Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Дмухайлівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником будинку [ADDRESS] . Позивач зазначає, що відповідачі зареєстровані, але не проживають у вказаному будинку тривалий час. На вимоги позивача про добровільне зняття з реєстрації не реагують, у зв`язку із чим порушують його право власності на будинок. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняти відповідачів з реєстрації з будинку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та прохав їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Відзиву чи заперечення проти позову не надали. Представник третьої особи - Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області - до суду не з`явився, надавши письмову заяву, в якій прохає розглянути цивільну справу без участі представника третьої особи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, будинок [ADDRESS] , є приватною власністю [PERSON] , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 01 лютого 1993 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4. (а. с. 9). У технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду [ADDRESS] власником вказано заявника - [PERSON] . (а. с. 6-8). Відповідно довідки виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області № 277 від 22 березня 2019 р., відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживають. (а. с. 11). Відповідно до вимог ст. 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст. ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. У судовому засіданні беззаперечно встановлено факт непроживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у будинку, власником якого є позивач, понад один рік. Тому, з урахуванням викладеного, проаналізувавши викладені норми Закону, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved