Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідач по справі є її батьком. 12 жовтня 1998 року було розірвано шлюб між батьками позивачки. З моменту розірвання шлюбу позивачка проживала разом з матір'ю. На підставі судового рішення батько сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття. 17 січня 2015 року позивачці виповнилося 18 років. З 1 вересня 2015 року вона навчається в Національному університеті фізичного виховання і спорту України. На теперішній час, досягши повноліття, продовжує навчання на другому курсі денної форми навчання факультету здоров'я, фізичного виховання та туризму, з терміном навчання до 30 червня 2019 року. Відповідач проживає окремо, надає допомогу у розмірі 20% свого заробітку, однак, відповідач також отримує пенсію та має можливість надавати допомогу у зв'язку з продовженням навчання. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки у наступному семестрі позбавлена стипендії, а розміру допомоги, яку вона отримує від відповідача, недостатньо для забезпечення її потреб під час навчання. Батько надає допомогу у розмірі 1200 грн. на місяць. На придбання продуктів харчування, одягу, засобів гігієни, матеріалів, що необхідні для навчання, позивачка витрачає не менш ніж 2500 грн. на місяць. Також за сплату гуртожитку вона сплатила 4700 грн. за 10 місяців. Таким чином, матеріальної допомоги, яку добровільно надає відповідач, недостатньо для забезпечення її потреб. Мати позивачки проживає сама, постійного доходу не має, оскільки не працює і на теперішній час оформлює інвалідність. У 2014 році мати припинила свою підприємницьку діяльність і не має можливості надавати позивачці допомогу у зв'язку з продовженням навчання. Позивачка просить суд стягнути з відповідача, [PERSON], на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення 23-річного віку. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.23). Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково у розмірі 1/5 частини всіх видів його доходу (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження від 09 липня 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №47. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON] (а.с.2). Відповідно до повторного свідоцтва про розірвання шлюбу від 11 липня 2008 року, актовий запис №71, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, 12 жовтня 1998 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). На підставі рішення суду відповідач сплачував аліменти на утримання позивачки до досягнення нею повноліття. 17 січня 2015 року позивачці виповнилося 18 років. Відповідно до довідки Національного університету фізичного виховання і спорту України №17048 від 30 листопада 2016 року, [PERSON] є студенткою ІІ курсу факультету здоров'я, фізичного виховання та туризму Національного університету фізичного виховання і спорту України (денна форма навчання). Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с.4). Згідно довідки Покровської міської ради від 09.09.2016 року [PERSON] з 1997 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю [PERSON], 1975 року народження. 25.09.2015 року була знята з обліку (а.с.5). На теперішній час позивачка мешкає у місті Києві у гуртожитку. Відповідно до довідки ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» №1922 від 30.06.2015 року [PERSON] працює в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» з 17.11.2008 року по теперішній час по професії гірник з ремонту гірничих виробок 4 розряду. Стаж роботи у вугільній промисловості складає 20 років 3 місяці (а.с.12). Відповідач проживає окремо, надає допомогу позивачці у розмірі 20% свого заробітку, також отримує пенсію. Позивачка потребує матеріальної допомоги, оскільки у наступному семестрі позбавлена стипендії, а розміру допомоги, яку вона отримує від відповідача, недостатньо для забезпечення її потреб під час навчання, оскільки витрати на продукти харчування, одяг, проживання та інші потреби значно перевищують матеріальну допомогу, яку надає відповідач. Мати позивачки постійного доходу не має, оскільки не працює і на теперішній час оформлює інвалідність. У 2014 році мати припинила свою підприємницьку діяльність, що підтверджується повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 18.07.2014 року б/н (а.с.15), і не має можливості надавати позивачці допомогу у зв'язку з продовженням навчання. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів у відповідності зі ст. 200 СК України, що підлягають стягненню з відповідача, суд згідно до вимог ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище, а також матеріальне становище позивачки, її матері, яка на даний час не працює, навчання на денній формі навчання, а також їх стан здоров'я, часткове визнання позовних вимог відповідачем, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання, як особи, яка продовжує навчання у розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто, з 27 грудня 2016 р. і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення позивачкою 23-річного віку. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладено,

Outcome: partial