Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом про визнання права на спадщину за законом до відповідача Петрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 23 листопада 2012 року мама позивачки [PERSON] в Петрівській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області склала заповіт, яким належний їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 06.06.2001 року житловий будинок з господарчими будівлями розташований за адресою [ADDRESS] що знаходиться на належній їй земельній ділянці площею 0.1603 га вартістю 37 638 .44 грн. згідно Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель № 14-408-0.4-1235/2-15 від 03.03.2015 року заповіла своєму сину, а рідному брату позивачки [PERSON]. [INFO] мати [PERSON] померла в лікарні м. Першотравенська у віці 75 років, про що виконкомом Петрівської сільської ради 11.09.2013 року складено відповідний актовий запис № 14. Після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини позивачка як довірена особа брата [PERSON] звернулася до завідувача Петропавлівською держнотконторою з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON], але позивачку листом № 555/02-14 від 09.10.2014 року було повідомлено, що згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України - «для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В зв'язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] і на момент смерті спадщину після неї позивач не прийняла, (заяву про прийняття спадщини не подавала, разом з померлою на момент її смерті не була зареєстрована, термін на прийняття спадщини позивачка і її брат пропустили і їй як довіреній особі брата [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду, про що позивачка повідомила свого брата, який на той час виїхав на постійне проживання до м. Новосибірська Російської Федерації. 19 грудня 2014 року брат позивачки, будучи зареєстрованим місцем перебування по [ADDRESS] склав заяву в якій він [PERSON] ставить до відома нотаріуса за місцем вимоги, що він відмовляється від наслідування належної йому частки на спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON], яка проживала за адресою [ADDRESS] на користь доньки спадкоємиці - позивачки [PERSON]. Вказана заява посвідчена нотаріусом нотаріального округу міста Новосибірська, яка засвідчила справжність підпису гр. [PERSON], яка зроблена в її присутності. Особа підписавшого документ встановлена. Приймаючи до уваги, що брат позивачки [PERSON] не бажає приймати спадщину після смерті матері і відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] та враховуючи ту обставину, що позивачка фактично проживає в домоволодінні матері з її згоди і відповідно до Акту обстеження проживання від 17 грудня 2014 року зареєстрована у м. Першотравенську, згідно з паспортними даними, але фактично з 1990 року по теперішній час проживає у [ADDRESS] в господарстві батьків. Власниця будинку, покійна [PERSON], померла [INFO] і за свідченнями сусідів [PERSON] на протязі всього часу здійснювала догляд за хворою мамою. На даний час за цією адресою фактично проживають: чоловік позивачки [PERSON]. 1958 р. н. і позивачка - [PERSON], тобто у відповідності до ч. 3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою що прийняла спадщину після смерті матері і фактична відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину лише через відсутність реєстрації постійного проживання за адресою [ADDRESS] не може бути підставою для вказаної відмови. Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не подавала. Тому позивачка звертається до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов в інтересах [PERSON] просить задовольнити в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи - управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] земельної ділянки площею 0.1603 га. розташованої за адресою [ADDRESS], переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], копією свідоцтва про народження [NUMBER], копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], копією Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER]. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя мама позивачки [PERSON] в Петрівській сільській раді Петропавлівського району Дніпропетровської області склала заповіт, яким належний їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] від 06.06.2001 року житловий будинок з господарчими будівлями розташований за адресою [ADDRESS] що знаходиться на належній їй земельній ділянці площею 0.1603 га. заповіла своєму сину, а рідному брату позивачки [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 03.11.2012 року, копією свідоцтва про народження [PERSON] Після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини позивачка як довірена особа брата [PERSON] звернулася до завідувача Петропавлівською державною нотаріальною конторою з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON], але позивачку листом № 555/02-14 від 09.10.2014 року було повідомлено, що згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України - «для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В зв'язку з тим, що [PERSON] померла [INFO] і на момент смерті спадщину після неї не прийняли, (заяву про прийняття спадщини не подавали, разом із померлою на момент її смерті не були зареєстрованими, термін на прийняття спадщини позивачка і її брат пропустили і їй як довіреній особі брата [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду, про що позивачка повідомила свого брата, який на той час виїхав на постійне проживання до м. Новосибірська Російської Федерації, що підтверджується листом нотаріуса № 555/02-14 від 09.10.2014 року 19 грудня 2014 року брат позивачки [PERSON], будучи зареєстрованим місцем перебування по [ADDRESS] склав заяву в якій він, [PERSON], ставить до відома нотаріуса за місцем вимоги, що він відмовляється від наслідування належної йому частки на спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON], яка проживала за адресою [ADDRESS] на користь доньки спадкоємиці - позивачки [PERSON]. Вказана заява посвідчена нотаріусом нотаріального округу міста Новосибірська, яка засвідчила справжність підпису гр. [PERSON], яка зроблена в її присутності. Особа підписавшого документ встановлена. Приймаючи до уваги, що брат позивачки [PERSON] не бажає приймати спадщину після смерті матері і відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] та враховуючи ту обставину, що позивачка фактично проживає в домоволодінні матері з її згоди і відповідно до Акту обстеження проживання від 17 грудня 2014 року комісією в складі депутатів Петрівської сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON]. 1959 р. н. зареєстрована у м. Першотравенську, згідно з паспортними даними, але фактично з 1990 року по теперішній час проживає у [ADDRESS] в господарстві батьків. Власниця будинку, покійна [PERSON], померла [INFO] і за свідченнями сусідів [PERSON] на протязі всього часу здійснювала догляд за хворою мамою. На даний час за цією адресою фактично проживають: чоловік позивачки [PERSON]. 1958 р. н. і позивачка - [PERSON], і цей акт засвідчено підписами вищевказаних депутатів Петрівської сільської ради та сусідів [PERSON] та [PERSON], тобто у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається такою що прийняла спадщину після смерті матері і фактична відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину лише через відсутність реєстрації постійного проживання за адресою [ADDRESS] не може бути підставою для вказаної відмови. Заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не подавала. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст.1268 ЦК - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved