Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного сина. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є батьком позивача. Позивач є особою з інвалідністю групи з дитинства та страждає на епілепсію та судомні приступи. За станом здоровя позивачу протипоказана робота біля води, на висоті та з механізмами, що рухаються, однак можна працювати підсобним працівником. Позивач намагався працевлаштуватися та деякий час працював, але у звязку із судомними приступами змушений був припинити роботу. Єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності в розмірі 1312 грн. та допомога матері [PERSON], яка отримує пенсію в розмірі 1523,80 грн. У звязку із наявним у позивача захворюванням, він потребує постійного прийому протисудомних препаратів, вартість яких на місяць складає 1400 грн. Відповідач жодної допомоги на утримання позивача не надає, хоча має на праві власності земельний пай, який здає в оренду. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути із відповідача аліменти на свої утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до 01.01.2020 року. Ухвалою суду від 06.09.2018 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов. Відповідач заперечував проти позову частково, вказав, що сума аліментів, які він може надавати на утримання сина складає 200,00 грн. Він отримує пенсію в розмірі 1350,00 грн. та дохід від надання в оренду земельного паю, постійного місця проживання не має, оскільки в будинку, який був придбаний у шлюбі із матірю позивача, проживають позивач та його колишня дружина, з якими в нього напружені відносини. Також він хворів на туберкульоз, у звязку із чим йому необхідно постійно приймати вітаміни. Вказав, що протисудомні засоби для позивача повинні надаватися за державний рахунок. Інших доходів та майна у відповідача немає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідач є батьком позивача, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.26). Згідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ № 1005782, позивачу встановлена друга група інвалідності з дитинства строком до 01.01.2020 року. Протипоказана робота біля води, на висоті та з механізмами, що рухаються, однак можна працювати підсобним працівником (а.с.7). Відповідно до довідки від 06.09.2017 року, виданої Оріхівською ЦРЛ, позивач потребує постійного прийому протисудомних препаратів (а.с.8). Як видно із виписки з Журналу викликів Швидкої медичної допомоги, в 2010 році було здійснено 10 викликів у звязку із приступами епілепсії у позивача (а.с.9). Згідно до рецептів лікаря від 11.09.2018 року, позивачу призначено прийом лікарських засобів, а саме депакін та фінлепсін по 1 таблетці двічі на день (а.с.56). З наданих позивачем квитанцій вбачається, що вартість місячного курсу зазначених лікарських засобів складає 276,00 грн. (депакін) та 605,41 грн. (фінлепсін), а разом складає 881,41 грн. Позивач проживає разом із своєю матірю, [PERSON]. Згідно до довідки № 1631 від 12.09.2017 року, позивач отримує соціальну пенсію в розмірі 1312,00 грн. (а.с.15) Дохід матері позивача, [PERSON], складає 1523,80 грн. пенсії (а.с.14). Дохід відповідача складається із пенсії в розмірі 1350,00 грн. (з пояснень відповідача, та не оспорено позивачем) та орендної плати від наданої в оренду земельної ділянки в розмірі 12068 грн. на рік, тобто приблизно 2300,00 на місяць (а.с.53). Згідно до довідки №1348 від 26.10.2018 року, за період з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року інші доходи у відповідача відсутні. Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно до ст..201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. У статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини, стан\~здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень. З урахуванням доходу позивача у вигляді соціальної пенсії в розмірі 1312 гривень, держава майже забезпечує йому встановлений законом прожитковий мінімум. Судом встановлено, що позивачу необхідно на придбання ліків щомісячно біля 900,00 гривень, з чого суд робить висновок, що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач в силу вимог статті 198 СК України зобовязаний утримувати свого повнолітнього непрацездатного сина, який потребує матеріальної допомоги. З урахуванням доходу матері позивача та самого позивача, суд вважає, що батько має бути залучений до витрат на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю. Враховуючи\~розмір доходу відповідача, відсутність інших утриманців, він має можливість надавати матеріальну допомогу дитині-інваліду. Визначаючи розмір аліментів, суд\~враховує матеріальний стан відповідача та його вік, відсутність постійного місця проживання, обовязок матері позивача в наданні допомоги на утримання сина, та можливість згідно до висновку МСЕК позивача працювати підсобним працівником, а тому вважає, що позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. Більша сума аліментів буде нести для відповідача надмірний тягар, враховуючи його доходи та відсутність постійного місця проживання. На підставі викладеного та

Outcome: partial