Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позовній заяві позивач вказує, що 19.12.2017 року [PERSON] отримав від нього, згідно розписки від 19.12.2017 р. грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 19.12.2017 р. 278000,00 грн, які обіцяв повернути до 01.11.2018 р. Станом на 10.12.2018 року взяті на себе зобов`язання щодо повернення позики за даною розпискою відповідач не виконав. Зазначає, що з листопада 2018 року усно ставив до відповідача вимогу щодо повернення коштів, однак останній повідомив, що не має змоги повернути кошти, оскільки вони вкладені в ремонт будинку. У зв`язку із вищевикладеним просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість у розмірі 278 000,00 грн та судовий збір в розмірі 2780,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав 31.07.2019 р. до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 19.12.2017 року, [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 10 000,00 доларів США, які останній без процентів зобов`язався повернути до 01.11.2018 р. Однак, на даний час він зобов`язання за розпискою не виконав, кошти не повернув, що [PERSON] визнає у своїй заяві від 31.07.2019 р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статею 1050 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов`язання з повернення позики, заборгованість не погашено у визначений строк і він визнає позов (що не суперечить закону і не порушує права, інтереси і свободи інших осіб), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 278000,00 грн. Враховуючи те, що суд задовольнив позов, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2780,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved