Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго») в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» (далі ВО «Словянськтепломережа») з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідач мешкає в квартирі [ADDRESS], є абонентам ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в м. Словянську та користується послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачує вартість спожитих послуг з опалення, що порушує право позивача на отримання плати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк. Станом на 01.10.2016 року, заборгованість за послуги з теплопостачання по квартирі [ADDRESS] за особовим рахунком № 10130 складає 13718,25 грн., заборгованість утворилась за період з 01.11.2007 р. по 01.10.2016 р. Протягом періоду, за який утворилась заборгованість, відповідач проживав за вказаною адресою. Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач використовували дану послугу для задоволення власних потреб та не відмовлявся від неї. Багатоквартирний будинок, де мешкає відповідач, приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем від відповідач не надходило. Окрім того, боржнику нараховані індекс інфляції у сумі 5420,14 грн. та 3 % річних у сумі 1086,74 грн. Розрахунок розміру інфляційних нарахувань здійснюється наступним чином: нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць * індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100 %, показник інфляційних витрат за даний місяць не враховується. 3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) * 3 * кількість прострочених днів / 365 днів / 100. Отже, загальний розмір заборгованості складає: суму основного боргу + загальний розмір інфляційних нарахувань + 3 % річних = 20225,13 грн. У березні 2016 року ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Словянськтепломережа» зверталась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за теплову енергію із [PERSON]. 07.04.2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області видав судовий наказ про стягнення заборгованості, але 12.05.2016 року ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області був скасований. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» суму основного боргу в розмірі 13718,25 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 5420,14 грн., 3 % річних в сумі 1086,74 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 05.01.2017 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснили, що відповідач в порушення вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» несвоєчасно та не у повному розмірі оплачує за послуги з теплопостачання ( зобовязані вносити плату до 20 числа кожного місяця). Заборгованість просить стягнути з 01.11.2007 року по 01.10.2016 року. Відповідач [PERSON]в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй належить ? частка вказаної квартири, яку вона отримала у спадщину після смерті свого сина [PERSON], в якій проживає з 2001 року її невістка [PERSON] з малолітньою дочкою [PERSON]В Її відомо, що відповідач взагалі не сплачує за комунальні послуги, має велику заборгованість за теплопостачання, водопостачання та інші комунальні платежі, хоча працює та отримує зарплату, проживає в цій квартирі та користується послугами. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. У відповідності до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, № 74633236 від 02.12.2016 року, власником трикімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору дарування № 409 від 29.12.2004 року, власником ? частки трикімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину Серії ВТВ № 461587 від 18.12.2012 року, на іншу ? частку трикімнатної квартири [ADDRESS] право власності не зареєстровано в законному порядку після померлого [PERSON] (а. с. 36-37) Відповідно до свідоцтва про Серії І-НО № 573996 від 22.11.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Словянському району Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 19 серпня 2011 року. (а. с. 27) Згідно з довідкою ВО «Словянськтепломережа», в квартирі [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] з 20.06.2001 року, яка мешкає разом з донькою [PERSON] (а. с. 58), що також підтверджується копією паспорту відповідача [PERSON] (а. с. 29) Відповідно до довідки № 01-36/491 від 21.11.2012 року, виданої Мирненською сільською радою Словянського району Донецької області, в квартирі [ADDRESS] мешкають відповідач [PERSON] та її малолітня донька [PERSON] (а. с. 59) Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 12.05.2016 року було скасовано судовий наказ за заявою ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з опалення, виданий 07.04.2016 року. (а. с. 9) Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме забезпечення тепловою енергією, здійснює ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець зобовязаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до оборотних відомостей за період з 01.11.2007 року по 01.10.2016 рокувключно за особовим рахунком № 10130 [ADDRESS], який відкритий на імя [PERSON], сума заборгованості за послуги з теплопостачання перед ОКП «Донецьктеплокомуненерго» становить 13718,25 грн. (а. с. 5-7) Згідно з розрахунком 3 % річних та інфляційних за особовим рахунком № 10130, нараховані індекс інфляції в сумі 5420,14 грн. та 3 % річних в сумі 1086,74 грн. (а. с. 8) З наданих суду позивачем доказів вбачається, що [PERSON], яка мешкає у квартирі [ADDRESS], користується послугами з опалення та зі скаргами та претензіями до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не зверталася, але відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі вносить плату за користування послугами за теплопостачання, що вбачається з оборотних відомостей за період з 01.11.2007 року по 01.10.2016 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за послуги з теплопостачання вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, що передбачено п. 18 ч. 1 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що між позивачем та відповідачем встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, оскільки позивач фактично надавав такі послуги, відповідач ними користувався, частково проводив їх оплату, відповідач мешкає у багатоквартирному будинку, який підключений до системи централізованого теплопостачання. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки простроченого грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають захистом майнового інтересу, який полягає в компенсації матеріальних рас ходів кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації від боржника за використання удержуваних ним грошових коштів, які підлягали до сплати кредитору. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 р. у справі № 6-931цс15). В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] є наймачем та мешкає у [ADDRESS], є абонентом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та користується послугами з опалення, однак не виконує свій обовязок з оплати вартості отриманих комунальних послуг належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує. Власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 ЦК України) Судом також встановлено, що сума заборгованості утворилася за період з 01.11.2007 року по 01.10.2016. Весь цей період відповідач [PERSON] постійно проживала у спірній квартирі [ADDRESS], користувалась послугами з опалення, однак, неналежним чином сплачувала вартість отримуваних комунальних послуг. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» обґрунтовані частково та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З системного аналізу ст. 33 ЦПК України вбачається, що суд за своєю ініціативою не вправі залучати іншу особу в якості співвідповідача. Під час розгляду справи судом було встановлено, що ? частка квартири [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON], яка за ініціативою суду залучена до участі у справі в якості третьої особи. Правове регулювання відносин власників житлового приміщення, належного їм на праві приватної власності, здійснюється на підставі норм ЦК України, які регулюють правовідносини з права власності. Положення ж статей 160 та 162 Житлового кодексу Української РСР (далі ЖК УРСР) разом з положеннями гл. 58 «Найм (Оренда)» ЦК України регулюють правовідносини з найму житлового приміщення, тобто речові права на чуже майно, а тому зазначені норми права не підлягають застосуванню до правовідносин з утримання власниками належного їм на праві приватної власності майна, зокрема щодо сплати комунальних послуг. Таким чином, установивши, що майно належить відповідачам на праві спільної власності, суди помилково застосували до цих правовідносин положення статей 160 та 162 ЖК УРСР, дійшовши висновку про стягнення несплачених сум солідарно. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 р. у справі № 6-734цс15). З огляду на наведене, сума боргу підлягає сплаті власниками жилого приміщення в частках, які відповідають часткам їх права власності на жиле приміщення. Оскільки відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], тривалий час постійно мешкає в ній та користується послугами з опалення, які надає позивач, а [PERSON], яка була залучена ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, є власником ? частки даної квартири та зобовязана брати участь в її утриманні та оплаті вартості наданих комунальних послуг, будь-яких договорів щодо розподілу обовязків з утримання спірної квартири не укладалося, однак, позивач звернувся з позовом до [PERSON], під час розгляду справи позовні вимоги не змінював та не уточнював, суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Суд вважає, що виникла сума заборгованості з оплати послуг з опалення, а також нараховані втрати від інфляційних процесів та 3 % річних підлягають частковому стягненню з відповідача [PERSON] ? частку від заявлених вимог, але це не позбавляє права позивача звернутися до суду з вимогами до [PERSON] в наказному/позовному провадженні в порядку цивільного судочинства. Отже, з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача суму основного боргу в розмірі 6859,12 грн., втрати від інфляційних процесів в сумі 2710,07 грн. та 3 % річних в сумі 543,37. Решта частина боргу, яка відповідає ? частці належної третій особі: основного боргу в розмірі 6859,12 грн., 3% річних в сумі 543,37 грн. та втрати від інфляційних процесів в сумі 2710,07 грн., позивач не позбавлений права звернутись до суду з вимогами до власника жилого приміщення [PERSON] в порядку наказного/позовного провадження в порядку цивільного судочинства. Позивачем був сплачений судовий збір при зверненні до суду 689,00 грн., під час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу 689,00 грн., а всього 1378,00 грн. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнуто суму судового збору в розмірі 689,00 грн., що є пропорційною до частини задоволених позовних вимог.

Outcome: partial