Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до СТОВ ім. Ульянова, з яким він раніше перебував у трудових правовідносинах, з метою встановлення деяких фактів та зобовязання адміністрації підприємства зробити виправлення у певних документах. Як випливає з позовної заяви [PERSON] все трудове життя працював трактористом: з 03.01.1986 по 17.03.2000 у колгоспі ім. Ульянова, а коли колгосп реорганізували у товариство з обмеженою відповідальністю був переведений у СТОВ ім. Ульянова, де продовжив працювати трактористом з 17.03.2000 по 31.12.2017. По досягненню 55 років позивач мав право оформити пільгову пенсію у звязку з тим, що працював трактористом більше 20 років. Але коли 25.03.2015 він подав документи до Середино-Будського управління Пенсійного фонду України в Сумській області у призначенні пільгової пенсії йому відмовили, посилаючись на те, що зарахували лише 14 років 11 місяців 29 днів пільгового стажу, а період роботи з 31.12.2000 по 31.12.2007 не зарахували, так як по документам він цей час працював помічником бригадира тракторної бригади. Згідно із записом №3 у трудовій книжці позивача останній на підставі наказу №43 від 31.12.2000 був переведений помічником бригадира тракторної бригади. Про цей перевід [PERSON] не знав, своєї згоди на нього не давав, весь час виконував роботу тракториста та отримував заробітну плату тракториста. З метою скасувати наказ № 43 та зобовязати керівництво СТОВ ім. Ульянова зробити виправлення у його трудовій книжці [PERSON] звернувся із позовом до Середино-Будського районного суду Сумської області, за результатами розгляду якого 01.06.2017 було винесено рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Так, наказ № 43 було визнано недійсним, а керівництво СТОВ ім. Ульянова зобовязано привести у відповідність запис у трудовій книжці [PERSON] щодо його роботи з 31.12.2000 по 31.12.2007 у звязку з визнанням недійсним даного наказу. На виконання рішення суду керівництвом СТОВ ім. Ульянова було видано наказ №33 від 18.07.2017 «Про зміну запису у трудовій книжці [PERSON]» та зроблено в останній запис №5 від 18.07.2017, яким запис № 3 від 31.12.2000 було визнано недійсним. Крім цього СТОВ ім. Ульянова надіслало до Шосткинського обєднаного управління ПФУ в Сумській області (відділення у м. Середина-Буда) довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 02.08.2017 вих.№60. Але з невідомих причин вже 01.09.2017 керівництво СТОВ ім. Ульянова направило до Шосткинського обєднаного управління ПФУ в Сумській області лист вих. №76, яким просило раніше надіслану довідку вважати недійсною. Таким чином позивачу знов було відмовлено у призначенні пільгової пенсії. Виправлення записів в інших документах щодо роботи [PERSON] на посаді помічника бригадира тракторної бригади керівництво підприємства зробити відмовилося, посилаючись на те, що у рішенні суду не зазначено у яких саме документах такі виправлення необхідно зробити та щодо яких посад. Наведені вище факти стали підставою для звернення [PERSON] 13.11.2017 до Середино-Будського районного суду Сумської області з позовом до СТОВ ім. Ульянова про виправлення трудових правовідносин, у якому просить суд встановити факт, що він, [PERSON] з 01.01.2001 по 31.12.2007 працював у СТОВ ім. Ульянова трактористом, зобовязати керівництво даного підприємства видати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, кім цього зобовязати останнє зробити виправлення у деяких записах трудової книжки та особових рахунках з 2001 по 2007 включно, а також у всіх документах, наявних у СТОВ ім. Ульянова та які містять запис щодо [PERSON] за період його роботи з 01.01.2001 по 31.12.2007, замінивши словосполучення «помічник бригадира тракторної бригади» на слово «тракторист». У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що працював трактористом у колгоспі ім. Ульянова з 03.01.1986 по 17.03.2000. Після реорганізації колгоспу у товариство з обмеженою відповідальністю він був переведений до СТОВ ім. Ульянова, де продовжив працювати трактористом з 17.03.2000 по 31.12.2007. По досягненню 55-річного віку [PERSON] отримав право оформити пільгову пенсію, обумовлене тим, що працював більше 20 років трактористом. Під час оформлення пенсії вияснилося, що 7 років стажу роботи трактористом йому не можна зарахувати, оскільки на підставі № 43, виданого директором СТОВ ім. Ульянова [PERSON] від 31.12.2000, був зроблений запис №3 у його трудовій книжці про перевід на посаду помічника тракторної бригади. Таким чином період роботи з 01.01.2001 по 31.12.2007 за документами він працював на посаді саме помічника бригадира тракторної бригади, але, як стверджує позивач, на цій посаді він ніколи не працював, про перевід йому відомо не було, згоди на нього він не давав та з керівництвом про це не розмовляв. Усе своє трудове життя він пропрацював трактористом та отримував заробітну плату тракториста. Обставини та причини видачі наказу про його перевід йому не відомі. Представник позивача [PERSON] є дружиною позивача, у судовому засіданні підтвердила покази [PERSON], що останній з 03.01.1986 по 31.12.2007 працював трактористом спочатку у колгоспі ім. Ульянова, потім за переводом у СТОВ ім. Ульянова. Про перевід чоловіка на посаду помічника бригадира тракторної бригади їй нічого відомо не було, фактично [PERSON] весь час виконував роботу тракториста та отримував відповідну заробітну плату. Представник позивача адвокат [PERSON] повідомив суд, що вже неодноразово надає правову допомогу позивачу у звязку із складнощами, які виникли у останнього під час спроби оформити пільгову пенсію. Так, він представляв інтереси [PERSON] у Середино-Будському районному суді Сумської області під час розгляду його позову до СТОВ ім. Ульянова про визнання недійсним наказу та зобовязання анулювати запис у трудовій книжці. За результатам розгляду справи 01.06.2017 було винесено рішення, яким позов задоволено частково, а саме наказ №43 визнано недійсним, а керівництво СТОВ ім. Ульянова зобовязано зробити виправлення у трудовій книжці позивача. Але, як потім зясувалося, для практичного вирішення питання про призначення [PERSON] пільгової пенсії рішення суду виявилося недостатньо. Так, керівництво СТОВ ім. Ульянова, видавши наказ про визнання наказу № 43 недійсним, зробивши у звязку з цим відповідний запис до трудової книжки [PERSON] та надіславши до Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, потім з невідомих причин цю довідку відкликало та відмовилося зробити виправлення в інших документах, де вказано про роботу [PERSON] на посаді помічника бригадира тракторної бригади, посилаючись на те, що в рішенні суду не зазначено в яких саме документах необхідно зробити виправлення та не встановлено факт того, що [PERSON] працював у СТОВ ім. Ульянова саме трактористом з 01.01.2001 по 31.12.2007. Крім цього [PERSON] пояснив, що у матеріалах справи наявна постанова про закриття кримінального провадження, видана начальником Середино-Будського районного відділу Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області [PERSON] від 19.08.2016. Так, до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №1201520025000378 від 25.11.2015 за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. У даному кримінальному провадженні було предявлено підозру [PERSON], який працював на посаді директора СТОВ ім. Ульянова та виконував організаційно-розпорядчі обовязки, у тому, що він вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу наказу №43 від 31.12.2000 «Про переміщення [PERSON] на посаду помічника бригадира тракторної бригади», не ознайомивши останнього письмово з наказом та не відсторонюючи від роботи тракториста, а також надав вказівку інспектору кадрового забезпечення [PERSON] внести відповідні відомості до трудової книги [PERSON] Дане кримінальне провадження було закрито у звязку зі смертю підозрюваної особи. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, вказавши, що у разі задоволення судом позову керівництвом СТОВ ім. Ульянова буде зроблено всі необхідні виправлення. У судовому засіданні також було допитано свідків. Так, свідок [PERSON] показав, що разом із [PERSON] працював трактористом у СТОВ ім. Ульянова. Кожен рік вони виходили в поле на тракторі, а взимку, коли польові роботи припинялися, виконували роботи по ремонту тракторів. Про перевід позивача на посаду помічника бригадира тракторної бригади йому нічого невідомо, стверджував, що весь час [PERSON] працював трактористом. Свідок [PERSON] показала, що разом із [PERSON] працювала у СТОВ ім. Ульянова. Стверджує, що позивач весь час працював трактористом та про перевід останнього на посаду помічника бригадира тракторної бригади їй нічого невідомо, наказ про його перевід не оголошувався та не оприлюднювався і взагалі такої посади як помічник бригадира тракторної бригади у штатному розписі не було. Крім вищевикладеного у прохальній частині позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача на його користь усі судові витрати по справі, додавши до неї к/копію договору про надання юридичних послуг від 21.11.2017. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату позивачем адвокату [PERSON] за надання юридичних послуг грошових коштів у сумі 7000 грн.. Судом клопотання задоволено. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову у цій частині, вказавши на занадто велику суму оплати юридичних послуг. Таким чином під час судового розгляду справи судом було вислухано пояснення позивача та представників позивача [PERSON] та [PERSON], а також пояснення представника відповідача [PERSON], допитано свідків та досліджено матеріали справи позовну заяву та письмові докази, якими вона обґрунтовується, та, аналізуючи ці фактичні дані в сукупності суд приходить до такого. При вирішенні по суті даного позову суд враховує рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 01.06.2017 справа №586/475/16-ц (а.с.6-9), яке не скасовано, апеляційні скарги на яке, зокрема, збоку відповідача, до суду не подавалися, та яким скасовано наказ директора СТОВ ім. Ульянова [PERSON] за №43 від 31.12.2000 «Про переміщення [PERSON] на посаду помічника бригадира тракторної бригади», що тягне певні юридичні наслідки. Так 18.07.2017 було видано наказ №33 директора СТОВ ім. Ульянова «Про зміну запису у трудовій книжці [PERSON]», ксерокопія якого міститься у матеріалах справи (а.с.12). Даний наказ містить припис: «запис у трудовій книжці серії УКР №1749423 [PERSON] №3 від 31 грудня 2000 щодо переведення його помічником бригадира тракторної бригади вважати недійсним». Далі у трудовій книжці позивача було зроблено запис №5 від 18.07.2017 «запис №3 від 31.12.2000 року вважати недійсним», скріплений підписом директора СТОВ ім. Ульянова [PERSON] та печаткою підприємства. Після вступу рішення Середино-Будського районного суду Сумської області від 01.06.2017 в законну силу керівництво СТОВ ім. Ульянова направило до Шосткинського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Сумській області довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 02.08.2017 вих. №60 (а.с. 15). Суду незрозумілі мотиви відкликання цієї довідки листом від 01.09.2017 вих.№76, що не містить жодного обґрунтування такого відкликання (а.с.16). На думку суду, якщо [PERSON] з 03.01.1986 працював трактористом, наказ про його переміщення на іншу посаду скасовано, відповідний запис у трудовій книжці визнано недійсним, жодних інших переведень та переміщень з позивачем не відбувалося, логічним є висновок про те, що [PERSON] працював трактористом з 03.01.1986 по 31.12.2007 безперервно (враховуючи перевід з колгоспу ім. Ульянова до СТОВ ім. Ульянова у звязку з реорганізацією). Таким чином факт того, що [PERSON] в період з 01.01.2001 по 31.12.2007 працював у СТОВ ім. Ульянова саме трактористом, на переконання суду є цілком доведеним. Тому суд вважає, що ця вимога позивача підлягає задоволенню. Крім цього, суд бере до уваги і покази свідків, які стверджують, що [PERSON] працював у СТОВ ім. Ульянова тільки трактористом, та позицію відповідача, який позов визнає та проти його задоволення не заперечує. Враховуючи вищевикладене вимоги позивача про зобовязання керівництво СТОВ ім. Ульянова видати довідку про підтвердження наявного трудового стажу та зробити виправлення у трудовій книжці та особових рахунках за 2001-2007 роки є справедливими та необхідними для відновлення позивачем його невизнаних прав, а тому суд вважає, що у цій частині позов також підлягає задоволенню. Щодо судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача, суд виходить з такого. 31.12.2000 було видано наказ директора СТОВ ім. Ульянова №43 «Про переміщення [PERSON] на посаду помічника бригадира тракторної бригади», у звязку з чим до трудової книжки останнього внесено запис №3 від 31.12.2000 про перевід на посаду помічника бригадира тракторної бригади. Всупереч вимогам трудового законодавства [PERSON] не ознайомили з даним наказом, що є порушенням з боку кадрової служби підприємства та керівництва СТОВ ім. Ульянова в цілому. Позивач фактично продовжував виконувати роботу тракториста та отримувати відповідну їй заробітну плату. У звязку із внесенням такого запису до трудової книжки позивачу по досягненню 55-річного віку було відмовлено у призначенні пільгової пенсії з причин не зарахування періоду роботи трактористом з 01.01.2000 по 31.12.2007. Відкликання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній листом СТОВ ім. Ульянова від 01.09.2017 вих.№76, яке жодним чином не аргументовано та мотиви якого суду незрозумілі, мало наслідком необхідність знов звернутися із позовом до Середино-Будського районного суду Сумської області для захисту своїх порушених та невизнаних прав, що й призвело до укладення договору про надання юридичних послуг від 21.11.2017 між [PERSON] та адвокатом [PERSON]. Оплата правової допомоги згідно з квитанцією від 19.12.2017 склала суму 7000 грн. Зважаючи на вищевикладене суд вважає за можливе задовольнити позов [PERSON] й у цій частині та стягнути зі СТОВ ім. Ульянова на користь позивача судові витрати у виді судового збору та оплати правових послуг. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які на дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частиною 2 цієї статті дані встановлюються такими засобами як, зокрема, письмові докази та показання свідків. Аналізуючи надані позивачем докази, суд находить їх належними, тобто такими, що містять інформацію щодо предмета доказування, достовірними на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, та достатніми такими, що у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищенаведеного суд доходить висновку, що позов [PERSON] до СТОВ ім. Ульянова про виправлення трудових правовідносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved