Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], [PERSON], який діє від імені своєї малолітньої доньки [PERSON] про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири, та з зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON], який діє від імені малолітньої [PERSON] про визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом, звернулась до суду [PERSON]. В обґрунтування свого позову позивач [PERSON] у своєму позові зазначив, що 24 квітня 1998 року він уклав шлюб з громадянкою [PERSON], яка після укладення шлюбу взяла собі прізвище [PERSON]. Від сімейно-шлюбного життя в них народилась донька - відповідачка у справі [PERSON], [INFO]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2004 року [PERSON] і малолітня [PERSON], [INFO], за яку діяла її матір [PERSON], придбали у власність однокімнатну квартиру загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищезгадану квартиру було зареєстровано на праві спільної часткової власності за [PERSON] та малолітньою [PERSON] - по 1\\2 частині за кожною. 17 листопада 2004 року шлюб між ним та [PERSON] було розірвано. 11 серпня 2006 року [PERSON], уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], та після укладення шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Від шлюбного життя у [PERSON] народилась дитина - донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] року [PERSON] померла. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, яка складалась з частини однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом на вказану 1\\4 частину квартири в рівних частках є відповідачі по справі [PERSON] та малолітня [PERSON], [INFO], за яку діє її рідний батько [PERSON]. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Оскільки розірвання шлюбу між ним та [PERSON], ([PERSON].) не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, його частка у спільному сумісному майні подружжя складає 1\\4 частину вищевказаної квартири (1\\2 : 2 = 1\\4). 14 березня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, а відповідач по справі [PERSON], а також [PERSON], якій діяв як законний представник своєї малолітньої доньки [PERSON], звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом. Але йому у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя було відмовлено, оскільки дане свідоцтво видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини. Спадкоємцям [PERSON] та [PERSON], який діє в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON] також було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним. Тому він просив суд постановити рішення яким визначити, виділивши йому 1\\4 частку що є у спільному сумісному майні подружжя - однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та 1\\4 частку даної квартири виділити померлій [INFO] року [PERSON], та визнати за ним, право власності на 1\\4 частку однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування свого зустрічного позову позивачка [PERSON] у своєму позові зазначила, що [INFO] року померла її рідна матір [PERSON]. Після смерті її матері відкрилась спадщина, яка складалась з частки однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом на частку квартири в рівних частках є вона, та малолітня [PERSON], [INFO], за яку діє її рідний батько [PERSON] Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. 17 березня 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом а також, звернулись [PERSON], якій діяв як законний представник своєї малолітньої доньки [PERSON], та [PERSON], звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя. Але їй а також іншому спадкоємцю - малолітньої [PERSON] - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним, так як 1\\2 частка квартири була придбана під час шлюбних відносин її матері [PERSON] ([PERSON]) та відповідача по справі [PERSON] - який є її рідним батьком. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки воно видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини, а [PERSON] є колишнім чоловіком спадкодавця, так як їх шлюб був розірваний 17 листопада 2004 року. Таким чином, з врахуванням частки позивача [PERSON] (1/2 : 2 = 1/4), вважає, що частка кожного з спадкоємців, якими є вона та неповнолітня [PERSON], у спадковому майні є рівними та складають 1\\8 частину вищезазначеної квартири (1\\4 : 2 = 1\\8). Тому вона просила суд постановити рішення яким задовольнити її зустрічний позов, та визнати за нею право власності на 1\\8 частину однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON], та визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1\\8 частину вказаної квартири за малолітньою [PERSON], [INFO] після померлої [INFO] року [PERSON]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись вказані в позові мотиви, проти зустрічного позову не заперечив. Відповідачка в справі [PERSON] у судовому засіданні зустрічний позов підтримала з підстав, що вказані в позові, позовні вимоги [PERSON] визнала. Відповідач [PERSON] який діє від імені малолітньої доньки [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи він був сповіщений належним чином про причину своєї неявки він суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом в судовому засіданні встановлено що 24 квітня 1998 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис № 214. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] виданим 24 квітня 1998 року виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Від шлюбу в подружжя [PERSON] та [PERSON], [INFO] року народилась донька - [PERSON], зазначений факт підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] виданим 21 вересня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної Ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 869 від 21 вересня 1998 року. 27 лютого 2004 року [PERSON] і малолітня [PERSON], [INFO], за яку діяла її матір [PERSON], придбали у власність однокімнатну квартиру загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27 лютого 2004 року посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рогожиною А.В. про що зроблено запис в реєстрі № 458. Право власності на вищезазначену квартиру було зареєстровано в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві спільної часткової власності за [PERSON] та малолітньою [PERSON] - по 1\\2 частки за кожною, що підтверджується Витягом з реєстру права власності на нерухоме майно № 3054218 від 12 березня 2004 року, згідно до якого відомості що до реєстрації права власності на квартиру внесені за реєстраційним номером 4710942, номер запису 172 в книзі 53П-172. Згідно до наданих суду доказів суд вважає підтвердженим той факт що вказаний договір купівлі-продажу квартири був укладений у період перебування позивача [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. 17 листопада 2004 року шлюб між [PERSON], та [PERSON], був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 684, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] виданим 17 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.. 11 серпня 2006 року [PERSON], уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], про що Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 585. Та після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище [PERSON], на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 03 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбного життя у [PERSON], та [PERSON] народилась спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], що знайшло своє доказове підтвердження у наданому суду у якості доказу свідоцтві про народження [PERSON] [NUMBER] виданому 17 лютого 2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 23 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, рішення набрало законної сили 04 січня 2010 року. [INFO] року [PERSON] померла що підтверджується виданим 28 липня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER], номер запису в реєстрі реєстрації смертей № 1208 від 28 липня 2014 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з належної померлій частини однокімнатної квартири житловою площею 17,2 кв. метрів та загальною площею 34,27 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом на вказане спадкове майно після смерті [PERSON], є відповідачі по справі [PERSON], та малолітня [PERSON], [INFO], від імені якої діє її рідний батько [PERSON]. [PERSON] згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], ([PERSON].), оскільки на день смерті спадкодавця постійно проживала з останньою за адресою [ADDRESS]. Малолітня [PERSON] вважається такою що прийняла спадщину у відповідності до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України згідно до якої малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Судом встановлено що інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом окрім [PERSON], та малолітньої [PERSON], після смерті [PERSON], ([PERSON].) померлої [INFO] року немає. 17 березня 2017 року позивачка за зустрічним позовом [PERSON], та [PERSON], який діє від імені своєї малолітньої доньки [PERSON] звернулись до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л. з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], ([PERSON].), а також, із заявою про видачу свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя, звернувся позивач [PERSON]. Однак, Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л., від 14 березня 2017 року у видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON], та [PERSON], було відмовлено у зв'язку з тим, що склад спадщини залишився невизначеним, так як 1\\2 частка квартири була придбана під час шлюбних відносин їх матері [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON]. Позивачу [PERSON] також Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Чорнобай З.Л., від 14 березня 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, оскільки воно видається на підставі письмової заяви того з подружжя, що залишився живим і надав нотаріусу документ, що підтверджує шлюбні відносини, а [PERSON], є колишнім чоловіком спадкодавця, так як їх шлюб було розірвано 17 листопада 2004 року. Згідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно до вимог ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, У разі виділу частки із майна, що у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, частка позивача [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя у вигляді однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], придбаної [PERSON] і малолітньою [PERSON], [INFO], за яку діяла її матір [PERSON], - 27 лютого 2004 року згідно до договору купівлі-продажу квартири, яка була придбана в період перебування [PERSON], в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], складає 1\\4 частину вищевказаної квартири (1\\2 частина належна [PERSON] : 2 = 1\\4 частину). Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON], та вважає його вимоги в частині визнання за ним права власності на частину ? частину однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], в порядку виділу частки з спільного майна подружжя у повній мірі обґрунтованими, та доведеними наданими суду письмовими доказами, які суд приймає як належні та допустимі докази. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Наданими суду доказами а саме свідоцтвами про народження [PERSON], та [PERSON], у повному обсязі доведена та обставина що вони є рідними доньками [PERSON] ([PERSON]), а тому є спадкоємцями першої черги після померлої [INFO] року матері. Згідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, таким чином, частка кожного з спадкоємців [PERSON], та [PERSON], у спадковому майні після смерті матері є рівними та складає 1\\8 частини однокімнатної квартири загальною площею 34,27 кв. метрів та житловою площею 17,2 кв. метрів, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], (1\\4 частина квартири належна [PERSON] : 2 = 1\\8 частина). Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини. В судовому порядку можуть бути захищено лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином суд вважає що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки вимоги позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON], який діє від імені малолітньої [PERSON] про виділення частки у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частину квартири є доведеними у повному обсязі наданими суду письмовими доказами, та вони ґрунтуються на законі. Також суд дійшов висновку що зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], який діє від імені малолітньої [PERSON] в частині визнання права власності на 1/8 частину квартири в порядку спадкування за законом за [PERSON] підлягає задоволенню оскільки він є підтвердженим у повному обсязі письмовими доказами наявними в матеріалі справи. Що стосується вимоги за зустрічним позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] на 1\\8 частину однокімнатної квартири, яка розташована на восьмому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS], за малолітньою [PERSON], [INFO] після померлої [INFO] року [PERSON], слід зазначити наступне. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під способами захисту суб'єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини. В судовому порядку можуть бути захищено лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Виходячи з системного аналізу вищевказаних норм права, цієї обставини, що позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати право власності на частку в майні за відповідачем [PERSON], яка є неповнолітньою та в інтересах якої діє її батько [PERSON], у суду немає підстав задовольняти позов в цій частині, оскільки відповідачем не було заявлено відповідної вимоги до суду у власних інтересах для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Крім цього слід зазначити, що відповідач не позбавлений можливості в майбутньому звернутися до суду з відповідним позовом у власних інтересах.

Outcome: partial