Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про встановлення факту народження дитини. Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року в м. Севастополь, яке розташоване на тимчасово окупованій території України - АР Крим, народився її внук [PERSON], від батьків: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Факт народження онука заявника на тимчасово окупованій території України, підтверджується: медичною довідкою про народження від 21.09.2018 року Серії [NUMBER]; свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27.09.2018 року. Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було відмовлено заявнику [PERSON] в державній реєстрації факту народження дитини, оскільки подані документи не є документами, які є підставою для державної реєстрації народження. У зв'язку із тим, що тільки на підставі рішення суду може відбутися державна реєстрація народження дитини, заявник змушена звернутись до суду із даною заявою. Посилаючись на викладене, заявник просить суд встановити факт народження [PERSON], [INFO], який народився в м. Севастополь АР Крим, від матері [PERSON], батька [PERSON], допустивши негайне виконання рішення суду. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила суд заяву розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи - Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 червня 1988 року. Згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] від 10 жовтня 2009 року, [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб з [PERSON], [INFO], та змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до дослідженого в судовому засіданні «Медицинского свидетельства о рождении» серії [NUMBER] від [INFO] року, яке видано в м. Севастополь АР Крим, у [PERSON], [INFO], - [INFO] року о 07 годині 30 хвилин, народилася дитина. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 вересня 2018 року, яке видано «Отделом записи актов гражданського состояния Балаклавского района города Севастополя Управления ЗАГС города Севастополя», в місті Севастополь Російської Федерації, [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є: [PERSON] та [PERSON]. Всі вищенаведені документи видані на тимчасово окупованій території України в м.Севастополь АР Крим. Судом також встановлено, що мати народженої дитини - [PERSON], [INFO], є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Дзержинським районним відділом Криворізького ГУ МВС в Дніпропетровській області, батько народженої дитини - [PERSON], [INFO], є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER], виданого Балаклавським РВ УМВС України в місті Севастополі. Згідно листа Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25.02.2019 року № 15.18-4.7/387, [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини [PERSON], [INFO], який є сином її доньки [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 року № 3307/5), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 7 ч.1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості надати для реєстрації народження дитини документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту прав та законних інтересів доньки заявника та її онука, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved