Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2309,96 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON], який є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER], та, що за відповідачем за період з 01.08.2008 року по 31.08.2015 року утворилася заборгованість у сумі 1217,56 гривень. За послуги з водопостачання, та за період з 01.06.2009 року по 31.08.2015 року у розмірі 594,94 за послуги з водовідведення. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 01.01.2015 року боржнику було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржник не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. Представник позивача, Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності від 19.11.2015 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.10.2015 року представнику КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення та водовідведення. Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Харківській обл. від 18.11.2015 року. (а.с. 18) З довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію №145 від 10.09.2015 року вбачається, що кв. [ADDRESS] зареєстрований та проживає [PERSON],1958 року народження (а.с. 5). Згідно зведеної картки абонента В+К (разом), відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.08.2008 року по 31.08.2015 року в розмірі 1217,56 грн., заборгованість за послуги з водовідведення за період 01.06.2009 по 31.08.2015 в розмірі 594,94 (а.с. 6-10). З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. У відповідності зі ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, як встановлено судом, відповідач, отримуючи надані йому послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачує, у зв'язку з чим за ними і утворилась заборгованість у сумі 1812,50 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 454,64 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 42,82 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 11-12). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про видачу судового наказу та за подання позовної заяви в сумі 1218,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved