Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Позов обґрунтований тим, що позивачка з 23.02.2008 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. 14.04.2015 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06.06.2015 року по справі №334/3269/15-ц стягнуто з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання спільної дитини до досягнення ним повноліття. Згідно з медичною довідкою офтальмологічного центру «Довіра», [PERSON] перебуває на диспансерному обліку с діагнозом «анізомітропія, міопія середнього ступеню, важкий міопічний астигматизм, амбліопія середнього ступеню, непостійна розхідна косоокість OD» та лікується два рази на рік. Витрати на лікування за 2018 рік складають 6188 гривень 00 копійок. Позивачка вказує, що відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування не бере. Просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини, які вона понесла, у сумі 6188 гривень та судові витрати у розмірі 640 грн. Сторони в судове засіданні не зявились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи чи слухання справи за їхньої відсутності не надходило. Відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких вказує на визнання позову частково з наступних підстав. Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 року по справі №334/5841/17 за цивільним позовом позивачки про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідачем переведено грошові кошти на депозитний рахунок виконавчої служби. Також, відповідач вказує, що він сплачує аліменти на утримання сина. Щодо вимоги стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 6188 грн., [PERSON] не працює, не має доходів і не в змозі сплатити додаткові витрати на лікування дитини у повному обсязі заявлених вимог, проте не заперечує щодо сплати половини вартості у сумі 3094 гривень. В поясненнях зазначено, що медичний центр, в якому лікується дитина, позивачка обирала самостійно, на власний розсуд, не погоджуючи це питання з відповідачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції України, актовий запис № 672, його батьком вказаний [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, зареєстрований Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 19, 06 квітня 2018 року [PERSON] змінила прізвище на «Вєрємєєєва». Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року по цивільній справі №334/3269/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 663 грн. 50 коп. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2018 року по цивільній справі №334/5841/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] додаткові витрати на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 5517 грн. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим, ухваленим у відповідності до норм матеріального та процесуального права, відповідати завданню цивільного судочинства, обґрунтованим, постановленим на всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі. Відповідно до виписки з медичної картки амбулаторного хворого, встановлений діагноз [PERSON] анізомітропія, міопія середнього ступеню, важкий міопічний астигматизм, амбліопія середнього ступеню, непостійна розхідна косоокість OD. Рекомендовано лікування амбліопії та курс апаратного лікування один раз на 6 місяців. Сума витрат на лікування підтверджується доданими до матеріалів справи товарними чеками. Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» зазначено, що до участі у зумовлених особливими обставинами додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися лише батьки. Оскільки йдеться про понесені або передбачувані витрати, вони мають визначатися у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищевикладеного та обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, враховуючи обставини відповідно до ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягають стягненню додаткові витрати на дитину в розмірі 3094 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial