Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

До суду 19 серпня 2016 року з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, та про визначення порядку участі у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених, позивач посилається на те, що 13.04.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В звязку з тим, що шлюбно-сімейні відносини між ними не склалися, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2016 року шлюбу було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який весь час проживає разом з нею, та вона безпосередньо виховує та піклується про нього. Між нею та відповідачем склалися спірні правовідносини з приводу місця проживання їх малолітнього сина та участі у його вихованні. В звязку з чим просить суд встановити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON]; та визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні сина [PERSON], [INFO]: побачення з сином: два рази на тиждень, тривалістю три години в день за умови повернення дитини до місця проживання до 20.00години та один вихідний день в тиждень з 11.00 год. до 20.00год. у місці обраному за згодою обох батьків, з урахуванням стану здоров'я дитини, її бажанням, з обов'язковим дотриманням режиму дня та дієти, за виключенням часу хвороби дитини. Позивач та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити та розглянути справу без їх участі, про що виклали у письмових заявах. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без письмового висновку органу опіки і піклування у звязку з відсутністю спору, та без участі представника органу опіки та піклування, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 13.04.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі. За рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2016 р. у справі № 641/3950/16-ц шлюб між ними було розірвано (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8), який зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. Судом встановлено, що батьки дитини проживають окремо, кожний з них піклується про дитину, обидва працюють, мають стабільний дохід, належні умови для проживання та виховання дитини, характеризуються позитивно. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини, вік дитини та інші обставини, що мають значення. Враховуючи положення 6 Принципу Декларації прав дитини від 20.11.1959 року про те, що малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю, беручи до уваги відсутність таких виключних обставин та відсутність заперечень з боку відповідача, суд визначає місце проживання малолітньої дитини разом з матірю. При цьому, батько дитини, який проживає окремо, має право спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, як проживають окремо від дитини зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. Відповідно до положень ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved