Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася з позовною заявою [PERSON] та просить суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.08.2008 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2015 року було розірвано. Під час зареєстрованого шлюбі у неї з відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені з 20.08.2014 року, коли він відвіз її з дитиною до її матері, а сам пішов з сім'ї. Позивачу відомо, що на теперішній час відповідач виїхав за межі України в Ізраїль, але де він мешкає відомостей немає. Син проживає разом з нею. З 20.04.2014 року батько не приймає жодної участі у вихованні та утриманні свого сина, не виконує своїх батьківських обов'язків і не цікавиться його долею. За цей час відповідач не бачився з дитиною, не дзвонив з цього приводу, не робив спроб побачитись. У зв'язку з відсутністю матеріальної допомоги на утримання сина з боку батька, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з останнього аліментів на утримання сина. Рішенням Жовтневого районного суд м. Харкова від 03.02.2015 року одночасно з розірванням шлюбу було вирішено питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Однак бавить направити виконавчий лист на виконання позивач не має можливості. Оскільки проживання відповідача за межами України перешкоджає відкриттю виконавчого провадження. Позивач зазначила, що у вихованні сина їй допомагають її батьки та батьки відповідача. В наслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків з виховання дитини позивач не може вивезти сина за межі України для оздоровлення, оскільки для цього потрібен дозвіл відповідача, як батька, на виїзд за кордон. Така ситуація обмежує права дитини на відпочинок, оздоровлення, на забезпечення максимальної можливості розвитку її особистості. Тому позивач була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 01.04.2017 року, у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та надали пояснення аналогічні вищенаведеному. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом надання повідомлення до редакції газети «Слобідський край». Від нього не надійшла письмова відповідь на повідомлення суду, або клопотання з проханням відкласти слухання справи. В матеріалах справи достатньо наявних доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення, а тому суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача та її представника ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, надали до суду заяву, згідно якої просили розглядати справу буз участі їх представника та при ухваленні рішення просили врахувати інтереси малолітньої дитини. Також додали до своєї заяви висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Згідно з вимогами ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 08.08.2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 6-7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Згідно копії свідоцтва про народження батьком дитини є [PERSON] (а.с.8). Дитина: [PERSON], [INFO], фактично проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.02.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 01.03.2016 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, на підставі п.4 ч.1 ст.26 ЗУ «ПроВП». (а.с.11-12). Згідно характеристики ТОВ «Скорингові Системи», де працює позивач [PERSON], остання за період роботи зарекомендувала себе як грамотний фахівець, завжди зберігає оптимізм, витримку і позитивне ставлення до роботи та колег. [PERSON] самостійно виховує сина (а.с.13). Згідно інформації [INFO], [PERSON] з жовтня 2015 року по теперішній час відвідує заняття центру. За весь час батько дитини ніхто з працівників закладу не бачив, батько вихованням дитини не займається (а.с.14). Згідно відповіді на запит від 20.04.2017 року, адміністрація КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» повідомила, що дитина: [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців поліклініки з народження по теперішній час. Дитина здорова, на диспансерному обліку не знаходиться. На прийом до поліклініки дитина з'являється у супроводі матері (а.с.18). Згідно з висновком Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із наявних у справі документів встановлено, що батьки дитини [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03.02.2015 року, спільне проживання припинено у серпні 2014 року. Після розірвання шлюбу між батьками малолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] запрошувався до Управління служб на співбесіду, однак жодного разу не з'явився, пояснень чи документів не надав. [PERSON] з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні дитини та щодо усунення перешкод у спілкуванні з сином з боку матері, до Управління служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов'язків не надавав. За місцем реєстрації [PERSON] фактично мешкають його батьки: [PERSON] та [PERSON] Відповідно до пояснень дідуся дитини, [PERSON], його син, [PERSON], вже довгий час стосунків з сім'єю не підтримує, свою дитину не відвідує, аліменти не сплачує, жодної матеріальної допомоги на утримання не надає. У зв'язку з неналежною поведінкою сина між ними відбувся конфлікт, після якого він припинив будь-які стосунки з сім'єю, за місцем реєстрації не мешкає, його фактичне місце проживання не відоме, однак є інформація від знайомих, що він виїхав за межі України. Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 2» малолітній [PERSON], [INFO], перебуває під наглядом фахівців закладу з народження. При відвідуванні поліклініки дитина знаходиться у супроводі матері, яка зрідка звертається до фахівців закладу за медичною допомогою. Дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває. Про батька дитини інформації заклад не має. Згідно інформації ФОП [PERSON], що є керівником [INFO], який регулярно відвідує малолітній [PERSON] з жовтня 2015 року, зазвичай дитину приводить на заняття мати, [PERSON], а забирає дідусь [PERSON] Мати відвідує дитячі свята-ранки, вчасно сплачує послуги дитячого садка, систематично цікавиться успіхами [PERSON], звертається до фахівців закладу з питань розвитку та виховання сина. Хлопчик забезпечений усім необхідним для виховання та розвитку. За весь період відвідування дитиною центру батька дитини, [PERSON], ніхто з працівників закладу не бачив. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO], було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Батько дитини, [PERSON], був запрошений на засідання Комісії, однак не з'явився, про причини неявки не повідомив, жодних документів чи пояснень не надав. Мати дитини, [PERSON], на засіданні Комісії особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов'язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує сина, не цікавиться його розвитком, здоров'ям та досягненнями. Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.33-34). Суд вважає висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам дитини та узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. У судовому засіданні був допитаний свідок: [PERSON] (батько відповідача), який підтвердив, що його син відповідач [PERSON] не приймає ніякої участі у вихованні сина та його утриманні, не піклується про нього. Не вірити поясненням вищевказаного свідка, у суду немає ніяких підстав, оскільки він є особою, яка не зацікавлена у розгляді справи на користь позивача. Крім того пояснення вищевказаного свідка, не суперечать іншим доказам, які маються у матеріалах справи. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, враховує докази, які містяться в матеріалах справи та вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина у зв'язку з невиконанням ним своїх батьківських обов'язків Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved