Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] кошти за договором про надання споживчого кредиту №1001450215 від 23.03.2012 року станом на 17.01.2017 р. в загальній сумі 24 882, 92 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву щодо розгляду справи за відсутністю позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у її відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22.03.2012 р. року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №1001450215, відповідно до якого Позичальникові було надано було надано кредит в сумі 3 788, 40 грн. Позичальник умови Договору не виконує, у звязку з чим станом на 17.01.2017 р. за договором про надання споживчого кредиту №1001450215 сума заборгованості складає залишок заборгованості за кредитом 23 577, 94 грн., відсотки за користування кредитом 1304,98 грн., загальна сума заборгованості з урахуванням тіла кредиту, відсотків складає 24 882, 92 грн. У визначений Кредитним договором термін повернення коштів Позичальник заборгованість не сплатив. Враховуючи невиконання Позичальником обов'язків, ТОВ «ОТП Факторинг» було змушено звернутись до суду за захистом порушених прав. У відповідності до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний з виконати свій обов`язок. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від з відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. За правилами ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом. Ч. 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання відповідає перед кредитором за завдані прострочені збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved