Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Словянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що 12.04.2003 року померла мати позивача, [PERSON], 20.12.2008 року помер батько позивача [PERSON]. За життя батькам позивача, позивачеві та [PERSON] належала квартира [ADDRESS], на підставі Свідоцтва про право власності на житло та Договору про обмін від 23.11.1996 року. Оскільки [PERSON] у квартирі не проживала, то рішенням суду від 16.02.1999 року було визнано частково недійсними Свідоцтво про право власності на житло та Договір обміну відносно [PERSON] Після смерті [PERSON] батько позивача прийняв спадщину і подав нотаріусу відповідну заяву. Була заведена спадкова справа, проте спадщину він не оформив. Позивач після смерті свого батька прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус надав позивачеві розяснення від 09.08.2017 року, у якому вказав, що після визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та договору обміну, інші співвласники не звернулись до БТІ щодо перерозподілу часток та не замінили правовстановлюючий документ. Крім того, у правовстановлюючому документі не зазначені частки співвласників. [PERSON] померла 01.12.2002 року, спадкоємці відсутні, тому визначити розмір часток співвласників неможливо. Просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку квартири №13 в житловому будинку №7 по пров. Парковому в м. Словянську на підставі договору про обмін від 23.11.1996 року, та на 2/3 частки квартири №13 в житловому будинку №7 по пров. Парковому в м. Словянську в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого 20.12.2008 року. В судове засідання позивач [PERSON], та його представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач Словянська міська рада Донецької області, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без участі свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 731034 від 14.04.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Словянського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла 12.04.2003 року у м. Словянську Донецької області. Після смерті [PERSON] Першою Словянською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа до майна померлої за №1345/2003. З заявою про прийняття спадщини після [PERSON] до нотаріальної контори звернувся її чоловік, [PERSON] 20.12.2008 року [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №337163, виданим ВРАЦС по м. Словянську Словянського МУЮ Донецької області від 22.12.2008 року. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS]. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 393945 від 07.01.1978 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Спадкова справа до майна померлого 20.12.2008 року [PERSON] заведена державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи, 12.05.2009 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], відмовлено, позивачеві надано «розяснення щодо спадщини» від 09.08.2017 року, у якому вказано, що після визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та договору обміну, інші співвласники не звернулись до БТІ щодо перерозподілу часток та не замінили правовстановлюючий документ. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на дану квартиру за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. 11.11.1996 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] приватизували чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] та після приватизації 23.11.1996 року уклали договір обміну житлом, за яким стали власниками квартири [ADDRESS]. Рішенням Словянського міського суду від 16.02.1999 року свідоцтво про право власності від 11.11.1996 року та договір обміну житлом від 23.11.1996 року були визнані частково недійними відносно [PERSON] 01.12.2002 року [PERSON] померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 24.07.2017 року. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09.08.2017 року, інформація щодо наявності спадкової справи після її смерті у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 02.10.2017 року право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], по 1/4 частці на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу від 23.11.1996 року, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, після ухвалення рішення суду від 16.02.1999 року відповідна реєстрація перерозподілу часток та заміна документу на право власності проведена не була. За життя спадкодавець не встиг відповідно до діючого законодавства зареєструвати своє право власності на вищевказану квартиру. Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказану квартиру. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved