Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач є власником вказаної квартири на підставі договору купівлі - продажу, укладеного з [PERSON] У вказаному житловому приміщені відповідачі не проживали з 2010 року, особисті речі відповідачів у квартирі відсутні, через що позивач несе додаткові витрати на утримання житла та комунальні послуги, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не надали. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 0 травня 2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Разумовою Т.П., позивач [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] у попереднього власника квартири - [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом Балашихинського нотаріального округу Московської області Киселевим О.В. 20 листопада 2018 року, реєстр. № 34/190-н/50-2018-1-776, діяла [PERSON] Однією з умов вказаного договору було, зокрема, зобов`язання продавця звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали та передати квартиру покупцю до 03.12.2018 року, знятися з реєстрації до 04.12.2018 року. Відповідно до повідомлень відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 18.01.2019 р. за № 121/09, № 112/09, акту від 10 грудня 2018 року, складеного комісією КП «СЄЗ № 7», [PERSON] , [INFO] , та його син [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання за адресою: квартира [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , оскільки ним було відчужено право власності на спірне житлове приміщення, до складу якого входить, зокрема, право користуватися ним. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14 було викладено висновок про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Оскільки судом встановлено, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] , як член сім`ї власника, також втратив право користування вищевказаною квартирою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, що підтверджено відповідними квитанціями в матеріалах справи, в розмірі 704,80 грн. з кожного.

Outcome: approved