Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Звернувшисьдо Шостої дніпровської нотаріальної контори нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Наголошувала, що проживала разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] та фактично прийняла спадщину після його смерті. Просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . [PERSON] та її представник з`являлися в судові засідання, позов підтримали та просили задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Надала заяву в якій зазначила, що факт спільного проживання її батьків: [PERSON] та [PERSON] , на момент смерті батька не заперечує. Представник Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна надала заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] , [PERSON] надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Також, суду надано нотаріально посвідчені заяви в яких [PERSON] , [PERSON] зазначали, що їм відомо про відкриття спадкової справи після смерті сина - [PERSON] , однак із заявами про прийняття спадщини звертатися вони не будуть. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 24.02.2020 року. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Індустріального району м. Дніпропетровська 28.04.1984 року. 26.08.2020 року [PERSON] звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори від 26.08.2020 року гр. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання [PERSON] та спадкоємця [PERSON] . [PERSON] на підставі права власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.01.1997 року. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАЦС Індустріального району м. Дніпропетровська [INFO] , у померлого [PERSON] є донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки від 05.02.2021 року, яка видана ОСББ «Осіння-5-7», [PERSON] з дати створення ОСББ «Осіння-5-7» (08.08.2016 року) проживала за адресою: [ADDRESS] , спільно з чоловіком [PERSON] до дня його смерті. В судовому засіданні в якості свідків були допитані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які повідомили суду, що вони знали померлого [PERSON] . Підтверджували факт того, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] проживали однією сім`єю. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved