Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

до суду звернувся[PERSON] з позовною заявою до [PERSON] сільської ради про визнання права власності. У позовній заяві позивач вказує, що його батько [PERSON] проживав у [INFO]. Йому, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району 22 квітня 1997 року за № 252, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Миколи Прудія, 2, с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області. Також батьку [PERSON] належала земельна ділянка, розташована за тією ж адресою, площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,2015 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Крім того, його батько, на підставі Державного акту на землю, був власником земельної ділянки площею 2,970 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 26 червня 2015 року [PERSON] помер, заповіт від його імені не посвідчувався. Протягом шести місяців після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа відкрита у приватного нотаріуса [PERSON] 17 серпня 2017 року йому видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема на житловий будинок та земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), а також для ведення особистого селянського господарства. Проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, зокрема на земельну ділянку площею 2,970 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказану земельну ділянку, тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після померлого батька [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник по довіреності [PERSON] у підготовче засідання не зявилися, направили до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у підготовче засідання також не зявився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги позивача визнає у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] направила заяву про можливість розгляду справи без її участі. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні матеріали, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] сільської ради про визнання права власності підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 26 червня 2015 року, про що виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 298831 та складено актовий запис № 10. Відповідно до довідки відділу у Гадяцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 27.07.2017 № 215/0/193-17, [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 651765, який видавався на підставі рішення 15 сесії 23 скликання [PERSON] сільської ради від 27.12.2001 та зареєстрований 28.12.2001 за № 481, належала земельна ділянка площею 2,97 га, розташована на території [PERSON] сільської ради, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дублікат державного акта на право приватної власності на землю на померлу особу видати немає можливості. Даний факт також підтверджується архівною копією Державного акта на право приватної власності на землю. У відповідності до свідоцтва про народження, позивач [PERSON], [INFO], являється сином померлого [PERSON] Як зазначено у повідомленні приватного нотаріуса [PERSON] від 18 травня 2018 року № 97, після померлого 26 червня 2015 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Інші спадкоємці з заявами до нотаріуса не зверталися. 17 серпня 2017 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] на імя [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26.06.2015 батька [PERSON], зокрема на земельну ділянку площею 0,2015 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області; земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та житловий будинок з господарськими будівлями, розташовані за адресою: вул. Миколи Прудія, 2, с. Великі Будища Гадяцького району Полтавської області; Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 26 липня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,970 га, яка знаходиться на території [PERSON] сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому 26 червня 2015 року [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved