Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було зареєстровано 12 липня 1996 року у Гуляйпільському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, зроблено запис №46. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 12 липня 1996 року було зареєстровано шлюб у Гуляйпільському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, зроблено запис №46. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, постійні свари та конфлікти, різні погляди на виховання дітей. З липня 2011 року Спільне господарство не ведеться, подружжя живе окремо. Сімя розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сімї неможливе. Спору про розподіл майна між сторонами на даний час не має. Діти залишиться проживати разом із матірю. У зв'язку з викладеним, позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Судові витрати просив залишити за собою. Відповідач у судове засідання не зявилась про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Заперечень проти позову до суду не надала, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрован 12 липня 1996 року у Гуляйпільському відділі реєстрації актів громадянського стану Запорізької області, зроблено запис №46, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС №270955 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.3,4) Діти залишаться проживати разом із матірю. У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами відсутні, сторони не ведуть спільне господарство з липня 2011 року. Відповідач не надала суду заперечень проти позову, що свідчить про її небажання збереження шлюбу. Спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя між сторонами відсутній. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, \~вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сімї \~неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved