Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа Головне управління Держгеокадастру Дніпропетровської області в особі Відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровської області про встановлення факту належності майна спадкодавцю та визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла жінка позивача [PERSON] , 1966 року народження. У приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. відкрита спадкова справа № 15/2014 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та спадкоємцями є позивач, чоловік померлої та [PERSON] син померлої, які прийняли все спадкове майно, яке залишилося після смерті її смерті. 30 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Після огляду наданих документів, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині кожному йому та [PERSON] , та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, відсутній документ, який підтверджує державну реєстрацію права власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку. Спадкодавець [PERSON] придбала згідно договору дарування, посвідченого 26.11.2002 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., домоволодіння та земельну ділянку, проте не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку. Зазначає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Просив суд встановити факт належності за життя на праві приватної власності [PERSON] , померлої [INFO] , земельної ділянки розміром 0,0477 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розташовано житловий будинок з господарськими спорудами та визнати за ним право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0477 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розташовано житловий будинок з господарськими спорудами - в розмірі 1/2 (однієї другої) частки, в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 20.08.2021 року відповідачем [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Зустрічну позовну заяву мотивував тим, що [INFO] померла мати [PERSON] , жінка позивача по первісному позову - [PERSON] , 1966 року народження. У приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. відкрита спадкова справа № 15/2014 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та спадкоємцями є, чоловік померлої та, [PERSON] син померлої, які прийняли все спадкове майно, яке залишилося після смерті її смерті. 30 листопада 2014 року позивач по первісному позову в інтересах своїх, та [PERSON] , неповнолітнього, звернувся до державного нотаріуса приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Після огляду наданих документів, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] по 1/2 частині кожному [PERSON] і [PERSON] , та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, відсутній документ, який підтверджує державну реєстрацію права власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку. Зазначає, що при укладанні договору спадкодавець [PERSON] придбала згідно договору дарування, посвідченого 26.11.2002 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., домоволодіння та земельну ділянку, проте не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку. Тому, просить суд визнати за ним право приватної спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0477 гектарів, кадастровий номер 1211000000:04:465:0003, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на якій розташовано житловий будинок з господарськими спорудами - в розмірі 1/2 (однієї другої) частки, в порядку спадкування за законом. Ухвалою від 25 серпня 2021 року вимоги за\~зустрічним позовом\~\~об`єднано в одне провадження з первісним позовом, закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання, надав заяву про розгляду справи без його участі, первісні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, зустрічний позов визнає, проти задоволення не заперечує. Представник відповідача за первісним позовом, представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON] , надав заяву про розгляду справи без його участі, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримує в повному обсязі, проти задоволення первісного позову не заперечує. Представник третьої особи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке знаходиться в матеріалах справи, причина неявки суду не відома. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, зустрічній позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , 1966 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським районним у м. Кривому Розі відділом державної РАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області За життя спадкодавець [PERSON] придбала згідно договору дарування, посвідченого 26.11.2002 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., домоволодіння та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , проте не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку.\~\~ 30 листопада 2014 року позивач по первісному позову в інтересах своїх, та [PERSON] , неповнолітнього, звернувся до державного нотаріуса приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Гуц Ю.В. для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, за адресою: [ADDRESS] . Після огляду наданих документів, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] частині кожному [PERSON] сину померлої [PERSON] і її чоловіку - [PERSON] , та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , з посиланням на те, відсутній документ, який підтверджує державну реєстрацію права власності спадкодавця на зазначену земельну ділянку Відповідно до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1225\~ЦК України зазначено про спадкування права на земельну ділянку: право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7роз`яснено, що відповідно до статті 1225\~ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Правило статті 1225\~ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, що передбачено частиною першою статті 78 Земельним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 79\~ЗК України земельна ділянка представляє собою частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Земельним кодексом\~України (частина перша статті 81 цього Кодексу) встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).\~\~ За змістом частини 1 статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 377 ЦК Українидо особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому у положеннях п.3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до п.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічне визначено та закріплено положеннями ч.1 ст.321 ЦК України. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 81, 120\~Земельного кодексу\~України [PERSON] за свого життя отримала у власність земельну ділянку площею 0,0477 га по [ADDRESS] в передбаченому законом порядку, але не здійснила державну реєстрацію права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку.\~\~ Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3513074382021, від 29.07.2021 року, земельна ділянка,\~\~площею 0,0471 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1211000000:04:465:0003, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель,і споруд, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня . Враховуючи вищезазначене, встановлено, що до складу спадщини, після смерті [PERSON] , увійшла належна їй земельна ділянка площею 0,0477 гектарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин позовна заява [PERSON] та зустрічна позовна заява [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved