Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви, заявник вказує на те, що у червні 2018 року він звернувся до Магдалинівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, але в усному порядку йому відмовлено з посиланням на те, що у архівній довідці, виданій КУ «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради» від 07.06.2018 року № 146/01-25, що була видана на підтвердження його стажу та заробітної плати, [PERSON] у списках значиться як [PERSON] (так у документах). Тобто дані заявника про ім'я внесено скорочено, по батькові взагалі не значиться. Тому заявник вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Факт трудової діяльності та належності заявнику трудової книжки підтверджується даними архівної довідки та самими записами в трудовій книжці, а також паспортом та військовим квитком. Встановлення факту того, що трудова книжка видана на ім'я [PERSON] належить заявнику, необхідно йому для того щоб він мав змогу отримувати пенсію. Враховуючи вищевикладене, заявник змушений звертатися до суду та прохає встановити факт належності їй трудової книжки. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, посилаючись на викладені обставини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Вислухавши заявника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, у с. Виноградівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорту серія [NUMBER] (а. с. 3). Трудова книжка серії БТ-І № 3672985, видана на ім'я [PERSON], [INFO] (а. с. 10). Таким чином, судом встановлено, що дані щодо прізвища, ім'я та по-батькові заявника, які зазначені в його трудовій книжці повністю збігаються з даними, які вказані в його паспорті та військовому квитку. Згідно архівної довідки Комунальної установи «Трудовий архів Магдалинівського району» Магдалинівської районної ради від 07.06.2018 року № 146/01-25, у книгах обліку розрахунків по заробітній платі колгоспу «Комуніст», КДСП «Кільчень» за період з 1981 р. по 2000 р. значиться в списках як [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON]. (а. с. 8-9). Виходячи з даних зазначені у належній їй архівній довідці від 07.06.2018 року № 146/01-25 вбачається, що записи які викладені в ній не збігаються з прізвищем, ім'ям та по-батькові заявника, зазначених у його паспорті. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт припущення помилки при зазначенні прізвища, ім'я та по-батькові особи в трудовій книжці. Також заявником не надано відомостей, що унеможливлюють призначити пенсію, у зв'язку із розбіжностями в написанні його прізвища, ім'я та по-батькові в трудовій книжці в порівнянні з паспортними даними.

Outcome: dismissed