Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Жовтневого р-ну Управління у справах дітей Департаменту праці та соц. політики ХМР, про усунення перешкод у здійсненні прав щодо виховання правнука та визначення місця проживання дитини. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2015р., через смерть первісного відповідача [PERSON]. у якості належного відповідача до участі у справі було залучено громадянина [PERSON] В подальшому, з урахуванням уточнень позовних вимог, [PERSON] просила суд: - припинити дії, які порушують права малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на отримання повноцінної опіки від визначеного згідно з вимогами діючого законодавства опікуна [PERSON] та порушують права [PERSON] на забезпечення повноцінної опіки [PERSON]; - відновити становище, яке існувало до порушення права та відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO] у [PERSON], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] та повернути дитину особі, з ким вона має проживати - опікуну, визначеному рішенням Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 - позивачці [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], зареєстрованої за адресою: [ADDRESS]; -залучити до відібрання та повернення дитини співробітників Жовтневого відділення Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (працівників сектору кримінальної міліції у справах дітей або інших компетентних співробітників вказаного органу внутрішніх справ) та співробітників Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. - визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з опікуном , визначеним рішенням Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 - позивачкою [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], за її місцем проживання - [ADDRESS]. Також [PERSON] просила суд допустити негайне виконання рішення в частині відібрання дитини та повернення її призначеному відповідно до вимог закону опікуну. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.10.2007 року вона була призначена опікуном своєї онуки [PERSON]. [INFO], що підтверджується копією відповідного судового рішення. [INFO] онука позивача, [PERSON], народила сина - [PERSON], запис ім'я по-батькові сина було зроблено з її слів, прізвище батька дитини було записане як прізвище матері, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] разом із дитиною були зареєстровані в кв.[ADDRESS] разом з батьками та сестрою, у відношенні до якої позивач [PERSON] також є опікуном, що підтверджується довідкою про склад родини й прописку. Тимчасово, нетривалий час, [PERSON] із сином [PERSON], мешкала за адресою відповідача зі своїм співмешканцем [PERSON]. Позивач вказує, що в ніч з [INFO], онука позивачки [PERSON] - [PERSON] - загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2015р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та лікарським свідоцтвом про смерть № 216 Ат/15 від 18.07.2015р. Позивач зазначає, що після смерті її онуки [PERSON], батьки винуватця ДТП [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], без будь-яких передбачених законом підстав, забрали до себе її правнука малолітню дитину [PERSON], [INFO] та протиправно утримують його, не допускаючи до дитини будь-кого з родичів [PERSON], навмисно переховуючи дитину. Позивач вважає, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не мали та не мають на час розгляду справи судом належних й допустимих за чинним ЦПК України доказів перебування з ними у родинному зв'язку малолітньої дитини [PERSON], [INFO], як і не мають будь-яких рішень судових чи інших компетентних органів про визначення місця проживання дитини з ними, або перебування у статусі опікуна щодо [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач також посилається на те, що пунктом 1 (п.п. 1.1.-1.5) рішення Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 «Про встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, призначення фізичних осіб їх опікунами, піклувальниками» встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначено опікуном позивачку [PERSON]. На думку [PERSON], протиправне утримання відповідачем малолітньої дитини [PERSON], [INFO], унеможливлює виконання позивачкою [PERSON] покладених на неї рішенням Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 та ст. 249 СК України обов'язків опікуна відносно [PERSON]. Посилаючись на ст. 31 ЦПК України, ст.ст. 7, 162, 247, 249 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, постанову Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. № 886 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», позивач просить суд задовольнити її вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник Воробйов О.О., якій діє на підставі довіреності від 17.11.2015р., в судовому засіданні заявлений позов з уточненнями підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явились, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернута до суду з відміткою «за закінченням строку зберігання». Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував позивач та представник позивача по справі. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала вимоги позивача, не заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Суд, вислухавши позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] була призначена опікуном своєї онуки [PERSON]. [INFO], що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.10.2007р. у цивільній справі № 2-4149/2007 у цивільній справі за позовом Виконавчого комітету Жовтневої районної ради у м. Харкові до [PERSON], [PERSON], третя особа Служба у справах неповнолітніх Жовтневої районної у м. Харкові ради, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів та додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.07.2010 року у вказаній цивільній справі (а. с.7-10,11). [INFO] онука позивачки [PERSON] народила сина [PERSON], запис ім'я по-батькові сина було зроблено з її слів, прізвище батька дитини було записане як прізвище матері, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України № 00015619536 від 23.07.2015р. (а.с.4) В ніч з [INFO], онука позивачки [PERSON] - [PERSON] - загинула внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.07.2015р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 5) та лікарським свідоцтвом про смерть № 216 Ат/15 від 18.07.2015р. (а.с.12 ) Судом також встановлено, що , що пунктом 1 (п.п. 1.1.-1.5) рішення Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 «Про встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, призначення фізичних осіб їх опікунами, піклувальниками» встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначено опікуном позивачку [PERSON] (а.с.33-34). З урахуванням вказаного рішення Харківської міської ради 07.10.2015р. № 602 , суд приходить до висновку, що, на даний час, позивачка є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], призначеним відповідно до вимог чинного законодавства України. Водночас, з пояснень, наданих позивачем та її представником в судовому засіданні вбачається, що після смерті онуки позивача [PERSON], батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], забрали до себе її правнука малолітню дитину [PERSON], [INFO] та утримують його, не допускаючи до дитини будь-якого з родичів [PERSON] Сам факт перебування дитини у відповідача під час підготовчого судового засідання не заперечували відповідач [PERSON] та його представник. При цьому, на час розгляду даної цивільної справи по суті, відповідачем та його представником не було надано належних та допустимих доказів про скасування або визнання нечинним пункту 1 (п.п. 1.1.-1.5) рішення Харківської міської ради від 07.10.2015р. № 602 «Про встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, призначення фізичних осіб їх опікунами, піклувальниками», яким встановлено опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначено опікуном позивачку [PERSON] та не надано будь-яких інших доказів в обґрунтування законності перебування в них малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідачем також не було надано до суду доказів перебування у родинному зв'язку з малолітньою дитини [PERSON], [INFO] чи рішень судових або інших компетентних органів про визначення місця проживання дитини з відповідачем, або перебування у статусі опікуна щодо [PERSON]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Жовтневого району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, погоджуючись із заявленими [PERSON] позовними вимогами, в судовому засіданні пояснив, що, дійсно, [PERSON] є законним опікуном [PERSON], [INFO], визначеним відповідально до рішення Харківської міської ради 07.10.2015р. № 602, правові підстави для перебування дитини у будь-якого з інших осіб, в тому числі й відповідача [PERSON], відсутні. При цьому, за поясненнями третьої особи, відповідач у справі [PERSON], протягом тривалого часу, а саме з 24.07.2015р., не допускає відповідних компетентних співробітників Служби у справах дітей Жовтневого району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до [PERSON], [INFO], що суперечить вимогам чинного законодавства України та унеможливлює здійснення державного нагляду за життям, здоров'ям, та розвитком дитини, яка перебуває під опікою . Згідно з Висновком Служби у справах дітей Жовтневого району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради №632 від 04.12.1015 року, з урахуванням обставин справи, визнано доцільним відібрати малолітню дитину [PERSON], [INFO] у відповідача та повернути її законному опікуну ( а.с.89-90). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 СК України, дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право, зокрема, на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку. В силу ч.1 ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. На підставі ч.2 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Згідно з п.46 постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008р. № 886 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», опікун має право вимагати повернення дитини від будь-якої особи, яка тримає її не на підставі закону або рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В силу ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. На підставі ч.10 ст.7 СК України, кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача. При цьому суд вважає, що вимоги позивача щодо залучення до відібрання та повернення дитини співробітників Жовтневого відділення Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (працівників сектору кримінальної міліції у справах дітей або інших компетентних співробітників вказаного органу внутрішніх справ) та співробітників Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не є позовними вимогами, оскільки фактично стосуються виконання судового рішення після набрання його чинності. Також суд вважає, що в даному випадку суд в інтересах дитини не може допустити негайне виконання судового рішення, що передбачено п.5 ч.1 ст.367 ЦПК України, так як дитина ніколи не проживала з позивачем та, як пояснила позивач, вона навіть не мала можливості і спілкуватися з дитиною. На підставі викладеного ,

Outcome: approved