Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - Управління капітального будівництва Одеської міської ради, про зобов`язання надати у постійне користування житлове приміщення, зобов`язання вчинити дії щодо надання у постійне користування житлове приміщення. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він військовий пенсіонер, інвалід війни II групи. З 2010 року перебуває на квартирному обліку у Малиновській районній адміністрації. Починаючи з січня 2014 року, як інвалід війни, включений до пільгової черги на отримання житла. Станом на березень 2019 року житло ним не було отримано, на його звернення до відповідача, 14.02.2019 було надано лист № М-196 про те, що його черга в пільгових списках - 29, і житло може бути надано лише при надходженні відповідної черги. Позивач вказує, що його як інваліда війни, у зазначений Законом строк житлом забезпечено не було, що є грубим порушенням його прав. На підставі зазначеного, просив суд зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради ухвалити рішення про надання йому, [PERSON] у постійне користування житлового приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї, зобов`язати Малиновську районну адміністрацію вчинити дії з розподілу та надати [PERSON] у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів моєї сім`ї. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача ВК Одеської міської ради в судове засідання не прибув, надав до суду відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу без його участі. Представник відповідача Малиновської районної\~адміністрації Одеської\~міської ради, Майдебура Ю.В., заперечувала проти задоволення позову. Також, цим представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позовних вимог просив відмовити з огляду на наступне. Позивач по справі по теперішній час перебуває на квартирному обліку, складом сім`ї 3 особи (дружина, позивач, дочка позивача), з 12.11.2010 року по загальній групі № [NUMBER] , а в черзі громадян, які мають право на позачергове отримання житла з 28.01.2014 р. за № 219, а у списку інвалідів війни за №29. Надання житла Позивачу порушить квартирну чергу осіб, які мають таке ж саме право на отримання житла, відповідно з чинним законодавством та перебувають на квартирному обліку більш тривалий час. Також, представником відповідача зазначено, що особи, які включені до списку черговиків, користуються однаковими правами, тому надання позивачу житлового приміщення позачергово перед громадянами такої ж категорії порушуватиме права тих громадян, що є неприпустимим. На підставі зазначеного, просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.28-31). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що, [PERSON] військовий пенсіонер, інвалід війни II групи, що підтверджується посвідченням, серії Є № 011091. (а.с. 6) Стаття 4 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Згідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам. Стаття 41 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлює, що районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об`єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами. Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах. Стаття 31 ЖК Української РСР встановлює право громадян на одержання жилого приміщення Так, у відповідності до вказаної статті, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного, або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті, як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю. За змістом листа, від 14.02.2019, М-196, [PERSON] перебуває на квартирному обліку: по загальній групі, під номером 3533 (з 12.11.2010 року); в черзі громадян, які мають право на позачергове отримання житла з 28.01.2014 року під номером 219; в списку інвалідів війни за номером 29 (а.с. 4). Малиновська районна\~адміністрація Одеської\~міської ради\~діє в\~межах повноважень,\~вказаних у Положенні про Малиновську районну адміністрацію, затвердженого рішенням Одеської міської ради, від 26.04.2017 року, за №1934-VI. Відповідно до п. 1.1 Положення про Малиновську районну адміністрацію, яке затверджене рішенням Одеської міської раді №1934-VII, від 26.04.2017р., Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється нею з метою реалізації функцій місцевого самоврядування на території Малиновського району міста Одеси згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Згідно п. 2.6 вищевказаного Положення, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради у межах повноважень, визначених радою та виконкомом, здійснює управління комунальною власністю (підприємствами, житловим фондом), розташованою на території району та здійснює функції уповноваженого органу з управління неприватизованим житлом. Виконавчий комітет Одеської міської ради. Одеська міська рада, її виконавчі органи чи будь-який інші державний орган, в тому числі суд, не має права надавати переваги громадянам, які перебувають на квартирному обліку в межах однієї черги. Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію у справах щодо забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов поза чергою у постановах Верховного Суду України, від 02.12.2014 року по справі № 21-530а14; від 23.02.2015 року по справі № 21-6551а15; від 12.04.2016 року по справі № 21-5930а15). За суттю та обсягом, вимога забезпечити житлом в особливому порядку (по суті поза чергою) є однією із складових правового відношення із реалізації права на житло, в якому не можуть не зачіпатися права інших осіб, які теж мають право на позачергове отримання житла за схожих умов. Правові висновки в цих справах формулювалися, з огляду на наведене нижче розуміння положень закону, які регулюють ці відносини. Відповідно до статті 43 ЖК УРСР, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Згідно з положеннями частини першої статті 46 ЖК УРСР, першочергово жиле приміщення надається інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому законом порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам І групи з числа учасників бойових на території інших держав - протягом року з визначенням права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Відповідно до частини третьої статті 46 ЖК УРСР, громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. У своїй позовній заяві, позивач просить суд зобов`язати Виконавчий комітет Одеської міської ради ухвалити рішення про надання [PERSON] у постійне користування житлове приміщення, відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї та зобов`язати Малиновську районну адміністрацію вчинити дії з розподілу і надати [PERSON] у постійне користування житлове приміщення, відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів моєї сім`ї. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, розподіл та надання, відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абзацу 10 пункту 9\~рішення Конституційного Суду України, від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, \~правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд звертає увагу на те, що нормами житлового законодавства не встановлено переважне право одержання жилих приміщень перед всіма іншими особами в цій же самій черзі. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що вимоги позивача не можуть бути задоволеними, оскільки, у разі позачергового надання позивачу у постійне\~користування житлового\~приміщення, то, у такому випадку будуть порушені права інших осіб, які перебувають на квартирному обліку та знаходяться раніше в черзі громадян тієї ж категорії. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed