Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON], що померла [INFO], за участю зацікавленої особи: Державний нотаріус А.В. Панасюк Теплодарська міська державна нотаріальна контора Одеської області. Вказана заява обґрунтована тим, що заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але мені було відмовлено, оскільки встановлено розбіжності у документах, а саме у Свідоцтві про смерть [PERSON] серія [NUMBER] виданого [INFO] Одеськім міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 11600 зазначено по батькові «[PERSON]», а в свідоцтві про народження [PERSON] виданому 18 червня 1962 року місто Кілія, районним бюро РАГС Одеської області, актовий запис №183 (видано російською мовою), зазначено по батькові матері «[PERSON]». У зв'язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин та звернутись до суду. У судове засідання сторони не з'явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Заявник надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити заяву. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 травня 1953 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про одруження серія [NUMBER] виданого 02 червня 53 року місто Кілія, районним бюро РАГС Ізмаїльської області, актовий запис №50 (видано російською мовою), зазначено по батькові «[PERSON]». [INFO] народилась [PERSON], в свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданому 23 березня 1954 року місто Кілія, районним бюро РАГС Одеської області, актовий запис №92 (видано російською мовою), в графі мати вказано «[PERSON]» та в графі батько «[PERSON]». 27 червня 1957 року був виданий Диплом про закінчення Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова № 936470 на імя - [PERSON], де її по батькові зазначено «[PERSON]». 24 грудня 1996 року Кілійським РВУМВС України в Одеській області [PERSON], був виданий Паспорт громадянина України серія [NUMBER] виданий, де зазначено по батькові «[PERSON]». Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданому 18 червня 1962 року місто Кілія, районним бюро РАГС Одеської області, актовий запис №183 (видано російською мовою), де в графі мати вказано «[PERSON]» та в графі батько «[PERSON]». Проте, листом від 30.06.2018 року нотаріусом було повідомлено про необхідність надання доказів на підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем [PERSON] та роз'яснено право заявниці на звернення до суду для встановлення факту родинних відносин з померлою. Таким чином, заявник позбавлений можливості отримати оформити свідоцтво на спадщину у нотаріуса, тобто він має право на звернення до суду. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦПК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Зміст статті 89 ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наданими суду матеріалами суд вбачає, що заявник є донькою [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]. Отже, з через відмінності в написанні прізвищ у заявника виникли труднощі в оформлення прав на спадщину. З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що родинні стосунки заявника як доньки з [PERSON], підтверджені за розглядом справи та заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За розглядом справи на виконання положень ст. ст. 76-81 ЦПК України, заявницею надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту родинних відносин є необхідним заявниці для виникнення у неї права на спадщину та оформлення у подальшому свідоцтва на спадщину, з урахуванням викладеного приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON].

Outcome: approved