Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та усунення порушень права власності. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власницею будинку з належними господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до договору дарування. В належному їй будинку зареєстрований її син - [PERSON], [INFO], який фактично не проживає за вказаною адресою з жовтня 2007 року. Вона звернулась до Сватівської міської ради з питання зняття з реєстрації її сина, де їй роз'яснили про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та його паспорту для відмітки про зняття з реєстрації. За весь час реєстрації у належному їй будинку він не брав участі у ремонті будинку, його утриманні, не сплачував комунальні платежі. Вона самостійно, за власний кошт проводить утримання будинку та подвір'я квартири, робить поточні ремонти, самостійно, без його допомоги сплачує комунальні послуги. На її прохання знятися з реєстраційного обліку, відповідач повідомляє, що через далеку відстань, відсутність коштів, він не може приїхати до України, до того ж він вже зареєструвався за місцем свого постійного проживання і йому необхідності зніматися з обліку немає, тому вона вимушена звертатися до суду. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] таким,що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.66). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Сватівської міської ради Луганської області [PERSON] до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.64). Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що заперечень проти заочного вирішення справи від позивача не надходило, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 15 липня 2004 року [PERSON] є власником будинку № [ADDRESS] (а.с.11). Окрім позивача, в даному будинку зареєстрований її син - [PERSON], [INFO], чоловік - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією домової книги та довідкою Сватівської міської ради Луганської області (а.с.15-21). Крім того, в матеріали справи надано акт, який складено жителями [ADDRESS], про те, що за адресою [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 2007 року, він вїхав за межі міста, до м. Санкт - Петербург (а.с.22). Також, в матеріали справи надано копію паспорта відповідача, згідно я ким відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.8-9). Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником будинку № [ADDRESS], суд приходить висновку, що право [PERSON] на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування будинком № [ADDRESS]. Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved