Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

До Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру, у якій позивач вказала, що Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2016 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення сином повноліття, яке наступить [INFO]. Згідно довідки Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання сина в сумі 608,10 гривень щомісячно. Посилаючись на ст. ст. 181 ч.3, 182, 183 Сімейного кодексу України, просить суд змінити розмір аліментів, які визначені Рішенням Новомиргородського районного суду від 10 серпня 2016 року по справі № 395/716/16-ц та стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви про збільшення аліментів до суду до досягнення повноліття дитиною, яке наступить [INFO] В судове засідання позивач не з`явилася. До суду направила письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з`явився. Направив до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його представника, позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення. У відповідності до раніше направлених до суду заперечень на позов відповідач категорично заперечує проти задоволення позову, оскільки на дланий час перебуває у скрутному матеріальному становищі. За таких обстави, суд вважає за можливе слухати справу без участі сторін за наявними письмовим и матеріалами справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами. Згідно із вимогами Сімейного кодексу України: ст. 180 - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч. 3 ст. 181 - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; ч. 1 ст. 183 - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. ч. 1 ст. 184 - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається з матеріалів справи, 15 липня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 52. Від шлюбу та спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , що видане 26.04.2010 року. 18 серпня 2016 року відповідно до Рішення Новомиргородського суду Кіровоградської області від 18.08.2016 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області (справа № 395/716/16-ц) від 10 серпня 2016 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 червня 2016 року до досягнення сином повноліття, яке наступить [INFO]. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, серія [NUMBER] , що видане 07 грудня 2016 року, позивач змінила своє прізвище з [PERSON] на прізвище [PERSON] . З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс. Згідно довідки Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби відповідач сплачує аліменти на її користь на утримання сина в сумі 608,10 гривень щомісячно. Згідно норм чинного Сімейного кодексу України ч. 3 ст. 181 зазначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ЗУ 17 травня 2017 року № 2037-VIII, набрав чинності 08.07.2017 року. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У відповідності до ст. 7 Закону України « Про державний бюждет України на 2019 рік» установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року -2027 гривень, з 1 липня -2118 гривень, з 1 грудня -2218 гривень. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти, які сплачує [PERSON] на користь позивача на утримання дитини у розмірі 608, 10 гривень, є занадто низькими, що ставить її разом з дитиною у скрутне матеріальне становище. На сьогоднішній день змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2016 роком, крім того змінився і вік дитини сторін по справі, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування, гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З врахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, застосування якого наразі поширюється також на аліменти визначені у частці, з`явились додаткові обов`язкові норми про необхідний та достатній розмір аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, відтак попередньо визначений судом оспорюваний розмір аліментів цим вимогам вочевидь не відповідає, а тому з вказаних підстав розмір аліментів підлягає збільшенню. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-184, 191-192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved