Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 20.09.2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 18.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Донецької обласної філії та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 150/2-1884 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 17 145,45 доларів США зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних, зі строком погашення до 10.08.2015 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 16.08.2016 р. має заборгованість 6\~117,62 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 153 644,89 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 153 644,89 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2304,68 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 630,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, останній у судове засідання викликався в суд через оголошення у пресі. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» в особі Донецької обласної філії та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 150/2-1884 на купівлю автотранспортних засобів (далі за текстом договір), відповідно до якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 17 145,45 доларів США зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення основної суми заборгованості до 10.08.2015 року (далі за текстом кредит). Кредит був наданий для оплати придбаного автомобіля марки NISSAN Tiida, рік випуску 2008 (а.с. 4-7). Відповідач зобовязався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.п. 1.1 договору та виконувати інші обовязки передбачені ним. Відповідно до п. 1.1 договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 10 числа кожного місяця відповідно до графіка погашення заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10.08.2018 року (а.с. 5). Пунктом 4.1 договору передбачено, що у випадку прострочення строків сплати відсотків, визначених в п.2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту визначених в п.п.1.1. відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє в період прострочення. Крім того, в пункті 4.2 договору зазначено, що у разі порушення відповідачем вимог п.п. 3.3.2. 3.3.17 цього договору, він має сплатити кредитору штраф у розмірі 10 % від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок. Відповідно до п. 3.2.3 договору позивач має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у разі, затримання відповідачем сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць (п.3.2.3.1 договору). Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 16.08.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 6\~117,62 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 153 644,89 гривень, яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 3\~287,97 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 82577,83 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 1\~059,43 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 26 607,73 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 1\~417,74 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 35 606,74 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 352,48 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 8 852,58 грн.; Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договором кредиту № 150/2-1884 від 18.08.2008 р. (а.с.4-7), розрахунком заборгованості (а.с.12-13). Як випливає з розрахунку заборгованості, в неї входить і розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків, які були нараховані відповідачу з 16.08.2015 року (а.с. 13). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорта. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, смт. Первомайское Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які нараховані банком до сплати, у сумі 1\~417,74 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 35 606,74 грн. та 352,48 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 8 852,58 грн. з 16.08.2015 року стягненню не підлягають, а тому в зазначеній частини в позові слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню сума заборгованості станом на 16.08.2016 року у розмірі 4\~347,4 доларів США, що становить в еквіваленті за курсом НБУ 109 185,56 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~304,68 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630,00 грн., всього 2 934,68 грн., що підтверджено відповідними документами. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 085,49 гривень ( 109 185,56 грн. х 2934,68 грн. /153644,89 грн.)

Outcome: partial