Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розподіл спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві вказав, що [PERSON] , [INFO] є його матір?ю. Крім позивача у матері є ще один син, брат позивача [PERSON] , відповідач по справі. Позивач разом з матір?ю є власниками у рівних долях квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва на право власності на житло, видане 24.04.1996 органом приватизації ЗАТ «Донмашстрой» за № 771/Д. Позивач зареєстрований в квартирі та проживає з 1987 року. З 2003 року у вказаній квартирі був зареєстрований його брат, відповідач [PERSON] . Права власності на квартиру він не має. З 2016 року він є громадянином Російської Федерації та постійно мешкає в м.Москва. [INFO] мати позивача [PERSON] померла. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді Ѕ частини вказаної квартири. Оскільки позивач був зареєстрований у квартирі разом з матір?ю то він фактично прийняв спадщину після її смерті. Відповідач, який теж був зареєстрований в квартирі, також фактично прийняв спадщину після смерті матері, бо він у встановлений законом термін не подав нотаріусу заяву про відмову від долі у спадщині. В травні позивач подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Відповідач не заперечує проти того щоб я прийняв усю спадщину після смерті матері, про що він письмово сповістив 1-у ДНК м. Краматорська. Позивач та відповідач є спадкоємцями за законом першої черги у рівних долях. Позивач бажає прийняти усю спадщину за законом після матері. Але йому державним нотаріусом була видана постанова про відмову у вчинення нотаріальних дій у зв?язку з тим що відповідач фактично прийняв спадщину у встановлений законом час та не подав заяву про відмову від неї. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , стягнувши з нього на користь відповідача вартість 1/4 частини вказаної квартирі у сумі 45000 гривень. 17.06.2021 року судом відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 17.06.2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , відповідно до якої останній просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №2555. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва на право власності на житло, видане 24.04.1996 органом приватизації ЗАТ «Донмашстрой» за № 771/Д. Судом також встановлено, що спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] , [INFO] є її діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони позбавлені можливості оформити спадкове майно у нотаріальному порядку, так як розподіл спадкового майна за законом між позивачем та відповідачем вже здійснено. Але відповідач не заперечує щодо визнання права власності на спадкову частину квартири за позивачем в судовому порядку. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом цієї норми, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Отже, сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , [INFO] у відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України. Сторони прийняли спадщину, строк для її прийняття, визначений положеннями ст. 1270 ЦК України ними не пропущено. Відповідно до статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (стаття 1278 ЦК України). Право на відмову від прийняття спадщини закріплено в ст. 1273 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (стаття 1274 ЦК України). До позовної заяви позивачем додана заява від імені відповідача [PERSON] , згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Позивач звернувся до нотаріальних органів щодо належного оформлення спадкового майна. Але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину у зв?язку з тим що відповідач не звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Сторони дійшли згоди між собою про розподіл спадкового майна. Позивачем в позовній заяві ставиться питання щодо компенсації частки спадкового майна відповідачу. При таких обставинах, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/2 частку квартири розташованої за адресою [ADDRESS] , стягнувши з позивача на користь відповідача [PERSON] вартість 1/4 частини вказаної квартири у сумі 45000 гривень. Судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved