Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила права користування та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 06.02.2001 року на підставі рішення від 19.01.2001 року виконавчого комітету Індустріальної районної ради народних депутатів міста Дніпропетровська позивачу [PERSON] була надана службова однокімнатна кв. [ADDRESS]. 17.08.2001 року рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради зазначена квартира була знята з балансу підприємства ВР ЖЕП Індустріального району та було укладено з позивачем угоду найму квартири. Крім нього, в квартирі зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка фактично не проживає з ним та не оплачує комунальні послуги. Наголошує, що житлово-комунальні послуги сплачуються тільки особисто ним, відповідач до житла не з'являється, фінансово не допомагає, її особистих речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача у кв. [ADDRESS], змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Посилаючись на ст. 383 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстрації за адресою: кв. [ADDRESS]. В судове засідання з'явився позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх. В судове засідання з'явився відповідач та представник відповідача, в задоволенні позовних вимог просили суд відмовити в повному обсязі в зв'язку з їх незаконністю, необґрунтованістю та не відповідністю дійсним обставинам справи. Надали суду письмові заперечення в яких зазначили, що [PERSON] повністю володіючи інформацією, навмисно вводить суд в оману та не вказує в своїй позовній заяві, що відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року № 905 [PERSON] надано дозвіл на реєстрацію малолітньої [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 року № 214 надано дозвіл [PERSON] і [PERSON] на здійснення приватизації квартири за наявності реєстрації місця проживання та права користування житлом [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 25.01.2013 року №12 закріплено житло за адресою: [ADDRESS] за дитиною, позбавленої батьківського піклування - [PERSON], [INFO], де вона має право користуватися житловим приміщенням. [PERSON] призначено відповідальною за збереження житла в належному стані, за адресою: [ADDRESS] та зобов'язано інформувати раз на рік службу у справах дітей Індустріальної районної у місті ради щодо збереження житла за вказаною адресою. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2014 року усунуто перешкоди [PERSON] та неповнолітній [PERSON] у користуванні кв. [ADDRESS]. В судове засідання з'явився представник органу опіки, піклування та усиновлення служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити в повному обсязі в зв'язку з їх незаконністю, необґрунтованістю та не відповідністю дійсним обставинам справи. В судове засідання не з'явився представник Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Однокімнатна квартира [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної Ради від 17.08.2001 року № 695 була знята з балансу підприємства ВР ЖЕП Індустріального району та було укладено з [PERSON] угоду найму квартири, як на не службову. Відповідно до рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 17.11.2006 року № 905 [PERSON] надано дозвіл на реєстрацію підопічної малолітньої [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.05.2011 року № 214 надано дозвіл [PERSON] і [PERSON] на здійснення приватизації квартири за наявності реєстрації місця проживання та права користування житлом підопічної дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 25.01.2013 року № 12 закріплено житло за адресою: [ADDRESS] за дитиною, позбавленою батьківського піклування - [PERSON], [INFO], де вона має право користуватися житловим приміщенням. [PERSON] призначено відповідальною за збереження житла в належному стані за адресою: [ADDRESS] та зобов'язано інформувати раз на рік службу у справах дітей Індустріальної районної у місті ради щодо збереження житла за вказаною адресою. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2014 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Індустріальної районної у місті ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про вселення та зобов'язання вчинити певні дії задоволені частково. Усунуто перешкоди [PERSON] та неповнолітній [PERSON] у користуванні кв. [ADDRESS]. Вселені [PERSON] та неповнолітня [PERSON] у квартиру [ADDRESS]. Разом з цим, зазначеним рішенням встановлено факт здійснення перешкод у користуванні [PERSON] та [PERSON] квартирою [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Відповідно до вимог ст. 247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування має право: на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку. Враховуючи, що обставини викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження та що, за неповнолітньою дитиною, яка позбавлена батьківського піклування закріплено спірне житло, від обов'язків опікуна [PERSON] не звільнена, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed