Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим. що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачкою шлюбні відносини вони припинили в липні 2015 року і з цього часу проживають окремо. Син проживає із ним та повністю знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідачка, як мати дитини своїх обовязків по утриманню дитини не виконує, хоча отримує соціальну допомогу на дитину. Посилаючись на положення ст. 180 Сімейного кодексу України, просить стягнути аліменти з відповідачки на утримання сина у розмірі 1/4 частки її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги посилаючись на те, що син проживає із ним з грудня 2015 року та повністю знаходиться на його утриманні. Відповідачка [PERSON] коштів на утримання сина не надає. У серпні 2016 року він забирав дитину з будинку відповідачки, бо дитина там перебувала на відпочинку, відповідачка не заперечувала. Відповідачка приїздила у жовтні 2016 року, з нею був конфлікт, він з цього приводу звертався до поліції. Він не чинить перешкод в спілкуванні з дитиною. З грудня 2015 року відповідач не надає допомоги на утримання сина, який проживає з ним. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримала доводи позивача та позов просила задовольнити і стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/4 частки її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності за участі її представника адвоката [PERSON] (а.с.20). Представник відповідачки адвокат [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] проживав разом із матірю до 01 вересня 2016 року. [PERSON] влаштувала сина до навчального закладу, однак приїхав позивач та забрав сина до м. Словянська. З цього приводу вона зверталася до відділу поліції Голопристанського відділення Новокаховського відділу в Херсонській області, що підтверджується копією наданої довідки. Окрім того, на теперішній час в Словянському міськрайонному суд перебуває на розгляді цивільна справа за позовом [PERSON] про визначення місця проживання дитини, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши думку учасників процесу, повно та обєктивно дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 18.01.2008 року у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради м. Словянськ Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Омельянова) Н.М. (актовий запис № 4) (а.с.4). Згідно наданої копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 287757 від 05.11.2009 року (а.с.5), позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої виконавчим комітетом Миколаївської міської ради від 03.10.2016 року за № 08-10/454 (що також підтверджено копією домової книги), [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.6). Відповідно акту від 02.11.2016 року за підписом депутата 21 виборчого округу Миколаївської міської ради [PERSON], у будинку № 16 по провулку Польовому в м. Миколаївка, [PERSON] не проживає з 15.07.2015 року, що підтверджують свідки [PERSON], [PERSON] (а.с.9-11). Згідно інформації, що міститься у листах Миколаївської загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 1, [PERSON], [INFO], навчається у 1-А класі. Батько [PERSON] [PERSON], приводив [PERSON] на підготовчі зайняття для майбутніх першокласників, які проводились у школі з 21.01.2016 року по 28.04.2016 року один раз на тиждень (а.с.7-8). Як вбачається з довідки Управління соціального захисту населення, сімї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 16.12.2016 року за вих. № 3775, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа з 15.07.2015 року по теперішній час. [PERSON] нараховувалася та виплачувалася допомога на дитину за період з 22.07.20145 року по 15.01.2016 року в розмірі 884,00 грн. (а.с.12). Як вбачається з листа Управління соціального захисту населення, сімї та праці виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області від 30.12.2016 року за вих. № 02-09/3876 (а.с.13), в ході перевірки щодо проживання дитини [PERSON], [INFO] із матірю [PERSON], було встановлено, що [PERSON] повідомила, що за сімейними обставинами в грудні 2015 року відпустила сина до м. Миколаївки Донецької області. Згідно листа дошкільного навчального закладу комбінованого типу (ясла-садок) № 1 «Олімпієць» № 165 від 26.12.2016 року, [PERSON] [INFO], був прийнятий до садочка 05.08.2015 року, останній день відвідування садочка 11.12.2015 року. Окрім того, [PERSON] не мала право на отримання допомоги з 01.01.2016 року. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом із батьком в м. Миколаївка Донецької області, знаходиться на його повному утриманні та забезпеченні, що також не оспорювалося сторонами. Доказів про надання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку відповідачки [PERSON] суду не надано, отже, суд приходить до висновку, що з метою захисту інтересів дитини та належного утримання позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно довідки приватного акціонерного товариства «ІДС [PERSON]» від 31.08.2016 року (а.с.14), [PERSON] працює на посаді менеджера складської логістики підрозділу ПрАТ «ІДС [PERSON]» з лютого 2016 року по теперішній час. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно зі свідоцтвом про народження дитини позивача, його матірю є відповідач [PERSON], яка, в порушення ст. 180 СК України, не виконує свої обовязки по утриманню дитини до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобовязання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, кошти на дитину повинні бути стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття сина [PERSON], [INFO], тобто до 26.10.2027 року. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (працездатна, працює, має дохід, аліменти нікому більше не сплачує), батька дитини. Що стосується документів, наданих позивачем, а саме: висновку органу опіки та піклування Голопристанської міської ради щодо доцільності місця проживання дитини; довідок навчальних закладів про навчання дитини; висновку щодо прихильності неповнолітньої дитини до одного із батьків; акту обстеження умов проживання, суд вважає їх передчасними та такими, що не стосуються суті спору при вирішенні призначення стягнення аліментів на утримання дитини, оскільки дитина на теперішній час проживає із батьком та знаходиться на його утримання і питання про утримання дитини необхідно вирішити на теперішній час з метою недопущення порушення її прав на належне утримання. В подальшому, при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини [PERSON] не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою про звільнення від сплати аліментів, зазначивши обставини, що змінилися. Окрім того, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved