Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 жовтня 2019 року звернулась [PERSON] із зазначеною позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд ухвалити рішення про щомісячне стягнення з відповідачів на її користь аліментів на утримання останньої як непрацездатної матері в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення даного позову. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона є пенсіонеркою з інвалідністю ІІ групи. Пенсія в розмірі 2312,21 грн. є єдиним джерелом доходу позивача. На даний час позивачці 81 рік, вона є самотньою жінкою похилого віку, має ряд хронічних захворювань, а тому потребує матеріальної допомоги від рідних дітей, які добровільно таку допомогу не надають. За викладених обставин [PERSON] звернулась до суду з даним позовом і просила його задовольнити. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 жовтня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.19) Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідачів (а.с.21,22). До суду 12 листопада 2019 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідачів (а.с.23,25). Ухвалою судді від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення аліментів на непрацездатну матір (а.с.26-27). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] надала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки остання отримує пенсію в більшому розмірі, ніж визначений законодавцем розмір мінімального прожиткового мінімуму, вона має 25% пільги на сплату житлово-комунальних платежів, субсидію для малозабезпечених, має можливість отримувати ліки за державними програмами, а також непогашене боргове зобов`язання в розмірі 55000 грн. В той час, як дохід відповідача є меншим за вказаний позивачем у позовній заяві. Крім того, вона також має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного лікування (а.с.38-41). Суд, вислухавши позивача і відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Позивачем вказано і це визнано відповідачами, що [PERSON] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що не підлягає доведенню на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України, якою визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи з 27 жовтня 2015 року, довідка про що видана безстроково (а.с. 6). Також [PERSON] отримує пенсію за віком в Головному управлінні пенсійного фонду України, розмір якої становить 2312,21 грн. на місяць (а.с. 7). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] з 1 кварталу 2019 року по 2 квартал 2019 року доходів не отримувала (а.с.8). Довідкою Центрального соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Виданою 09 грудня 2019 року [PERSON] , підтверджено те, що остання згідно з електронною базою даних користувачів субсидій з травня 2019 року субсидією не користується (а.с. 46). 11 листопада 2019 року між [PERSON] і КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради укладений договір № 39/124 про реструктуризацію заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, з якого вбачається, що позивач має заборгованості за послуги з утримання будинку і спору та прибудинкової території (а.с. 49-50). Зазначеним спростовуються доводи відповідача [PERSON] про те, що її мати є користувачем субсидії. З наданих виписок з історії хвороби (а.с. 9-11) вбачається, що [PERSON] страждає на діабет другого типу, яким спричинені негативні наслідки для здоров`я очей; також наявні проблеми у здоров`ї молочних залоз. З консультаційного висновку спеціаліста КЗ «Дніпровська міська клінічна лікарня №15» Дніпровської міської ради від 26 листопада 2019 року вбачається, що [PERSON] страждає на розсіяний склероз (а.с. 31). Згідно з довідкою № 62 від 29 листопада 2019 року, виданою [PERSON] ТОВ «АТК Трейд», в якому відповідач працює водієм автотранспортних перевезень, середньомісячний розмір заробітної плати останнього 6884,87 грн. (а.с. 52). [PERSON] зазначає в довідці про свої доходи, що її середньомісячний дохід становить 9548,39 грн. (а.с. 44). Відповідно до ст. 46 Конституції України кожному громадянину України держава має забезпечити рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно із ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Відповідно до ст.205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України). Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Судом встановлено, що позивач є непрацездатною за віком та інвалідом ІІ групи загального захворювання, та є особою, що потребує матеріальної допомоги, яку відповідачі у справі не надають. Тому, враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 204 СК України для звільнення останніх від обов`язку утримувати свою матір, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] у розмірі по 1/4 частині всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 16 грудня 2019 року. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: approved