Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 01.04.2020 року звернувся представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] . В обґрунтування позову зазначається, що 06.05.2017 року в м. Одесі по вул. Костанді [PERSON] , керуючи транспортним засобом Audi А4, н.з. [NUMBER] , вчинив зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент вчинення ДТП автомобіль Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , було застраховано - Договір добровільного страхування наземного транспорту «Каска» №016345/4600/0000100 від 02.06.2016 року, укладений між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] . Позивач виконало своє зобов`язання за договором страхування та здійснило страхове відшкодування у розмірі 8 000,00 грн. на ремонт автомобіля. Скориставшись правом регресної вимоги, представник позивача звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8 000,00 грн. та вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 01.04.2020 року представник позивача подав уточнену позовну заяву, яка по суті є заявою про усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, 22.09.2020 року до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 24.09.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.05.2017 року о 14:10 год. в м. Одесі по вул. Костанді [PERSON] , керуючи транспортним засобом Audi А4, н.з. [NUMBER] , вчинив зіткнення з автомобілем Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження, що підтверджується довідкою №3017142369723100 виданою Управлінням патрульної поліції у м. Одесі. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2017 року у справі №520/5642/17,яка набрала законної сили 10.07.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Автомобіль марки Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] на момент вчинення ДПТ було застраховано, що підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспорту «Каска» №016345/4600/0000100 від 02.06.2016 року укладеного між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] . Власником автомобіля марки Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , дата реєстрації 26.01.2016 року. На момент вчинення ДТП автомобілем Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , керував [PERSON] на підставі довіреності від 31.07.2015 року посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Богун І.А., зареєстрована в реєстрі №837. Відповідно до довіреності [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси перед третіми особами в компетентних органах, органах ДАІ України, СТО, АЗС, розпоряджатись автомобілем Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , 11.05.2017 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, з метою отримання страхового відшкодування на ремонт автомобіля Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] . 11.05.2017 року фахівцем ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» було здійснено огляд транспортного засобу Volkswagen Golf, н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією протоколу огляду транспортного засобу. 21.06.2017 року складено страховий акт №00224074 за договором страхування №016345/4600/0000100 від 02.06.2016 року на виплату страхового відшкодування у розмірі 8 000,00 грн. 21.06.2017 року видано наказ ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» №00224074/ЕК про виплату страхувальнику за договором страхування №016345/4600/0000100 від 02.06.2016 року страхового відшкодування у розмірі 8 000,00 грн. Позивач своє зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту «Каска» №016345/4600/0000100 від 02.06.2016 року виконав та здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №026280 від 26.06.2017 року. Автомобіль н.з. [NUMBER] станом на 06.05.2017 року застраховано не було, що підтверджується роздруківкою із Централізованої бази даних МТСБУ від 31.03.2020 року. Доказів спростування даної обставини відповідачем подано не було. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Це передбачено і ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із положенням ч.1ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 8 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №001107 від 25.03.2020 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved