Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14.12.2007 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-04048-141207, згідно з умовами якого банк надав позичальнику - відповідачу [PERSON] кредит у сумі 4540,00 грн. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом відповідач зобов'язався сплачувати кредитору проценти, виходячи зі ставки 12 % на рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов договору. Відповідно до п. 2.5. договору за обслуговування кредитної заборгованості відповідач також зобов'язався сплачувати кредитору плату в розмірі 1,95 % в місяць. Розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості може змінюватись відповідно до умов договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 4540,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №45314316 від 14.12.2007 року. Відповідач свої зобов'язання за договором виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 17.03.2015 року за ним утворилася заборгованість в сумі 1141,97 грн., яку позивач просить стягнути з нього на свою користь. Представник позивача Духота І.В., який діє на підставі довіреності від 06.03.2015 року, в судове засідання не з'явився, в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. ст. 224, 225 ЦПК України, суд визнав за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є позивач ПАТ «Дельта Банк», що вбачається з п. 1.2 Статуту та відповідачем [PERSON] 14.12.2007 року було укладено кредитний договір №001-04048-141207, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 4540,00 грн. строком до 13.12.2009 року. Видача кредитних коштів відповідачу банком підтверджується меморіальним ордером №45314316 від 14.12.2007 року. Умовами договору передбачено обов'язок позичальника - відповідача [PERSON] сплачувати проценти виходячи зі ставки 12% на рік (п.2.3.), а також плату за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,95% в місяць (п. 2.5.). Відповідно до розрахунку ціни позову за кредитним договором №001-04048-141207 від 14.12.2007 року станом на 17.03.2015 року заборгованість складає 1141,97 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту - 710,30 грн., заборгованість за відсотками - 13,79 грн., заборгованість за комісіями - 417,88 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки документально доведено порушення відповідачем умов зобов'язання, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі - на користь позивача з відповідача [PERSON]необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 1141,97 грн. Крім того, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved