Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем припинилося у 2020 роцічерез різного роду непорозуміння та сварки. Уважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим, оскільки це буде суперечити її інтересам. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати шлюб між сторонами та залишити їй прізвище, набуте у шлюбі. Про дату, час та місце розгляду справи учасники були повідомлені належним чином. У судове засідання позивач не зявилася. Проте надала до суду заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач у судове засідання зявився та повідомив, що позовні вимоги не визнає. Указував, що у сторін є спільний син, якому потрібна сімя. Уважав, що можливо з часом стосунки між сторонами вдасться нормалізувати. На запитання суду повідомив, що сторони фактично проживають окремо та ведуть окремий бюджет з зими 2020 року. У період часу з зими 2020 по вересень 2020 сторони взагалі не спілкувалися. З вересня 2020 відповідач регулярно, приблизно раз на місяць, приїжджає до сина. Відповідач стверджує, що пропонував позивачу спільно проживати у м. Києві, проте остання не погодилася. На запитання суду щодо заходів, які відповідач вживав з метою примирення з позивачем, відповідач фактично відповіді не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію відповідача, суд дійшов наступного. Корсунь-Шевченківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 22.06.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис № 49. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , про що складено актовий запис № 117. Цей факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.09.2019 Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. У позові позивач стверджувала, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач примиритися бажання не виявила. Ураховуючи викладене, суд уважає, що дана сім`я фактично розпалася, шлюб існує лише юридично. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що позивач не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved