Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про припинення стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період з 2004 року по 2006 рік він з відповідачкою перебув в фактичних шлюбних відносинах. Під час проживання з відповідачкою [INFO] року в них народилась донька [PERSON]. До листопада 2011 року дитина проживала з ним, знаходилась на його утриманні. Перед тим, як донька пішла до школи, він передав її на виховання відповідачці і з того часу донька проживала з нею. Вихідні та канікули дитина проводила з ним та бабусею у нього вдома. З 09 лютого 2015 року він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання доньки. Сам він є інвалідом 2 групи, отримує пенсію по інвалідності. Відповідачка останнім часом стала зловживати алкогольними напоями, в зв'язку з чим почала проявляти неповагу до дитини, бити її, грубо ставитися. Донька пропускала заняття у школі, ходила у синцях і він був змушений звернутися до опікунської ради з питанням про позбавлення відповідачки батьківських прав. З серпня 2016 року донька проживала зі своєю тіткою, а з 14 вересня 2016 року опікунською радою дитину з метою безпеки було поміщено до реабілітаційного центру до вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав. З В зв'язку з тим, що дитина вже не проживає з відповідачкою, на користь якої з нього було стягнуто аліменти, позивач просить припинити стягнення аліментів на утримання своєї доньки. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.13). Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення судової повістки. Відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.3). Позивач є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням, потребує постійного лікарського нагляду та лікування (а.с.8), проживає з матір'ю [PERSON], 1944 року народження (а.с.7). Неповнолітня [PERSON] 14 вересня 2016 року прийнята до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей. Причиною влаштування дитини до центру є опинення в складних життєвих обставинах (а.с.15). 19 вересня 2016 року дівчина зарахована до 5 класу Великоновосілківської загальноосвітньої школи (а.с.16). Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 193 СК України, влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Позивач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки на користь відповідачки, з якою дитина проживала до влаштування її до реабілітаційного центру. Відповідачка батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки не позбавлена. Поміщення дитини до реабілітаційного центру є підставою для припинення стягнення аліментів лише в разі, якщо мати дитини витрачає кошти не за цільовим призначенням, тобто не на потреби дитини (придбання одягу, харчування, лікування тощо). В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, постійно палить, почала грубо ставитися до дитини, застосовує до неї фізичну силу. При цьому позивачем не наведено конкретних доказів того, що відповідачка використовує аліменти, які він сплачує на утримання доньки, для власних потреб, тобто витрачає ці кошти не за цільовим призначенням. Отже, вимоги позивача про припинення стягнення аліментів не є обґрунтованими і підстав для звільнення позивача від його аліментного обов'язку не вбачається.

Outcome: dismissed