Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

до Кремінського районного суду Луганської області звернувся позивач [PERSON] з цивільним позовом до Невської сільської ради Кремінського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] померла [PERSON] . Останнє місце реєстрації та проживання померлої за адресою [ADDRESS] . Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця тобто [ADDRESS] . За життя [PERSON] розпорядилась своїми правами, а саме 14 грудня 2010 року склала заповіт, який зареєстрований в реєстрі за № 2689 від 14 грудня 2020 року, відносно [PERSON] , яким вона на випадок своєї смерті заповіла: належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №059162, виданого на підставі розпорядженням Кремінської районної державної адміністрації 30 листопада 2000 року, земельну ділянку, 6,93 га, яка розташована та території Невської сільської ради Кремінського району Луганської області; належну її на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ №147358, виданого розпорядженням Кремінської районної державної адміністрації від 16 червня 2005 року земельну ділянку площею 5,13 га, яка розташована на території Невської сільської ради Кремінського району Луганської області. 03 вересня 2020 року звернувшись з заявою до приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Меренкова Ю.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач отримав відмову у видачі такого, у зв`язку з тим, що пропустив піврічний термін передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Позивачу було відомо, що [PERSON] померла [INFO] , оскільки він здійснював фінансову допомогу в похованні померлої. Однак, вчасно не зміг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з огляду на те, що, він не є родичем спадкодавця за заповітом; не мав жодних родинних стосунків у відповідності до вимог чинного законодавства із спадкодавцем; на момент смерті не проживав із спадкодавцем за однією адресою; не мав пакету документів необхідного для звернення до нотаріальної контори. Через те, що жодний із спадкоємців за законом (якщо вони є) не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачем через відсутність жодного документу не вчинено будь-яких дій щодо звернення до нотаріальної контори. Позивач вів переговори з далекими родичами померлої, щоб вони надали документи, проте його прохання були ігноровані. Зазанчив, що починаючи з 18 серпня 2020 року, ним вчинено наступні заходи з метою звернення до нотаріальної контори: 19 серпня 2020 року отримано з відміткою «ПОВТОРНО» свідоцтво про смерть [PERSON] ; 19 серпня 2020 року при зверненні до Відділу адміністративних послуг виконавчого комітету Рубіжанської міської ради отримано: довідку про останнє місце реєстрації; довідку про склад сім`ї станом на день смерті; довідка про склад сім`ї станом на день смерті; при зверненні до приватного нотаріусу Рубіжансього міського нотаріального округу Луганської області отримано відмову у видачу свідоцтва про прийняття спадщини, через пропуск піврічного терміну, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій; 03 вересня 2020 року отримано витяг із спадкового реєстру про відсутність інформації з приводу заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та спадкову справу було заведено. В судове засіданні позивач не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За наявності визнання позову відповідачем суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін у підготовчому засіданні та постановити рішення. Повно, всебічно та об`єктивно оцінивши інші докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рубіжанського міського управління юстиції у Луганські області 19 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Рубіжне Луганської області (а.с. 7). За життя [PERSON] склала на ім`я [PERSON] заповіт, який датований 14.12.2010 року. Згідно зазначеного заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] дві земельні ділянки згідно державних актів на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №059162, виданого 30.11.2000 року та серії ЛГ №147358, виданого 16.06.2005 року (а.с. 10-15). Сторонами не оспорювалися вищевказані обставини, таким чином, визнаються судом доведеними. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні цього питання суд зважає на правову позицію, яка викладена в Постанові ВСУ від 6 вересня 2017 року у справі № 6- 496цс17, згідно якої необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що має домінуюче значення перед спадкуванням за законом; інші спадкоємці, що б бажали або мали право на спадщину, відсутні; внаслідок відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно своєчасно не міг звернутися з заявою про прийняття спадщини за заповітом, а тому суд визнає причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини поважною та вважає за необхідне позовну заяву задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на визнання відповідачем позову та відсутності будь-яких клопотань з підстав стягнення з нього на користь позивача судового збору, суд вважає за можливе дане питання не вирішувати.

Outcome: approved