Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] до [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , 2006 року народження, третя особа Служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Донецької області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу від 13.09.1986 року є власником будинку [ADDRESS] . На даний час у зазначеному будинку зареєстровано п`ять осіб: дружина позивача [PERSON] , його донька [PERSON] , його онук [PERSON] , племінниця позивача [PERSON] та її донька [PERSON] . Відповідач [PERSON] була зареєстрована у будинку 18.03.2004 року, а її донька [PERSON] 19.06.2006 року, однак фактично вони ніколи не проживали у зазначеному будинку, будь-яких речей які б їм належали у будинку немає. Зараз вони взагалі на території України не проживають. Факт відсутності відповідачів за зареєстрованим місцем свого проживання підтверджується відповідним Актом від 02.11.2020 року за підписом Гришинського сільського голови Біленко О.В. В акті зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] , але фактично не проживали та не проживають за вказаною адресою. Отже відповідачі, понад один рік без поважних причин відсутні за зареєстрованим місцем свого проживання - будинок [ADDRESS] не проживають, участі щодо утримання житла не приймають, будь-яких додаткових домовленостей відносно утримання житла між позивачем та відповідачами не встановлювалося. Факт реєстрації відповідачів у будинку за даною адресою, який належить позивачу на праві приватної власності, порушує та обмежує його права власника вільного користування та розпорядження майном, а також тягнуть додаткові матеріальні затрати по сплаті комунальних платежів. Позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , 2006 року народження в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на їх адресу судових повісток. Судові повістки про виклик до суду повернуті з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з відсутністю відповідачів за вказаною адресою. В судове засідання відповідачі не прибули, про наявність поважних для цього причин суд не повідомили, відзив на позов не подали. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Донецької області до судового засідання не з`явився. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, позовні вимоги не підтримують. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу від 13 вересня 1986 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними побудовами, розташованого в с. Гришине Покровського району Донецької області (а.с.7-8). На даний час в будинку, належному позивачу, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано п`ять осіб: дружина позивача [PERSON] , його донька [PERSON] , його онук [PERSON] , племінниця позивача [PERSON] та її донька [PERSON] (а.с.14). Згідно акту від 02.11.2020 року, складеного депутатом Гришинської сільської ради Авіловою О.О. в присутності сусідів, та затвердженого Гришинським сільським головою Біленко О.В., встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] фактично не проживали і не проживають (а.с.13). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідач не проявляє інтересу до житла, в якому вона зареєстрована разом зі своєю донькою, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved