Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 12 квітня 2016 року звернулася [PERSON] (далі-позивач) з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому вказала, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину [PERSON] (надалі - дитина), [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 136 від 17 квітня 2009 року. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили 02 квітня 2011 року(справа № 2-7/2011 року) між нею та відповідачем шлюб було розірвано. Фактично шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем було припинено з лютого 2010 року, вона з відповідачем проживаємо окремо, дитина проживає з нею у її батьків. Спорів щодо міста проживання дитини не моє, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачем. З 2010 року відповідач по теперішній час жодного разу не відвідував дитину. Весь цей час, проживаючи в сусідньому селі, відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь в її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже майже сім років, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за останні п'ять років жодного разу його не бачила. Також в спілкуванні з позивачем ніколи про батька не питала та не цікавилась. На початку 2016 року відповідач заявив, що має намір виїхати до м. Севастополя, отримати громадянство Російської федерації, завести нову сім'ю, у зв'язку з чим йому не потрібна дитина. Позивач вважає таку заяву грубим порушенням прав та інтересів дитини, а в діях відповідача вбачає ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та прохає позбавити його батьківських прав відносно дитини. В судове засідання позивач не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача, адвокат Гришко Роман Володимирович в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги позивача, прохав розгляд справи здійснити за його відсутності, задовольнити позов в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей Куйбишевської РДА, Маслій В.М. в судове засідання не з'явився, прохав розгляд справи здійснити за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі про що подав до суду відповідну заяву. В судове засідання відповідач не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З 27 липня 2007 року [PERSON], перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON] [INFO], який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 166 від 28 липня 2007 року. Від шлюбу колишнє подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 136 від 17 квітня 2009 року. Заочним рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили 02.04.2011 року(справа № 2-7/2011 року) між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано. Фактично шлюбні стосунки подружжя були припинені з лютого 2010 року, позивач з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з відповідачем, що підтверджує довідка селищної ради про склад сім'ї. З 2010 року відповідач по теперішній час жодного разу не відвідував дитину, не телефонував, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь в її вихованні. Позивач з донькою, проживає у своїх батьків за адресою: [ADDRESS], в приватному будинку. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем та дитиною склалися доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Призначені судом аліменти відповідач жодного разу не сплатив, що підтверджується відповідними довідками. Суд приходе до висновку, що батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, у зв'язку з цим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України(надалі - СК), батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, з боку позивача ніколи не створювалися перешкоди у прийманні участі батька у вихованні дитини, обставини свідчать про небажання відповідачем виконувати відносно дитини батьківські обов'язки. Зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Нехтування батьківськими обов'язками з боку батька, принижує гідність дитини, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної так і з правової точки зору. Відповідно до ч. 4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На засіданні комісії з питань дитини Куйбишевської районної державної адміністрації, яке відбулося 17 березня 2016 року, було ухвалено рішення та зроблені висновки про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON]. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до обґрунтованості наданого висновку. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 551.20 грн. тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат.

Outcome: approved