Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Золотоніський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Служба у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, в якому просить: -виключити відомості про батьківство позивача з актового запису про народження № 152 від 27.08.2020, складеного Золотоніським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що сторони з 21.11.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі, з вересня 2019 року проживають окремо. [INFO] відповідачка народила сина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого у актовому записі відповідно до положень ст. 136 Сімейного кодексу України зазначено позивача. Однак згідно з висновком тесту ДНК на батьківство позивач не є біологічним батьком дитини. Ухвалою суду від 22.10.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.11.2020 о 12.30 год. Позивач у підготовче засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов повністю. Відповідачка у підготовче засідання не прибула, надавши перед початком засідання заяву, відповідно до якої просить також розглянути справу за її відсутності, позов визнає повністю, зазначивши, що їй зрозумілі наслідки визнання позову. Представник Служби у справах дітей Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області у підготовче засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що у разі визнання позову проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 21.11.2015 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області за актовим записом № 95, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства з вересня 2019 року. Згідно із свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим 27.08.2020 Драбівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 152, [PERSON] народився [INFO] . У вказаному свідоцтві про народження в графі «батько» зазначено « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] ». Відповідно до наявної в матеріалах справи копії звіту тесту ДНК на батьківство лабораторії « ENDEAVOR DNA LABORATORIES » від 19.08.2020 стосовно [PERSON] (дитина) та [PERSON] (батько) передбачуваний батько виключається як біологічний батько. Цей висновок ґрунтується на розбіжності алелей, які спостерігаються в перерахованих локусах. Індекс батьківства дорівнює 0. У передбачуваного батька немає генетичних маркерів, які повинні бути передані дитині біологічним батьком. Імовірність батьківства дорівнює 0. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Статтею 51 Конституції України, частинами другою-третьою статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України). Згідно зі ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 108 ЦПК України експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи. Згідно з копією звіту тесту ДНК на батьківство лабораторії « ENDEAVOR DNA LABORATORIES » від 19.08.2020 відносно [PERSON] (дитина) та [PERSON] (батько) передбачуваний батько виключається як біологічний батько. Цей висновок ґрунтується на розбіжності алелей, які спостерігаються в перерахованих локусах. Індекс батьківства дорівнює 0. У передбачуваного батька немає генетичних маркерів, які повинні бути передані дитині біологічним батьком. Імовірність батьківства дорівнює 0. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Таким чином, на підставі викладеного вище суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно з п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 п.2.13 Наказу міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved