Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON], від імені якого діє [PERSON], з позовною заявою до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк» про захист прав споживача банківських послуг. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом позивача в анкеті-заявці про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк». На виконання умов укладеного договору банк відкрив позивачу поточний рахунок, який обслуговується карткою № 4149 4978 5747 1496. Приблизно 25.03.2016 р. - 26.03.2016 р. банк без попередження заблокував картку позивача.Від працівників банку (за телефоном «3700») позивач дізнався, що це нібито повязано з шахрайськими діями, вчиненими з використанням картки. Позивачу запропонували звернутися до правоохоронних органів. Оскільки позивач жодних шахрайських дій з використанням згаданої вище картки не вчиняв, з метою проведення відповідного розслідування, він 22.04.2016 р. особисто звернувся до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області (за місцем фактичного проживання на той час) із повідомленням про можливе вчинення злочину. Листом від 29.04.2016 р. Краматорський ВП ГУ НП в Донецькій області повідомив позивача, що під час проведення перевірки за його заявою ознак будь-якого злочину встановлено не було. 19.05.2016 р. позивач звернувся на адресу банку з письмовою заявою, в якій просив розблокувати картку або вирішити питання про повернення його грошових коштів шляхом їх зарахування на інший поточний рахунок. В подальшому, на неодноразові телефонні звернення позивача (телефонна лінія банку «3700») банк листами від 22.05.2016 р., від 20.07.2016 р. та від 17.08.2016 р. повідомляв, що працівники шукають якусь інформацію в архівах і програмних комплексах та проводиться перевірка даних. Станом на дату подання цього позову остаточної відповіді на своє звернення позивач так і не отримав. В телефонному режимі працівники банку запропонували позивачу звернутися до суду. Станом на дату встановлення банком обмеження на розпорядження грошовими коштами та станом на дату подачі цього позову на рахунку позивача містився залишок грошових коштів, які є його стипендією, що вбачається з призначень платежів, визначених під час зарахування коштів на рахунок. Залишок коштів становив 2902,04 грн. Виконання банком арешту коптів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом. Оскільки відсутнє рішення суду про арешт коштів на рахунку позивача, як і інші передбачені законом підстави для обмеження права позивача на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, дії банку, на думку позивача, є незаконними та порушують права позивача як спожива на банківських послуг. Позивач просить суд зобовязати ПАТ КБ «Приватбанк» зняти (скасувати) встановлені для [PERSON], [INFO], обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його поточному рахунку та обслуговуються карткою № 4149 4978 5747 1496, шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку і забезпечення можливості позивачу вільно користуватися та розпоряджатися власними грошовими коштами на цьому поточному рахунку. Позивач та представник позивача до судового засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 18.12.2014 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір про надання банківських послуг, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк (а.с.116). На виконання умов укладеного договору банк відкрив позивачу поточний рахунок, який обслуговується карткою № 4149 4978 5747 1496 (а.с.6). В період з 25.03.2016 р. по 26.03.2016 р. банк заблокував картку позивача. В телефонному режимі позивач звязався з працівником банку та дізнався, що його картку заблоковану у звязку з шахрайськими діями, вчиненими з використанням картки. Позивачу було запропоновано звернутися до правоохоронних органів. 22 квітня 2016 року позивач звернувся до Краматорського ВП ГУ НП в Донецькій області із повідомленням про можливе вчинення злочину, що підтверджується талоном-повідомленням №144 про прийняття заяви та реєстрацію в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за реєстраційним номером 6562 (а.с.8). Листом від 29 квітня 2016 року Краматорський ВП ГУ НП в Донецькій області повідомив позивача, що під час проведення перевірки за його заявою ознак будь-якого злочину встановлено не було, матеріальної шкоди завдано не було. У звязку з чим, підстав для внесення даної події до ЄРДР немає (а.с.9). 19 травня 2016 року позивач звернувся з заявою до Публічного Акціонерного Товариства [PERSON] «Приватбанк», в якій зазначив, що він є користувачем картки ПАТ КБ «Приватбанк» №4149 4978 5747 1496. В період з 25 по 26 березня 2016 року його картку було заблоковано. Від працівників банку він дізнався, що картку заблоковано у звязку з шахрайськими діями, вчиненими з використанням картки позивача. З метою проведення розслідування, позивач звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів. На його картковому рахунку міститься залишок грошових коштів, які є його стипендією. У звязку з тим, що відсутнє рішення суду про арешт коштів на його рахунки, позивач просив розблокувати його картку або вирішити питання про повернення його грошових коштів, шляхом їх зарахування на інший рахунок. Також позивач просив надати письмову відповідь на його заяву (а.с.10). Відповідно до виписки по поточному рахунку, який обслуговується карткою ПАТ КБ «Приватбанк» №4149 4978 5747 1496, 24 березня 2016 року на даний картковий рахунок було зараховано 1590,30 грн. безготівкове поповнення, ДГМА студенти та 1957,61 грн. стипендія. Залишок складає 2902,04 грн. (а.с.7). Листами від 22 травня 2016 року, 20 липня 2016 року, 17 серпня 2016 року,14 вересня 2016 банк повідомляв, що представники банку шукають необхідну інформацію в архівах та програмних комплексах банку, проводять перевірку даних, що потребує додаткового часу (а.с.12-14, 35). 25 листопада 2016 року надійшла відповідь банку на заяву від 25 травня 2016 року. Відповідно до наданої відповіді зазначається, що банком були призупинено здійснення видаткових операцій з використання платіжної картки №51********6746, на підставі звернення фізичної особи клієнта Банку, яка повідомила, що 23.03.2016 року, внаслідок введення в оману перерахувала кошти на користь позивача. Відповідно до укладеного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та позивачем у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України або умов договору, банк має право призупинити розрахунки за карткою та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. З огляду на зазначене, банк діяв виключно в межах чинного законодавства України та на підставі умов укладеного договору (а.с.83). 15 лютого 2017 року до суду надійшли заперечення представника відповідача. В обґрунтуванні зазначених заперечень представник відповідача зазначає, що заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Підписавши анкету-заяву на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позивач уклав з позивачем договір, який є договором приєднання. Банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки, держателем якої є позивач, на підставі звернення особи, яка повідомила, що внаслідок введення в оману, перерахувала кошти зі своєї карти на карту №4149 4978 5747 1496, держателем якої є позивач. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення овердрафта, банк має право призупинити розрахунок за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Відповідно до п. 1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. В звязку з зазначеним, представник відповідача вважає, що банк діяв в рамках укладеного договору та в межах чинного законодавства (а.с.108-115). За змістом\~статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1 статті 1067 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно частини 1 розділу ІІІ Постанови правління Національного Банку України від 05.11.2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» користувачі мають право використовувати електронні платіжні засоби для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків, установлених нормативно-правовими актами Національного банку та умов договору з емітентом (постачальником платіжних послуг). Пунктом 6 розділу ІІІ також передбачено, що видача готівки в національній валюті через каси банків здійснюється за електронними платіжними засобами, емітованими як резидентами, так і нерезидентами. Пунктами 11, 12 розділу ІІІ Постанови правління Національного Банку України від 05.11.2014 року №705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що правила платіжної системи мають передбачати право платіжної організації ухвалювати рішення про зупинення здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів, емітованих певним емітентом. Порядок зупинення здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу, а також його вилучення і повідомлення про це користувача встановлюється правилами платіжної системи і обумовлюється в договорі платіжної організації з емітентом. Емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Зупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу зупинення або припинення зазначеного права. Емітент зобов'язаний інформувати користувача про зупинення права використовувати електронний платіжний засіб та причини такого зупинення в спосіб, установлений договором, у разі можливості перед тим, як право використовувати електронний платіжний засіб буде зупинено, і негайно після цього, якщо надання такої інформації не скомпрометує об'єктивно виправданих заходів з безпеки або якщо це не заборонено законодавством України. Емітент має право поновити право користувача використовувати електронний платіжний засіб або надати новий після усунення причини зупинення права використовувати електронний платіжний засіб. Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Пунктом 6.2 цього Закону передбачено, що особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб. Згідно пункту 6.3 порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Пунктом 14.8 передбачено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Згідно пункту 14.13 право використовувати електронний платіжний засіб може бути призупинене або припинене емітентом відповідно до умов договору в разі порушення користувачем умов використання електронного платіжного засобу. Призупинення або припинення права користувача використовувати електронний платіжний засіб не припиняє зобов'язань користувача й емітента, що виникли до часу призупинення або припинення зазначеного права. Відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта [PERSON] має право призупинити розрахунок за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень. Пунктом 1.1.3.2.14 Умов та правил банківських послуг [PERSON] має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Оформлюючи картковий рахунок, позивач приєднався до Умов та правил банківських послуг. Відповідно до пунктів 1.1.3.2.3. та 1.1.3.2.14. зазначених умов та правил банківських послуг банк має право призупинити розрахунок за карткою або заблокувати її у разі, якщо виникли вмотивовані підозри щодо використання Банку для проведення незаконних операцій. Відповідно до заперечення відповідача зазначено, що банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач, на підставі звернення особи, яка повідомила, що внаслідок введення в оману, перерахувала кошти зі своє карти на карту № 4149 4978 5747 1496, держателем якої є позивач. В свою чергу, позивач звернувся з заявою до Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області із повідомленням про можливе вчинення злочину. 29 квітня 2016 року Краматорський ГУ НП в Донецькій області повідомили, що під час проведення перевірки, встановлено, що ознак будь-якого злочину не виявлено, тобто відсутні зазначені порушення, відповідно до яких банк має право заблокувати карту. Після отримання відповіді Краматорського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області позивач неодноразово звертався з заявами до відповідача, в яких просив розблокувати його картковий рахунок, зазначаючи, що ніяких шахрайських дій з його сторони не проводилось, що підтверджується листом Краматорського відділу ГУ НП в Донецькій області. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач не звертаючи увагу на неодноразові звернення позивача та інформацію про відсутність будь-якого злочину, що підтверджує відсутність порушень зі сторони позивача, проігнорував надану інформацію та по теперішній час ПАТ КБ «Приватбанк» не вчинив ніяких дій, направлених на розблокування карткового рахунку. Заперечення відповідача не містить визначення дій, які вчинив позивач, що стало приводом блокування його картки. Вимога щодо винесення окремої ухвали у відношенні [PERSON] необґрунтовані. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про судовий збір» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Частина 3\~ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved