний правовий висновок викладено також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 квітня 2019 року у справі № 904/1199/18. Крім цього, щодо права позивача на звернення до суду із даним позовом суд зазначає наступне. Відповідно до змісту статей\~11,\~15 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у\~статті 16 ЦК України. Особа, права якої порушено може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, визначеним законом або договором. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини або інші способи захисту, що дозволяють відновити порушене право. В контексті завдань цивільного судочинства (стаття\~\~2 ЦПК України), звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому особа (позивач) повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача. Позивачем не зазначено, в чому саме полягає порушення спірним актом про порушення його особистих прав чи інтересів, а наведено лише припущення щодо звернення відповідача до нього з позовом про стягнення вартості донарахованого обсягу природного газу. З урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивача є абсолютно абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірним актом про порушення на жодні конкретні реальні індивідуально виражені права чи інтереси позивача та свідчать виключно про незгоду позивача з вказаним актом, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу. Безпосередньо позивач не зазнав жодного втручання в свої права або\~реальної шкоди внаслідок складання акту про порушення, оскільки останній не спричинив впливу саме на позивача. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено судом, оскаржуваний акт про порушення стосується [PERSON] , яка є споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , а позивач брав участь при його складенні лише як представник споживача. Відсутність у заявника прав чи обов`язків у зв`язку із складенням оскаржуваного акту про порушення не породжує для останнього і права на захист. Позивач звернувся до суду безпосередньо в своїх інтересах, не зазначивши та не надавши докази, що він діє як представник в інтересах [PERSON] , яка і є споживачем послуг з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , та саме її прав та інтересів стосується складений акт про порушення від 02.09.2020 року. Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього. Таким чином, відсутність у позивача прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним актом про порушення не породжує для останнього і права на захист, тобто, права на звернення із позовом до суду. Встановлення відсутності матеріально-правової заінтересованості позивача є самостійною і достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. У зв`язку із зазначеним, суд не вбачає необхідності у наданні оцінки наданим позивачем доказам у вигляді відеозаписів та аудіозаписів, здійснених ним під час складення спірного акту про порушення, та доводам позивача щодо невідповідності акту про порушення формі Додатку 16 Кодексу ГРМ . З огляду на вищезазначене, в задоволенні позовної заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed