Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Кіровської районної ради у місті Донецьку з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтуванні заявлених вимог зазначила, що 13 вересня 1980 року вона уклала шлюб з [PERSON], згідно свідоцтва про укладення шлюбу, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 25 червня 1985 року зроблено запис №535. Прізвище було змінено на [PERSON]. 10 серпня 2014 року помер чоловік позивачки - [PERSON], [INFO], який на день смерті був зареєстрований в [INFO], фактично на момент смерті проживав в [INFO]. Від померлого залишилася спадщина - 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, а також двокімнатна квартира за номером 2 (два), що розташована по вул. Нафтова, 28 в м. Донецьк, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. 26 вересня 2014 року донька [PERSON], Осіння (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь матері - [PERSON], що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори. 26 вересня 2014 року донька [PERSON], [PERSON], відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь матері - [PERSON], що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори. 26 вересня 2014 року позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка, що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори. 13 серпня 2016 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи № 348/2016 немає відповідного документа про коло спадкоємців. Нотаріусу було надано довідку про склад сімї, виданої житловим кооперативом «Швейник», № б/н від 25.09.2014 року, згідно з якою померлий [PERSON] проживав без реєстрації з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Довідку з місця реєстрації в місті Донецьк позивачка не надавала, оскільки довідки, видані органами, які діють на території так званої ДНР, не відповідають вимогам законодавства України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Вважає дії нотаріуса неправомірними, оскільки наявні всі підстави для визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири №4, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Восходу, будинок 43, та на квартиру №2, що розташована за адресою: м. Донецьк, вул. Нафтова, буд. 28. Згідно статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних [PERSON] та Кіровському районним судам м.Донецька, визначена підсудність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Баток) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб в Кіровському відділі РАЦС міста Донецька 29 червня 1985 року, актовий запис №535 (а.с.7). 10 серпня 2014 року помер чоловік позивачки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 серпня 2014 року (а.с.10) та довідкою про причину смерті №103 (а.с.9), який на день смерті був зареєстрований в [INFO], фактично на момент смерті проживав в [INFO]. Від померлого залишилася спадщина - 1/3 частки квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності, а також двокімнатна квартира за номером 2, що розташована по вул. Нафтова, 28 в м. Донецьку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22 березня 2012 року №638, виданої Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] 1/3 частки, [PERSON] 1/3 частки, [PERSON] 1/3 частки (а.с.18). Згідно витягу про державну реєстрацію прав №28241847 від 05.12.2010 року, виданого Комунальним підприємством технічної інвентаризації міста Донецька, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.21). Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину за законом №1-2100 від 21.09.2010 року, виданої Четвертою донецькою державною нотаріальною конторою (а.с.20). Відповідно до свідоцтва про народження від 16 грудня 1988 року, виданого Кіровським відділом РАЦС міста Донецька, актовий запис №2022, [PERSON] народилася 09 грудня 1988 року в місті Донецьк, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження від 17 січня 1986 року, виданого Кіровським відділом РАЦС міста Донецька, актовий запис №119, [PERSON] народилася 29 грудня 1985 року в місті Донецьк, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). 26 вересня 2014 року позивачка прийняла спадщину, що залишилася після смерті її чоловіка, що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори (а.с.15). Згідно постанови державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13 серпня 2016 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що в матеріалах спадкової справи № 348/2016 немає відповідного документа про коло спадкоємців (а.с.5-6). Нотаріусу було надано довідку про склад сімї, виданої житловим кооперативом «Швейник», № б/н від 25.09.2014 року, згідно з якою померлий [PERSON] проживав без реєстрації з позивачкою за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Довідку з місця реєстрації в місті Донецьк позивачка не надавала, оскільки довідки, видані органами, які діють на території так званої ДНР, не відповідають вимогам законодавства України, є недійсними та не створюють правових наслідків. Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~статті 1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 26 вересня 2014 року донька [PERSON], Осіння (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь матері - [PERSON], що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори (а.с.17). 26 вересня 2014 року донька [PERSON], [PERSON], відмовилась від спадщини, що залишилась після смерті батька, на користь матері - [PERSON], що засвідчено державним нотаріусом [PERSON] Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори (а.с.16). Відповідно до частини 2 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. У части 3 цієї статті зазначено, що положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна у вигляді 1/3 частини квартири №64, розташованої в будинку №43 по вул.Восходу в м.Донецьк та квартири №2, розташованої в будинку №27 по вул. Нафтова в м. Донецьк, що залишилися після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved