Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.12.2003 року йому подарували земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Красноармійськ Донецька область, вулиця Чапаєва 61, у наступних межах: від А до Б вул. Чапаєва, від Б до В землі гр. [PERSON], від В до Г землі гр. [PERSON] від Г до А землі гр. [PERSON], загальною площею 0,083 га, за договором дарування земельної ділянки зареєстрованого за № 7433 та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] На зазначеній земельній ділянці розташовано житловий будинок який належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності САА № 825207 виданого виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 05.10.2006 року. Державний акт на земельну ділянку не було отримано. З метою отримання кадастрового номера та внесення відомостей до Державного земельного кадастру звернувся до [PERSON] міськрайонного виробничого відділу Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», для отримання технічної документації із встановлення меж земельної ділянки внатурі. Але 06.04.2015 року Управлінням Держземагенства у [PERSON] районі рішенням № РВ-1400030892015 було відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з тим, що за результатами звіряння даних було встановлено невідповідність площі зазначеної у договорі дарування - площі отриманої на підставі геодезичних замірів зазначених у технічній документації, де фактична площа земельної ділянки складає 0,0855 га. Межі земельної ділянки відповідно до Технічної документації із землеустрою погоджені з відповідними представниками суміжних землекористувачів. Позивач просить суд визнати право власності за договором дарування на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку розташованої по вулиці Чапаева номер 61 у місті Красноармійськ Донецької області загальною площею 0,0855 га відповідно до фактичних розмірів, встановлених технічною документацією із землеустрою. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає. Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представник міської ради, просив справу вирішити на розсуд суду . Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 19 грудня 2003 року позивач прийняв у дар земельну ділянку площею 0,0830 га, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вулиця Чапаєва, будинок 61 у слідуючих межах: від А до Б вул.. Чапаєва, від Б до В землі гр.. [PERSON], від В до Г земля гр.. [PERSON], від Г до А землі гр.. [PERSON] Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с. 4). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно будинок № 61 по вулиці Чапаєва міста Красноармійська Донецької області належить позивачу [PERSON] (а.с. 5). Право власності на будинок зареєстровано позивачем 25.10.2006 року (а.с. 6). Згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка виконана на замовлення позивача, кадастровий номер 1413200000:06:055:, земельна ділянка має фактичний розмір 0,0855 га (а.с. 7-8). Технічна документація виконана у присутності власників суміжних ділянок та позивача, які погодились з обмірами та площею земельної ділянки. Рішенням № РВ-1400030892015 від 06.04.2015 року позивачу відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру оскільки інформація, що міститься в електронному документі та у документації із землеустрою, не відповідає даним щодо меж та площі земельної ділянки, які зазначені у державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 9). Відповідно до 2 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Відповідно до статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Стаття 79-1 ЗК України передбачає, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У статті 373 ЦК України зазначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується\~Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до\~статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач має право визнати за ним право власності на земельну ділянку фактичною площею 0,0855 га, яка встановлена технічною документацією із землеустрою. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 774,03 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивач не наполягає на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved