Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту. Як вказує позивач, 11.06.2012 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано арешт рухомого та нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №12603001 та №1260343. Заявник: Другий Малиновський ВДВС Одеського МУЮ, головний державний виконавець Демченко О.В.; підстава обтяження: згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-8/469 ЄДРВП 32938937 від 07.06.2012р. по виконанню в/л №2-5831/11 від 31.05.2012 року Малиновського районного суду м. Одеси. Позивач зазначила, що, згідно документів щодо арешту майна, вона направила лист до стягувана ПАТ «ВіЕйБі Банк» код ЄДРПОУ 19017842 та їй було повідомлено банком, що за нею не має діючих кредитів та кредитної заборгованості перед ПАТ «ВіЕйБі Банк», документи після погашення заборгованості зберігаються 5 років, потім знищуються. В подальшому позивач звернулася до Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області із заявою про видачу копії постанови, про відкриття виконавчого провадження та зняття арешту В-8/469, від 07.06.2012року. Листом, від 15.04.2019 р., Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомив позивача про неможливість видати копію вказаної постанови і зняти арешт, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження. Тому ,як вказує позивач він просить суд зняти арешт з майна, накладений в рамках виконавчого провадження В-8/469 ЄДРВП 32938937, від 07.06.2012р. Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи, повідомлявся належним чином, про що свідчить штамп про отримання повістки на розписці.(а.с. 22) Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 11.06.2012 року Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт рухомого та нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №12603001 та №1260343. Заявник: Другий Малиновський ВДВС Одеського МУЮ, головний державний виконавець Демченко О.В.; підстава обтяження: згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, В-8/469 ЄДРВП 32938937, від 07.06.2012 р., по виконанню в/л №2-5831/11, від 31.05.2012 року, Малиновського районного суду м. Одеси.(а.с. 6) Як вбачається з довідки ПАТ «ВіЕйБі Банк», від 20.11.2018р., № 05-1/15058 [PERSON] , станом на 15.11.2018 р. не має діючих кредитів та кредитної заборгованості перед ПАТ «ВіЕйБі Банк». (а.с. 10-11) Листом, від 15.04.2019 р., № 8664 Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області повідомив позивача про неможливість зняття арештів з майна, у зв`язку з тим, що провадження за зазначеними постановами знищено, відповідно до порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби та рекомендовано у такому разі, звернутися до суду для вирішення зазначеного питання.(а.с. 12) Відповідно до ст. 16 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в Постанові ВСУ, від 16.11.2016 року, у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 391 ЦК України передбачено, що особа має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майно. Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи те, що державним виконавцем, при завершенні виконавчого провадження не виконано всі дії передбачені діючим на той час законодавством і арешт не скасовано, що спричинило порушення прав [PERSON] та відсутність заборгованості перед стягувачем, наявність арешту є недоцільною. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Outcome: approved