Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 13 269,20 грн. вартості особистого майна. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав, що перебував у шлюбі з відповідачем до 09.02.2006, рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.02.2006 шлюб розірвано. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 31.05.2006 кожного з них було визнано власником Ѕ частини будинку, який розташовано в [ADDRESS] без виділення часток. 27.07.2007 позивач замовив та оплатив металопластикові конструкції (вікна), які були встановлені у будинку. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2015 [PERSON] було виділено в натурі Ѕ частину вищевказаного будинку, власником першого поверху стала відповідач, грошової компенсації шести металопластикових конструкцій (вікон) першого поверху, власником якого стала відповідачка, позивач не отримав, хоча стверджує, що вони є його особистою власністю, придбані за його особисті кошти. Не погоджуючись з вказаним, позивач демонтував металопластикові конструкції (вікна) першого поверху, замінивши на дерев`яні. За заявою відповідача 08.10.2015 було розпочато досудове розслідування за фактом крадіжки вказаних вікон, металевих воріт, труб системи опалення. 26.04.2016 вказане кримінальне провадження було закрите у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу кримінального правопорушення, а вікна було у нього вилучено та повернуто під розписку на зберігання відповідача, вказані вікна до цього часу знаходяться у відповідача, а відповідачем ані не повернуто вікна, ані відшкодовано їх вартість. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2016 позовні вимоги відповідача задоволено частково і стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 28 042 грн. та понесені останньою судові витрати у розмірі 446,15 грн., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.12.2016. Отже, вищевказані шість металопластикових конструкцій (вікон) є особистою власністю позивача, були придбані та встановлені після розірвання шлюбу, наразі знаходяться у відповідача, що порушує його права як власника. Станом на 24.12.2018 їх вартість становить 13 269,20 грн. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження\~без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідно до відзиву на позов [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Відповідач не заперечує того, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2015 у справі №280/1312/14-ц їй було виділено в натурі Ѕ частину будинку, який розташований в [ADDRESS] . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2016 було частково задоволено її позов та стягнуто з [PERSON] на її користь 28 042 грн. як компенсацію за завдані збитки, а саме: демонтаж комунікацій та вікон з належної їй частини будинку. Відповідач також стверджує, що можливе придбання одним зі співвласників вікон для нашого спільного будинку, яке було здійснено без згоди іншого співвласника не є підставою для стягнення таких витрат на свою користь, оскільки відбувалося без згоди іншого співвласника. Після 30.09.2015 у зв`язку з набранням рішенням законної сили право спільної власності припинилося, судом враховувалася вартість будинку в цілому та його окремих складових частин, вікна відносяться до невід`ємних елементів її квартири, а не окремим майном, як зазначає про це позивач. [PERSON] також звертає увагу на те, що вказані правовідносини вже були предметом оцінки суду в ході розгляду справи №280/713/16, рішення у вказаній справі набрало законної сили, а заявлена позивачем сума є безпідставною, так як у наданих матеріалах зазначено, що вартість вікон становить 4 971,01 грн. Більше того, відповідач [PERSON] просить застосувати позовну давність, адже позивач [PERSON] дізнався про порушення свого права щодо компенсації за вікна під час розгляду справи №280/1312/14, коли сам змінив свою позицію та обрав для виділу не перший поверх, а другий, він був наділений правом наводити свої аргументи для врахування вартості вікон при поділі будинку. Рішення у вказаній справі набрало законної сили 30.09.2015. Навіть якщо й припускати, що він дізнався про порушення своїх прав 08.11.2015, тобто в ході слідчих дій, коли було вилучено у нього вікна, то він у будь-якому разі пропустив строк звернення до суду. Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року у справі №280/1312/14-ц [PERSON] та [PERSON] було виділено в натурі по Ѕ частині житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.11.2016 у справі №280/713/16-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28.12.2018, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 28 042,00 грн. відшкодування матеріального збитку внаслідок демонтажу системи опалення, гаражних воріт та заміни віконних блоків житлового будинку за вищевказаною адресою. Згідно положень\~ч.1\~ст.361\~ЦК України\~співвласник має\~право самостійно\~розпорядитися своєю\~часткою у\~праві спільної\~часткової власності.Положеннями ст.364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Позивач стверджує, що у 2007 році він придбав вікна для будинку, які були інстальовані на першому поверсі будинку, що не заперечується й відповідачем, отже, у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України вказана обставина не підлягають доказуванню. Виділ майна сторонам в натурі було здійснено згідно рішення апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року. Позовні вимоги про відшкодування збитків (матеріальної шкоди) є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки необґрунтовані позивачем та не підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, суд погоджується з посиланням відповідача на те, що можливе поліпшення було здійснено позивачем без її згоди, а також до виділу частини нерухомого майна в натурі. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed