Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, який згодом уточнив (т. 1 а.с.1-7, т.2 а.с. 41-42) до ДП «МТП «Чорноморськ», треті особи: профспілка робітників морського транспорту морського порту «Чорноморськ», директор Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» Крижановський С.В. про визнання незаконним наказу директора ДП «МТП «Чорноморськ» №182-к від 10.04.2017 р. про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначив, що з 11.03.2013 року працював начальником другого терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» з 1994 року є членом Профспілки робітників морського транспорту морського порту «Чорноморськ». 10.04.2017 року наказом №182-к директора ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» Крижановським С.В. позивача [PERSON] було звільнено з ДП «МТП «Чорноморськ» за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов'язків. Рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 04.09.2017 року та від 28.08.2017 року накази про притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності від 27.09.2016 року № 100-Ст та від10.01.2017 року №01-ст визнано незаконними та їх скасовано. Позивач [PERSON] вважає своє звільнення незаконним. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов, просив суд задовольнити вимоги. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник третьої особи Дмитрієв Ю.М. підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов. Третя особа, директор Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» Крижановський С.В. в судове засідання не з'явився, повідомлявся про слухання справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Наказом №133/0 від 11.03.2013 року працював начальником другого терміналу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (т.1 а.с.17). Відповідно копії наказу №182-к від 10.04.2017р. директором ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» Крижановським С.В. позивача [PERSON] було звільнено з ДП «МТП «Чорноморськ» за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов'язків(т.1 а.с. 9-14). Рішеннями Іллічівського міського суду Одеської області від 04.09.2017 року та від 28.08.2017 року накази про притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності від 27.09.2016 року № 100-Ст та від10.01.2017 року №01-ст визнано незаконними та їх скасовано (т. 1 а.с.156-160). Крім того, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнямисвідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON][PERSON], [PERSON] позивач [PERSON], був звільнений без згоди профспілки робітників морського транспорту морського порту «Чорноморськ». Відповідно п.3 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. Порядок надання згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця встановлено ст.. 39 Закону № 1045 і ст.. 43 КЗпП України. Вказані вимоги законів відповідачем не дотримано. Згідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 3 п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92р. зі змінами, У випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Згідно з п. 5 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.1995р. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Відповідно до п. 8 вищезазначеної Постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно до пп. б) п. 4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» за № 100 від 08.1995р. до розрахунку не входять одноразові виплати які носять компенсаційний характер та які нараховуються з метою відшкодування працівникам матеріальних витрат пов'язаних з виконанням трудових чи інших передбачених законом обов'язків, та характер допомоги (за невикористану відпустку, вихідна допомога, матеріальна допомога тощо) ст. ст. 44, 83, 120, 121,125 КЗпП України. Премії, винагороди та інші заохочувальні виплати які пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій відповідно до п. 3 даної Постанови включаються до розрахунку. Тобто, всі виплати втому числі одноразові які пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (високі досягнення в праці; високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою та інші, виробничі премії; одноразова винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо), включаються до розрахунку. Відповідно пп.. а) п. 4 Постанови КМ України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» до розрахунку не включаються виплати за виконання окремих доручень (одноразового характеру),що не входять в обов'язків працівника. Так, згідно до бухгалтерської довідки №854 від 12.09.2017 ДП «МТП «Чорноморськ» за Формою2, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає: Лютий 2017р. з/п - 13143,10 грн. Березень 2017р. з/п - 15429,90 грн. Середньомісячна заробітна плата складає: (13143,10 +15429,90): 2 = 14286,5 грн. В лютому було 20 робочих днів, в березні було 22 робочих дня, загальна кількість робочих днів складає: 42 р/д. Середня кількість робочих днів складає: 42:2 = 21 р/д. Середньоденний заробіток працівника складає: 14286,5 : 21 =680,31 грн. Кількість часу вимушеного прогулу з 11.04,2017 по 12.06.2018 складає: 13 +20+20+21+22+21+21+22+21+21+20+21+20+20+8 = 284 р/д. Середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04,2017 по 12,06.2018 складає 680,31 х291 = 197970,21 грн. з 01.04.2018 року наказом директора ДП МТП «Чорноморськ» від 30.03.2018№167 працівникам порту було підвищено посадові оклади на 10%, у зв'язку з чим відповідно доп.10 Порядку№100 проводиться її коригування на коефіцієнт підвищення. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04.2017 по 12.06.2018р. котрий підлягає стягненню з відповідача складає: 201 235, 70 грн.. Відповідно ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього кодексу, суд може поновити ці строки. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вказані вимоги закону відповідачем не виконано, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved