Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до Приватного підприємства «Вектор», [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Приватним підприємством «Вектор» був укладений кредитний договір № VL 884. Відповідно до п. А.2. кредитного договору позивач зобов'язався надати Приватному підприємству «Вектор» кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії із загальним лімітом 1 455 000 грн., а Приватне підприємство «Вектор» зобов'язався повернути кредит у встановлений строк, сплатити відсотки, винагороди, в обумовлені договором строки. В якості забезпечення зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], [PERSON], Товариством з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», укладені договори поруки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши приватному підприємству «Вектор» кредит у розмірі, встановленому договором. Приватне підприємство «Вектор» несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 23.07.2014 року за кредитним договором від 11.06.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та приватним підприємством «Вектор» рахується заборгованість на загальну суму 8 951 390,48 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник Приватного підприємства «Вектор» через канцелярію суду подав заяву про застосування строків позовної давності по справі та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім заяви, представником Приватного підприємства «Вектор» через канцелярію суду надані заперечення, в яких він зазначив, що рішенням апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року вже стягнуто заборгованість по кредитному договору від 11.06.2008 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Приватним підприємством «Вектор». Рішення апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та не може бути переглянуто чи змінено за теперішнім позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких просив суд застосувати строки позовної давності до вимог позивача, оскільки позивач звертався до суду про дострокове стягнення кредитної заборгованості. Крім того, зазначив, що позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості з поручителів за кредитним договором є необґрунтованими, оскільки таке стягнення не передбачено договорами поруки. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Приватного підприємства «Вектор», [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Приватним підприємством «Вектор» був укладений кредитний договір № VL 884. Відповідно до п. А.2. кредитного договору № VL 884 позивач зобов'язувся надати Приватному підприємству «Вектор» кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії із загальним лімітом 1 455 000 грн., а Приватне підприємство «Вектор» зобов'язувалось повернути кредит у встановлений строк, сплатити відсотки, винагороди, в обумовлені договором строки. Відповідно до п. А.3. кредитного договору № VL 884 строк повернення кредиту є 10.06.2009 року. Згідно з п. 5.1. кредитного договору № VL 884 при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 2.2.2., 4.1, 4.2, 4.3, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, винагороди, передбаченої п. п. 2.2.5, 4.4, 4.5, 4.6, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який виплачується пеня. Згідно із умовами п. А.10. кредитного договору № VL 884 позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,17% від встановленого ліміту кредитування, зазначеного у п. А.2, розрахунок якої здійснюється щоденно і нараховується у день сплати процентів (яким є 25 число кожного поточного місяця). Згідно з п. 5.2. кредитного договору № VL 884 при порушенні п. п. 2.2.7., 2.2.8, 2.2.11, 4.9, 7.1 кредитного договору, позичальник виплачує банку за кожний випадок порушення штраф у розмірі 2% від суми отриманого кредиту. Згідно з п. 5.4. кредитного договору № VL 884 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. п. 5.1., 5.2, 5.3 кредитного договору здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно було бути виконано позичальником. За п. 5.7 кредитного договору № VL 884 строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, комісії, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами у 5 років. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору № VL 884 договір діє до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Приватного підприємства «Вектор», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Вектор» на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість по кредиту в сумі 1 455 000 грн., проценти в сумі 461 176, 27 грн., прострочену комісію в сумі 6 515, 10 грн., пеню в сумі 137 410, 86 грн., судові витрати в сумі 1 395 грн. Стягнуто солідарно з [PERSON] та Приватного підприємства «Вектор» на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість по кредиту в сумі 1 455 000 грн., проценти в сумі 461 176, 27 грн., прострочену комісію в сумі 6 515, 10 грн., пеню в сумі 137 410, 86 грн., судові витрати в сумі 1 395 грн. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості Приватного підприємства «Вектор» з урахування сум заборгованості, стягнутої рішенням апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року за кредитним договором від 11.06.2008 року, згідно з якою заборгованість становить 8 951 390,48 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом у розмірі 1 455 000 грн., із заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3 765 481, 27 грн., із заборгованості з винагороди за користування кредитом у розмірі 6 515, 10 грн., із пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 2 743 756, 47 грн., із штрафу у розмірі 980 637, 64 грн. Таким чином, з урахуванням сум заборгованості, стягнутої за рішенням апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року, заборгованість, що підлягає стягненню з Приватного підприємства «Вектор», [PERSON], [PERSON] становить 6 891 288, 25 грн., яка складається із: заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3 304 305 грн.; із пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 2 606 345,61 грн.; із штрафів у розмірі 980 637,64 грн. В забезпечення виконання Приватним підприємством «Вектор» обов'язків за договором кредиту, 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № VL884/Р3, відповідно до якого [PERSON] поручився за виконання Приватним підприємством «Вектор» своїх обов'язків за кредитним договором. В забезпечення виконання Приватним підприємством «Вектор» обов'язків за договором кредиту, 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № VL884/Р2, відповідно до якого [PERSON] поручився за виконання Приватним підприємством «Вектор» своїх обов'язків за кредитним договором. В забезпечення виконання Приватним підприємством «Вектор» обов'язків за договором кредиту, 25.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» був укладений договір поруки, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» поручилося за виконання Приватним підприємством «Вектор» своїх обов'язків за кредитним договором. В забезпечення виконання Приватним підприємством «Вектор» обов'язків за договором кредиту, 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» був укладений договір поруки № VL884/Р, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» поручилося за виконання Приватним підприємством «Вектор» своїх обов'язків за кредитним договором. Згідно п. п. 1, 2 договорів поруки поручителі відповідають перед позивачем за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Приватне підприємство «Вектор», включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 11 договору поруки № VL884/Р3, укладеного 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON], договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та відповідно до п. 12 зазначеного договору сторони дійшли, згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу встановлюється протягом у п'ять років. Згідно п. 11 договору поруки № VL884/Р, укладеного 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Траєкторія», договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та відповідно до п. 12 зазначеного договору сторони дійшли, згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу встановлюється протягом у п'ять років. Згідно п. 11 договору поруки № VL884/Р2, укладеного 11.06.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON], договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та відповідно до п. 12 зазначеного договору сторони дійшли, згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу встановлюється протягом у п'ять років. Згідно п. 8 договору поруки, укладеного 23.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк», договір діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором та відповідно до п. 9 зазначеного договору сторони дійшли, згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу встановлюється протягом у п'ять років. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. За таких обставин, враховуючи, що перебіг позовної давності почався заново з жовтня 2009 року, коли представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до Приватного підприємства «Вектор», [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, враховуючи, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом 25.07.2014 року, суд дійшов висновку, що строк позовної давності, в межах якого позивач повинен був звернутися до суду за захистом своїх прав не пропущений, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» та Приватного підприємства «Вектор» вимог щодо застосування строків позовної давності. Разом із цим, посилання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Траєкторія» на те, що представник позивача пред'являв позов про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, не є обґрунтованими, оскільки строком повернення кредиту за кредитним договором було 10.06.2009 року, а з позовом до Солом'янського районного суду м. Києва представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернувся у жовтні 2009 року. Посилання представника Приватного підприємства «Вектор» на те, що при задоволенні позовних вимог буде змінено рішення апеляційного суду м. Києва від 18.04.2012 року також не може бути прийнято судом до уваги, оскільки представник позивача просить стягнути з Приватного підприємства «Вектор» заборгованість за невиконання зобов'язань, яка вже була нарахована після ухвалення апеляційним судом м. Києва рішення. Таким чином, оскільки відповідачі ухиляються від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашають, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved