Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою дотериторіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] проживав у [INFO] та працював в КСП «Заповіт Ілліча». На підставі розпорядження Гадяцької райдержадміністрації від 27.01.1997 № 27, [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0154649, відповідно до якого йому належить право на земельну частку (пай) розміром 2,78 га в умовних кадастрових одиницях. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на його ім`я не видавався. 18.10.1998 [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) розміром 2,78 га в умовних кадастрових одиницях. Вказану спадщину прийняла, але не переоформила дружина померлого [PERSON], оскільки на момент смерті проживала разом з покійним. За життя вона склала заповіт на ім`я позивача. 29.01.2014 [PERSON] померла, спадщину після її смерті прийняв він. З метою оформлення документів на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), що належала [PERSON], спадщину після якого прийняла, але не переоформила [PERSON], позивач звернувся до нотаріальної контори, але, у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату, йому відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано звернутись до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідачатериторіальної громади Веприцької сільської ради у судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради. Третя особа: приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявилась, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи: відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області, у судове засідання не з`явився, направив заяву про можливість розгляду справи без участі представника відділу. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до територіальної громади Веприцької сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) КСП «Заповіт Ілліча» серії ПЛ № 0154649 на площу 2,78 га в умовних кадастрових одиницях, згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 27 від 27.01.1997 та зареєстрований в книзі видачі сертифікатів за № 1107 від 26.06.1997 по Веприцькій сільській раді. Державний акт на ім`я [PERSON] не реєструвався, про що свідчить довідкавідділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 20.09.2016 № 31-28-99.4-666/21-16. Відповідно до копії актового запису про смерть № 47 від 19.10.1998, складеного Веприцькою сільською радою, [PERSON] помер 18 жовтня 1998 року. У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори № 616 від 18.11.2016 зазначено, що після померлого 18.10.1998 [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, про що також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Згідно довідки виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району від 17.08.2016 № 1038, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав, станом на день смерті 18.10.1998, за адресою: вул. Васюти, 2, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області, разом з дружиною [PERSON]. Інших зареєстрованих осіб, станом на 18.10.1998, за вищевказаною адресою не значилось. Як свідчить свідоцтво про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги були, в рівних частках, діти, дружина. Виходячи з вищевикладеного слідує, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON], оскільки в шестимісячний термін вступила в управління та володіння майном померлого, так як була зареєстрована і проживала разом з ним, що відповідає п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини. 10 вересня 2013 року [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все належне їй майно і все те, що належатиме їй та на що по закону вона матиме право на день її смерті заповіла [PERSON], про що свідчить заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району та зареєстрований в реєстрі за № 700. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 265998 від 29.01.2014, виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Гадяцького РУЮ у Полтавській області, [PERSON] померла 29 січня 2014 року. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Веприцької сільської ради Гадяцького району від 24.10.2016 № 1342, померла [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на день смерті - 29.01.2014 за адресою: вул. Васюти, 2, с. Веприк Гадяцького району Полтавської області одна. Інших зареєстрованих осіб станом на 29.01.2014 за вищевказаною адресою не значилось. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] від 12.12.2016 № 2067/01-16, 28 липня 2014 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], в результаті чого нотаріусом було заведено спадкову справу після померлої 29.01.2014 [PERSON] № 74/2014. Станом на 12.12.2016 інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після померлої 29.01.2014 [PERSON] не звертались. Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 29.01.2014 [PERSON], у зв`язку з тим, що станом на 21.10.2016 ним не надано документів, які б підтверджували державну реєстрацію права власності спадкодавця на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) площею 2,78 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Веприцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину від 21 жовтня 2016 року. У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved