Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту належності трудової книжки. На обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона звернулася до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області для призначення пенсії, однак рішенням останнього відмовлено, вказавши, що при розрахунку страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці [NUMBER] , оскільки ім`я по паспорту заявника не збігається з іменем власника трудової книжки. У зв`язку з чим, посилаючись на ст. ст. 293, 315 ЦПК України, заявник просить суд встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] . Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, надали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області - у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення на розсуд суду. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Відповідно до копії паспорту громадянина України, заявник по справі [PERSON] , на зворотній сторінці паспорта громадянина України прізвище, ім`я, по батькові заявника по справі зазначені російською мовою, як [PERSON] . Згідно з копією трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 02 листопада 1981 року російською мовою вбачається, що вона видана на ім`я « [PERSON] », [INFO] . На теперішній час заявник набув права на призначення пенсії за віком. З цих підстав звернувся з відповідною заявою про призначення пенсії в Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області. Крім цієї заяви заявник надав цілий перелік документів, в тому числі копію трудової книжки [NUMBER] . Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області 26.06.2020 рішенням №6522 було відмовлено в призначенні пенсії [PERSON] з огляду на те, що при розрахунку страхового стажу не зараховано періоди роботи по трудовій книжці [NUMBER] , оскільки ім`я по паспорту заявника « [PERSON] », російською мовою за паспортом «Татьяна» не збігається з іменем власника трудової книжки, в якій зазначено російською мовою « [PERSON] ». Із-за розбіжностей в імені заявник не може своєчасно реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. В інших пред`явлених документах, а саме в паспорті, ідентифікаційному номері, свідоцтві про народження, ім`я заявника записані правильно, як [PERSON] (російською мовою, як [PERSON] ), так як всі документи виписувалися на підставі паспорта заявника. З огляду на це, суд вважає, що представлені документи є належними і допустимими доказами у даній цивільній справі. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проводячи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка [NUMBER] від 02.11.1981 року на ім`я [PERSON] , дійсно належить заявнику [PERSON] , [INFO] , про що свідчить відповідність інших анкетних даних у наданих документах, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Outcome: approved