Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем знаходяться в шлюбі з 23 серпня 2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 62. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, часто виникають сварки, відсутнє порозуміння та довіра, подальше проживання разом не можливе, в зв'язку з чим просить розірвати шлюб. Окрім цього, позивач прохає визначити місце проживання дітей, а саме: місце проживання та виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO] визначити з його батьком - [PERSON], а малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з її матір'ю - [PERSON]. У відкрите судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак надала суду заяву про підтримання позовних вимог та про слухання справи у її відсутність, долучивши до заяви паспорт громадянина України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву про визнання позову в повному обсязі та про слухання справи у його відсутність, долучивши до заяви паспорт громадянина України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 23 серпня 2008 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.08.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 62. Від шлюбу мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання між позивачем та відповідачем часто виникали сварки, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, сторони подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя, а тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] щодо визначення місця проживання малолітніх дітей, а саме: визначення місця проживання та виховання малолітнього сина [PERSON], [INFO] з його батьком - [PERSON], а малолітньої доньки [PERSON], [INFO] з її матір'ю - [PERSON], то вони також підлягають задоволенню, оскільки згідно ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Станом на час розгляду даної справи, малолітньому [PERSON] виповнилося 5 років, а малолітній [PERSON] виповнилося 2 роки. Відповідач, батько малолітніх дітей, [PERSON], погоджується щодо визначити місця проживання сина з ним, а його меншої доньки з матір'ю, тобто з позивачем [PERSON] Окрім цього, відповідно до принципу встановленого пунктом 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Статтею 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Outcome: approved