Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 28 червня 2008 року померла її мати [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,020 га, кадастровий номер 1222385300:01:002:0013, яка розташована на території Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно державного акту серії Р2 № 172392 від 29.07.2004 року. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за законом всього майна, в тому числі земельної ділянки площею 6,020 га. Враховуючи наведене, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку ділянки площею 6,020 га, яка належала померлій [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, представником позивача до суду надано заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Представник відповідача Оленівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивача (а. с. 8). У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] померла 28 червня 2008 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 220318, актовий запис № 47 (а. с. 7). Статтею 1223\~ЦК України\~визначено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, згідно довідки № 4424 від 17.12.2008 року, виданої Магдалинівською селищною радою, в якій зазначено, що на день смерті разом із померлою [PERSON] проживала її донька [PERSON] та чоловік [PERSON] Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що\~спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86\~ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику в справах про спадкування». [PERSON] спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» розяснено, що судам слід звернути увагу\~на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено, що 20.12.2008 року позивач та відповідач [PERSON] (чоловік померлої) звернулися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак в матеріалах спадкової справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що є обовязковою умовою для звернення до суду для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed