Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2012 року, від шлюбу мають спільних малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, в стосунках сторін виникли суперечності, які негативно впливають на їх дітей. Сімейні відносини на теперішній час припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 19.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 493, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення, після чого відповідач повторно звертався до суду з клопотанням про відкладення судового розгляду, однак, на теперішній час доказів про примирення сторін суду не надано, відповідач в судові засідання не з`являється, доказів поважності причин свого неприбуття в судові засідання не надає, що свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами та свідоме затягування розгляду справи, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.10.2012 року (а. с. 4), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.10.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 493. Як вбачається зі свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.04.2015 року (а. с. 5) та серії [NUMBER] від 05.02.2013 року (а. с. 6), позивач та відповідач мають спільних малолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення та подальше збереження сім?ї неможливі та недоцільні, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання дітей на теперішній час немає. Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не відбулося. Положенням ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, за бажанням позивача її прізвище « [PERSON] » слід залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та з огляду на те, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved