Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 листопада 1997 року він уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська. У шлюбі [INFO] народився син [PERSON] . 19 квітня 2006 року шлюб було розірвано. Після розлучення сторони зрозуміли, що не можуть жити один без одного та починаючі з 21 грудня 2006 року продовжили разом проживати однією сім`єю. Під час спільного проживання, шлюб повторно між сторонами не укладався та в шлюбних відносинах з іншими особами сторони не перерубували. 11 грудня 2007 року [PERSON] в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В. Після придбання автомобіль використовувався в інтересах родини. 20 квітня 2010 року сторони фактично припинили разом проживати та припинили сімейні відносини. Отже, у період з 21 грудня 2006 року по 20 квітня 2010 року сторони проживали однією сім`єю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, заперечення на відповідь на відзив, а позивачу відповідь на відзив. Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначила про те, що викладені в позові обставини повністю відповідають дійсності, оскільки вона з позивачем продовжувала з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року жити однією родиною, разом виховували сина, мали спільне сімейне господарство та сімейний бюджет, відпочивали разом, відвідували друзів та зустрічали свята разом і в колі друзів, мали спільні плани на майбутнє та втілювали їх. Позивач при цьому повністю забезпечував матеріально родину та 11.12.2007 року відповідачка в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В, номер шасі VIN- [NUMBER] , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Дата державної реєстрації автомобіля 13.08.2008 р. Після придбання, автомобіль використовувався в інтересах родини. Отже, проти позову відповідач не заперечує і вважає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тому просила суд позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Також, відповідач у наданому відзиві зазначила, що проти позову не заперечує і вважає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі та просить суд позов задовольнити, що згідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 29 листопада 1997 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, про що у Книзі реєстрації актів про одруження 29.11.1997 було зроблено запис за №1203 та підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 29 листопада 1997 року. У шлюбі [INFO] народився син - [PERSON] . 19 квітня 2006 року шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено актовий запис за №75 від 19 квітня 2006 року та підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Після розірвання шлюбу сторони зрозуміли, що рішення про розлучення прийнято на емоціях, і що вони просто не можуть жити один без одного та починаючі з 21 грудня 2006 року продовжили спільно проживати однією сім`єю та разом: виховувати дитину; вести сімейне господарство; формувати, наповнювати та розпоряджатися сімейним бюджетом; неодноразово відпочивали разом з дитиною як в Україні так і за кордоном; їздили до спільних друзів; будували спільні щасливі плани на майбутнє. Виховання сторонами разом дитини та забезпечення належного матеріального забезпечення родини підтверджується тією обставиною, що відповідачка не зверталася до суду з приводу стягнення з позивача аліментів підчас спільного проживання без укладання шлюбу. Під час спільного проживання, шлюб повторно між сторонами не укладався та в шлюбних відносинах з іншими особами вони не перерубували. 11 грудня 2007 року відповідачка в інтересах родини уклала договір купівлі-продажу автомобіля марки BMW X5, тип Легковий універсал-В, номер шасі VIN- [NUMBER] , об`єм двигуна 2997, колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Дата державної реєстрації автомобіля 13.08.2008 р. Після придбання, автомобіль використовувався в інтересах родини. Отже, з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року сторони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, несли спільні витрати на організацію спільного родинного існування, несли інші спільні сімейні витрати. Наведене свідчить про досить тривалі стосунки між сторонами та усталені відносини між ними, які притаманні подружжю. Також факт проживання сторін підтверджується відзивом відповідачки, що свідчить про те, що позивач дійсно проживав разом з відповідачкою. Відомостями від 18.06.2018 р. №50741 виданими на ім`я [PERSON] за період з 1 кварталу 2006 року по 4 квартал 2010 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків доведено, що у період з 21 грудня 2006 року до 20 квітня 2010 року, підтверджується, що позивач весь час офіційно працював, мав дохід для отримання родини та сімейного бюджету. 20 квітня 2010 року сторони фактично припинили разом проживати та припинили сімейні відносини. З урахуванням зазначених вище обставин встановлених судом, суд вважає, що позивачем доведено факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , а тому його заява про встановлення вказаного факту підлягає задоволенню. За вимогами п.4 ч.1 ст.315 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] позивачеві необхідно для визнання за ним права власності на автомобіль, який спільно набутий разом з відповідачкою. Іншим чином, ніж за рішенням суду позивач встановити зазначений факт не може. На підставі ч.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання(не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що спірний автомобіль придбаний за час сумісного проживання сторін, у відповідності до ст.74 СК України, є спільної сумісною власністю останніх. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судові витрати по справі відсутні, тому з відповідача не стягуються. Згідно до викладеного,

Outcome: approved