Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що позивач та відповідачі є співвласниками житлового будинку №35 по вул. М.Гамалія (раніше вул. Ворошилова) в м. Буча, що підтверджується технічним паспортом на будинок. Позивачу на праві власності належить 54/100 частини будинку, на підставі рішення Ірпінського міського суду від 24.04.1979 року. Раніше належала позивачу на праві власності частина будинку, що становила ? частину на підставі свідоцтва на житловий будинок від 23.02.1979 року, виданого на підставі рішення виконкому Бучанської селещної ради від 27.12.1978 року №394. Рішенням Ірпінського міського суду від 24.04.1979 року частки співвласників на будинок були уточнені і частка позивача в праві власності становить 54/100 частини, що зареєстровано в КП «Бучанське БТІ». Відповідачці [PERSON] належить на праві власності 27/100 частин будинку, відповідачу [PERSON] належить на праві власності 19/100 частини будинку. Позивач зазначає, що у нього не збереглась завірена копія рішення Ірпінського міського суду від 24.04.1979 року про уточнення часток в праві власності на будинок з відміткою БТІ про реєстрацію права влсності, вказаний правовстановлюючий документ позивачем втрачений. Копію вказаного рішення суду позивач отримав з інвертарної справи в Бучанському БТІ. В 2011 році позивач замовив та виготовив технічний паспорт на будинок, в якому вказана частка в праві власності на будинок. Крім того, в правовстановлюючих документах на будинок свідоцтві про право власності від 23.02.1979 року та в рішенні Ірпінського міського суду від 24.04.1979 року прізвище позивача вказано «Севастьян», а згідно паспорта прізвище «Севостьян». Позивач вказує, що доказами тієї обставини, що вказані документи належать саме йому, є відомості в паспорті про реєстрацію в даному будинку з 1963 року, а також, що в БТІ в реєстрових записах прізвище позивача значиться, як «Севостьян», технічний паспорт на будинок виготовлений на імя «Севостьяна Володимира Даниловича», а також добудова до будинку була прийнята в експлуатаціюна імя «Севостьяна Володимира Даниловича». Виправити допущену в рішенні суду описку позивач не має можливості, оскільки цивільна справа знищена по минуванню терміну зберігання, а судові рішення не збереглись внаслідок пожежі, яка мала місце в архіві Ірпінського міського суду Київської області у травні 2004 року. Позивач вказує, що на садибі є самочинно побудована добудова до будинку «а8» співвласником [PERSON], що ускладнює позивачу відчуження його частини будинку, оскільки в техпаспорті не вказано, ким зведена самовільна добудова. На 1979 рік, коли за рішенням суду були уточнені частки співвласників в праві власності на будинку, я користувався квартирою №3, яка на той період складалась з приміщень 3-2, 3-3, 3-4, 3-5. В подальшому позивач за власні кошти добудував приміщення 3-1 пл.3.4 кв.м., приміщення 3-6 пл.3.0 кв.м. та на мансарді приміщення веранди ІУ пл. 10.0 кв.м., побудував сарай «І» та сарай «Л». Рішенням виконкому Бучанської селещної ради від 11.08.1998 року №174 вказані добудови були узаконені на імя позивача та внесені до техпаспорту на будинок. Крім того, позивач за власні кошти провів добудову до будинку у вигляді квартири №4 загальною площею 75, 1 кв.м житловою площею 23.8 кв.м. Вказана добудова була прийнята в експлуатацію від 04.02.1998 року, який затверджений рішенням виконкому Бучанської селещної ради від 10.02.1998 року №43. Добудова внесена до технічного паспорту будинку. Таким чином станом на 28.05.2015 р. позивачу на праві власності належить 54/100 частин будинку складаються з приміщень в будинку, що становлять квартиру № 3 загальною 68.6 кв. м. житловою пощею 43.9 кв.мта квартиру №4 загальною площею 75.1 кв.м житловою площею 23.8 кв. м., а також господарських споруд: сарай «Д», вбиральні «Е», колодязя №1, вигрібної ями № 12, ? частини огорожі 3 4,5,8,10,11. Тому просить, встановити факт, що свідоцтво про право власності на житловий будинок від 23.02.1979 року, видане на імя «севастьяна [PERSON]» на будинок № 35 по вул. Ворошилова в смт. Буча, належить [PERSON]. Встановити факт, що рішення Ірпінського міського суду від 24.04.1979 року про уточнення ідеальних часток в праві власності на будинок 335 по вул. Ворошилова в смт. Буча, належить [PERSON]. Визнати за позивачем право власності на 54/100 частини будинку по вул. М.Гамалія (раніше вул.Ворошилова) в м. Буча Київської області. Виділити позивачу в натурі 54/100 частини будинку №35 по вул. М.Гамалія (раніше вул.Ворошилова) в м. Буча Київської області, що складаються з приміщень в будинку : 3-1 коридор пл. 3,4 кв. м., 3-2 кухня пл. 8,3 кв. м., 3-3 житлова пл. 16,0 кв. м., 3-4 житлова пл. 18,1 кв.м., 3-5 житлова пл. 9,8 кв. м., 3-6 ванна пл. 3,0 кв. м., ІУ веранда пл. 10,0 кв. м. /квартира №3/, 4-1 коридор пл. 9,5 кв. м., 4-2 передпокій пл. 14,7 кв. м., 4-3 кухня пл. 9,5 кв. м., 4-4 ванна пл. 3,6 кв. м., 4-5 коридор пл. 10,5 кв. м., 4-6 коридор пл. 3,5 кв. м., 4-7 житлова пл. 9,6 кв. м., 4-8 житлова пл. 14,2 кв. м. /кватира №4/ та господарських споруд: сараю «Д», вбиральні «Е», колодязя №1, вигрібної ями №12, 1/2 частини огорожі №4, 5, 8, 10, 11. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Від відповідачів по справі надійшли заяви в яких просять слухати справу за їх відсутності, щодо позову не заперечують. Враховуючи, що сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідачі позов визнали, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Враховуючи зазначену вище норму Закону, оскільки до компетенції суду не відносить встановлення того факту, що рішення суду було постановлено у відношенні будь-яких фізичних осіб, тому відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо встановлення факту, що Рішення Ірпінського міського суду від 24.04.1979 р. про уточнення ідеальних часток в праві власності на будинок №35 по вул. Ворошилова в смт. Буча було постановлено у відношенні [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial