Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

До суду звернувся головний лікар КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» Волощук А.Є. з заявою про доцільність примусової госпіталізації [PERSON] [INFO], проживає [ADDRESS]. Заява мотивована тим, що до лікувального закладу каретою швидкої допомоги була доставлена [PERSON] [INFO]. Хвора оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу, який вимагає лікування в умовах психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Лікар-психіатр в судовому засіданні підтримала заяву та пояснила, що крім ознак хвороби визначених у висновку комісії лікарів-психіатрів, [PERSON] розширила коло осіб, які її переслідують, на лікарів закладу та працівників суду, також відмовляється від їжі, що є обставинами які підтверджують невідкладність початку примусового лікування. Законний представник [PERSON] підтримав заяву головного лікаря КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» та пояснив, що [PERSON] є його дочкою, вона останній час висловлює маячні ідеї про її переслідування «титушками», закривається у ванній кімнаті та занурюється у набрану водою ванну щоб уникнути травлення невідомим газом, що запускають через вентилізаційні канали, в результаті чого може завдати собі шкоди. Прокурор прокуратури Суворовського району м.Одеси не заперечував проти примусової госпіталізації [PERSON] для надання лікування. [PERSON] категорично заперечувала проти лікування проти лікування в психіатричному закладі, заявила про відмову від батьків та про змову лікарів і працівників суду з метою зробити її психіатрично хворою, заявила, що прийде в лікарню та до суду із своїми однодумцями та «залюструє» всіх. Вислухавши учасників судового розгляду суд встановив: [PERSON] знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я». Госпіталізація до психіатричного закладу проведена вперше, за рішенням лікаря-психіатра. Висновком комісії лікарів-психіатрів КУ «ООМЦПЗ» №2899 від 19.12.2014 року встановлено, що хвора [PERSON] госпіталізована в психіатричний стаціонар вперше в житті за направленням психіатра карети швидкої допомоги у зв'язку з неадекватною поведінкою дома, безглуздими висловлюваннями, а також галюцинаторно-маячними переживаннями. Під час огляду у [PERSON] свідомість ясна, орієнтована привільно, доступна мовному контакту. На питання відповідала по суті. Мислення паралогічне з елементами символізму, виявляє ідеї переслідування, впливу - стверджує, що хтось пускає в квартиру психотропний газ, стверджує, що це політичне замовлення, на вулиці відчуває гіпнотичний вплив від оточуючих, стверджує, що чула постріли на вулиці та шум падаючих гільз. Не критична до свого хворобливого стану. Встановлено діагноз - маячний розлад. Згідно зі ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» (надалі - Закон) кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в прядку, передбачених вказаним цим законом та іншими законами України. Відповідно до ч.3 ст.13 Закону, особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічних розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.16 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов'язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів психіатричного закладу для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в психіатричному закладі, ця особа підлягає негайній виписці. У випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність такої госпіталізації. До винесення судом рішення лікування може проводитися за рішенням лікаря-психіатра (комісії лікарів-психіатрів). В судовому засіданні встановлена наявність соціально-небезпечних дій з боку [PERSON], відносно себе та оточуючих, та реальних намірів у неї їх вчинити. Однак, вона спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином, докази на підтвердження обставин вчинення [PERSON] чи виявлення останньою наміру вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, суду вважає достатніми, а тому наявні обставини (підстави), що передбачені ст.14 Закону України, і які б давали суду право надати згоду на госпіталізацію та проведення лікування [PERSON] в психіатричній лікарні в примусовому порядку.

Outcome: approved