Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулась [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без його участі, проти позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: 28 квітня 2006 року померла [PERSON], актовий запис про смерть №39. Для позивачки у справі, померла є матірю. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 20 листопада 1989 року секретарем виконавчого комітету Берлозівської сільської ради, яким належне на день смерті майно заповідала в рівних долях кожному, позивачці у справі та [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить для позивачки у справі, Ѕ частина земельної ділянки від загальної площі 3,87 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Берлозівської сільської ради, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на землю серії І-ЧН № 034876, з яких рілля площею 1,5298 га, кадастровий номер 7422080900:86:117:0462, сіножать площею 0,2573 га, кадастровий номер 7422080900:86:123:0462, пасовище 0,1525 га, кадастровий номер 7422080900:86:139:0462. Позивачка як спадкоємець на дану спадщину у встановлений строк прийняла її, звернулася з заявою про прийняття спадщини до Козелецької державної нотаріальної контори, однак, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, так як не мала оригіналу Державного акту на право власності на землю, коли звернулась до відділу Держгеокадастру у Козелецькому районі щодо спадкового майна матері, отримала відповідь про те, що 28 лютого 2008 року [PERSON] переоформив Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки в розмірі земельної частки (паю) та 09.04.2010 року отримав на спадкове майно Державний акт на право власності на землю на Ѕ частину спадкового майна. Таким чином нині площа земельної ділянки не відповідає площі ділянки, зазначеної у Державному акті на право власності на землю на підставі якого позивачка має успадкувати майно. Доказом оформлення належних спадкових прав на Ѕ частину [PERSON] після смерті матері є матеріали спадкової справи, відкритої Козелецькою районною державною нотаріальною конторою. В звязку з зміною законодавства та вступом в дію Закону «Про державний земельний кадастр», прийнятий та введений в дію з 07.07.2011 року, визначено необхідні критерії щодо реєстрації земельних ділянок, які необхідні для оформлення прав на землю. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим. В звязку з попереднім оформленням права власності спадкоємцем майна матері на Ѕ частину [PERSON], з розробленням технічної документації на належну позивачці Ѕ частину спадкового майна матері, фактично відбувся розподіл кожної ділянки на 2 частини і тому, загальна площа, яка зазначена у Державному акті на право власності на землю, який виданий на імя матері, не відповідає площі, зазначеній у витягах про кадастровий номер земельних ділянок згідно технічної документації, яка розроблена на належну позивачці Ѕ частину, а тому не інакше як звернутися до суду для оформлення спадкових прав для визнання права власності [PERSON] не має можливості. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу правовстановлюючий документ, позивачка змушена звернутись до суду. Позивачка у справі є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON], інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у даній спадщині не має, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачка у справі [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved