Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява [PERSON], в якій позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки «Subaru Forester», чорного кольору, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він є стягувачем у виконавчому провадженні № 43491024 про стягнення з [PERSON] сорока тисяч гривень.В рахунок погашення боргу, між ними було підписано мирову угоду, за умовами якої, відповідач передав позивачу у власність вказаний транспортний засіб. Ухвалою суду від 30.05.2014 р. мирову угоду було визнано судом, однак на її підставі [PERSON] не має можливості зареєструвати майно на своє ім'я, оскільки не має документів, що підтверджують його права власності на нього. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представники третіх осіб до суду не з'явилися, надавши заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності та при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до п. 1 та п. 4 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом визнання права або відновлення становища, яке існувало до порушення. Встановлено, що [PERSON] є стягувачем у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 296/890/14-ц виданого 28.05.2014 р. Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] 40 000,00 грн. (а. с. 5). Також встановлено, що в рахунок погашення боргу, між позивачем та відповідачем було підписано мирову угоду, за умовами якої, [PERSON] передав позивачу у власність транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «Subaru Forester», державний номерний знак [NUMBER]. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.05.2014 р. (а. с. 6) мирову угоду було визнано судом, однак на її підставі позивач не має можливості зареєструвати майно на своє ім'я, оскільки не має документів, що підтверджують його права власності на вказаний автомобіль. Відповідно до ст. 327 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд встановив, що вимога позивача про визнати за ним право власності на транспортний засіб обґрунтована та відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, задовольняє позов у межах заявлених вимог

Outcome: approved