Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси позивач звернувся із позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю на транспортний засіб - легковий седан, марки MITSUBISHI, модель GALANT, 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 10.09.2010 року. Свої вимоги мотивував тим, що вказаний автомобіль вже більше п'яти років перебуває у його володінні, розпорядженні та користуванні. Також посилався на те, що відповідач [PERSON] відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 15.10.2015 року зазначила, що автомобіль, починаючи з 03.12.2010 року, та по сьогоднішній час перебуває у володінні, розпорядженні та користуванні [PERSON], та будь-яких фінансових та майнових претензій стосовно вищевказаного автомобіля - не мала, не має, та мати не буде. У зв'язку із тим, що [PERSON] від оформлення необхідних документів ухиляється, позивач не має можливості зареєструвати автомобіль за собою та розпоряджатись ним, тому просить суд позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, просили суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, та просив розглядати позовну заяву без його участі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 10.09.2010 року РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області видав [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на легковий седан, марки MITSUBISHI, модель GALANT, 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]. 03.10.2010 року [PERSON] видала на ім'я [PERSON] довіреність на розпорядження вищевказаним автомобілем, яка була посвідчена Мартьяновою Т.О., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1819, для подальшої реєстрації права власності, після чого передала [PERSON] у володіння та розпорядження автомобіль та надала на нього правовстановлюючі документи та ключі. 03.12.2013 року строк дії попередньої довіреності закінчився, після чого 14.04.2014 року [PERSON] видала на ім'я [PERSON] довіреність на розпорядження вищевказаним автомобілем, яка була посвідчена Єлькіним О.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим № 575. При цьому, автомобіль весь цей час знаходився в користуванні, розпорядженні та володінні позивача [PERSON]. Також судом встановлено, що 15.10.2015 року [PERSON] склала заяву, яка була нотаріально посвідчена Калінюком О.Б., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу. В своїй заяві [PERSON] підтвердила, що 03.12.2010 року нею була видана на ім'я [PERSON] довіреність на розпорядження транспортним засобом - легковий седан, марки MITSUBISHI, модель GALANT, 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] для подальшої реєстрації права власності на позивача, після чого передала у розпорядження позивача вказаний автомобіль. 03.12.2013 року строк дії попередньої довіреності закінчився, після чого 14.04.2014 року видала на ім'я [PERSON] другу довіреність на розпорядження вищевказаним автомобілем. Далі [PERSON] в своїй заяві зазначила, що оскільки вищевказаний автомобіль, починаючи з 03.12.2010 року, та по сьогоднішній час перебуває у володінні, розпорядженні та користуванні [PERSON], та будь-яких фінансових та майнових претензій стосовно вищевказаного автомобіля - не мала, не має, та мати не буде. Пунктом 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388, передбачено, що реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, однак відповідач [PERSON] від оформлення необхідних документів ухиляється. Виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України, обставинами, які мають значення для вирішення справи про визнання права власності на рухоме майно за набувальною давністю, є: законний об'єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Законний об'єкт володіння підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданим 10.09.2010 року РЕВ № 2 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, на транспортний засіб - легковий седан, марки MITSUBISHI, модель GALANT, 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER]. Власником є [PERSON]. Позивач придбав вказаний автомобіль за відплатним договором сплативши відповідачеві грошові, при цьому відповідач передав йому правовстановлюючі документи на автомобіль та надав ключі від нього. З моменту заволодіння автомобілем (з грудня 2010 року) той факт, що позивач володів автомобілем був очевидним для третіх осіб та ні від кого не приховувався. Володіючи даним майном позивач проводив його ремонт та укладав щодо нього договори страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Окрім того, судом враховано, що згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48961653 від 15.02.2016 року на автомобіль, номер державної реєстрації [NUMBER], інформація в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутня. Відповідно до спи 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. За таких обставин, суд вважає, що позивач добросовіснозаволодів транспортним засобом - легковий седан, марки MITSUBISHI, модель GALANT, 1993 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER] і продовжує відкрито, безперервно володіти даним рухомим майном більше п'яти років, а тому набув право власності на це майно за набувальною давністю.

Outcome: approved