Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача про розірвання договору про дольову участь у будівництві нежитлової будівлі. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що між нею та [PERSON] 01.07.2014 року , укладений Договір про дольову участь у будівництві нежитлової будівлі гаражу за адресою: [ADDRESS]. Протягом липня 2016 року за вищезазначеною адресою здійснено будівництво нежитлової будівлі гаражу . На теперішній час будівництво нежитлової будівлі завершено та постало питання оформлення правовстановлюючих документів на дане приміщення . Відповідач за весь час будівництва не виконав умови Договору, тобто участі у будівництві нежитлвої будвілі не брав, чим порушив п.п. 2.2., 2.3. Договору. Незважаючи на невиконання умов договору, відповідач вважає, що він має бути співвласником нежитлової будівлі, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить розірвати договір про дольову участь у будівництві нежитлової будівлі та визнати за ним право власності на вказану нежитлову будівлю. У судове засідання позивач не з'явився, до його початку звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, просив суд позовні вимоги повністю задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, до його початку подав до суду заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує, просив розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 01.07.2014 року , був укладений Договір про дольову участь у будівництві нежитлової будівлі гаражу за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до даного договору Дольщик - [PERSON] , поручає Основному Дольщику -[PERSON] укладати договори з підрядниками на будівництво об'єкта дольової власності, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з пунктом 2.2 Договору, Дольщики приймають участь в виконанні загально будівельних робіт з будівництва об'єкта. Оплата проводиться шляхом передачі готівкою грошових коштів Основному Дольщику та оформлюється передача «Актом прийому - передачі грошових коштів». Відповідно до пункту 2.3 Договору, Дольщик приймає дольову участь в розмірі 25%, а Основний Дольщик 75% від вартості будівництва. Пункт 2.4 встановлює, що після завершення будівництва право власності на об'єкт будівництва розподілиться відповідно дольового внеску, а саме: Дольщик - 25%, а Основний Дольщик - 75%. Протягом липня 2016 року за вищезазначеною адресою було здійснено будівництво нежитлової будівлі гаражу . Відповідач за весь час будівництва не виконав умови Договору, тобто участі у будівництві житлового будинку не брав, чим порушив п.п. 2.2., 2.3. Договору. Відповідно до пункту 3.6 Договору, у разі невиконання не виконання Дольщиком пунктів 2.2, 2.3 Договору, Основний Дольщик має право розірвати даний Договір, якщо Дольщик не згоден розірвати договір, спір вирішується згідно діючого законодавства, за місцем знаходження Дольщика. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках передбачених договором або законом. Відповідно до технічного звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій нежитлової будівлі гаражу літ. «М-1», розташованої за адресою: : [ADDRESS] та визначення подальшої експлуатації всі основні несучі та огороджувальні конструкції нежитлової будівлі відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації. Технічний стан будівельних будівельних конструкцій забезпечує несучу здатність , достатню для експлуатації. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках передбачених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Відповідно до ч. 2 ст. 238 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 376ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved