Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Гримяцької сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить: - визнати недійсним державний акт серії [NUMBER] на право власності на землю площею 1,82 га, яка знаходиться на території Гримяцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER] виданий 19.03.2007 року Віньковецькою РДА; - визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право на земельну ділянку [NUMBER] на підставі державного акту на право власності серії [NUMBER] від 19.03.2007 площею 1,8211 га, що належав [PERSON], яка померла 11 березня 1996 року ділянка розташована на території Гримяцької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. До спадкового майна належить, серед іншого, і право на земельну ділянку частку (пай) у колишньому КСП «Мир» с. Гримячка Віньковецького району. 15.11.2001 року на імя [PERSON] видано сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) 1,88 в умовних кадастрових гектарах. На підставі якого 19.03.2007 року було оформлено державний акт на земельну ділянку 1,82 га серії [NUMBER]. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла її дочка та мати позивача [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] та спадщину після її смерті прийняв позивач та частину спадкового майна оформив. Проте, отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку він не має можливості, у зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] після її смерті. В судове засідання позивач не з'явилася, на ім'я суду її представник надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Гримяцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав заяву, якою визнав позовні вимоги, просив справу слухати без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у судове засідання не з'явився, був належно повідомлений про день, час та місце судового засідання. Подав пояснення, яким просив розгляд справи проводити без участі представника третьої особи. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 14.08.2018 року, актовий запис № 7). Вона була членом КСП «Мир» с. Гримячка та перебувала у списку громадян-членів КСП «Мир» (державний акт серії [NUMBER] від 05.10.1995 року). Далі згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] розміром 1,88 в умовних кадастрових гектарах. Пізніше на імя [PERSON] було видано державний акт серії [NUMBER] на право власності на землю площею 1,82 га, яка знаходиться на території Гримяцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER] від 19.03.2007 року. Після її смерті спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном прийняла її дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] від 14.02.1949 року, актовий запис № 1, свідоцтво про одруження [PERSON] серії [NUMBER] від 25.011968 року, актовий запис № 1, довідка Гримяцької сільської ради № 301 від 03.10.2018 року), проте своїх спадкових прав не оформила та померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2016 року, актовий запис № 67). Після неї спадщину прийняв її син та позивач [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04.05.1973 року, актовий запис № 8), який частину спадкового майна оформив (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.08.2017 року № 1138). Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначену земельну ділянку позивач не має можливості у зв'язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий після смерті [PERSON] Приватний нотаріус Кухарська Л.А. Віньковецького районного нотаріального округу повідомленням від 25.09.2018 року № 429/01-16 правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ видано на ім'я спадкодавця після його смерті. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно ст.ст.16 ЦК, 152 ЗК України способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку. Як вбачається з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу наведених правових норм Державний акт серії [NUMBER] на право власності на землю площею 1,82 га, яка знаходиться на території Гримяцької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, кадастровий номер [NUMBER] 19.03.2007 року Віньковецькою РДА на ім'я [PERSON], слід визнати недійсним, як правовстановлюючий документ, виданий після її смерті, який не дає підстави для його подальшого використання за призначенням. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті, який, відповідно, є недійсним. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON], прийнявши спадщину після смерті [PERSON] набула право на спадкування усіх її прав та обов'язків, що їй належали на момент відкриття спадщини, у тому числі право на земельну частку (пай), що в подальшому успадкував позивач після смерті [PERSON] Однак за відсутності зареєстрованого правовстановлюючого документу на ім'я померлого, він позбавлений можливості одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з чим право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай), яке успадковане ним після смерті [PERSON], та яка успадкувала це право після смерті [PERSON]

Outcome: partial