Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів» (а.с.1-9). Позивач прохає стягнуть з Відповідача, аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, установленого для дітей відповідного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 1999 року між нею [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 1348. Від шлюбу є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Позивачка надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.15). Відповідач надав заяву, вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.14). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: 30 листопада 2000 року народився [PERSON], батьком у свідоцтві про народження дитини значиться [PERSON], [INFO]. [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою від 07 липня 2015 року виданою ОЖК «Круг» (а.с. 6). Проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], про що свідчить акт складений, 07.07.2015 року [PERSON] мешкаючим за адресою: [ADDRESS], та [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 183 СК України передбачено що частина заробітку(доходу) батька,яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «…Дитина, якщо не можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В частині 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її згоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402 визначено: «…Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки та особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного із них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Вихованням в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину суд ураховує: те, що Відповідач є працездатним, стягнень за виконавчими листами не має; що ст. 128 Кодексу законів про працю України та ст. 26 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 p. № 108/95-ВР визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20 %, а у випадках, передбаченим законодавством - 50 % заробітної плати, що належить до виплати працівникам, при цьому необхідно мати на увазі, що стягнення аліментів відбувається після здійснення утримання суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб; що згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved