Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] , Одеської міської ради, третя особа - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради про припинення спільної часткової власності та виділ частини домоволодіння в натурі. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням останніх уточнень, позивач зазначила, що їй, згідно рішення Малиновського райсуду м. Одеси, від 09.06.1980 року належало 14/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, площею 659 кв.м., а відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу 11/25 часток вказаного домоволодіння. Позивач вказує, що в подальшому зазначені частки у праві власності були перераховані та у неї стало 2/5 часток житлового будинку [ADDRESS] , а у відповідача [PERSON] - 3/5 часток того ж самого житлового будинку. Як вказує позивач, у її фактичному користуванні знаходяться наступні приміщення: жила /1-3/ 16,6 кв.м.; жила /1-2/ 9,4 кв.м.; санвузол /1-1/ 4,6 кв.м.; кухня /1-4/ 10,6 кв.м.; коридор /1-5/ 5,9 кв.м.; вбиральня /1-6/ -1,3 кв.м. та надвірні споруди: погреб /к/ 12,2 кв.м.; сарай /о/ - 7,2 кв.м., вбиральня /н/ 1,5 кв.м., літня кухня «Б» з прибудовами з навісом - літ. «б», «62» - 70,4 кв.м. Позивач зазначила, що за рішенням Малиновського райсуду м. Одеси, від 19.08.1988 року, між нею та співвласником [PERSON] був визначений порядок користування земельною ділянкою 626 кв.м [ADDRESS] [ADDRESS] без врахування площі ділянки, що виступає за межі червоної лінії, що знаходиться в користуванні [PERSON] . У її фактичному та особистому користуванні знаходиться земельна ділянка, площею 292,2 кв.м., а у [PERSON] - 334 кв.м. \~ \~ \~ \~Земельна ділянка, площею 292,2 кв.м., знаходиться у межах: від вуличного розподілювального паркану з відступом 3,2 кв.м. від правої межі впродовж глухої стіни прибудови літ. «А1» довжиною 5,13 м.; поворот вправо довжиною 0,6 м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А»; поворот вліво довжиною 2,37 м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А»; поворот вліво поміж квартирними перегородками на кут прилягання зовнішніх стін прибудови літ. «а1» і літ. «а»; поворот вправо впродовж зовнішніх стін прибудови літ. «а1», літ. «а2» і далі по лінії продовження загальної довжини 21,6 м до перетинання з задньою межею з відступом 7,4 м від лівої бокової межі. Позивач вказує, що поділ домоволодіння [ADDRESS] в натурі відбувся, однак відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення угоди про припинення спільної часткової власності на зазначений будинок. На підставі зазначеного, позивач просить суд провести розділ домоволодіння [ADDRESS] між нею та відповідачем [PERSON] у відповідності з їх частками в праві спільної часткової власності на вказаний житловий будинок відповідно 2/5 та 3/5 часткам та виділити їй в натурі її частку в зазначеному домоволодінні, припинити право спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] , вказати за нею право власності на окремий виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, що складається: з приміщень: в літ. «А» 1-1 санвузол пл. 4,6 кв.м., 1-2 житлова пл. 9,4 кв.м.; 1-3 житлова площею 16,6 кв.м.; 1-4 кухня пл. 10,6кв.м.; 1-5 коридор пл. 5,9 кв.м.; 1-6 туалет пл. 1,3 кв.м.; загальною площею 49,0 кв.м. та житловою 26,0 кв.м.; а також надвірні споруди - літню кухню літ. «Б66162», погріб «К», вбиральня «Н», частки огорожі N2 та вимощення №1 та визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , припинити її з відповідачем право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] з виділом її частки розміром 2/5 в окремий об`єкт, з визначенням порядку користування земельною ділянкою площею 292,2 кв.м. згідно зазначених меж та з присвоєнням поштової адреси: [ADDRESS] . Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Представник відповідача ОМР в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Проте, відповідачем [PERSON] було надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що не згодний з позовними вимогами, оскільки припинити право спільної часткової власності та виділитись в окремий об`єкт нерухомого майна [PERSON] зможе після того, як приватизує свою земельну ділянку, одержить кадастровий номер на свою земельну ділянку, зареєструє її в АС ДЗК України за рішенням суду 2-114/88, ухвалою по справі №815/708/13 а, відповідно до ЗК України, постанови Кабінету міністрів України, від 18.08.2010 року, №749 «Про визначення кадастрового номера на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка)», так як зробив це [PERSON] . Також, на думку відповідача, позивач вказує невірні межі земельної ділянки за прибудовою А1, намагається захопити його прибудинкову територію - 0,6 м, яку він залишив для догляду за домоволодінням, під його дахом, яка,Ю за рішенням суду по справі №2-114/88 є його територією, внесена до кадастрового номера земельної ділянки . Відповідач вважає, що під вимогою виділитись в окрему одиницю, [PERSON] обманом хоче захопити частину його прибудинкової території за прибудовою А1- 0,60 м., тому вказує невірну межу: «Поворот вправо.. .поворот вліво»... В такий спосіб намагається закріпити це судовим рішенням, яке буде суперечити рішенням судупо справі № 2-114/88 - розділ земельної ділянки, та ухвалі суду про кадастровий номер Саламахи В. [PERSON] №815/ [NUMBER] /13а, за яким відмовлено [PERSON] . На підставі зазначеного, відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову та вказав, що на даний час розглядається його касаційна скарга у Верховному суді, щодо земельної ділянки, яка знаходиться за прибудовою А1 під його дахом 0,6 м. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] належало 14/25 часток житлового будинку по [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці, площею 659 кв.м. на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 09.06.1980 р. Відповідач є співвласником зазначеного домоволодіння, якому належало 11/25 часток у праві спільної часткової власності, на підставі договору купівлі-продажу, від 18.01.1980 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори. Між позивачем та відповідачем тривалий час існує спір, щодо користування земельною ділянкою. Починаючи з 1988 року, учасники справи звертаються до суду з різних підстав. Так, рішенням Малиновського районного суду міста Одеси,Ю від 19 серпня 1988 року, яке набрало законної сили, у справі № 2-114/88 за позовом [PERSON] до [PERSON] , було визначено порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] : [PERSON] виділено ділянку, площею 341,72 кв. м під літ. «II» за І варіантом розподілу згідно з висновком, від 24 червня 1987 року за винятком площі 9,28 кв. м довжиною 21,6 м та шириною 1,60 м; [PERSON] було виділено земельну ділянку, загальною площею 284,28 кв. м, до складу якої ввійшла ділянка під літ. «І» за цим же висновком та додатково 9,28 кв.м, визначено межу городу за наявним забором. Обставини, зазначені у рішенні Малиновського районного суду міста Одеси, від 19 серпня 1988 року, підтверджені рішенням Апеляційного суду Одеської області, від 10 листопада 2006 року, яке ухвалене за результатами перегляду рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 02 березня 2006 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії. Згідно рішення Апеляційного суду Одеської області, від 10 листопада 2006 року, під час розгляду справи судом першої інстанції було призначено та проведено судову будівельно-технічну експертизу, від 11 липня 2005 року, за висновком якої земельна ділянка площею 626 кв. м пор [ADDRESS] розділена між співвласниками подільним парканом на дві частини. Межі розділу проходять наступним чином: від вуличного роздільного паркану з відступом 3,2 м від правої межі впродовж глухої стіни самовільно побудованої прибудови літ. «А1» довжиною 5,13 м; поворот вправо довжиною 0,6 м по зовнішній стіні житлового будинку літ. «А»; поворот вліво довжиною 2,37 м по зовнішній стіні житлового будинку у літ. «А»; поворот наліво по міжквартирних перегородках на кут, примикання зовнішніх стін прибудови літ. «а1» та літ. «а»; поворот направо продовж зовнішніх стін прибудов літ. «а1», літ. «а2» і далі по лінії продовження загальної довжини 21,6 м до пересічення з задньою межею з відступом 7,4 м від лівої бокової межі. Також, рішенням апеляційного суду, від 10 листопада 2006 року було встановлено, що в фактичному користуванні [PERSON] (14/25 частин) знаходиться 292 кв. м. земельної ділянки, а у користуванні [PERSON] (11/25 частин)- 334 кв. м. Існуючий порядок користування відповідає тому, що був встановлений між співвласниками ще у 1980 році, будь-які паркани відповідачем або членами його родини не переставлялися, межі земельних ділянок, що були встановлені між сторонами в 1980 році, не змінювалися. Тобто, рішеннями судів було встановлено порядок користування земельними ділянками. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, від 07 листопада 2014 року та додатковим рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, від 22 грудня 2014 року, залишеними без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області, від 20 травня 2015 року, рішення Одеської міської ради від 18 липня 2013 року визнано незаконним та скасовано; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, від 20 серпня 2013 року; визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею, 0,0337 га, а також виключено з Державного земельного кадастру відомості про зазначену земельну ділянку. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 28 жовтня 2015 року рішення Малиновського районного суду міста Одеси,Ю від 07 листопада 2014 року, додаткове рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області, від 20 травня 2015 року залишено без змін. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси, від 16 лютого 2016 року позов [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та земельною ділянкою було задоволено. Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні майном та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати самовільно встановлену хвіртку із стійкою шириною 0,7 м по фасаду на в`їзді у двір, який знаходиться у користуванні [PERSON] . Усунуто [PERSON] перешкоди у користуванні майном та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] демонтувати самовільно встановлений сітчастий металевий паркан на трьох металевих стовпчиках висотою 1,5 м у дворі, який знаходиться у користуванні [PERSON] по фасаду на відстані 0,6 м від стіни будівлі літ. «А1»довжиною 5,13 м. Зобов`язано [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у встановленні металевої хвіртки зі стійкою на попереднє місце на в`їзді у двір, який знаходиться у користуванні [PERSON] , шириною 3,20 м. та встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого витрати по демонтажу хвіртки із стійкою та сітчастого металевого паркану, а також по встановленню металевої хвіртки зі стійкою на попереднє місце на в`їзді у двір, який знаходиться у користуванні [PERSON] , шириною 3,20 м покладено на [PERSON] . Ухвалою Апеляційного суду Одеської області, від 16 листопада 2016 року, рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 16 лютого 2016 року залишено без змін. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що будь-яких правових підстав для зайняття відповідачем частини проїзду у двір [PERSON] немає, оскільки згідно з усталеним порядком користування, який склався між співвласниками домоволодіння, починаючи з 1980 року, зазначений проїзд шириною 3,20 м знаходиться у володінні та користуванні [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Постановою Верховного суду, від 19 червня 2019 року касаційну скаргу [PERSON] на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 16 лютого 2016 року та Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 листопада 2016 року залишено без задоволення. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області, від 16 листопада 2016 року залишено без змін. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України,\~ обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, судом встановлено, що вказане вище домоволодіння перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] . Тривалий час між позивачем та відповідачем триває спір. Відповідно до\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України\~передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1\~ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що знаходиться у спільній частковій власності. Відповідно до частини другої\~статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Згідно з ч. 3 ст.364ЦК України\~у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Отже, за змістом вказаних норм виділ частки зі спільного майна\~це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Відповідно до ч. 4\~ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. У висновку судової будівельно-технічної експертизи по матеріалам цивільної справи № 1519/2253/11, від 27.11.2018 року, проведеної ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.» експерт зазначив, що можливо з технічної точки зору, у відповідності до вимог нормативно-технічних актів, виділити в натурі [PERSON] 2/5 частини домоволодіння [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна, що складається з таких приміщень: в літ. «А» 1-1 санвузол пл. 4,6 кв.м., 1-2 житлова пл. 9,4 кв.м.; 1-3 житлова площею 16,6 кв.м.; 1-4 кухня пл. 11,2 кв.м.; 1-5 коридор пл. 5,9 кв.м.; 1-6 туалет пл. 1,3 кв.м.; загальною площею 49,0 кв.м., а також надвірні споруди - літню кухню літ. «Ббб1б2», погріб «К», вбиральня «Н».(Т.2, а.с. 198) З урахуванням того, що між співвласниками склався певний порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням, зважаючи на постійні конфлікти, суд вважає доцільним припинити право спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] з виділом частки розміром 2/5 в окремий об`єкт, з визначенням порядку користування земельною ділянкою площею 292,2 кв.м. Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: partial