Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Дніпропетровської міської ради №34/18 від 14.07.2004 року «Про організацію здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель у місті» відповідні повноваження покладеного на виконавчі комітети районних у місті рад. Комісією по самоврядному контролю за використанням та охороною земель, додержання земельного та екологічного законодавства в Кіровському районі 04.11.2015 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено акт №26 та встановлено наступне. На земельній ділянці в районі будинку №8Е по вул.Героїв Сталінграду, орієнтовною площею 0,0015 га, розміщений металевий гараж, який згідно пояснень мешканців будинку побудовано в 1986 році відповідачем [PERSON], яким він користується до теперішнього часу. В звязку з цим, оскільки будь-яких рішень про надання дозволу на розміщення металевого гаражу органами місцевого самоврядування не приймалось та правовстановлюючі документи на земельну ділянку не видавались і відповідач займає її самовільно, позивач просив зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Героїв Сталінграду,8Е, шляхом знесення за власний рахунок розміщеного на ній металевого гаражу. В судовому засіданні представники позивача та третьої особи підтримали заявлений Дніпропетровською міською радою позов та просили його задовольнити. Відповідач в судові засідання, призначені на 06.10.2016 року, 02.11.2016 року та 18.11.2016 року не зявився, надавши заяви про відкладення розгляду справи в звязку з перебуванням за межами міста, необхідністю скористатись правовою допомогою та в звязку із зверненням до позивача з приводу надання в користування спірної земельної ділянки. Таким чином, з огляду на достатність часу у відповідача для можливості скористатись правовою допомогою та своїми процесуальними правами, неявку останнього в судові засідання 02.11.2016 року та 18.11.2016 року та ненадання доказів щодо поважності причин такої неявки, судом, з урахуванням думки представника позивача та третьої особи, у відповідності до ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства. Згідно ч.ч.1,2 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України виникнення право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Комісією по самоврядному контролю за використанням та охороною земель, додержання земельного та екологічного законодавства в Кіровському районі 04.11.2015 року було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої було складено відповідний акт №26 та встановлено, що на земельній ділянці в районі будинку №8Е по вул.Героїв Сталінграду (на теперішній час пр.[PERSON]) в м.Дніпрі, орієнтовною площею 0,0015 га, розміщений металевий гараж, який побудовано та використовується відповідачем [PERSON] Документи, які б підтверджували законність користування земельною ділянкою, комісії не представлено. Також з вказаного акту вбачається, що відповідач [PERSON] був ознайомлений з вказаним актом пере-вірки та отримав його копію. Згідно листа Головного архітектурно-планувального управління міської ради від 03.06.2015 року вбачається, що за даними містобудівного кадастру інформація стосовно погодження розміщення металевих гаражів на земельній ділянці по вул.Героїв Сталінграду,8Е відсутня. В судовому засіданні представник позивач також посилався на те, що будь-яких дозвільних документів щодо відведення відповідачу земельної ділянки та розміщення на ній металевого гаражу не видавалось. Відповідач в судові засідання не зявився та доказів на спростування зазначених вище обставин суду не представив. Крім того, звертаючись до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 18.11.2016 року, відповідач в якості підстав для цього посилався на його звернення до Дніпропетровської міської ради з заявою про надання дозволу на виділення у користування або власність земельної ділянки під металевим гаражем, чим фактично підтвердив факт використання земельної ділянки без відповідних дозвільних документів. З урахуванням зазначених вище обставин та вимог закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дніпропетровської міської ради, є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі та слід зобовязати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0015 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького (колишня вул.[PERSON]) 8Е, шляхом знесення за власний рахунок останнього розміщеного на ній металевого гаражу. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved