Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 09 жовтня 2017 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому зазначило, що 03 вересня 2012 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 201260 (далі Договір), згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 73\~000 гривень , строком на 5 років, зі сплатою 18% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 01 вересня 2017 року. Відповідно до п. 1.5 Договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1216,67 грн. та сплачувати відсотки до останнього числа кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01 вересня 2017 року має заборгованість у сумі 81\~511,58 грн., яка складається: 42\~583,25 грн. тіло кредиту; 22\~378,76 грн. заборгованість по відсоткам; 13\~944,28 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 2\~605,29 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути зазначену заборгованість в розмірі 81\~511,58 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 03 вересня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір №201260, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 73 000 грн. на 5 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 01 вересня 2017 року. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 18 % річних (п.1.1, 1.2 Договору). Згідно з п. 1.5. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно до останнього робочого дня місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~216,67 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 жовтня 2012 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 01 вересня 2017 року. Згідно з пп. 4.3.2. позичальник зобовязався повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору штрафних санкцій, у строки та на умовах, що визначені цим договором. За пп. 4.3.3. позичальник також зобовязався у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав неналежним чином, станом на 01 вересня 2017 року має заборгованість у сумі 64\~962,01 грн., яка складається з 42\~583,25 грн. тіло кредиту, 22\~378,76 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та згідно наданого розрахунку за період з грудня 2014 року по серпень 2017 року складає 13\~944,28 грн., три відсотки річних за період з 01.07.2014 по 31.08.2017 2\~605,29 грн. Позов доказано кредитним договором №201260 від 03 вересня 2012 року (а.с.6-7), копією заяви на видачу готівки ( а.с.8), розрахунком заборгованості ( а.с.10), звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми ( а.с.11-12), банківськими виписками (а.с.13-16). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~600 грн., що підтверджено платіжним дорученням №281324338 від 20.02.2017 року та платіжним дорученням №270605885 від 20.12.2016 року, витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630 грн., що підтверджено оголошенням та платіжним дорученням №3388793694, та які відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved