Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Одеської міської ради, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації ОМР, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином, посилаючись на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою з 06.11.2013 року. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Оскільки, на думаку позивача, відповідач створювала перешкоди у спілкуванні з дитиною, тому позивач звернувся із заявою про встановлення порядку участі батька у вихованні малолітнього сина, про що отримав висновок Органу опіки та піклування Малиновської райадміністрації про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини №1948/01-20, від 18.07.2019 року. Однак, як вказує позивач, відповідач ігнорує вищезазначений висновок, створює перешкоди у спілкуванні з дитиною, не дозволяє йому бачитись з сином, тому він звернувся за захистом своїх прав до суду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без їх участі. Відповідач та її представник в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник органу опіки та піклування, в судове засідання не прибув, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без їх участі, у разі ухвалення рішення суду, просив врахувати інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що з 06.11.2013 року сторони перебували у шлюбі, від якого вони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.8). Після розірвання шлюбу дитина проживає разом із матір`ю, цей факт сторонами не оспорюється. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Малиновської райадміністрації про встановлення порядку участі батька у вихованні дитини №1948/01-20, від 18.07.2019 року (а.с.10), комісія з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради підтримує прагнення батька більше уваги приділяти дитині та вважає за необхідне задовольнити частково заяву [PERSON] , і встановити час спілкування батька з дитиною. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації, виходячи з інтересів дитини, вважає за необхідне: 1.Затвердити наступний порядок участі батька - [PERSON] у вихованні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . 2.Встановити перебування дитини з батьком щотижня у суботу та неділю з 10:00 до 13.00 години, у присутності матері, до досягнення [PERSON] п`ятирічного віку. 3.Встановити перебування дитини з батьком щотижня у суботу та неділю з 10:00 до 13.00 години, без присутності матері, після досягнення [PERSON] п`ятирічного віку. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України). В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із нею, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства», враховує особу батька та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дитини, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Окрім наведеного, суд вважає, що реалізація одним із батьків свого права на спілкування з дитиною у будь-якому разі не повинна перешкоджати нормальному розвиткові дитини. Ч. 4 ст. 19 СК України, - При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи вище зазначене, з врахуванням позиції сторін, інтересів малолітньої дитини, характеризуючих даних на дитину, ставлення позивача та відповідача до дитини, до його інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial