Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся керівник Коростишівської місцевої прокуратури з даним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови обласної державної адміністрації №344 від 31.10.2013 «Про надання в оренду та продаж земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, надання згоди на поділ земельних ділянок та погодження надання в довгострокове тимчасове користування лісів без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів», визнати недійсним договір довгострокового тимчасово користування лісами №62 від 20.11.2013, укладений між ДП «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської облради та [PERSON], зобовязати останню повернути постійному лісокористувачу ДП «Коростишівський лісгосп АПК» лісову ділянку площею 8 га, розташовану в межах Коростишівського р-ну Шахворостівського лісництва (квартал 4 виділ 5,6), в обґрунтування якого зазначив наступне. Коростишівською місцевою прокуратурою встановлено факт порушення вимог природоохоронного законодавства під час передачі у довгострокове тимчасове користування лісових ділянок, зокрема, розпорядженням голови Житомирської ОДА №344 від 31.10.2013 «Про надання в оренду та продаж земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, надання згоди на поділ земельних ділянок та погодження надання в довгострокове тимчасове користування лісів без вилучення земельних ділянок у постійних користувачів» було погоджено надання [PERSON] для довгострокового тимчасового користування терміном на 49 років лісових ділянок площею 8 га без вилучення їх у постійних лісокористувачів, розташованих в межах Коростишівського р-ну Шахворостівського лісництва ДП «Коростишівський лісгосп АПК» для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних, освітньо-виховних цілей. Надалі, на підставі зазначеного розпорядження між [PERSON] та ДП «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської ОДА 20.11.2013 укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами №62, яким було передано вказану вище лісову ділянку загальною площею 8 га, за користування якою [PERSON] сплачує плату з розрахунку 1 долар США за 1 га за рік. Однак, передачу вказаної лісової ділянки у тимчасове довгострокове користування позивач вважає протиправним, оскільки погоджувалась така передача лише з Житомирським обласним управлінням лісового і мисливського господарства без погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, яким є Державне агентство лісових ресурсів України. Крім того, зазначає, що у відповідності до вимог законодавства, обласні державні адміністрації приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у державній власності, на відповідній території. Проте, оскільки у відповідності до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9075534, постійним користувачем земельної ділянки до складу якої входить квартал 4 виділи 5,6 Шахворостівського лісництва, є ДП «Коростишівський лісгосп АПК», яке у свою чергу входить до сфери управління Житомирської облради, земельні ділянки, які перебувають у вказаного лісогосподарського підприємства на праві постійного користування, зокрема, і спірна земельна ділянка, є спільною власністю територіальних громад області та належать до комунальної форми власності. А, отже, голова Житомирської ОДА використовуючи повноваження, що належать до компетенції обласної ради, погодив надання [PERSON] для довгострокового тимчасового користування лісову ділянку комунальної форми власності без її вилучення у постійного лісокористувача. Зазначає також, що при укладенні договору №62 від 20.11.2013 невірно визначено плату за спеціальне використання лісових ресурсів, оскільки згідно положень національного законодавства орендар за користування лісовою ділянкою сплачує збір за спеціальне використання лісових ресурсів, розмір якого встановлюється відповідно рішення обласної ради, яке в даному конкретному випадку відсутнє. А крім того, на думку позивача, спірне розпорядження голови Житомирської ОДА та відповідний договір (№62 від 20.11.2013) не відповідає вимогам чинного законодавства і у частині цілей, для яких надана лісова земельна ділянка, оскільки встановлені норми та вимоги щодо використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних, освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт. Отже, фізична особа [PERSON] отримуючи на підставі розпорядження голови Житомирської ОДА в довгострокове тимчасове користування лісову ділянку площею 8 га, не мала обєктивної та законної можливості використовувати її для жодних із передбачених договором та розпорядженням, оскільки не мала відповідних зареєстрованих видів діяльності. Просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської ОДА №344 від 31.10.2013 та відповідно визнати недійсним договір №62 від 20.11.2013, а також зобовязати [PERSON] повернути постійному лісокористувачу ДП «Коростишівський лісгосп АПК» лісову ділянку площею 8 га, розташовану в межах Коростишівського р-ну Шахворостівського лісництва (квартал 4 виділ 5,6). В судовому засіданні прокурор Коростишівської місцевої прокуратури позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав зазначених безпосередньо у позовній заяві, зазначивши, що видавши розпорядження №344 від 31.10.2013 голова Житомирської ОДА вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки спірна лісова земельна ділянка належить до земель комунальної, а не державної власності, а крім того, внаслідок невірного визначення плати за користуванням спірною лісовою земельною ділянкою, яка фактично мала визначатись відповідною обласною радою, держава недоотримала значні кошти. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача ДП «Коростишівський лісгосп АПК» позовні вимоги не визнав, зазначив, що розпорядження голови Житомирської ОДА №344 від 31.10.2013 видано у відповідності до вимог законодавства, оскільки лісова земельна ділянка надана [PERSON] перебувала та перебуває у державній формі власності, тому згідно п.6 ст.31 ЛК обласні наділений відповідними повноваженнями. Зауважує, що плата за користування корисними властивостями лісів є обовязковим збором, визначеним податковим законодавством, однак, порядок його сплати, а також розмір збору законодавством не визначено, тому твердження позивача про порушення інтересів держави внаслідок заниженого розміру плати є безпідставним. Вважає, що припущення позивача про неспроможність [PERSON] використовувати за цільовим призначенням лісову ділянку, оскільки остання не здійснює відповідний вид підприємницької діяльності, не має ліцензії тощо, є лише припущенням. Зауважує, що у випадку невикористання чи користування не за цільовим призначенням спірної лісової ділянки, укладеним між сторонами договором передбачена відповідальність , у тому числі й розірвання договору. А оскільки [PERSON] надано лісову ділянку у користування без її вилучення у постійного лісокористувача, тому і виконання вимоги щодо повернення спірної ділянки не можливе. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Житомирська обласна державна адміністрація не зявився, на адресу суду направив заяву (вх..№217/17 від 10.04.2017), в який просить проводити розгляд справи в його відсутність. Свою правову позицію щодо заявлених позовних вимог виклав у відзиві на позовну заяву, відповідно до якого питання щодо погодження фізичній особі підприємцю [PERSON] надання у довгострокове тимчасове користування лісових ділянок площе 8 га без вилучення їх у постійного лісокористувача розглядалось комісією облдержадміністрації по розгляду звернень підприємств, установ, організацій і громадян щодо надання в користування земельних ділянок та водних обєктів, до складу якої входили, як представник Житомирської облради, так і представники всіх контролюючих органів у сфері природоохоронного законодавства, які надали позитивні висновки із зазначеного питання. А крім того, зазначає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Однак, Житомирська обласна рада не зареєструвала належним чином своє право на спірну лісову земельну ділянку. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення у пресі (газета «Житомирщина» №74 (20720) від 10.10.2017), з огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] та вважає, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, з огляду на приписи ст.74 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином неодноразово повідомлявся, про поважність причин неявки не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями до суду не звертався, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у його відсутність. Заслухавши сторін, їх представників, дослідивши надані по справі докази на засадах змагальності, в межах позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке. У відповідності до положень ст.13 Конституції України, природні ресурси є обєктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органів місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Як вбачається з Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №9075534 від 27.01.2005, виданого на підставі розпорядження Коростишівської РДА №489 від 25.11.2004, дочірнє підприємство «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради є постійним користувачем земельної ділянки площею 180,2 га, яка розташована на території Стрижівської сільської ради Коростишівського р-ну Житомирської області, цільовим призначенням: для ведення лісового господарства, до складу якої входять квартал 4, виділи 5,6 Шахворостівського лісництва. Згідно розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації №344 від 31.10.2013 погоджено надання [PERSON] для довгострокового користування терміном на 49 років лісових ділянок без вилучення їх у постійних лісокористувачів, розташованих в межах Житомирського району Шахворостівського лісництва ДП Коростишівський лісгосп АПК» (квартал 4 виділ 5,6) площею 8,0 га для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей. 20.11.2013 між постійним лісокористувачем, власником лісів Дочірнім підприємством «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради та тимчасовим лісокористувачем [PERSON], згідно розпорядження голови ОДА від 31.10.2013 №344, укладено договір довгострокового тимчасового користування лісами №62. Предметом договору є лісова ділянка загальною площею 8,0 га, розташована в Шахворостівському лісництві ДП «Коростишівський лісгосп АПК» ЖОКАП «Житомироблагроліс» квартал 4 виділ 5,6 на території Коростишівського району в адміністративних межах Житомирської області згідно із планом-схемою, яка додається до договору. (а.с.12-18). Згідно умов вказаного договору передача лісової ділянки в користування здійснювалась без вилучення її у постійного лісокористувача. Плата за користування лісовою ділянкою встановлена у гривневому еквіваленті з розрахунку 1 долар США за 1 га за рік по курсу НБУ. Отже, судом встановлено, що згідно державного акту на право постійного користування постійним користувачем земельної ділянки, до складу якої входить і спірна земельна ділянка, є «Коростишівський лісгосп АПК» обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради, що є комунальним підприємством. У відповідності до положень п.3 «[PERSON] та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (далі закон №5245- VI), в редакції на час видання оспорюваного розпорядження, з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а)земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах «а» і «б» п.4 цього розділу. У відповідності до вимог п.5 «ІІ. [PERSON] та перехідні положення» Закону №5245-VІ, державна реєстрація права держави чи територіальної громади на земельні ділянки, зазначені у п.п.3,4 цього розділу, здійснюється на підставі заяви органів, які згідно із ст.122 ЗК України передають земельні ділянки у власність або у користування, до якої додається витяг з Державного земельного кадастру про відповідну земельну ділянку. У відповідності до п.6 «ІІ. [PERSON] та перехідні положення» Закону №5245- VI передбачено, що у разі якщо відомості про земельні ділянки, зазначені у п.п.3,4 цього розділу, не внесені до Державного реєстру земель, надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для державної реєстрації таких земельних ділянок, а також її затвердження здійснюються: у межах населених пунктів-сільськими, селищними, міськими радами; за межами населених пунктів органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють розпорядження такими земельними ділянками. Отже, суд дійшов висновку, що наведені положення зазначеної вище правової норми визначили віднесення до комунальної власності, зокрема, земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій. Тому, оскільки спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні комунального підприємства Дочірнє підприємство «Коростишівський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Житомироблагроліс» Житомирської обласної ради- вважається землями комунальної власності відповідної територіальної громади. П.9 «[PERSON] та перехідні положення» Закону №5240-VI визначено, що державна реєстрація речових прав на земельні ділянки державної та комунальної власності, зазначені у п.п.3,4 цього розділу, здійснюється в порядку, встановленому законом. Отже, з огляду на положення п.3 Закону №5245-VI, право власності на земельну ділянку комунальної власності є таким, що виникло в силу закону і відсутність державної реєстрації права комунальної власності не впливала на обставини виникнення права комунальної власності на відповідну земельну ділянку. В контексті з положеннями п.9 Закону №5240- VI, зазначеними вище, це лише вказує на порядок державної реєстрації права, однак не змінює моменту з якого землі вважаються комунальною власністю відповідних територіальних громад. Згідно положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування повинні діяти виключно в межах закону. Таким чином, з урахуванням наведених вище правових норм, оспорюване розпорядження №344 від 31.10.2013 видане всупереч вимог закону та його слід визнати недійсним та скасувати. Відповідно ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Зважаючи на те, що оспорюваний договір №62 від 20.11.2013 було укладено на підставі розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації, виданого з порушенням вимог національного законодавства, наявні підстави для визнання договору недійсним. Похідна вимога про повернення земельної лісової ділянки підлягає до задоволення в силу наслідків визнання договору недійсним. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі ст.13,19 Конституції України, ст.ст.203,215 ЦК України, положень Закону України №5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»,

Outcome: approved