Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла вказана позовна заява, в якій [PERSON] просить визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 43 по вул. Акмолинській у м. Костянтинівка Донецької області, яке на праві власності належить позивачу, посилаючись на те, що при укладанні правочину купівлі - продажу вказаного будинку попередні власники відповідачі по справі, втратили право проживати в ній, що було передбачено умовами договору. В судове засідання позивач [PERSON]І не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON]В, [PERSON],[PERSON] в судове засідання не зявились, причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10.11.2017 року вирішено провести заочний розгляд вказаної справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 19 червня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]А позивач [PERSON] придбав будинок № 43 по вул. Акмолинській у м. Костянтинівка Донецької області у відповідачів по справі [PERSON]В, [PERSON], в інтересах яких діяла [PERSON] на підставі довіреності. Відповідно до п. 9 умов договору сторони домовились звільнити відчужуваний житловий будинок з надвірними будівлями від наявних в ньому речей, а також зняття з реєстрації місця проживання осіб, які в ньому мешкають та передати ключів покупцю не пізніше 26.06.2017 року. Всупереч вказаним умовам договору станом на дату звернення позивача до суду, а саме 04.09.2017 року, відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] з реєстрації місця проживання у спірному жилому приміщенні не знялись, що підтверджується відомостями відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 29 вересня 2017 року, копією будинкової книги будинку № 43 по вул. Акмолинській у м. Костянтинівка Донецької області. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України, ч.1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин, суд дійшов до висновку про можливість визнання [PERSON]В, [PERSON], такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 43 по вул. Акмолинська Костянтинівка Донецької області. Крім того, у спірній квартирі також було зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 29 вересня 2017 року, копією будинкової книги будинку № 43 по вул. Акмолинській у м. Костянтинівка Донецької області. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 05.11.2014 року Верховним Судом України у справі №6-158цс14 було винесено постанову, в якій був викладений правовий висновок про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї. Оскільки судом встановлено, що право власності [PERSON], [PERSON] на будинок № 43 по вул. Акмолинська у м. Костянтинівка Донецької області припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу, суд на підставі вищевикладеного висновку щодо застосування норм права, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має бути врахований судом, вважає, що [PERSON]Р також втратила право користування вищевказаним будинком. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги [PERSON]. та визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком № 43 по вул. Акмолинській у м. Костянтинівка Донецької області. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору, які були понесені позивачем при звернені до суду. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Outcome: approved