Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище первісний позов, який позивач мотивує тим, що [INFO]. помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті 19.01.2010 р. подала до Ірпінської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Їй стало відомо, що після смерті першої дружини [PERSON] - [PERSON] (померла - [INFO].), померлий [PERSON] фактично прийняв спадщину та також подав до нотаріальної контори документи для оформлення спадщини на частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS], який на праві власності належав [PERSON] на підставі договору дарування. Однак [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючого документу на спадщину за заповітом. Зазначає, що син [PERSON] - [PERSON] отримав правовстановлюючий документ, згідно заповіту матері, на 3/4 частини будинку, який знаходиться: [ADDRESS]. Вказує, що 1/4 частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS], яку успадкував [PERSON], успадкували - [PERSON] та внуки померлого - [PERSON] й [PERSON], які прийняли спадщину в порядку спадкової трансмісії щодо їх матері - [PERSON] (дошлюбне прізвище - «[PERSON]»). Також позивач зауважує, що [PERSON] (дочка - [PERSON]) померла [INFO]. (раніше за свого батька - [PERSON], який помер [INFO].) і який мав право на 1/4 частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS], тому [PERSON] й [PERSON] успадкували ту частину спадщини, яка б належала за законом їх матері - [PERSON], а саме 1/8 частину будинку, по 1/16 частині порівну. Тобто позивач зазначає, що її спадкова частка складає - 1/8 частину будинку. Також позивач вказує, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS], оскільки померлий - [PERSON] за життя не отримав свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частину спірного будинку. Зазначає, що після смерті свого чоловіка продовжувала проживати у спірному будинку, а відповідачі в даному будинку ніколи не проживали. Крім того, зауважує, що [PERSON] самоуправно виламав вхідні двері в будинку, замінив замки та не допускає позивачку в будинок, тобто чинить перешкоди у користуванні майном. Позивач зауважує, що після смерті її чоловіка - [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] заповів [PERSON] згідно заповіту від 03.11.2009 р. Вказує, що на день смерті чоловіка була непрацездатна, а тому відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку в спадщині, а саме на 1/5 частину квартири. Вказує, що спадкоємцем за законом являється позивач, як дружина спадкодавця та його внуки - [PERSON] й [PERSON] (діти дочки спадкодавця). Зазначає, що за умови якби не було заповіту обов'язкова частка в спадщині мала б становити 1/20 частину квартири. Зауважує, що заповіт, складений [PERSON] від 03.11.2009 р., яким спадкодавець належну йому 1/5 частину спірної квартири заповів [PERSON], належить визнати частково недійсним, оскільки порушено право спадкоємця на обов'язкову частку в спадщині. Крім того, позивач зазначає, що виявила розбіжності в написанні прізвища [PERSON] в свідоцтві про укладення шлюбу із [PERSON] від 12.09.1977 р. та свідоцтва про смерть, де зазначено прізвище [PERSON]. Для усунення даної розбіжності позивач звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення виправлення в актовий запис про смерть - [PERSON] Однак у внесенні таких змін було відмовлено, оскільки внесення таких відповідних змін до актових записів проводиться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом. Тому просить: 1) встановити неправильність в актовому записі №206 від 07.05.2007 р. про смерть прізвища [PERSON] на правильне прізвище «[PERSON]»; 2) встановити факт належності [PERSON] договору дарування будинку, який знаходиться: [ADDRESS], де прізвище зазначено - [PERSON]; 3) встановити факт належності [PERSON] заповіту, посвідченого 07.06.1988 р. за №1-1743 із записом прізвища зазначено - [PERSON]; 4) визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом; 5) зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод в користуванні будинком, який знаходиться: [ADDRESS]; 6) визнати за [PERSON] право власності на 1/20 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 7) визнати частково недійсним заповіт, складений 03.11.2009 р. [PERSON], яким [PERSON], належну йому 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яким заповів [PERSON]. Крім того в судову засіданні було прийнято зустрічний позов до спільного розгляду із первісним позовом. Зустрічний позов позивач мотивує тим, що [INFO]. померла його матір - [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті [PERSON] їй на праві власності належав житловий будинок, який знаходиться: [ADDRESS] на підставі договору дарування, та земельна ділянка за цією ж адресою. Відповідно до заповіту [PERSON] все своє майно спадкодавець заповіла [PERSON] 11.05.2007 р. в Ірпінську державну міську нотаріальну контору звернувся [PERSON], який проживав із померлою [PERSON], з заявою про прийняття спадщини. 09.10.2007 р. [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до заповіту [PERSON] і ст. 1241 ЦК України, [PERSON] - отримав право на спадкування 3/4 частин всієї спадкової маси спадщини, а [PERSON] - отримав право на спадкування обов'язкову частку в розмірі 1/4 частини спадкового майна [PERSON], як непрацездатний вдівець. Зауважує, що [PERSON], ознайомившись зі змістом заповіту [PERSON] від 07.06.1988 р. відмовився від вчинення всіх необхідних дій з реалізації своїх прав пов'язаних з оформленням спадщини на обов'язкову частку в майні спадкодавця. Крім того, позивач зазначає, що [PERSON] на момент подачі заяви до нотаріальної контори формально не був чоловіком [PERSON] [PERSON] було подано в нотаріальну контору свідоцтво про реєстрацію шлюбу із [PERSON], тобто на відміну від прізвища померлої [INFO]. - [PERSON] [PERSON] було запропоновано надати до нотаріальної контори доказ існування його шлюбних відносин із [PERSON], однак [PERSON] проігнорував таку вимогу. Тому просить: 1) визнати відсутність факту виникнення та існування права власності у [PERSON] на 1/4 частину нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 2) визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку із надвірними будівлями й спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; 3) зареєструвати право власності на 1/4 частину житлового будинку із надвірними будівлями й спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у первісному позові, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо зустрічного позову заперечувала. Представник відповідача по первісному позову в судове засідання з'явився, заперечував щодо первісного позову. Підтвердив обставини викладені у зустрічному позові, просив задовольнити позовні вимоги. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану міського управління юстиції Київської області в судове засідання з'явилася, будь-яких пояснень по справі не надала. Інші сторони по справі в судове засідання не з'явилися, причини та докази поважності неявки суду не повідомили. Заслухавши доводи та заперечення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову - відмовляє. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 09.12.2009 р., [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12.08.1977 р. Відповідно до договору дарування від 12.02.1985 р. [PERSON] прийняла у дар жилий будинок з надвірними будівлями який знаходиться: [ADDRESS]. Дана обставина також підтверджується листом №74 від 11.02.2013 р., виданого КП КОР «Ірпінське БТІ». Крім того, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 08.02.1997 р., земельна ділянка пл. 0,0685 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить - [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. [PERSON], згідно заповіту від 07.06.1988 р., заповіла усе своє майно своєму сину - [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]., що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. Відповідно до заповіту від 03.11.2009 р., [PERSON] заповів [PERSON] належну йому 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] отримав 3/4 частини житлового будинку, який знаходиться: [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO]. та її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в 1976 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER]. [PERSON] померла [INFO]., згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER]. [PERSON] народився [INFO]. та його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] народилася в 1970 р. та її батьками [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.09.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження. Також судом встановлено, що Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як визначено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвища [PERSON] у Свідоцтві про смерть Серія [NUMBER], Договорі дарування від 12.02.1985 р., Заповіті від 07.06.1988 р., були допущені через неуважність осіб, які складали зазначені документи. Крім того суд зауважує, оскільки прізвище - «[PERSON]», яке вказане у Договорі дарування від 12.02.1985 р., Заповіті від 07.06.1988 р., не відповідає паспортним даним [PERSON], тому суд встановлює факт належності зазначених документів [PERSON] Суд відмовляє позивачу у встановленні неправильності в актовому записі №206 від 07.05.2007 р. про смерть, так як до компетенції суду не належить встановлення чи внесення виправлень в актові записи. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Отже, виходячи із встановлених судом обставин, померлий [PERSON] не вчинив всіх необхідних дій з реалізації свого законного права пов'язаного із оформленням спадщини на обов'язкову частку в майні спадкодавця щодо будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], і який на праві власності належав [PERSON] відповідно до договору дарування. Також позивачем не надано суду доказів, що у неї чи у [PERSON] виникло право власності на спірний житловий будинок. Крім того, суд зауважує, що [PERSON] не надано будь-яких фактичних доказів втрати документа, який би засвідчував право власності на частину житлового будинку. Тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 1/8 частину будинку, який знаходиться: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно із зазначеною вище нормою Закону, оскільки після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/5 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яку [PERSON] заповів [PERSON] згідно заповіту від 03.11.2009 р., та враховуючи те, що [PERSON] на день смерті чоловіка була непрацездатною, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання частково недійсним вказаного заповіту, та наявність підстав для визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/20 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], як обов'язкової частки в спадщині. Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод в користуванні будинком [PERSON], який знаходиться: [ADDRESS], оскільки не надано беззаперечних доказів того, що [PERSON] чинить їй будь-які перешкоди у користуванні вказаним будинком. На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги по зустрічному позову щодо визнання відсутності факту виникнення та існування права власності у [PERSON] на 1/4 частину нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки така вимога не відповідає приписам статті 256 ЦПК України. Враховуючи норми статей 1233, 1268-1270 Цивільного кодексу України й встановлені судом обставини, так як [PERSON] на день смерті належав житловий будинок із надвірними будівлями й спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], та згідно заповіту від 07.06.1988 р. спадкодавець заповіла усе своє майно своєму сину - [PERSON], тому в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавиці право власності на 1/4 частину житлового будинку із надвірними будівлями й спорудами повинно перейти до [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 3, п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов'язковою і проводиться вона на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, та припинення прав на нерухоме майно, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили. Згідно з ст. 26, п. 10 ст. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №703 від 22.06.2011 р., проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно здійснюється на підставі документу, що підтверджує виникнення цього права, зокрема, рішення суду щодо права власності на нерухоме майно, яке набрало законної сили. Аналіз зазначених норм вказує на наявність покладеного законом обов'язку і встановленого порядку здійснення державним реєстратором державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, а тому вимога з приводу реєстрації права власності на 1/4 частину житлового будинку із надвірними будівлями й спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] є передчасними через відсутність будь-яких порушень прав позивача по зустрічному позову щодо реалізації його прав на час розгляду цієї справи судом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial