Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа - орган опіки та піклування Краматорської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Із позовної заяви вбачається, що в період з січня 2002 року по липень 2015 року позивач перебував у цивільному шлюбі з відповідачкою [PERSON], [INFO]. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року сімейні стосунки між сторонами були припинені через відсутність взаєморозуміння. Після припинення шлюбних відносин, син залишився проживати з відповідачкою. Позивач бажає приймати участь у вихованні сина, але відповідачка перешкоджає йому у цьому, ігнорує його чисельні прохання про побачення із сином. Позивач працює, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно. На обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувався. Позивач бажає приймати участь у вихованні дитини, але відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. Просить суд зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином - [PERSON], [INFO]. Визначити наступні способи участі [PERSON] у вихованні сина: право на особисті побаченні з сином за місцем його проживання чи перебування, за місцем проживання батька, та в інших загально доступних місцях, кожного понеділка, середи та пятниці з 17 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв.; право забирати сина до свого місця проживання на вихідні, кожну суботу з 18 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. неділі; право на особисті побачення з сином в день його народження за місцем його проживання чи перебування, за місцем проживання батька, та в інших загально доступних місцях з 14 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; право на спільний відпочинок з сином влітку щорічно протягом 30 календарних днів, право на необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосереднього спілкування. Просив стягнути з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 640 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позові, та просив суд його задовольнити. Додатково суду пояснив, що місце проживанні відповідачки та дитини взагалі невідомо. Існують різні данні про місце проживання відповідачки з дитиною: проживають у РФ, або Криму, або на території України. Позивач давав дозвіл відповідачці на вивіз дитини на територію РФ, але здається, що строку довіреності сплили. Зараз вони займаються питань з приводу того, чи повернулася відповідачка з дитиною з РФ до України. Достовірними відомостями позивач не володіє з цього приводу. Крім того, вважає, що висновок третьої особи порушує права позивача. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав до суду висновок, згідно якого позивач за місцем мешкання та за місцем роботи характеризується позитивно, спиртними напоями не зловживає, на будь яких видах обліку не перебуває, ніякої компрометуючої інформації стосовно неналежного виконання позивачем батьківських обовязків відносно дитини орган опіки та піклування Краматорської міської ради не отримував, до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обовязків позивач не притягувався. Позивач не надав інформацію щодо фактичного проживання відповідачки та малолітньої дитини. Орган опіки вважає недоцільним визначення позивачу способу участі у вихованні дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27.02.1991 року\~та яка набула чинності для України, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Статтею 141 СК України\~встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно з частинами 2, 3\~ст.157 СК України\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 159\~СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. У відповідності до статті 158\~СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Згідно ч. 5\~ст. 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, сімейним законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (ст.158 СК України). У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В судовому засіданні встановлено, що у позивача та відповідачки 02 квітня 2008 року народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с. 8) Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради вбачається, що позивач по справі спиртними напоями не зловживає, на будь яких видах обліку не перебуває, ніякої компрометуючої інформації стосовно неналежного виконання позивачем батьківських обовязків відносно дитини орган опіки та піклування Краматорської міської ради не отримував, до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обовязків позивач не притягувався. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилася. Позивач не надав інформацію щодо фактичного проживання відповідачки та малолітньої дитини. Враховуючи інтереси малолітньої дитини [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає недоцільним визначення [PERSON] способу участі у вихованні дитини. У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що відомості щодо місця проживання відповідачки разом з дитиною у батька дитини відсутні. Позивач надав дозвіл про виїзд дитини до РФ та відомості про повернення в Україну відповідачки разом з дитиною у позивача відсутні. Позивачем не надано суду жодних доказів, у відповідності до\~ст. 60 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, до того ж в судовому засідання представник позивача пояснив, що взагалі позивач не знає де перебуває дитина разом з відповідачкою. Крім того, позивачем не представлено суду доказів, які б свідчили про умови його проживання, та інших доказів\~\~на підтвердження\~\~можливості надання дитині належних умов для проживання (з урахуванням часу, який позивач просить встановити для спілкуванням з дитиною) та виховання сина. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог було надано суду лише доказ, який підтверджує його батьківство щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що позивач для підтвердження своїх позовних вимог не надав суду доказів тих обставин, які мають суттєве значення для вирішення спору, а саме: що відповідач перешкоджає йому в спілкуванні\~з дитиною, місця проживання дитини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

Outcome: dismissed