Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що на підставі заяви б/н від 11.08.2008 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 28.04.2020 виникла заборгованість у розмірі 12960,91 грн., яка складається з наступного: 11534,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 570,88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 250,00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 605,28 грн. штрафу (процентної складової). Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач 11.08.2008 заповнив та підписав надану позивачем форму Заяви, з якої вбачається, що відповідач бажає отримати кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 1000,00 грн. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом встановлена на рівні 3% на місяць (а.с. 27). У вказаній заяві міститься інформація щодо ознайомлення відповідача з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Крім того, відповідачем було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с 26). З вказаної довідки вбачається, що з відповідачем було узгоджено тип кредитної картки, відсоткова ставка за користування кредитними коштами, строк внесення платежів, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості та штрафні санкції за порушення строків внесення платежів. На підтвердження факту видачі відповідачу картки позивач надавав довідку (а.с. 28), з якої вбачається, що відповідачу вперше була видана кредитна картка 11.08.2008. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долучених до позовної заяви розрахунків вбачається, що станом на 28.04.2020 виникла заборгованість у розмірі 12960,91 грн., яка складається з наступного: 11534,75 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 570,88 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 250,00 грн. - штрафу (фіксованої частини) та 605,28 грн. штрафу (процентної складової). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства. Ураховуючи, що відповідачем підписано як заяву від 11.08.2008, так і довідку про умови кредитування (а.с. 26, 27) суд дійшов висновку, що між сторонами був укладений договір приєднання, а його умови були доведені відповідачу належним чином. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Позивач на підтвердження своїх вимог надає розрахунок заборгованості відповідача за договором від 11.08.2008 станом на 31.05.2015 (а.с. 7-15), розрахунок заборгованості за період 01.06.2015 - 30.09.2019 (а.с. 16-22), а також розрахунок за період 01.10.2019 - 28.04.2020 (а.с. 38). Відповідно до підсумкового розрахунку станом на 28.04.2020 за відповідачем обліковується заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 11534,75 грн. та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 570,88 грн. (а.с. 38). Зазначена інформація підтверджується даними з первинних документів, а саме з банківської виписки по особовому рахунку відповідача (а.с. 30-37). Таким чином, позивачем доведено, що відповідачем допущена прострочка виконання грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 11534,75 грн. Позивач, крім тіла кредиту, просить стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками у сумі 570,88 грн.; та штрафних санкцій у сумі 250,00 грн. (фіксованої частини) та 605,28 грн. (процентної складової). Оскільки суд дійшов висновку, що сторонами були узгоджені умови надання та повернення кредиту, у тому числі строки внесення відповідачем платежів на погашення заборгованості за кредитом, розмір відсотків як плати за користування кредитними коштами, порядок нарахування та розмір пені, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за відсотками, а також вимоги щодо стягнення штрафу підлягають задоволенню. У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 11.08.2008 на загальну суму 12960,91 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: approved