Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання її власником спадкового майна. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на майно, що належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2,15 га, рілля, кадастровий номер 7422486000:04:001:0322 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 1,30 га, пасовище, кадастровий номер 7422486000:04:002:0440 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивач виявила бажання оформити спадщину після смерті чоловіка, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що позивачка народилася [INFO] в с. Лупасове Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] , виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 14.11.1997 року. 08 вересня 1973 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 08.09.1973 року. [INFO] [PERSON] років помер, про що Охрамієвицькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] та складено відповідний актовий запис за № 03. За життя [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» на території Охрамієвицької сільської ради, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 783159 до якого увійшли земельні ділянки: ?земельна ділянка площею 2,15 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті 23319,83 грн.; ?земельна ділянка площею 1,30 га, кормові угіддя, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті 6280,76 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Відповідно до довідки виконкому Охрамієвицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 30.11.2020 року № 494 в [ADDRESS] проживали та були зареєстровані [PERSON] , який помер [INFO] разом з [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України позивачка є спадкоємицею першої черги. Позивач виявила бажання оформити спадщину після смерті чоловіка, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Для підтвердження дійсності отримання покійним документів на земельні ділянки позивачка звернулась з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідну підтверджуючу інформацію (від 15.01.2021 року № 31-25-0.201-39/177-21). Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину спадкового майна, так як спадщину після померлого [PERSON] , крім позивачки, прийняла ще його дочка [PERSON] , яка у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була відкрита спадкова справа номер у спадковому реєстрі 6835271, що підтверджується копією спадкової справи та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 454 грн. 00 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 454,00 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: partial