Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

До суду 22.12.2016 р. звернувся ПАТ «РОДОВІД БАНК» із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми. Посилається на таке. 11.09.2008 р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №34/АА-00054.08.2 із змінами та доповненнями внесеними додатковою угодою №1 від 10.02.2011 р. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15095,34 доларів США терміном по 11.09.2015 р. включно. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Згідно п.1.5 кредитного договору процента ставка за кредитами становить 14.5% річних. Факт видачі 11.09.2008 р. позичальнику кредитних коштів в сумі 15095,34 доларів США підтверджується випискою по особовому рахунку №2203500000706,840,00054 за період з 11.09.2008 р. по 21.11.2016 р. Відповідач зобов'язався повернути одержаний кредит не пізніше 11.09.2015 року. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №34/АА-00054.08.2 від 11.09.2008 р. укладені з [PERSON] договір застави транспортного засобу №34/АК-00054.08.2-3 від 11.09.2008 року та з [PERSON] договір поруки №34/АА-00054.08.2-3/П від 11.09.2008 р. відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №34/АА-00054.08.2. поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Станом на 21.11.2016 р. виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 1976,92 доларів США та 288792,51 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом - 1750,05 доларів США; суми поточної заборгованості по процентам за користування кредитом 14,56 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом - 212,31 доларів США; суми нарахованої пені за прострочення процентів за користування кредитом - 14634,27 грн.; суми нарахованої пені за прострочення кредиту - 270451,17 грн.; суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 3358,30 грн.; суми нарахованих 3% річних за прострочення процентів - 348,77 грн. Просить стягнути вказану заборгованість по кредитному договору солідарно з [PERSON], [PERSON]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, його інтереси представляв за довіреністю [PERSON], який позов не визнав. Пояснив, що позовні вимоги про стягнення пені заявлені з пропуском річного строку позовної давності. Посилаючись на ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір неустойки до 10000 грн. Заперечував щодо солідарного стягнення заборгованості з поручителя [PERSON], оскільки договір поруки з нею є припиненим, так як кредитор не звернувся до суду у встановлений законом шестимісячний термін після настання строку виконання основного зобов'язання з вимогою до поручителя. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, повісткою, направленою рекомендованим листом, який повернутий з відміткою «за закінченням терміну обслуговування». Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 11.09.2008 р. між ВАТ «РОДОВІД БАНК» правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір №34/АА-00054.08.2 із змінами та доповненнями внесеними додатковою угодою №1 від 10.02.2011 р. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15095,34 доларів США терміном по 11.09.2015 р. включно. Кредитні кошти було надано на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів. Згідно п.1.5 кредитного договору процента ставка за кредитами становить 14.5% річних. Із виписки по особовому рахунку №2203500000706.840.00054 за період з 11.09.2008 р. по 21.11.2016 р. судом встановлено, що 11.09.2008 р. позичальнику [PERSON] були видані кредитні кошти в сумі 15095,34 доларів США. Відповідно до п. 3.1.2 кредитного договору відповідач [PERSON] зобов'язався повернути одержаний кредит не пізніше 11.09.2015 року. За порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів позичальник зобов'язався сплачувати банку пеню в розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п. 3.6). Станом на 21.11.2016 р. виникла заборгованість за кредитним договором №34/АА-00054.08.2 в сумі 1976,92 доларів США та 288792,51 грн., яка складається з суми простроченої заборгованості за кредитом - 1750,05 доларів США; суми поточної заборгованості по процентам за користування кредитом 14,56 доларів США; суми простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом - 212,31 доларів США; суми нарахованої пені за прострочення процентів за користування кредитом - 14634,27 грн.; суми нарахованої пені за прострочення кредиту - 270451,17 грн.; суми нарахованих 3% річних за прострочення кредиту - 3358,30 грн.; суми нарахованих 3% річних за прострочення процентів - 348,77 грн. Всі досліджені в сукупності докази дають підстав суду вважати, що позивач виконав умови кредитного договору №34/АА-00054.08.2 та надав кошти відповідачу [PERSON] Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №34/АА-00054.08.2 від 11.09.2008 р. укладені з [PERSON] договір застави транспортного засобу №34/АК-00054.08.2-3 від 11.09.2008 року та з [PERSON] договір поруки №34/АА-00054.08.2-3/П від 11.09.2008 р. Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель [PERSON] зобов'язується солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором №34/АА-00054.08.2. Поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і позичальник. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст.548 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України). Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник [PERSON] порушив графік погашення щомісячних платежів, а відтак у позивача виникло право на звернення з позовом про стягнення заборгованості. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо припинення дії договору поруки, оскільки позивач звернувся з позовом про стягнення поточної заборгованості, а не дострокового стягнення заборгованості. Відповідно до п. 4.1 договору поруки від11.09.2008 р. він діє до повного виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором. Строк дії основного кредитного договору №34/АА-00054.08.2 - до повного виконання зобов'язання за кредитним договором, отже, станом на день розгляду справи не настав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а за вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов про солідарне стягнення з боржника і поручителя за кредитним договором №34/АА-00054.08.2 від 11.09.2008 року заборгованості підлягає задоволенню. Відповідно до вимог статей 599, 611 цього Кодексу та відповідних пунктів кредитного договору кредитодавець має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені до остаточного виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості з боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15. Статтею 625 ЦК України передбачена можливість зобов`язати боржника у разі невиконання ним свого грошового зобов`язання (за договором кредиту, іпотеки, позики тощо) сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Позовні вимоги про стягнення 3% річних за прострочення кредиту в сумі 3358,30 грн. 3% річних за прострочення процентів в сумі 348,77 грн. ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому підлягають стягненню. Але суд не погоджується із розміром пені, нарахованої за кредитним договором. Так, на підставі ст. 258, 264 ЦК України суд дійшов висновку про те, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст. 258 ЦК України), яка обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права, початком перебігу позовної давності є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, проте не сплатив. Позивач звернувся до суду із позовом 22.12.2016 року, отже річний строк діє з 22.12.2015 року. За період з 22.12.2015 р. по 21.11.2016 р. розмір пені складає: пеня за прострочення кредиту - 238776 грн. 53 коп. (9220,88 доларів США*25,8952); пеня за прострочення процентів - 14318 грн. 23 коп. (552,93 доларів США*25,8952). Саме в такому розмірі пеня підлягає стягненню. У ч.3 ст.551 ЦК України зазначено, що суд має право зменшити розмір неустойки, яка підлягає стягненню з боржника, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, яких зазнав кредитор внаслідок порушення зобов'язання боржником та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому ЦК України не містить переліку цих обставин, але судова практика виходить з того, що істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов'язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, негайне добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків. Положення статті 616 ЦК України передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Судом враховано, що розмір несплаченої заборгованості складає 1976,92 доларів США, а сума пені в п'ять разів перевищує цю заборгованість. Але, саме про таку ставку неустойки сторони домовились під час укладання договору, відповідачем не наведено істотних обставин, які вплинули на його можливість належного виконання свого зобов'язання, що не дає суду можливості зменшити розмір пені. Позивачем при поданні позову був сплачений судовий збір в сумі 5099,78 грн., оскільки позов задоволено частково на 88,92%, судові витрати підлягають компенсації в пропорційно в сумі 4534,72 грн.

Outcome: partial