Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

до суду\~звернувся [PERSON]\~з позовною\~заявою до [PERSON]\~провизнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення, у звязку з відсутністю у ньому понад рік без поважних причин. У позовній заяві позивач вказує, що він є власником будинку № 26 по вул. Терешкової, в м. Гадяч Полтавської області. 06 травня 2006 року його син [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON]). На прохання сина він зареєстрував дружину [PERSON] у власному будинку по вул. Терешкової, 26, в м. Гадяч Полтавської області. 12 жовтня 2015 року шлюб між його сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. У червні 2015 року відповідач зібрала особисті речі та переїхала жити до її матері в с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області, після чого в його помешканні жодного дня не проживала, не приймала участі у догляді за даним будинком та не сплачувала платежів за комунальні послуги. У добровільному порядку відповідач відмовляється знятися з реєстрації, тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. Терешкової, 26, м. Гадяч Полтавської області, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] надали заяви про можливість розгляду справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що направлялось за місцем фактичного проживання відповідача: с. Вельбівка Гадяцького району Полтавської області. Представник третьої особи Сектору реєстрації місця проживання та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб за місцем проживання виконавчого комітету Гадяцької міської ради направив до суду заяву про можливість розгляду справи без участі представника третьої особи. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщення підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори від 25 серпня 1977 року належить ? частина житлового будинку по вул. Терешкової, 26 (колишній № 22), в м. Гадяч Полтавської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 квітня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, [PERSON] належить 6/12 частин будинку по вул. Терешкової, 26 (колишній № 22), в м. Гадяч Полтавської області. Відповідно договору купівлі-продажу від 09 листопада 1998 року, позивач [PERSON] купив нерухоме майно, а саме ? частину жилого будинку по вул. Терешкової, 26, в м. Гадяч Полтавської області. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстроване у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON], який є сином позивача [PERSON], та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2006 року. Заочним рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зі змісту довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 449 від 29.09.2017 вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований [INFO], за вищевказаною адресою також зареєстровані: батько [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO], колишня дружина [PERSON], [INFO]. Факт відсутності відповідача [PERSON] за місцем фактичної реєстрації, понад один рік, доведено позивачем долученими до справи доказами, а саме: актами обстеження матеріально-побутових умов сімї від 19.07.2017, 08.02.2018, 14.08.2018, складеними депутатом міської ради [PERSON], згідно яких значиться, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає у будинку по вул. Терешкової, 26, в м. Гадяч Полтавської області, її речі у вищевказаному житлі відсутні. Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319\~ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст.\~383\~ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.\~\~ Як роз'яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням. Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку, власником якого є позивач, понад один років, що підтверджено належними засобами доказування. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач у спірному будинку не проживає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 гривні, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 704 грн 80 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У звязку з задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивача слід стягти понесені ним судові витрати, що складаються з витрат, повязаних зі сплатою судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved