Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1500 гривень щомісячно і до повноліття останнього; стягнути з відповідача на його користь на утримання сина [PERSON] за минулий час, а саме: за останні три роки у сумі 54000 гривень. В обґрунтування позову вказує, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, який на даний час розірвано. Від спільного проживання у сторін є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року змінено місце проживання дитини та визначено місце проживання сина разом з батьком. Відповідач з вересня 2012 року ухиляється від виконання покладеного обовязку утримувати сина, позивач вказує, що неодноразово прохав відповідача про надання матеріальної допомоги. Позивач при визначенні розміру аліментів враховує платоспроможність відповідача, яка є працездатною, інвалідом не являється, має можливість надавати матеріальну допомогу, відповідач була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У ході розгляду справи відповідачем подано до суду копію свідоцтва про шлюб, відповідно до якого після укладення 14 лютого 2017 року шлюбу з [PERSON] її прізвище змінено на «Грабовська». Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками [PERSON]. Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року змінено місце проживання [PERSON], [INFO], та визначено його місце проживання з батьком [PERSON] Також припинено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Відповідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, установлений в розмірі: з 1 січня 2017 року 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня - 1860гривень. Відповідач є працездатною, зобовязана утримувати сина на рівні, достатньому для його соціального розвитку, обовязок утримувати сина мають нести як батько, так і мати. Враховуючи вказані обставин, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати кошти на утримання сина у розмірі 600 гривень щомісяця. Щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час суд зазначає наступне. Відповідно до положень статті 194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Аналіз указаної норми закону свідчить про те, що стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. При цьому, позивачем доказів, визначених ст. 191 Сімейного кодексу України не надано. Тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial