Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на будинок шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач свої вимоги мотивує тим, що в належному йому на праві власності будинку зареєстрований з січня 2016 року та проживав там по травень 2016 року племінник дружини позивача - відповідач [PERSON] , [INFO] . Відповідач проживав у даному будинку сам, не входив до складу сім`ї позивача і не вів з позивачем спільного господарства. В травні 2016 відповідач в добровільному порядку виселився з будинку, забрав всі свої речі, але не знявся з реєстрації місця проживання. На даний час позивачу не відомо ні місце проживання, ні номера телефону відповідача. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача в вищезгаданому будинку порушує його право власності на дачний будинок, створює незручності, оскільки позбавляє можливості в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися будинком. Через це,позивач просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження належним позивачеві на праві власності житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання таким, що втратив право користування зазначеним будинковолодінням [PERSON] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу зазначену справу передано на розгляд судді Літвіновій Г.М. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про здійснення слухання справи у відсутність сторони позивача. На задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, заяв не подавав. Від третьої особи надійшла до суду заява про здійснення розгляду справи у відсутність представника. Покладаються на рішення суду. Ухвалою суду постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] ( до 19.07.2020 Корсунь-Шевченківський) район, Черкаська область. Вказане будинковолодіння належить позивачу на підставі спадкового договору, посвідченого 22.12.2008 приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківського районного нотаріального округу Грищенко С.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №2525. Право власності на домоволодіння зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №32185702, виданим 25.11.2011. Позивач постійно проживає в іншому населеному пункті, вказане вище домоволодіння використовує як дачний будинок. У січні 2016 року у цей будинок на прохання своєї дружини позивач вселив її племінника - відповідача по справі [PERSON] . Відповідач у вказаному будинку проживав сам, до складу членів сімї позивача не входив, спільного господарства з позивачем не вів. З довідки виконкому Стеблівської селищної ради від 22.04.2021 №174 вбачається, що відповідач був зареєстрований у домоволодінні з 26.01.2016, проте з травня 2016 року по даний час за місцем реєстрації не проживає. З Акта обстеження матеріально-побутових умов сімї у будинку складеного 22.04.2021 за участю депутата Стеблівської селищної ради Болілого В.В., старости с. Яблунівка [PERSON] , сусідів [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що у обстежуваному будинку [PERSON] дійсно з 26.01.2016 зареєстрований [PERSON] , [INFO] , племінник дружини. Проте з травня 2016 року по час складання акта він у будинку не проживає і до нього не з`являвся. У розділі ІІІ цього акта зазначено - місце проживання [PERSON] невідоме. За інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 24.04.2021 року щодо [PERSON] відкрито кілька виконавчих проваджень. За інформацією з офіційного вебпорталу судової влади України в мережі Інтернет [PERSON] вироком Солом`янського районного суду м. Києва був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень. У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва у теперішній час перебуває кримінальне провадження щодо вчинення [PERSON] кримінального правопорушення. З ухвали вказаного суду від 4.03.2021 по справі № 761/15782/16-к вбачається. що обвинувачений у судові засідання неодноразово не зявлявся. Ухвала суду про привід обвинуваченого виконано не було у зв`язку з відсутністю остннього як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання. Указаною ухвалою суду [PERSON] оголошено у розшук. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що [PERSON] добровільно проживав не за місцем своєї реєстрації та повідомляв правоохоронним органам адресу місця свого фактичного проживання. Крім того, з цієї ухвали також вбачається, що за місцем реєстрації [PERSON] також не проживає. За таких оставин реєстрація відповідача у домоволодінні позивача створює останньому незручності, пов`язані з розшуком відповідача, а також регулярними зверненнями кредиторів відповідача з питань виконання боргових зобов`язань. Ці обставини позбавляють позивача можливості в повній мірі вільно реалізувати його повноваження власника - володіти, користуватися та розпоряджатися будинком. Іншим шляхом, як на підставі рішення суду, позивач позбавлений можливості зняти відповідача з реєстрації місця проживання у своєму будинку. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач уважає, що реєстрація відповідача у належному йому будинку порушує його права як власника, в зв`язку з чим звернувся до суду. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-709цс16. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідач [PERSON] був користувачем спірного будинку нетривалий час (біля трьох місяців), не є членом сім`ї позивача, добровільно виїхав з усіма належними йому речами та фактично проживав за іншою адресою, з травня 2016 року за місцем реєстрації не зявлявся, підстав для продовження терміну зберігання за ним права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК УРСР, немає. З огляду на це суд вважає за необхідне захистити права позивача як власника спірного будинку та визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved