Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

До Іллічівського\~міського суду\~Одеської області\~звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбних відносин з відповідачкою [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу їх донька [PERSON] залишилась проживати з відповідачкою [PERSON] . Проти чого позивач не заперечував. Однак, останній час, після народження у відповідачки дитини від другого шлюбу, відносини між відповідачкою та їх з спільною донькою [PERSON] , різко погіршились. Між відповідачкою та дитиною виникають сварки, образи, приниження дитини зі сторони відповідачки. Дівчинка часто приїжджає до батька, проживає з ним та його родиною. Повертатись до дому дитина не бажає. Позивач стверджує, що на сьогодні донька просить батька, щоб він забрав її жити до себе. На пропозицію позивача дати дитині можливість самостійно вибрати де вона (дитина) бажає проживати (чи з відповідачкою матір`ю, чи з батьком позивачем), добровільно погодити це питання, позивач отримав повну відмову від відповідачки і її не бажання дослухатись до дитини, врахувати думку дитини для вирішення цього питання. Такі обставини змусили позивача звернутись до суду з вказаним позовом. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] (а.с.50-55) в якому просить: у задоволенні позову [PERSON] відмовити; визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач стверджує, що всі доводи [PERSON] є надуманими, голослівними і такими, що не відповідають фактичним обставинам. У неї з дитиною прекрасні відносини, які притаманні доньці та матері в найкращому розмінні. Однак, через поданий позов та перевірку з боку відповідних служб дочка [PERSON] перебуває у стресі, при цьому вона не виявляє бажання жити з батьком, а бажає проживати з матір`ю та своєю молодшою сестрою [PERSON] . Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року зустрічний позов [PERSON] було залишено без розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суду не сповістила. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2007 року, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 січня 2011 року було розірвано (а.с.59). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.60). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати в сім`ї матері, що не заперечується сторонами. Матеріально-побутові умови проживання матері [PERSON] задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, про що спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області фахівцем відповідальним\~за проведення\~оцінки потреб\~Чорноморського міського центру\~соціальних служб було складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання та акт оцінки потреб (а.с.33-34). Батько дитини [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови проживання батька [PERSON] задовільні, придатні для виховання і розвитку, про що спеціалістами Олександрівської селищної адміністрації та фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб було складено відповідний акт обстеження житлово-побутових умов проживання та акт оцінки потреб (а.с.35,36,37). За інформацією КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області дитина [PERSON] хворіє рідко. На прийом приходить у супроводі матері, яка виконує всі рекомендації по лікуванню та профілактиці захворювань (а.с.31). За інформацією Чорноморської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області вихованням дівчинки займається тільки мати [PERSON] , яка завжди відвідує школу, цікавиться навчанням дитини, спілкується з класним керівником. Батько [PERSON] з сім`єю не проживає, зі слів класного керівника, вихованням доньки не займається, її навчанням не цікавиться, з класним керівником не спілкується (а.с.39). Головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області було проведено опитування малолітньої [PERSON] , [INFO] . В присутності матері [PERSON] , в ході опитування встановлено, що [PERSON] бажає проживати разом з мамою, а при опитуванні [PERSON] в присутності батька [PERSON] , дитина виявила бажання проживати разом з батьком (а.с.40,41). [PERSON] надала до служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області власноручну заяву про те, що вона проти того, щоб місце мешкання її доньки було визначено з її колишнім чоловіком [PERSON] . Згідно висновку від 25.03.2021 виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , як з матір`ю [PERSON] , так і з батьком [PERSON] , за домовленістю між батьками (а.с.27-29). Відповідно до ч.2\~ст.160 СК України\~місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Тому той факт, що дитина проживає з одним із батьків не означає, що другий батько позбавляється виховувати, матеріально забезпечувати його. Сімейне законодавство встановлює, що батько і мати - рівні в своїх правах. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття «розлучення дитини та матері» не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини. Як роз`яснено у п.18\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Частинами 1,2\~ст.171 СК України\~встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання дитини, що стало підставою для подачі позову до суду. Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з батьком, має особисту прихильність до нього, за місцем їх проживання створені всі умови для дитини, а також з урахуванням думки дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком.

Outcome: approved