Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження до відповідача відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Пушкарівської сільської ради, згідно якого просить визнати його батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], внести зміни до актового запису про народження дитини, вказавши його батьком та змінити сину прізвище та по батькові посилаючись на наступне: в період з 1997 року по 1999 рік він зустрічався з [PERSON]. Вони кохали одне одного та мали близькі стосунки 30.06.1999 року [PERSON], народила їхнього сина. про що в книзі реєстрації народжень Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03 серпня 1999 року був зроблений відповідний актовий запис за № 13. В свідоцтві про народження сина [PERSON]Г,, в розділі «батько» записаний «Безносюк Григорій Григорович». Реєстрацією дитини займалась [PERSON]І, а через те, що вони не перебували у зареєстрованому шлюбі в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері у відповідності до ст. 55 КпШС Української РСР ( нині ст. 135 СК України), що підтверджується довідкою № 13 від 03.08.1999 року, виданою Пушкарівською сільською радою. 07.01.2016 року [PERSON], померла. Коли він звернувся до Верхньодніпровського відділу РАЦС аби внести зміни до актового запису про батька дитини йому було роз»яснино зміст ч. 2 ст. 125 СК України, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що він завжди визнавав свого сина. Коли [PERSON] народився він прийшов до його матері та пропонував узаконити дитину подавши заяву, щоб його записали батьком дитини. Але батьки [PERSON], були категорично проти цього. І [PERSON]І,. не погодилась з його пропозицію. Потім він виїхав до Росії. Але він завжди допомагав [PERSON]. Приїздив та відвідував його. Пересилав кошти на утримання сина. Приймав участь у підготовці його до школи, завжди вітав з днем народження, іншими святами та надсилав подарунки і кошти на його утримання. На даний час батьки [PERSON]І,. померли і мати його сина також померла. Він бажає піклуватись про сина та офіційно за документами бути його батьком. Також просить змінити прізвище сина на «Блікян», а по батькові на «Гришаєвич» Відповідач представник відділу реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з»явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Заперечень проти задоволення позовних вимог не надав Третя особа, представник органу опіки та піклування Пушкарівської сільської ради в судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, з»ясувавши думку дитини, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що в період з 1997 року по 1999 рік позивач зустрічався з [PERSON]. Вони кохали одне одного та мали близькі стосунки. 30.06.1999 року [PERSON], народила сина, про що в книзі реєстрації народжень Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03 серпня 1999 року був зроблений відповідний актовий запис за № 13. В свідоцтві про народження сина [PERSON], в розділі «батько» записаний «Безносюк Григорій Григорович». Реєстрацією дитини займалась [PERSON]І, а через те, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з позивачем в свідоцтві про народження дитини відомості про батька записані зі слів матері у відповідності до ст. 55 КпШС Української РСР ( нині ст. 135 СК України), що підтверджується довідкою № 13 від 03.08.1999 року, виданою Пушкарівською сільською радою. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров»я про народження дружиною дитини Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1.за заявою матері та батька дитини; 2.за рішенням суду. Судом встановлено, що на даний час мати дитини померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Тому позивач не має можливості подати спільну заяву з матір»ю дитини про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін,, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON], визнає своє батьківство стосовно дитини [PERSON] Проте, крім визнання даних обставин позивачем. факт батьківства позивача стосовно дитини [PERSON], підтверджується і іншими дослідженими в судовому засіданні доказами. Так із показань свідка [PERSON], в судовому засіданні встановлено, що вона проживала по сусідству з [PERSON]І,. по вул. Дімітрова в м. Верхньодніпровську. Так як в неї дитина приблизно одного віку з [PERSON], вона з [PERSON]І,. часто гуляли разом з дітьми. Ходили одне до одного в гості та взагалі підтримували дружні стосунки. [PERSON]І,. говорила їй, що у [PERSON] є батько та називала батьком позивача, але казала, що вони разом не проживають. Також [PERSON]І,. розповідала їй , що позивач визнає своє батьківство, допомагає їй матеріально. В 2006 році позивач приїхав до [PERSON], та до сина. Позивач ставився до дитини як до свого сина, гуляв з ним, допомагав матеріально. Дуже часто телефонував. Телефонні розмови часто відбувались в її присутності. [PERSON]І,. показувала їй фотографії позивача разом з [PERSON] та говорила, що це батько [PERSON]. тому в неї не виникало і не викає сумнівів, що позивач є батьком [PERSON]. Аналогічні показання в судовому засіданні дав свідок [PERSON] Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що він є родичем позивача. В 1998-1999 році [PERSON]. проживав в м. Верхньодніпровську. В цей час він зустрічався з [PERSON] разом вони приходили до нього в гості, зустрічали свято [PERSON] на березі річки Дніпро. Потім [PERSON]А,. працював в м. Москва. [PERSON], знав про те, що в нього народився син. Він визнавав цю дитину та бажав бути записаним його батьком. Проте, батьки [PERSON]І,. цього не допустили та взагалі перешкоджали його зустрічам з дитиною. Але [PERSON]. завжди визнавав [PERSON] своїм сином, приїздив до нього, завжди надавав матеріальну допомогу на його утримання, часто телефонував. Жодного разу [PERSON]А,. не висловлював сумнівів щодо свого батьківства відносно [PERSON]. Крім того він знав позивача в дитинстві та в юності і може з упевненістю сказати, що [PERSON] зовні дуже схожий з позивачем в дитинстві. Тому в нього також немає будь-яких сумнівів щодо його батьківства. Допитаний в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він знає позивача як свого батька, спілкується з ним та бажає, щоб позивач був записаний його батьком, а також, щоб йому було змінено прізвище та по батькові. Тому оцінюючи всі досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд вважає доведеним факт наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналась або могла дізнатись про своє батьківство Відповідно до ч. 2 ст. 20 СК України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим кодексом. Відповідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони, зробленою до винесення ним рішення. Так як в судовому засіданні жодна із сторін не заявила про застосування позовної давності щодо правовідносин, що виникли, суд не може її застосувати за власної ініціативи та за даних обставин відмовити у задоволенні позовних вимог, так як факт батьківства позивача знайшов своє підтвердження при розгляді справи. Крім того судом встановлено, що позивач з самого народження дитини виявляв бажання в добровільному порядку бути записаним батьком дитини. Але цьому перешкоджали батьки матері дитини. Виходячи з вищевикладеного та оцінюючи всі надані судові докази в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON], [INFO] батьком дитини [PERSON], [INFO]. Та внести зміни до актового запису № 13 від 03 серпня 1999 року, внесених Пушкарівською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про народження дитини [PERSON], [INFO], вказавши батьком дитини: [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] Грузія, громадянина України , зареєстрованого за адресою: [INFO] . Відомості про матір залишити без змін. Змінити [PERSON], [INFO] прізвище: «Безносюк» на «Блікян», по батькові «Григорович» на «Гришайович»

Outcome: approved