Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся [PERSON] із вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 08 травня 2013 року між ним та відповідачами [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про продаж позивачу квартири [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві спільної сумісної власності, на підставі договору довічного утримання від 20 серпня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу. Тоді ж, 08 травня 2013 року, позивач [PERSON] передав [PERSON] та [PERSON] 125 000 гривень, про що відповідачі власноруч написали розписку. Після укладення договору купівлі - продажу, [PERSON] та [PERSON] по різним причинам, неодноразово ухилялися від нотаріального посвідчення договору кожного разу посилаючись на різні обставини. Також відповідачі заявили вимогу про додаткову сплату вартості ціни квартири у розмірі 5000 гривень. З огляду на вищевказане, позивач просить суд визнати дії відповідачів [PERSON] та [PERSON] по ухиленню від нотаріального посвідчення договорів купівлі - продажу квартири [ADDRESS] - незаконними, визнати дійсним договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - дійсним та визнати ним право власності на квартиру [NUMBER] загальною площею 42,9 кв.м. що складається з 2-х кімнат, житловою площею 26,4 кв.м., у тому числі 1-а кімната 16,3 кв.м., 2-а кімната 10,1 кв.м., кухні площею 6,5 кв.м., вбиральні - 2,9 кв.м., коридору 4,4 кв.м., комори 2,0 кв. та обладнану балконом 0,7 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явилася, але в матеріалах справи є заява [PERSON] , відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяву, в якій позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розглядати справу в їх відсутність. Суд, у зв'язку з неявкою сторін по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою їх виникнення, поряд з іншими, є договори та інші правочини. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Щодо визнання дій [PERSON] та [PERSON] по ухиленню від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] неправомірними, позивачем по справі не надано жодного доказу, який би підтверджував ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення, жодних письмових повідомлень, заяв та листів, які б також підтвердили намагання позивача зобов'язати відповідав до нотаріального посвідчення угоди позивачем також до матеріалів справи не додано. Тому ці позовні вимоги є передчасними, та такими які не відповідають фактичним обставинам справи. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно договору довічного утримання від 20.08.2003 року, який посвідчений приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу Одеської області - [PERSON], квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. 08 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і того ж дня 08 травня 2013 року відбулося повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатив вартість квартири, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] написали розписку про отримання грошей за продану квартиру. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: partial