Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS]. В даному житловому будинку зареєстрований колишній чоловік спадкодавця [PERSON] - відповідач [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син, [PERSON]. Відповідач по справі, [PERSON], зареєстрований у спірному будинку з 19.03.2002 року, але фактично не проживає в ньому з травня 2009 року по теперішній час. На теперішній час позивачу невідомо за якою адресою проживає відповідач. Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації. У зв'язку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування 41/100 часткою житлового будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору дарування від 25.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №7163, дарувальник [PERSON] подарував, а обдаровувана [PERSON] прийняла у дар 41/100 частку житлового будинку з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,0943 га. Згідно з Витягом про державну реєстрацію прав КП «БТІ» м. Слов'янська від 01.09.2011 року №31156864 [PERSON] на підставі договору дарування №7163 від 25.11.2005 року на праві приватної власності належить 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS]. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 31.10.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, шлюб між чоловіком [PERSON] і дружиною [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 470 від 31.10.2006 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 22.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року спадкоємцем 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS], що належало [PERSON], померлій [INFO], є її син, [PERSON], у тому числі з урахуванням 1/2 частки, від якої відмовився син, [PERSON] Таким чином, [PERSON] є власником 41/100 частки житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №64079117 від 22.07.2016 року. Відповідно до Акту Комітету мікрорайону «Центр-2» м. Слов'янська № 1221 від 15.11.2016 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: : [ADDRESS], але не мешкає за даною адресою з 2009 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником 41/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Договорів оренди та найму житлового будинку за адресою: [ADDRESS] між позивачем та відповідачем не укладалось. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved