Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Імексбанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд постановити рішення в силу якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованість за кредитним договором у розмір 13 546,32 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 26.09.2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №999-00027979, на підставі якого банком наданий позичальнику овердрафт за допомогою платіжної картки VISA, з максимальною сумою заборгованості 6 000 грн., зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з датою остаточного повернення овердрафту до 25.09.2015 року. Також, 26.09.2012 року між банком та позичальником укладений договір про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операцій за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки. Позивач зазначає, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 20.01.2014 року становить 13 546,32 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, Маковейчук Л.В., яка діє на підставі довіреності від 05.09.2013 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. В судовому засіданні було встановлено, що 26.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та [PERSON] було укладено договір №999-00027979/1 про надання кредиту. (а/с 6-8) Відповідно до положень вищевказаного договору, банк зобов'язався надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (овердрафт), в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно договору. Максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлена в сумі 6 000 грн., дата остаточного повернення овердрафту до 25.09.2015 року. Отримання платіжної картки підтверджується договором №999-00027979 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операцій за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA. Так, відкривши відповідачу рахунок, та надавши картку, банк свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 3.3.5 договору про надання кредиту, позичальник зобов'язаний повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у термін, визначений договором. Відповідно до умов договору про надання кредиту, позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячну комісію за обслуговування карткового рахунку у розмірі 80,00 грн. та погашати кредит та відсотки за користування кредитом щомісячно, згідно з графіком платежів у сумі нарахованих відсотків. (а.с. 8, 15) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 4.9 встановлено, що позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати процентів за користування ними та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі - 200 грн. за перший прострочений платіж, та 500 грн. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Позивач вказує, що позичальник взяті на себе зобов'язання не виконує, погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісіями комісії не здійснює, про що суду надано розрахунок заборгованості. Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Так, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 20.01.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, яка становить 13 546,32 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 4 876,48 грн., заборгованість за відсотками - 749,84 грн., заборгованість по комісії - 720,00 грн., заборгованість по штрафним санкціям - 7 200,00 грн. (а/с 15). Згідно п. 3.2.2 договору про надання кредиту, банк має право вимагати дострокового повернення заборгованості за овердрафтом та процентів за користування ним та/або припинення дії договору у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за даним договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення заборгованості обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають безумовному задоволенню. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. Згідно ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до меморіального ордеру №30350 від 24.01.2014 року у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved