overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] міської ради посилаючись на наступне: 24.02.2017 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батько залишив заповіт, посвідчений 03.02.2011 року [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 270, яким заповів йому [PERSON] квартиру за адресою: Дніпропетровська область м. Верхньодніпровськ вул. Попова 5/33. 28.08.2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснив, що позивач пропустив строк для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з тих причин, що перебував на роботі у Російській Федерації та повернувся в Україну лише 27.08.2017. Відповідач, представник [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі міської ради. Проти заявлених позовних вимог не заперечує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Першої Камянської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши заяви про слухання справи у її відсутність. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: 24.02.2017 року помер батько позивача [PERSON]. За життя батько позивача склав заповіт, посвідчений 03.02.2011 року [PERSON] державною нотаріальною конторою за реєстровим № 270, яким заповів йому [PERSON] квартиру за адресою: Дніпропетровська область м. Верхньодніпровськ вул. Попова 5/33. Судом встановлено, що 28.08.2017 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса [PERSON] державної нотаріальної контори. Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в звязку з тим, що перебував на роботі у Російській Федерації та повернувся в Україну лише 27.08.2017. За таких обставин, на думку суду позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в три місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, якого буде достатньо для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 20.02.2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у Виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 06. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини та більше їх не відновлювали. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімейних відносин стали різні погляди на життя та сімейні цінності, через що в сім'ї часто виникають сварки. Відповідач вже тривалий час проживає з іншим чоловіком. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини між ними не існує. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та позивачем та не надавати строк для примирення. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 20.02.2010 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у Виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з жовтня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини та більше їх не відновлювали. Спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімейних відносин стали різні погляди на життя та сімейні цінності, через що в сім'ї часто виникають сварки. Відповідач вже тривалий час проживає з іншим чоловіком. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України, потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору стягнути з позивача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 червня 2012 року Каїрською сільською радою Горностаївського району Херсонської області позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, актовий запис № 13. Від шлюбу у сторін є одна спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, між ними не має порозуміння, часті сварки ,поступово призвели до того, що сторони стали зовсім чужими людьми, відповідач зневажливо ставиться не лише до позивача, а й до його матері. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливі Позивач [PERSON] до судового засідання не прибув, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначив що позов визнає на розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не прибули, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи позивач та відповідач подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч. 2 ст.197 ЦПК України,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 16 червня 2012 року Каїрська сільська рада Горностаївського району Херсонської області зареєструвала шлюб позивача з відповідачем, актовий запис № 13 (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне подружнє життя між сторонами не склалось. Як встановлено з матеріалів справи, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб носить лише формальний характер, у зв'язку з чим суд вважає можливим його розірвати, оскільки подальше його збереження буде суперечити інтересам сторін. Розриваючи шлюб, суд у відповідності до ст. 113 СК України залишає за позивачем її шлюбне прізвище «[PERSON]», так як вона виявила бажання і надалі іменуватися ним. За змістом ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

до суду звернувся позивач [PERSON] із позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачем\~ [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21 квітня 2015 року між ним та позивачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, про що складено актовий запис №2. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину\~[PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Відповідач влаштовувала постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображало його честь і гідність. Всі ці обставини призвели до того, що позивач з відповідачем стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними припинилися з 2016 року, з цього часу спільне господарство не ведеться спору про спільне майно немає. Відповідач надала суду заяву, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу заперечує, просить надати подружжю строк для примирення. Ухвалою суду від 01.06.2017 року клопотання відповідача було задоволено та у відповідності до вимог ч.5\~ст. 191 ЦПК України, подружжю було надано строк для примирення терміном два місяці. Відповідач в судове засідання не з'явилась про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача. Оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх нявними у матеріалах справи письмовими доказами суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами був зареєстрований 21 квітня 2015 року Виконавчим комітетом Зориківської сільської ради Міловського району Луганської області, про що складено актовий запис № 2. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину\~[PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, в строк, який був наданий судом подружжю, примирення не відбулося, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний.\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

до суду звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] послалась на те, що 30 листопада 2005 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO]. З листопада 2015 року відповідач покинув сім'ю та не підтримує стосунків з позивачем, проживає окремо. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті сина, його вихованні та розвитку ніякої участі не приймає. У зв'язку із чим, просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1100 грн. та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просила суд стягнути з [PERSON] аліменти в сумі 1100 грн. Відповідач у судовому засіданні визнав позов, зазначив, що має періодичні заробітки та в середньому отримує від 4-х до 5-ти тис. грн. на місяць. Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх наявними у матеріалах справи письмовими доказами, приходить до висновку про необхідність задоволення позову зважаючи на наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2005 року (а.с.6). Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії І-АН № 533712 [PERSON] записаний батьком [PERSON] [INFO]. Судом встановлено, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю, перебуває на утриманні матері та потребує допомоги і від батька. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аліменти можуть бути визначені у частці заробітку (доходу) батька (матері) (ст.181 СК України) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення аліментів належить задовольнити, стягуючи з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти в розмірі 1100 грн. на утримання неповнолітнього сина. При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд бере до уваги, визнання позову відповідачем, ту обставину, що сторони не обмежені у працездатності та кожен з батьків в однаковій мірі зобов'язаний брати участь в утриманні неповнолітньої дитини. При подачі позову про стягнення аліментів позивач була звільнена від оплати судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп., сплата якого покладається на відповідача у доход держави. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

До суду звернувся Позивача з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що малолітні діти, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах в службі у справах дітей виконкому Дзержинської районної у місті ради. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку з 25.02.2011, малолітня [PERSON] перебуває на обліку з 30.12.2014. Мати дітей, гр. [PERSON], у відношенні обох дітей є одинокою матір'ю, вихованням дітей не займається, не утримує їх, не забезпечує харчуванням. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, на неї постійно надходять скарги від мешканців будинку. На теперішній час малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 18.09.2014 перебувають на лікуванні в КЗ «Криворізький дитячий кістко-во-туберкульозний санаторій» Дніпропетровської обласної ради. За інформацією вказаного закладу від 20.01.2015 мати дітей, гр. [PERSON], дітей не провідує, не цікавиться їх станом здоров'я. У зв'язку з тим, що діти пройшли курс лікування, потребують виписки з санаторію, а мати не виявила бажання повернути дітей собі на виховання, враховуючи інтереси дітей та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До суду звернувся позивача з позовом (а.с.2) до [PERSON] в якому мотивуючи тим, що відповідачу на підставі Кредитного договору №001-15978-230308 від 23.03.2008 року ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» було надано в кредит грошові кошти у розмірі 30 000,0 грн. та в в'язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, просить суд стягнути з нього на свою користь заборгованість у розмірі 73 686,68 грн.. Представник позивача у судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його присутності, у разі не явки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, позов підтримав у повному обсязі (а.с.3). У судове засідання не прибув відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи та від нього не надійшло повідомлень про причини не явки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 23.03.2008 р. між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» та [PERSON] (правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (а.с.9)) було укладено Кредитний догорів №001-15978-230308, відповідно до якого позивач надав а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 30 000,0 грн. (а.с.4,5). Відповідач належним чином не виконував умови договору, в наслідок чого утворилась заборгованість, у розмірі 73686,68 грн. (а.с.8), яка складається з: - тіла кредиту -34030,53 грн.; - простроченого тіла кредиту -5969,47 грн.; - заборгованості за відсотками -33686,68 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 23.03.2008р. належним чином не виконує, в наслідок чого утворилась заборгованість, про що позивачем надано докази то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Ч.3 ст.88 ЦПК України передбачено, якщо позивача , на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивач на підставі ч.1 п.22 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» (в редакції, який дів на момент звернення позивача до суду) звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

До суду звернувся позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом про стягнення у солідарному порядку з Відповідачів заборгованості за договором про іпотечний кредит. Зважаючи на те, що для викладення повного тексту рішення суду може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, відповідно до якого позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком №21 за адресою: Житомирська область, Коростишівського району, село Кропивня, вулиця Шевченка. В обґрунтування позову позивач вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №21, розташованого в селі Кропивня Коростишівського району Житомирської області. У даному будинку зареєстровані відповідачі по справі, які з вересня 2015 року забрали свої речі з вказаного будинку й наразі не проживають там. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, враховуючи визнання відповідачами позовних вимог і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом вказавши, що з відповідачем по справі він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.05.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям, що призвело до розпаду сім'ї. Намагання зберегти сім'ю результату не дали. Просить суд розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просить суд розірвати шлюб з відповідачем, додатково пояснивши, що з відповідачем спільно не проживає, спільне господарство не ведуть. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але телефонограмою повідомила, що позов визнає у повному обсязі не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб сторонами було укладено 05.05.2009 року у відділі РАЦС Високопільського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені, причиною розпаду шлюбу став факт втрати почуття кохання та поваги між подружжям. Сторони спільне господарство не ведуть. Враховуючи ці обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач дійшов до стійкого переконання про необхідність розірвання шлюбу, оскільки судом встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, у зв'язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved