Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором 1959-001/07Р від 06 червня 2007 року у розмірі 9\~133 євро 74 євроцентів, що складається із заборгованості за кредитом 4\~688,00 євро, заборгованості за процентами 1\~272,51 євро, неустойки (пені) за кредитом 2\~557,60 євро, неустойки (пені) за процентами 615,63 євро та судових витрат. Представник позивача ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судові засідання 06.10.2015 року та 30.10.2015 року не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК» в особі директора відділення «Полтавська обласна дирекція» АКБ «Правекс-Банк» [PERSON] та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1959-001/07Р, згідно якого з метою своєчасної оплати відповідачем вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу автомобіля № 611 від 25.05.2007 року, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування автомобіля, укладання яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п. 6.1.11 даного договору, банк надає відповідачу кредит в іноземній валюті на загальну суму 7\~495 євро. Відповідно п. 1.2 даного кредитного договору кредит надається позичальнику терміном з 06.06.2007 року до 06.06.2014 року зі сплатою 9,99 відсотків річних (а.с. 11). Із п.п. 4.4, 4.5 кредитного договору вбачається, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 90 євро щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, зазначеного в п. 1.2 даного договору (а.с. 12). Пунктом 7.1.2 кредитного договору передбачено, що банк має право залежно від зміни кредитної політики банку змінювати розмір процентної ставки за користування кредитом, письмово попередивши позичальника про зміну відсоткової ставки протягом 7 календарних днів з дати введення нової ставки. Згідно п.п. 6.1.1 6.1.4, 6.1.10 кредитного договору позичальник зобовязується: - забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків; - кошти для погашення заборгованості у першу чергу направляти на сплату витрат банку, повязаних з виконанням зобовязань за даним договором, в другу чергу на погашення заборгованості за процентами і неустойки за порушення строків сплати відсотків, в третю чергу на погашення заборгованості за кредитом і неустойки за порушення строків сплати кредиту, потім на погашення іншої заборгованості (штраф, пеня та інша заборгованість за даним договором); - при незгоді з новим розміром процентної ставки, встановлюваної згідно з п. 7.1.2 даного договору, погасити заборгованість за кредитом протягом 10 календарних днів від моменту одержання повідомлення про зміну діючої процентної ставки, сплативши при цьому відсотки за фактичний термін користування коштами; - при настанні подій, зазначених у п.п. 9.1.1-9.2 даного договору, достроково погасити заборгованість за кредитом і відсотками у повному обсязі, а також сплатити пеню і штраф; - погашати заборгованість за кредитом, відсоткам і пені у валюті кредиту (а.с. 13). Як вбачається з п. 10.1 кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 даного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення (а.с 15). 20.01.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 1959-001/07Р від 06 червня 2007 року. Пунктом 2.1 даного договору було викладено п. 1.2 кредитного договору у новій редакції, згідно якої кредит надається позичальникові терміном з 06 червня 2007 року до 06 червня 2014 року зі сплатою: 9,99 відсотків річних з 06 червня 2007 року до 10 серпня 2007 року, 10,99 відсотків річних з 11 серпня 2007 року до 09 грудня 2007 року, 9,99 відсотків річних з 10 грудня 2007 року до 06 червня 2014 року. Також, договором від 20.01.2010 року було внесено зміни до п. 4.4 кредитного договору, згідно яких позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, щомісяця до 10 числа наступного місяця включно шляхом внесення грошових коштів згідно графіку погашення, встановленому у Додатку № 2 до цього договору (а.с. 17). Позивач виконав свої вимоги та надав відповідачу [PERSON] кредит у сумі 7\~495 євро (а.с. 20). Із позовної заяви та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1959-001/07Р від 06 червня 2007 року вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 04.06.2015 року має заборгованість 9\~133,74 євро (за офіційним курсом НБУ станом на 30 жовтня 2015 року еквівалентно: 25,034056х 9\~133,74 = 228\~654,56 грн.), яка складається з наступного: 4\~688,00 євро заборгованість за кредитом, 2\~557,60 євро пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 1\~272,51 євро заборгованість за відсотками, 615,63 євро пеня за несвоєчасне погашення відсотків (а.с. 7-10). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач в добровільному порядку кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що грошові кошти, які були внесені позивачем на вкладний рахунок, а також відсотки, нараховані на вклад, і не були повернуті у визначений договором строк, підлягають поверненню позивачу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. Згідно ч. ч. 1-2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011\~року №\~3674-VI в редакції, що діяла на момент предявлення позову, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем складає 9\~133,74 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.10.2015 року складає 228\~654,56 грн., тому з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2\~286,55 грн. Також, згідно квитанцій ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» було сплачено судовий збір у розмірі 2170,01 грн. Відповідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витратиу розмірі 2\~286,55 грн., з яких 2170,01 грн. - на користь позивача, які були ним сплачені при предявленні позову, та суму недоплаченого судового збору, яка виникла через різницю курсу валют на дату постановлення рішення суду у розмірі: 2\~286,55 - 2170,01 = 116,54 грн. на користь держави.

Outcome: approved