Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить зобов'язати відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод в користуванні власністю - квартирою [ADDRESS], 1/2 частина якої належить їй на праві приватної власності, а також просить вселити її та неповнолітню [PERSON], [INFO], у вказану квартиру. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що будучи співвласником вказаної квартири вона не має можливості вільно розпоряджатися та користуватися своїм майном, оскільки відповідач не впускає її та малолітню дочку до спірної квартири, перешкоджає їх вселенню. Позивач неодноразово намагався потрапити до квартири, але замки вхідних дверей відповідач змінив, ключі їй не надав. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надала суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, в яких просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог (а.с.37-38), також надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.55). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06 травня 2015 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6,8). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.9), позивач після реєстрації шлюбу в 2016 році змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Згідно свідоцтва про право власності на квартиру позивач [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] Відповідач також має у власності 1/2 частку вказаної квартири (а.с.26). Згідно довідки про склад зареєстрованих (сім'ї) у житловому приміщенні №15-14941 від 21.09.2017 року, у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та малолітня [PERSON], 2010 року народження (а.с.10). Відповідач перешкоджає позивачу та їх неповнолітній дитині проживати, вільно користуватись та володіти спірною квартирою. Позивач разом з дочкою вимушена проживати у батьків, оскільки відповідач в квартиру їх не впускає, перешкоджає їх вселенню. Позивач намагалась потрапити до квартири, але замки вхідних дверей відповідач змінив, ключі їй не надав. Згідно з ст.47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до вимог ст.155 Житлового кодексу Української РСР, власник квартири або її частини не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням. Відповідно ч.1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як передбачено ст.319, ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник майна має право вимагати усунення перешкод щодо здійснення ним права користування своїм майном. Відповідно до вимог ст.150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, укладати інші не заборонені законом угоди. Отже, суд приходить до висновку про цілком законні вимоги позивача, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дочки, право власності якої підлягає захисту, тому позивач [PERSON] разом з малолітньою дочкою [PERSON] підлягає вселенню в спірну квартиру, а відповідача слід зобов'язати не перешкоджати їм в користуванні власністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved