Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. В позовній заяві позивач вказує, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який 31.08.2004 року було розірвано Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області. Однак, після розірвання шлюбу тривалий час вони проживали разом та спільно вели господарство. Відповідач є батьком їхньої неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] . На момент пред`явлення позову донька мешкає разом з матір`ю окремо від відповідача та знаходиться на її повному утриманні. Оскільки, неповнолітня страждає на аномально розташовану хорду у порожнині лівого шлуночку серця і потребує необхідного оздоровлення та профілактики за рекомендаціями лікарів [PERSON] в 2017, 2018 роках перебувала на оздоровленні та відпочинку згідно програми Іспанської асоціації «Діти України в Кастельоні» міста Кастельон у супроводі представника вказаної асоціації [PERSON] і відповідач не перешкоджав її виїзду за кордон. Позивач вказує, що Іспанська асоціація «Діти України в Кастельоні» запросили її доньку до Королівства Іспанія для відпочинку і лікування в літній період 2020 та 2021 років, а батько дитини наполегливо відмовляється від надання згоди на її виїзд за кордон. Просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд [PERSON] , [INFO] до Королівства Іспанії у супроводі [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] у період з 01.06.2020 року по 10.09.2020 року та у період з 01.06.2021 року по 10.09.2021 року, без згоди батька [PERSON] з метою її оздоровлення та відпочинку. Відповідачем в особі представника - адвоката Чернілевського Віталія Григоровича до суду було подано відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з їх необґрунтованістю та відсутністю фактичних та правових підстав для задоволення. При цьому зазначає, що [PERSON] , [INFO] є його донькою, і мешкає разом зі своєю матір`ю. Як батько він регулярно спілкується з дитиною, виконує свої батьківські обов`язки по її вихованню та утриманню, дбає про її фізичний та психічний розвиток, піклується про її здоров`я. Вони разом проводять вільний час, в тому числі у вихідні дні та на свята спілкується безпосередньо та за допомогою телефонного зв`язку. До 2020 року добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини. В грудні 2019 року рішенням суду зобов`язано відповідача сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітньої аліменти щомісячно. Крім того, відповідачем було надано нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини за кордон з метою оздоровлення та відпочинку до Королівства Іспанії та інших країн, однак виключно у супроводі своєї матері [PERSON] . Щодо третьої особи - [PERSON] , вказує що вона не є членом сім`ї [PERSON] , родичкою чи другом сім`ї, крім того її поважний вік дає підстави сумніватись щодо її можливостей належним чином здійснювати турботу та нагляд за донькою. Звертає увагу, що позивач не надала жодного підтвердження того, що перебування неповнолітньої є тим лікуванням яке їй необхідне згідно поставленого діагнозу лікаря, не надано жодного підтвердження про те, що Іспанська асоціація «Діти України в Кастельоні» в дійсності запрошує [PERSON] на літній період 2020 року на оздоровлення та відпочинок. Тому просив суд відмовити в задоволенні позову в повному об`ємі. В судове засідання позивач - [PERSON] не з`явилася через канцелярію суду надала заяву в якій просила розгляну справу за її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився через свого представника адвоката Чернілевського Віталія Григоровича подав через канцелярію суду промову(заключне слово) сторони відповідача у судових дебатах по справі, в якій просять відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги: Служба у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради за дорученням Козир О.В. не з`явилась, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьки: [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 106/1 від 09.07.2019 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Згідно консультативного висновку Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» № 1787 від 24.02.2018 року у [PERSON] аномально розташована хорда у порожнині лівого шлуночку , патології міокарда не виявлено. Згідно відповіді Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради від 12.03.2019 року № 478 вбачається що 12.03.2019 року з [PERSON] проводилась бесіда щодо надання дозволу на виїзд за кордон його доньки [PERSON] . В своїх поясненнях він зазначив, що малолітня сама відмовляється їхати на відпочинок, а також сім`я, в якій відпочивала донька в 2018 році не приділяла належної уваги здоров`ю дівчинки. В матеріалах справи міститься лист президента Асоціації дітей України - [PERSON] , в якому підтверджено та констатується факт про те, що неповнолітня [PERSON] була прийнята однією й тією ж іспанською сім`єю згідно Літньої Програми 2017 та 2018 року та ця сім`я проявила зацікавленість у тому, щоб прийняти її та щоб вона була внесена до Літньої програми 2019 року Асоціації , яка охоплює період з 15 червня по 30 серпня 2019 року ,згідно з встановленим у Статуті Асоціації та у діючому законодавстві. Згідно заяви від 08.06.2018 року до посольства Королівства Іспанія в Україні [PERSON] подавав нотаріально посвідчену згоду на тимчасовий виїзд доньки [PERSON]. з метою оздоровлення та відпочинку в періоди з 08 червня 2018 року по 15 вересня 2018 року та з 01 грудня 2018 року по 31 січня 2019 року. Відповідно до вимог ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до положень ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Пунктами 1,2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. Згідно з Принципом 2 Декларації дитині законом або іншим засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Правила перетинання державного кордону громадянами України (зі змінами і доповненнями) передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У позовній заяві зазначено, що виїзд за межі кордону України потрібен дитині для лікування та відпочинку, проте жодних підтверджуючих документів, крім діагнозу неповнолітньої [PERSON]. , а саме про те що перебування неповнолітньої в Королівстві Іспанії є тим самим лікуванням , яке їй необхідно згідно поставленого діагнозу лікаря, рекомендацій, пояснень, направлень лікарів до позовної заяви не надано. Позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що Іспанська асоціація «Діти королівства України в Кастельоні» запрошують [PERSON] , [INFO] до Королівства Іспанії та про те, що вона була внесена до Літньої програми 2020 року, 2021 року, згідно з встановленим у Статуті Асоціації та у діючому законодавстві повернення дитини на територію України та чітко не зазначено конкретного терміну вивезення дитини за кордон. Згідно заяви від 20 березня 2020 року, що нотаріально завірена вбачається, що [PERSON] , який є батьком малолітньої доньки - [PERSON] надає дозвіл на її тимчасові поїздки з метою оздоровлення та відпочинку до Королівства Іспанії , та /або Турецької Республіки, та/або Арабської республіки Єгипет, та/або Французької Республіки у періоди з 15 червня 2020 року по 14 липня 2020 року та з 15 листопада 2020 року по 15 грудня 2020 року у супроводі матері дитини. Таким чином, дбаючи виключно про інтереси та здоров`я своєї дитини відповідач не заперечує проти її поїздок за кордон для відпочинку, оздоровлення та лікування, однак супроводжувати дитину в таких поїздках може лише мати. Позивачем не надано жодних даних, щодо громадянки [PERSON] , 1956 року народження, як супроводжуючої особи малолітньої. Крім того, згідно копії квитанції від 20.03.2020 року вбачається, що [PERSON] сплачено на користь [PERSON] на утримання дитини аліменти у розмірі 5000,00грн. Враховуючи викладене, відсутні підстави стверджувати, що відповідач не бере участі у вихованні та житті дитини, а також те, що відповідач матеріально не допомагає утримувати дитину. Ці обставини виключають можливість встановити обов`язкові обставини, а саме: чи буде такий дозвіл відповідати найкращим інтересам дитини. Сама по собі можливість поїздки за кордон не є безумовним свідченням того, що така поїздка відповідає найкращим інтересам дитини, оскільки істотне значення має країна поїздки, мета такої поїздки та період поїздки. На думку суду, заявником не обґрунтовано необхідність та правомірність надання дозволу на виїзд дитини за кордон, що фактично призведе до ігнорування інтересів батька, який проживає окремо від дитини, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Крім того, період з 01.06.2020 року по 10.09.2020 року на який позивач просить вивести дитину без згоди батька за кордон з метою оздоровлення та відпочинку вже минув. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити, оскільки, суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви [PERSON] до [PERSON] яка не заявляє самостійних вимоги: Служба у справах дітей та сімї Ірпінської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed