Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 82830 гривень 83 копійки. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору №68/08/13/Ф від 20 серпня 2013 року відповідачі отримали кредитні кошти у розмірі 100000 гривень у безготівковій формі до 17 серпня 2018 року. Повернення кредиту здійснюється щомісячно, однак з червня 2015 року [PERSON] припинила виконання своїх зобовязань. 20 серпня 2013 року у якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобовязань між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, останній взяв на себе відповідальність перед позивачем за виконання [PERSON] своїх зобовязань. Внаслідок невиконання зобовязань позивачами утворилася заборгованість у розмірі 82830 гривень 83 копійки, що складається з: 76664 гривні 41 копійка неповернута сума кредиту; 4090 гривень 72 копійки прострочені відсотки; 2075 гривень 70 копійок пеня. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачів, позовні вимоги визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі позичальник) було укладено кредитний договір №68/08/13/Ф. Відповідно до умов даного кредитного договору Банк зобовязувався надати позичальнику кредит у сумі 100000 гривень на строк до 17 серпня 2018 року, а позичальник зобовязувався повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені даним договором та/або додатками до нього. За несвоєчасне виконання позичальником грошових зобовязань даним договором передбачена відповідальність, що крім відшкодування збитків, позичальник також сплачує пеню у розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки. Позивач свої зобовязання виконав, що підтверджується копією меморіального ордеру №242000949 від 22 серпня 2013 року. 20 серпня 2013 року між ПАТ «Кредобанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до якого [PERSON] (далі поручитель) зобовязується відповідати перед Банком за невиконання позичальником зобовязань у повному обсязі. Виконання зобовязань позичальника з червня 2015 року носили несистематичний характер, а з жовтня 2015 року й зовсім припинилися, що підтверджується випискою з руху коштів по рахунку. Розмір заборгованості складає 82830 гривень 83 копійки, що складається з: суми кредиту 76664 гривні 41 копійки; прострочених відсотків 4090 гривень 72 копійки; пені 2075 гривень 70 копійок. Сторони намагалися врегулювати спір у позасудовому порядку. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, що передбачено статтею 554 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому задовольняє їх в повному обсязі в сумі 82830 гривень 83 копійки. Щодо стягнення з відповідачів судового, то суд вважає за необхідне розяснити, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, тому у відповідності до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 689 гривень з кожного відповідача. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 554, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved