Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, [PERSON], із заявою про встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки м. Красний Луч, яка померла [INFO] року у м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дрібноочаговий кардіосклероз, на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що він є племінником померлої [PERSON], яка померла [INFO] року на тимчасово окупованій території в м. Алчевськ Луганської області, Україна, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дрібноочаговий кардіосклероз. Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на непідконтрольній території України. З метою реєстрації смерті, заявник звернувся з відповідною заявою до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але отримав письмову відмову у реєстрації факту смерті. Встановлення зазначеного факту необхідно для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В прохальній частині заяви заявником зазначено про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 25 березня 1985 року, виданого відділом ЗАГС м. Красний Луч Ворошиловградської області, [PERSON], [INFO] змінив прізвище та по батькові на [PERSON], про що зроблена відповідний актовий запис №3. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 березня 1985 року, виданого відділом ЗАГС м. Красний Луч Ворошиловградської області, [PERSON] народився [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №147, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про припинення шлюбу [NUMBER] від 23.02.1970 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено 21.10.1969 року, після припинення шлюбу прізвище його - [PERSON], її - [PERSON]. Згідно копії довідки від 23.08.2017 року, складеної російською мовою, виданої на тимчасово окупованій території, [PERSON] народилась [INFO] року, про що складено відповідний запис №120, батьком вказано [PERSON], мати - [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 червня 1960 року, виданого повторно Первомайською с/р Краснодонського району Луганської області, [PERSON] народилась [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №8, батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що заявник є племінником померлої [PERSON]. Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER], виданого Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області 03.03.1998 року, [PERSON], [INFO], уродженця м. Красний Луч, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №465 від 31.07.2017 року, складеного російською мовою, виданого на тимчасово окупованій території, [PERSON], [INFO] померла [INFO] року, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дрібноочаговий кардіосклероз. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 серпня 2017 року, виданого на тимчасово окупованій території, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року. З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте, листом від 10.10.2017 р. №153 в.о. начальника Алчевського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області йому було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав пред'явлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження . Абзацом 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р, м. Алчевськ відноситься до території, де здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Ст. 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Приписами п.8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, має юридичне значення та необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його тітки та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його тітки, що дасть йому можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved