Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», 28.11.2013 року було укладено кредитний договір № 500922566 про отримання кредиту у розмірі 46 911 грн. в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 29.10.2015 року за кредитним договором від 28.11.2013 року укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», рахується заборгованість на суму 58\~426, 31 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», 28.11.2013 року було укладено кредитний договір № 500922566 про отримання кредиту у розмірі 46 911 грн. в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору № 500922566 відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12, 99 % відсотків на рік. Відповідно до п. 2.3. кредитного договору № 500922566 банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 25.11.2016 року. Відповідно до п. 2.6. кредитного договору № 500922566 платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюється щомісячно, рівними частинами у сумах та в термін, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 28.11.2013 року, згідно з якою заборгованість становить 58\~426, 31 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає: 37\~997, 78 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає: 2\~052, 38 грн.; заборгованість по комісії складає: 15\~976, 15 грн.; штраф у розмірі: 2 400 грн. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашають, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved