Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом, після уточнення вимог, до [PERSON] в якому просить стягувати з [PERSON] [INFO] на користь непрацездатного батька [PERSON] [INFO] аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, щомісячно але не менше 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання цієї позовної заяви, довічно. В обґрунтування позову відзначено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи та отримує пенсію в розмірі 1712 грн. щомісячно, інших доходів не має. Позивач має повнолітнього сина, який ухиляється від матеріальної підтримки батька. Ухвалою суду від 13.05.2021 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 03.08.2021 року. 03.08.2021 року у судове засідання з`явилися позивач та його представник, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Розгляд справи відкладено на 05.10.2021 року. 05.10.2021 року у зв`язку зі знаходженням судді у відпустці, розгляд справи відкладено на 11.11.2021 року. 11.11.2021 року у судове засідання з`явилися позивач та його представник, відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Розгляд справи відкладено на 06.12.2021 року. У судовому засіданні 06.12.2021 року представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином . Про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , пенсіонер, являється інвалідом II групи згідно довідки МСЕК від 07.02.2009 року № 010873. [PERSON] отримую пенсію по інвалідності, розмір якої відповідно до довідки про доходи № 2542 4755 1851 1646 складає за період з червня 2021 року по листопад 2021 рорку 11039 грн. [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що свідчить з листа Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 17.12.220 оку № 081-4388УДР. Статтею 51 Конституції України встановлено, що «повнолітні діти зобов`язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків». Це положення конкретизоване в Сімейному кодексі України ( далі - СК України), а саме в статті 202 СК України, згідно якої «повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги». Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батька матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Позивач є інвалідом II групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батька слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності матері не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Так. підстав передбачених ст. 204 СК України для звільнення відповідачів від сплати аліментів на утримання позивача - немає, оскільки позивач є непрацездатним, він потребує матеріальної допомоги від своїх повнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи що позивач є непрацездатним інвалідом II групи, отримує пенсію, розмір якої є недостатнім для забезпечення його мінімальних потреб для проживання, наявність інших доходів у позивача суду не підтверджена, а тому є таким, що потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з чим, суд робить висновок, що є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, довічно. На підставі викладеного та

Outcome: approved