Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 28 серпня 2018\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 27 травня 2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. 26 жовтня 2018 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволені позовних вимог у частині стягнення судового збору відмовити, оскільки він не має місця роботи, а тому не має змоги сплатити судовий збір. Розмір судового збору для нього є надзвичайно великим. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 вересня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 листопада 2019 року клопотання відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції задоволено. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 березня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено вказану цивільну справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на задоволені. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, оскільки вважає, що стягнення судового збору із [PERSON] є самостійною вимогою та не підлягає задоволенню. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін у справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що з 27 травня 2016 року [PERSON], [INFO], перебуває у шлюбі із [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 106403, виданим Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 27 травня 2016 року, актовий запис № 327. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-БП № 212819, виданим Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1410. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сімї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Так, відповідач у наданому відзиві просив суд відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення з нього судових витрат, оскільки не має місця роботи, на підтвердження останнім надана довідка від 19 жовтня 2018 року № 8229, видана Сумським міським центром зайнятості, відповідно до якої [PERSON] не зареєстрований як безробітний і не отримує допомоги по безробіттю у Сумському міському центрі зайнятості. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є судовий збір у розмірі 704,80 грн., який пов'язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі на користь держави, оскільки позивач звільнена від такого при звернені із таким до суду. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved