overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що28 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] Елханом зареєстровано шлюб, актовий запис № 83. Під час спільного проживання у них 1 травня 2005 року народився син [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 28 січня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON]зареєстровано шлюб, актовий запис № 83, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 10). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 9), під час спільного проживання 1 травня 2005 року у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що8 вересня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1422. Під час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 8 вересня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирського обласного управління юстиції між [PERSON] та [PERSON]зареєстровано шлюб, актовий запис № 1422, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 4), під час спільного проживання [INFO] у сторін народився син [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO]., та встановити над ним опіку. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [PERSON]. хворіє на важкий психічний розлад, з приводу якого спостерігається у лікаря-психіатра та періодично перебуває на лікуванні в обласній психіатричній лікарні. У зв'язку з тим, що він не здатний усвідомлювати значення своїх вчинків і керувати ними та потребує стороннього догляду, заявник просить визнати її брата недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши неї його опікуном. У залі суду заявник свої вимоги підтримала і просить задовольнити їх повністю. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира не заперечила проти задоволення заяви [PERSON] Дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно Акту судово-психіатричного експерта № 111-2016 від 22 березня 2016 року [PERSON], [INFO]., з 2001 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, галюцинаційно-маячним синдромом та змішаним типом дефекту. Діагноз відповідає критеріям шифру F 20.00 міжнародної класифікації хвороби 10 перегляду. Ступінь, наявних у нього на даним час психічних порушень, позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ним, у зв'язку з чим [PERSON] потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Психіатричною МСЕК визнаний інвалідом ІІ групи. Крім того, рішенням виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира № 20 від 15 березня 2016 року затверджено подання органу опіки та піклування про можливість призначення над [PERSON] опікуна [PERSON], яка може виконувати обов'язки опікуна над своїм братом у разі визнання його недієздатним. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню. У зв'язку із визнанням [PERSON]недієздатним над ним, відповідно до п.1 ч. 41 ЦК України, має бути встановлено опіку. Суд вважає за можливе призначити заявника опікуном її брата, що орган опіки та піклування, також вважає, буде доцільним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із заявою, в якій просить визнати недієздатною її бабусю [PERSON], [INFO] р. н., та встановити над нею опіку. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [PERSON] хворіє на важкий психічний розлад, з приводу якого спостерігається у лікаря-психіатра та перебуває на обліку в Диспансерному відділенні Житомирської обласної психіатричної лікарні №1. У зв'язку з тим, що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги, заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку, призначивши неї її опікуном. В судове засідання заявник не з'явилася, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що свої вимоги підтримує і просить задовольнити їх повністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно Акту судово-психіатричного експерта № 387-2014 від 19 вересня 2014 року (а. с. 17-18) [PERSON], [INFO] р. н., з січня 2006 року після перенесеного геморагічного інсульту в грудні 2005 року страждає на виражену деменцію внаслідок змішаного органічного ураження головного мозку (атрофічного та судинного генезу) з періодичним порушенням психіки. Внаслідок даного захворювання з тих пір перебуває під наглядом психіатрів та отримує адекватне амбулаторне лікування наявної у неї патології. В силу наявних у неї психічних порушень (вираженого зниження в інтелектуально-мнестичній та емоційно-вольовій сфері, епізодів порушеної свідомості, порушення психіки у вигляді параноїчної симптоматики, проявів сенсорної моторної афазії) неспроможна на даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, рішенням виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира № 85 від 20 жовтня 2014 року затверджено подання органу опіки та піклування про можливість призначення [PERSON] опікуном [PERSON], яка може виконувати обов'язки опікуна над своєю бабусею, у разі визнання її недієздатною. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню. У зв'язку з визнанням [PERSON] недієздатною над нею, у відповідності до п.1 ч. 41 ЦК України, має бути встановлено опіку. Суд вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном її бабусі, що орган опіки та піклування, також вважає, буде доцільним. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначив, що28 липня 1985 року Народичським відділом ЗАГС Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 30), від якого мають двох повнолітніх дітей . Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином (а. с. 13), у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки та не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 липня 1985 року Народичським відділом ЗАГС Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 30), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що10 червня 1989 року Житомирським міським відділом ЗАГС між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1086). Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 червня 1989 року Житомирським міським відділом ЗАГС між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1086), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що11 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 683. Під час проживання в шлюбі у них народилися дочки [PERSON], 17.12.2009 р. н., і [PERSON], 04.01.2012 р. н. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дітей залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що11 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 683, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 4). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 5-67), під час спільного проживання у сторін народилися дочки [PERSON], 04.01.2012 р. н., і [PERSON], 17.12.2009 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дітей, суд залишає їх на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що15 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 527. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що15 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 527, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 6). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, якабажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що15 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 663. Під час проживання в шлюбі у них народилися син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і дочка [PERSON], [INFO] Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб. В обґрунтування своїх вимог вона зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що15 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 663, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 6-8), під час спільного проживання у сторін народилися син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], і дочка [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею при зверненні до суду із позовом у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved