Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 09.03.2015 року звернуся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 30.09.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №63-08МК, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 44 600,00 доларів США, а останній зобовязався повернути кредит в строк до 30.09.2012 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, внаслідок чого станом на 28.07.2015 року виникла заборгованість у сумі 1\~073\~553, 31 грн., яка складається з: тіло кредиту 457\~779,91 грн., відсотки 615\~773,40 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В письмових запереченнях відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів отримання кредитних коштів відповідачем та на відсутність підтвердження повноважень як осіб, які підписували договір відступлення права вимоги, так і особи, яка розрахувала заборгованість відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.09.2005 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №63-08МК, відповідно до умов якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 44 600,00 доларів США, а останній зобовязався повернути кредит в строк до 30.09.2012 року зі сплатою 13 % річних за користування кредитом. Перевіряючи наявність у позивача право вимоги, судом встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відхиляючи доводи відповідача щодо відсутності підтвердження повноважень осіб, які виступили сторонами договору купівлі-продажу прав вимоги, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів визнання недійсним зазначеного договору, тож будь-яких правових підстав вважати, що ПАТ «Дельта Банк» не є особою, яка має право вимоги, судом не встановлено. Приймаючи до уваги доводи представника відповідача на відсутність доказів отримання відповідачем грошових коштів, суд зазначає, що відповідачем не доведено факт порушення ПАТ «УкрСиббанк» обовязку з надання кредиту відповідачу, не надано ані вимоги про видачу кредитних коштів, ані рішення суду, яким встановлено наявність порушень зі сторони банку обовязків за кредитним договором, ані доказів розірвання кредитного договору у звязку з невиконанням його умов. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Згідно п. 5.5. договору у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних днів, та/або у випадку порушення позичальником умов договору застави, вказаного в п. 2 даного договору, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному в розділі 11 цього договору. У звязку із невиконанням відповідачем обовязків з повернення кредитних коштів та сплати процентів, виникла заборгованість та 20.08.2015 року позивачем було направлено на адресу відповідача досудову вимогу про повернення грошових коштів, яку останнім було проігноровано. Згідно розрахунку заборгованість відповідача станом на 28.07.2015 року становить 1 073 553, 31 грн. та складається з: тіло кредиту 457 779,91 грн., відсотки 615 773,40 грн. Суд відхиляє посилання відповідача на відсутність підтвердження повноважень особи, яка здійснила розрахунок заборгованості, оскільки зазначений розрахунок завірено печаткою ПАТ «Дельта Банк», що підтверджує його справжність, а відповідачем в свою чергу не надано жодних доказів складення зазначеного розрахунку з порушенням визначеної процедури. До того ж, суд спростовує доводи позивача щодо відсутності у представника ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] повноважень на підписання позовної заяви, оскільки з тексу довіреності вбачається, що уповноваженому надається право розписуватись на документах від імені довірителя без будь-яких обмежень, тож відповідачем безпідставно звужено обсяг повноважень, наданих повіреному. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved