Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

До Ленінського\~районного суду\~м.\~Запоріжжя надійшов\~позов ПАТ\~«МК Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Оберемко Р.А. до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що Постановою Правління НБУ № 187 від 19 березня 2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» було вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК». Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 202 від 09.11.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» призначено Оберемка Романа Анатолійовича, якому делеговано з 12.11.2015 року всі повноваження ліквідатора, визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З метою виконання всіх заходів, пов`язаних з ліквідацією ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК», передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої етапі 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону, виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення від 17 березня 2016 р. № 356 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» на два роки до 19 березня 2018 року включно. Згідно ч, 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Між ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № КК4-0000921-Ф/12 від 04.07.2012 року відповідно до умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 22 135,70 гривень у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності. Позивач зі своєї сторони виконав договірні зобов`язання за Договором в повному обсязі, а відповідач від виконання зобов`язань ухиляється . Станом па\~10.08.2017\~р.,\~загальна сума\~заборгованості за\~Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 31 400,78 гри., з них: Заборгованість за кредитом в сумі 22 135,70 гри.; Заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9 265,08 грн. На сьогодні, заборгованість на сьогодні залишається несплаченою. Відповідач просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» (код ЄДРПОУ: 34353904) заборгованість за кредитним договором № КК4-0000921-Ф/12 від 04.07.2012 року у розмірі 31 400,78 (тридцять одна тисяча чотириста) грн. 78 копійок. Під час розгляду справи в зв`язку із укладенням договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 19.09.2018 року між ПАТ «МКБАНК» та ТОВ «ФК «Максимум», проведено заміну позивача на ТОВ «ФК «Максимум». Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій наполягав на заявлених позовних вимогах, просив їх задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі матеріалів справи, у відповідності зі\~ст. 280 ЦПК України, за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.\~15, ч. 2 ст.\~16, ч. 1 ст.\~20 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.ч.1, 5\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до\~ч.ч.1,2\~ст.\~1055\~ЦК України\~кредитний договір\~укладається у\~письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.ст. 546, 549 ЦК України). Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Позивачем стверджується, що між ПАТ «МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № КК4-0000921-Ф/12 від 04.07.2012 року, проте сам договір чи його копія суду не надані, в зв`язку із чим суд вважає недоведеним факт укладення кредитного договору, з урахуванням чого у задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed