Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

До Комінтернівського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовом про виділ частки житлового будинку, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що на праві спільної часткової власності їй належить Ѕ частина житлового будинку з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який в цілому складається з жилого будинку літ. «А», загальною площею 99, 3 кв.м., житловою 51, 2 кв.м., прибудови літ. «а», вбиральні - літ. «Б», душ - літ. «В», гараж - літ. «Г», сарай - літ. «Д», підвал - літ. «пд», ворота - №1, хвіртка - №2, огорожа - №3. Відповідач, [PERSON] , є власником іншої Ѕ частки зазначеного житлового будинку. Позивач в натурі свою частку із майна, яке перебуває у спільній частковій власності не виділяла. Сторони мають неприязні відносини, не можуть порозумітися по різним питанням, які стосуються користуванням їх частками. Відповідно до Акту про встановлення фактичного користування будівлями та спорудами в домоволодінні виготовлено 13.04.2021 року [PERSON] інженером КП «Лиманське районне бюро технічної інвентаризації» встановлено: [PERSON] належить Ѕ частка житлового будинку з надвірними господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2018 року, справа №504/1912/18, що фактично складає 2/3 частки, згідно розрахунку дольової участі. Вказана частка майна складається з частини житлового будинку, зазначеному на схематичному плані під літ. «А» з прибудовою літ. «а», а саме : 1-1 коридору, 1-2 санвузлу, 1-3 житлової, 1-4 житлової, 1-5 вітальні, загальною площею 61, 0 м2, житловою - 31,4 м2, а також господарських будівель та споруд: підвалу літ. «пд», хвіртки №2, Ѕ частини огорожі №3. Ѕ частка вищевказаного майна, яка належить [PERSON] , що фактично складає 1/3 частки, згідно з розрахунку дольової участі, складається з частини житлового будинку, зазначеному на схематичному плані під літ. «А», а саме: 2-1 вітальні, 2-2 житлової загальною площею 38,2 м2, житловою- 19, 8 м2, а також господарчих будівель та споруд: вбиральні літ. «Б», душу літ. «В», гаражу літ «Г», воріт №1, Ѕ частини огорожі №3. Висновок: кожен співвласник має свій санвузол, кухню та підсобні приміщення, які можливо використовувати окремо. Це відповідає відповідним Державним СНіПам та не порушує ніяких технічних регламентів будівельних і санітарних норм та правил. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 липня 2021 року відкрито провадження по справі. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі з викладених у неї підстав. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином про дату, час та місце його проведення шляхом оголошення в інтернет ресурсі. Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України). Згідно із ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Комінтернівського суду Одеської області від 20.12.2018 року шлюб між сторонами був розірваний. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2018 року визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 99,3 кв.м., житловою площею - 51, 2 кв.м., з надвірними господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної власності, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням частко кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Положенням ст. 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постан6ови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є у спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Виходячи з аналізу норм ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. За таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, тому підлягають задоволенню повністю. На підставі наведеного, ст. ст. 183, 356, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України,

Outcome: approved