Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

До Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи Новомиргородська районна державна нотаріальна контора, Коробчинська сільська рада Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та скасування державного акту вказавши, що його батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, актовий запис № 1 від 11 січня 1955 року. 24 листопада 1999 року помер [PERSON], 25.11.1999 року про що відділом ДРАЦС Новомиргородського РУЮ вчинено актовий запис про смерть за № 234, 15 квітня 2002 року померла [PERSON], 15.04.2002 року про що Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області вчинено актовий запис про її смерть за № 10. Померла [PERSON] прописана та проживала у с. Сухолітівка (на території Коробчинської сільської ради) з дня народження і по день смерті. На момент смерті проживала з сином [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складалася з сертифікатів на земельні паї, які розташовані на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області та житлового будинку в с. Сухолітівка Новомиргородського району Кіровоградської області. Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на будинок, до складу спадкового майна при оформленні спадщини [PERSON] увійшли тільки два сертифіката на отримання земельного паю після батьків, на підставі яких [PERSON] був отриманий державний акт серії КР № 090591 на земельну ділянку розміром 11,98 га, в якому було обєднано два спадкових пая. Позивач не оформив своїх спадкових прав так як мав проблеми зі здоровям та тривалий час перебував на лікуванні. Крім того невідповідність прізвищ у його документах та документах його батьків створювало йому перешкоди в оформленні спадкових прав після їх смерті. Факт родинних відносин з його батьками підтверджено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2015 року, яке вказує на збільшення кола спадкоємців першої черги та в подальшому поділу спадкового майна по 1/2 відповідного до кожного спадкоємця. Посилаючись на норми чинного законодавства просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 10.09.2002 року державним нотаріусом Новомиргородської районної держаної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1893, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 21.03.2003 року державним нотаріусом Новомиргородської районної держаної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 380, скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія КР № 090597, виданий на імя [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 5800 гривень. Представник позивача у судовому засідання просив задовольнити позов, вказавши, що видачею свідоцтв про право на спадщину порушено права позивача, просив суд задовольнити позов. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного позову, вказавши, що позивач був обізнаний, що спадщина оформляється на відповідача та оформленням спадщини після смерті їх батьків права позивача ніяким чином не порушені. Представник третьої особи Новомиргородської районної державної нотаріальної контори в судове засіданні не зявився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку, направ до суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності та заперечують проти задоволення позову. Представник третьої особи Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області в судове засіданні не зявився. Про місце та час розгляду у справі був повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву з проханням про розгляд справи за їх відсутності та позовні вимоги визнають в повному обсязі. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, оскільки його інтереси в судовому засіданні представляє його представник та без участі представників третіх осіб, оскільки від них надійшли письмові заяви на що сторони у судовому засіданні не заперечували. Заслухавши вищевказані пояснення та безпосередньо дослідивши письмові докази в справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву частково за такими обставинами. У відповідності до свідоцтва про смерть 24 листопада 1999 року помер [PERSON], про що 25.11.1999 року відділом ДРАЦС Новомиргородського РУЮ вчинено актовий запис про смерть за № 234. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на право на земельну частку (пай), розміром 9,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, що перебувала у колективній власності КСП «Бирзулове», Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0216066, виданого 19 серпня 1997 року Новомиргородською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в книгу за № 66; майнового маю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», реформованого у Агрофірму «Селянський дім» с. Крупське Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 3661 гривень або 1, 25 відсотків, що належало померлому у відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД № 146919, виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області; на частину домоволодіння, розташованого в с. Сухолитівка Новомиргородського району Кіровоградської області, без державної реєстрації, де померлий проживав зі своєю дружиною [PERSON] до часу смерті. 15 квітня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, актовий запис № 10, вчинений Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на право на земельну частку (пай), розміром 9,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, що перебувала у колективній власності КСП «Бирзулове», Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0216067, виданого 19 серпня 1997 року Новомиргородською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в книгу за № 67; майнового маю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», реформованого у Агрофірму «Селянський дім» с. Крупське Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 3138 гривень або 1, 07 відсотків, що належало померлій у відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД № 146865, виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області; на частину домоволодіння, розташованого в с. Сухолитівка Новомиргородського району Кіровоградської області, без державної реєстрації. Згідно свідоцтва про народження, актовий запис № 9 від 09 серпня 1952 року, вчинений Крупським сільЗАГС Хмелівського району Кіровоградської області 05.08.1952 року народилася відповідач по справі [PERSON] та її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. В подальшому у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 39 від 28 травня 1972 року, вчинений Новомиргородським рай бюро ЗАГС Кіровоградської області остання змінила прізвище на [PERSON]. Згідно рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 жовтня 2015 року, яке вступило в законну силу, встановлено факт, що [PERSON], [INFO] є сином [PERSON], який помер 24 листопада 1999 року та сином [PERSON], яка померла 15 квітня 2002 року. Як вбачається з спадкової справи до майна померлого [PERSON] за № 150\\00 10 вересня 2002 року із заявою про прийняття спадщини до Новомиргородської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] у відповідності до якої зазначила, що інших спадкоємців, передбачених ст. ст. 529,531,535 ЦК України немає. У вказаній заяві нотаріусом факт відкриття та прийняття спадщини перевірено по предявленому сертифікаті на право на земельну часту пай та майновому сертифікаті на імя померлого [PERSON]. За наслідками розгляду її заяви Новомиргородською державною нотаріальної конторою на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 вересня 2002 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1893 після смерті її батька [PERSON] на спадкове майно: на право на земельну частку (пай), розміром 9,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, що перебувала у колективній власності КСП «Бирзулове», Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0216066, виданого 19 серпня 1997 року Новомиргородською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в книгу за № 66; майнового маю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», реформованого у Агрофірму «Селянський дім» с. Крупське Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 3661 гривень або 1, 25 відсотків, що належало померлому у відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД № 146919, виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Крім того, як вбачається з спадкової справи до майна померлої [PERSON] за № 95\\03 21 березня 2003 року із заявою про прийняття спадщини до Новомиргородської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] у відповідності до якої зазначила, що інших спадкоємців, передбачених ст. ст. 529,531,535 ЦК України немає. У вказаній заяві нотаріусом факт відкриття та прийняття спадщини перевірено по предявленому сертифікату на право на земельну часту пай та майновому сертифікату на імя померлої [PERSON]. За наслідками розгляду її заяви Новомиргородською державною нотаріальної конторою на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 березня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 380 після смерті її матері [PERSON] на спадкове майно: на право на земельну частку (пай), розміром 9,05 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної ділянки на місцевості, що перебувала у колективній власності КСП «Бирзулове», Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0216067, виданого Новомиргородською районною державною адміністрацією; майнового маю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», реформованого у Агрофірму «Селянський дім» с. Крупське Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 3138 гривень або 1,07 відсотків, що належало померлій у відповідності до свідоцтва про право власності на майновий пай серії КД № 146865, виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області. Позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] та після смерті своєї матері [PERSON] звернувся лише у травні 2016 року та у відповідності до постанови нотаріуса за № 377\\02-31 від 10 травня 2016 року останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна через те, що у спадкоємцем пропущено, встановлений законом строк для прийняття спадщини та спадкове майно перейшло до іншого спадкоємця після смерті його батька та постановою нотаріуса від 10 травня за № 378\\02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за тими самими підставами і після смерті його матері [PERSON]. У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення правовідносин, визначено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної дії, що свідчить про прийняття спадщини. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відразу після смерті батька позивача [PERSON] разом з мамою у домоволодінні в с. Сухолитівка Новомиргородського району Кіровоградської області, на яке відсутня державна реєстрація та яке в тому числі ввійшло до складу спадщини після смерті батька позивача, проживав і позивач, доглядав за мамою, оскільки за її станом здоровя вона потребувала постійного стороннього догляду, вживав город та вів господарство, тобто згідно з ст. 549 ЦК України фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується крім пояснень позивача та його представника довідкою Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області за № 467 від 30.10.2015 року та свідченнями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили про те, що починаючи з часу смерті батька позивача і до часу смерті матері [PERSON] постійно проживав з своєю матірю в с. Сухолитівка, доглядав за мамою та вів підсобне господарство. З урахуванням встановленого факту щодо прийняття спадщини [PERSON] та визначеного ч. 1 ст. 529 ЦК України принципу рівності часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом, суд вважає, що визнанню недійсним підлягає оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 10.09.2002 року Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області за № 1893 на імя [PERSON] на майно спадкодавця [PERSON], лише в частині 1\\2 земельної ділянки, площею 9,05 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, право на яку мав померлий у відповідності до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0216066, виданого Новомиргородською районною державною адміністрацією 19 серпня 1997 року; а також лише в частині 1\\2 майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», реорганізованого в Агрофірму «Селянський дім, с. Крупське Новомиргородського району Кіровоградської області в розмірі 3661 гривень або 1,25 відсотків, що належало померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ( майновий сертифікат) Серія КД № 146919, виданого Коробчинською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградської області, які входять до складу спадкового майна. Оскільки у ході судового розгляду у справі позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів щодо фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном після смерті своєї матері [PERSON], суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, яке видане на імя його сестри [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 380 від 21 березня 2003 року після смерті матері [PERSON]. Крім того, з урахуванням вищевикладених безсумнівно встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне скасувати державний акт на право приватної власності на землю серія КР № 090597, зареєстрований 11.09.2003 року, виданий Новомиргородською районною державною адміністрацією Кіровоградської області на імя [PERSON] в частині 1\\4 земельної ділянки, площею 11,98 га., розташованої на території Коробчинської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Безпідставними є доводи представника відповідача, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду. Видача свідоцтва про право на спадщину за загальним правилом проводиться після закінчення шести місяців від дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, що прийняли спадщину, строком не обмежена. В судовому засіданні встановлено, що про факт отримання сестрою позивача відповідачем по справі [PERSON] спадщини після смерті їх батьків в повному обсязі [PERSON] стало відомо лише після судового розгляду по справі за його заявою про встановлення факту родинних відносин його з батьками, після отримання на адресу суду повідомлення Новомиргородської державної нотаріальної контори за № 993\\01-16 від 20 жовтня 2015 року, тобто в жовтні 2015 року. З позовом до суду позивач звернувся у січні 2016 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення пропорційно до задоволених вимог судовий збір в сумі 551, 20 гривень. Разом з тим, суд відмовляє позивачу в частині стягнення на його користь з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано суду належних доказів понесених ним з цього приводу витрат, а також у зв'язку з тим, що правову допомогу надавала особа про яку йде мова у ст.84 ч.1 ЦПК України. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: partial