Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 02 вересня 2015 року звернулась [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на час навчання сина [PERSON] в розмірі 1200,00 гривень щомісячно до настання 23-х річного віку. В обґрунтування свого позову зазначила, що 31 жовтня 1996 року між сторонами було укладено шлюб в Смирновській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою. 13.08.2010 року шлюб з відповідачем було розірвано за рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області №2-397. [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сплачував аліменти на користь [PERSON], мав заборгованість по сплаті аліментів та має її на теперішній час, не бажаючи виплачувати. [PERSON] є студентом ІІ курсу денної форми навчання Запорізького національного університету на контрактній основі. Відповідач в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає, злісно ухиляється від сплати аліментів та заборгованості, яка тільки на 14.01.2014 р. становила 18867,25 грн. На даний час позивач працює зварювальником неофіційно, спеціально не працевлаштовується офіційно, щоб не надавати допомогу сину. У позові позивач просить стягнути з відповідача 1200,00 грн. щомісячно до виповнення сину 23-річного віку. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача - адвокат [PERSON] просить позов задовольнити, прийняти заочне рішення. При винесення рішення врахувати, що відповідач злісно ухиляється від сплати заборгованості по аліментам, однак син відповідача продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, а позивач маючи невелику заробітну плату та на утриманні ще одну неповнолітню дитину не може належним чином забезпечити навчання повнолітньої дитини. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Судовий виклик був направлений за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованої у встановленому порядку, а тому відповідно до абзаців 2, 4-5 частини 5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважаться таким, що був повідомлений належним чином про розгляд справи. Третя особа [PERSON] був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Позивач та відповідач перебували в шлюбі, який був розірваний 13 серпня 2010 року на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області №2-397. Сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 314878, виданого 26 вересня 1997 року Куйбишевським райвідділом реєстрації АГС Запорізької області (а.с.13). До повноліття дитини за рішенням суду відповідач [PERSON] зобовязаний був сплачувати на користь матері [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], однак ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість станом на 14.01.2014 р. у розмірі 18867,25 грн. (а.с. 14). Відповідно до довідки ДВНЗ «Запорізький національний університет» №46 від 18.08.2015 [PERSON] дійсно є студентом І курсу економічного факультету Запорізького національного університету. Відповідно до Договору про навчання від 20.08.2014 року, загальна вартість навчання [PERSON] складає 33600 гривень, 4200 гривень за семестр. Відповідно до квитанцій позивачем здійснено оплату за навчання в загальній сумі 8400 гривень. Відповідно до довідки №46 від 18.08.2015 року сума оплати за проживання в гуртожитку становить 2755 гривень за 2014-2015 навчальний рік. Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за наявності можливості у них надавати таку допомогу. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має невелику заробітну плату, розмір якої наближений до мінімальної заробітної плати, встановленої законом, що підтверджено довідками про доходи. Відомості про доходи відповідача відсутні. За повідомленням позивача, відповідач офіційно не працевлаштований, отримує доходи неофіційно зварювальником. Має заборгованість по сплаті аліментів станом на 14.01.2014 року в загальній сумі 18867,25 гривень. Дослідивши матеріальне становище сторін та дитини, на користь якої позивач просить стягнути аліменти, інші обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно із ст.ст.191,201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, [PERSON], на утримання якого стягуються аліменти на період його навчання, згідно із графіком навчального процесу має перерви у навчанні, то аліменти в період канікул не повинні стягуватись з відповідача, оскільки повнолітня дитина не несе витрат на навчання, та не позбавлена можливості працевлаштуватись. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне на підставі ст.ст.79,84 ЦПК України стягнути з відповідача витрати на правову допомогу (складання позову, участь в судових засіданнях) в загальній сумі 2600 гривень, які підтверджено Угодою про надання правової допомоги №39, свідоцтвом про заняття адвокатською діяльністю №107 від 28.01.1994 року, квитанціями про сплату адвокату гонорару від 19.08.2015 року в сумі 600 грн. та 2000 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого визначається на час подачі позову до суду, виходячи з положень п.1.1 ст.2 Закону України Про судовий збір.

Outcome: approved