Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування державної реєстрації прав, визнання укладеними додаткових угод про поновлення договорів оренди землі. Позовну заяву мотивував ти, що між ним та з кожним з відповідачем [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 24.05.2012 року були укладені договори оренди землі, які 27.06.2012 року зареєстровані у Відділі Держкомзему у Драбівському районі. Згідно умов договорів він як орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Після закінчення строку дій договорів орендар має переважне право поновлення його на новий строк. ФОП [PERSON] належно виконував свої обовязки за договором, не має заборгованості по орендній платі, мав виправдане очікування на поновлення договору на новий строк після закінчення строку його дії. Строк дії договорів оренди закінчився 27 червня 2017 року. Однак, ще навесні, 01 березня 2017 року орендодавці направили орендарю листи, в яких просили не використовувати їх земельні ділянки після збору врожаю у 2017 році, оскільки вони мають намір обробляти свої земельні ділянки самостійно, з цієї підстави вирішили не поновлювати з позивачем договорів оренди на наступний термін. Орендар хоча й планував і надалі використовувати орендовані землі шляхом поновлення строку дії договорів, проте, зважив на прохання орендодавців та утримався від дій, передбачених п. 8 договорів оренди землі, тобто від повідомлення орендодавця за 60 днів до закінчення строку дії договору про намір продовжити його дію. Однак, як згодом позивачу стало відомо, вищевказані відповідачі не мали наміру самостійно обробляти земельні ділянки, оскільки одразу ж передали їх в оренду на 15 років сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Колос»», яке 29.06.2017 року (тобто, через 2 дні після закінчення строку дії договорів від 24.05.2012 року) зареєструвало за собою відповідне право оренди. Разом з тим, позивач, як орендар, має право на укладення договорів на новий строк. Орендодавці не пропонували позивачу умов, на яких уклав договір оренди з СТОВ «Агрофірма «Колос». У разі наявності таких пропозицій, позивач би погодився, оскільки усі умови нових договору його влаштовують. Такими діями відповідачі порушили право позивача на поновлення договорів оренди землі на новий строк, а тому воно підлягає захисту. Крім того, відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», договори оренди землі від 24.05.2012 року в силу закону вважають поновленими на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідно до вказаної норми права, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. ФОП [PERSON] отримав в оренду земельні ділянки у 2012 році за актом прийому-передачі. Після закінчення строку договорів оренди (червень 2017) позивач безперешкодно продовжив вирощувати врожай на земельних ділянках, який був зібраний лише восени (жовтень 2017). Станом на сьогодні між сторонами договорів не підписувався акт прийому-передачі (повернення) орендованих ділянок орендодавцю.Такий акт не пропонувався орендодавцями для підпису орендарем. Після закінчення строку дії договорів від 24.05.2012 року орендарі не вимагали повернення ділянок. Протягом одного місяця після закінчення строку договорів листи-повідомлення орендодавцями про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачу не надійшли. Зважаючи на вищевикладене, договори від 24.05.2012 року вважаються поновленим в силу закону на той же строк і на тих же умовах. Дії відповідачів щодо укладення договорів оренди на ці ж земельні ділянки з новим орендарем є передчасними та незаконними. 27 грудня 2018 року орендар ФОП [PERSON] звернувся до відповідачів з листом - повідомленням в добровільному порядку припинити орендні відносини з СТОВ «Агрофірма «Колос» та укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення договорів оренди землі від 24.05.2012 року на новий строк. До листів-повідомлення позивач додав проекти додаткових угоди про поновлення договорів оренди землі на новий строк. Однак, до цього часу додаткових угод з боку відповідачів не підписано, чим порушено приписи ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких, за таких обставин додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Позивач вважає, що договори оренди, укладені між відповідачами та СТОВ «Агрофірма «Колос»» підлягають визнанню недійсними, а додаткові угоди між позивачем та відповідачами мають бути визнані укладеними. Відповідачі [PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON]\~ позов не визнали, у відзиві на позов вказали, що позивач не має переважного права на поновлення договорів оренди землі, оскільки ним не було дотримано процедури, визначеної ст.33 Закону України «Про оренду землі», а також з тих підстав, що позивачем були порушені умови виплати орендної плати, повний розрахунок по оренді було проведено 15 грудня 2017 року. Вказали, що позивач не надав доказів користування землею після закінчення договорів, нової орендної плати не сплачує, підготовку землі до сезону 2017-2018 років не здійснював, а також визнає факт обробітку землі іншою особою, договори з якими і просить визнати недійсними. Відповідачі СТОВ «Агрофірма «Колос» та Виконавчий комітет Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області відзив на позов не подали. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. З копій договір, вбачається, що позивач та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 24.05.2012 року уклали договори оренди землі, які були 27.06.2012 року зареєстровані у Відділі Держкомзему у Драбівському районі. Згідно п.8 договорів позивач він як орендар прийняв в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років. Даним пунктом передбачено, що після закінчення строку дій договорів орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. З копій листів від 01.03.2107 року вбачається, що орендодавці повідомили орандаря про те, що після закінчення дії договорів вони бажають самостійно обробляти земельні ділянки і просили після збирання врожаю 2017 року не користуватися їх землями. Як вказує сам позивач в позові, він погодився з даними листами, і не виконав дій, передбачених в п. 8 договорів спрямованих на реалізацію переважного права на поновлення договорів. З інформації про держану реєстрацію іншого речового права вбачається, що 28.06.2017 року відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уклали нові договори оренди своїх земельних ділянок з СТОВ «Агрофірма «Колос», які були зареєстровані 29.06.2017 року. Орендна плата по вказаним договорам склала 4 % від нормативної грошової оцінки землі 7739 грн. Дані умови є кращими ніж в договорах що закінчили дію. 27.12.2018 року [PERSON] звернувся до орендодавців по вказаним договорам з листом повідомленням в добровільному порядку припинити орендні відносини з СТОВ «Агрофірма «Колос» та укласти з позивачем додаткові угоди про поновлення договорів оренди землі від 24.05.2012 року на новий строк. Ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161 (в редакції на час закінчення дії договорів оренди) визначено, що у разі якщо орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Застосувати вказану норму до відносин що склалися неможливо з огляду на наступне. Позивач пропонує укласти додаткову угоду оренди землі на тих самих умовах, в тому числі і щодо орендної плати. На даний час власниками земель укладені договори оренди землі з більш вигідними умовами, щодо розміру орендної плати, а тому така пропозиція погіршує їх становище. Вищевказана ж норма закону передбачає можливість поновлення договору оренди землі на тих самих умовах що існували раніше, якщо орендодавець не проявив ініціативи з питання використання його землі, орендар продовжує користуватися землею після закінчення договору, і у такому разі становище орендодавця залишається незмінним, тобто не погіршується. Крім того, практику застосування вищевказаної норми закону було розяснено в постанові Верховного Суду від 10.04.2018 року № 594/376/17-ц. Як вказав Верховний Суд для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою\~статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. В даному випадку позивач не надав доказів продовження користування земельними ділянками після закінчення договорів, а лист з пропозиціями по укладенню додаткових договорів направив після закінчення дій договорів оренди 27 грудня 2018 року. Той факт, що позивач вважав, що орендодавці будуть самостійно обробляти земельні ділянки після закінчення договір оренди не може бути підставою для визнання порушення його права на поновлення договірних відносин, оскільки останній не був позбавлений можливості ініціювати таке поновлення відповідно до умов діючих договорів, так як і направити пропозиції на укладення нових договорів. Отже підстав для визнання укладених договорів оренди землі з СТОВ «Агрофірма «Колос» суд не вбачає, і вимоги позивача не підлягають задоволенню повному обсязі.

Outcome: dismissed