Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.08.2019 року звернулась [PERSON] з заявою про визнання її дочки [PERSON] недієздатною та призначення [PERSON] опікуном. В обґрунтування заяви зазначається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи «А» з дитинства, безстроково, потребує постійного стороннього догляду. Заявниця виховує та утримує дочку [PERSON] самостійно. У зв`язку з наявністю у дитини інвалідності першої групи «А» з дитинства та з метою реалізації цивільних прав [PERSON] заявник звернулась до суду з заявою про визнання її недієздатною та призначення опікуна. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.10.2019 року призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження у справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 року провадження у справі поновлено. Заявниця подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності та при винесенні рішення врахувати подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.03.2020 року № Б-431. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складання цього судового рішення є 15.05.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 28.10.1998 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської райадміністрації Виконкому Одеської міськради, реєстровий запис №711. [PERSON] зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією Серії 10 ААВ №808451 від 05.10.2016 року, в [PERSON] , [INFO] , перша « А » група інвалідності з дитинства, встановлена безстроково, та [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №517 від 27.11.2019 року, проведеної на підставі ухвали суду, [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості, внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За приписами ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Дослідивши докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви щодо визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про призначення опікуном над [PERSON] заявницю, суд зазначає наступне. Статтею 41 ЦК України встановлено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ч.ч. 3-4 ст. 63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У відповідності до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Окрім цього, згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Згідно подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.03.2020 року № Б-431, орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним призначити [PERSON] , [INFO] , опікуном над [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, до суду надійшла заява [PERSON] - батька [PERSON] , в якій зазначається, що проти встановлення опіки заявницею не заперечує. Таким чином, з врахуванням подання органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність визначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] , строком на два роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved