Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 26 лютого 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області (далі - орган опіки та піклування, Орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради), про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 20 травня 2009 року. Після розірвання шлюбу сторони проживали разом та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Незважаючи на народження дитини, [PERSON] продовжував зловживати спиртними напоями, влаштовувати насилля в сім`ї, а тому в 2016 році між сторонами було припинено сімейні відносини та позивач разом з дочкою почала проживати окремо. 03.10.2017 на користь [PERSON] . Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] . Відповідач аліменти на утримання дочки не сплачує з 20.09.2017 по теперішній час, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 22883 грн 29 копійок. Після припинення між сторонами відносин [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням. [PERSON] має хворобу - бронхіальна астма, у зв`язку з чим перебуває на обліку. Відповідач взагалі відмовляється бачитися з дочкою та спілкуватися з нею. [PERSON] постійно вчиняє насилля в сім`ї, особливо тоді, коли зловживає алкогольними напоями, дрібне хуліганство. Крім цього, відповідач неодноразово підіймав руку на дочку, а тому вона боїться його. 15.07.2011 відповідач написав заяву у приватного нотаріуса Новокаховського міського нотаріального округу Сердюк Л.І. про відмову від батьківських прав у відношенні своєї дитини [PERSON] , що підтверджує той факт, що [PERSON] дійсно не цікавився та не цікавиться долею, життям своєї дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Відповідно до характеристики, складеної мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідач зарекомендував себе за час проживання у будинку з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки. Враховуючи викладене, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітньої дитини. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримує заявлений позвов. Пояснила, що відповідач неодноразово застосовує до неї насилля в присутності дітей, на утримання дитини [PERSON] допомоги не надає, її вихованням не займається. Просить позбавити відповідача батьківських прав. Представник позивача [PERSON] - адвокат Токмань В.Т. в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги, наполягала на винесенні рішення, яким буде позбавлено батьківських прав громадянина [PERSON] відносно своєї малолітньої дитини [PERSON] . Пояснила, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо дочки, не створює умови для розвитку та проживання дитини, не піклується про неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради в судовому засідання підтримав позов, орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради в інтересах неповнолітньої вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] про що складено відповідний висновок, прийнятий на засіданні комісії 24 липня 2020 року. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 20 травня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим 20 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новокаховського міського управління юстиції Херсонської області (а.с. 6). Як встановлено з позовної заяви, після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати разом та у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим 04 лютого 2010 року (а.с. 5). [PERSON] у позові зазначила, що незважаючи на народження дочки відповідач продовжував влаштовувати насилля в сім`ї, зловживав спиртними напоями, а тому у 2016 році було припинено сімейні відносини і вони почали проживати окремо. Дочка залишилась проживати з позивачем, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та зареєстрованих у житловому приміщенні від 02.01.2020 №0032, виданої Відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 25). 03.10.2017 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на примусовому виконанні (а.с. 7,9). Відповідач аліменти на утримання дочки не сплачує з 20.09.2017 по теперішній час, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 22883 грн 29 копійок, що підтверджується копією довідки про неотримання аліментів від 03.02.2020, копією розрахунку заборгованості боржника від 11.01.2020 №б/н (а.с. 8, 10-11). Разом з тим, 14 липня 2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено вирок по справі №310/4186/20 (провадження №1-кп/310/650/20), яким [PERSON] визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, а саме за ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] та призначено покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік. За вироком суду встановлено, що [PERSON] , знаючи про прийняте рішення суду про стягнення аліментів, з 01.11.2018 року і до теперішнього часу, аліменти не сплачував. У цей період [PERSON] отримував дохід від випадково знайдених підрядних робіт, з якого був зобов`язаний робити виплату аліментів, проте умисно виплат не робив, а тому з 01.11.2018 по 01.06.2020 його заборгованість за аліментами склала 20015,50 гривень (а.с.161-162). Вирок набрав законної сили 14 серпня 2020 року за даними Єдиного реєстру судових рішень. Згідно із довідкою Комунального закладу «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради від 20.02.2020 №01-24/243 [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у Комунальному закладі «Бердянська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Запорізької обласної ради та знаходиться на частковому державному забезпеченні з 02.09.2019 по теперішній час. За цей час батько жодного разу не приводив та не забирав дитину із закладу (а.с. 27). Згідно з інформаціями від 24.02.2020 №457, наданою Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання», [PERSON] , [INFO] , з 04.09.2018 перебуває на обліку у лікаря-пульманолога-алерголога дитячого з діагнозом: бронхіальна астма, змішана форма, ІІ ступінь, персистуюча, легка, частково контрольована. (а.с.132) Згідно з характеристикою, складеною мешканцями будинку [ADDRESS] , відповідач з 2016 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , за час проживання зарекомендував себе з негативної сторони, періодично з`являється у дворі будинку у нетверезому стані та, не дивлячись на пізній час, влаштовує сварки, вживає ненормативну лексику, завдає шкоди майну: зігнув хвіртку, порвав сітку, розбивав пляшки, розкидав сміття. На багаторазові зауваження з боку осіб, які мешкають в будинку, та поліції не реагує (а.с. 26). [PERSON] неодноразово зверталась до Бердянського відділу поліції з заявами щодо конфліктів з колишнім чоловіком, що підтверджується висновками, довідками та інформацією з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, зокрема довідками від 21.12.2016, 20.05.2018, 21.05.2018, 16.07.2018, 18.07.2018, 15.10.2018.а.с. (13-24) Відповідно до письмових доказів, які містяться в справі, відповідач після розірвання шлюбу постійно вчиняє насилля в сім`ї протягом тривалого періодупо відношенню до своєї колишньої дружини - [PERSON] , часто у стані алкогольного сп`яніння, дрібні хуліганства, за що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173,173-2 КУпАП за вчинення дрібного хуліганства і домашнього насильства, що підтверджується постановами Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 січня 2017 року, 23 серпня 2018 року, 05 лютого 2019 року, 03 грудня 2019 року (а.с. 15, 16, 17, 18). Зі слів позивача випадки домашнього насильство мали місце в присутності дитини - [PERSON] , 2010 року народження. Зазначені обставини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Так, допитана малолітній свідок [PERSON] показала, що мама і тато жили разом давно. Останній раз бачила тата на початку літа 2020 року. Він прийшов до них додому, почав бити маму, на що вона викликала поліцію. Тато часто буянить, коли приходить до них. Батько їй нічого не дарує: ні подарки, ні солодощі. До школи не приходить, з нею не спілкується. Вона хворіє на астму, однак батько в лікуванні хвороби не допомагає. Батька любить, однак ображена на нього за його поведінку. Свідок [PERSON] суду показала, що спілкується із сім`єю позивача давно, їх діти разом ходять до однієї школи. Їй відомі життєві обставини родини позивача, діти потребують допомоги, однак відповідач [PERSON] допомоги не надає, батька в школі не бачила, останній раз він був у школі приблизно три роки тому. Одного разу, позивач відмовилась йти з нею на пляж, оскільки мала синці на тілі, як вона пояснила, ці тілесні пошкодження їй завдав [PERSON] . В матеріалах справи є заява, засвідчена приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сердюк Л.І.15.07.2011 та зареєстрована в реєстрі за № 2391, про те, що [PERSON] відмовився від батьківських прав на свою дитину [PERSON] , [INFO] , та дав згоду на зміну прізвища дитини на прізвище її матері (а.с. 28). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини від 12.08.2020 №01-1859/47-1 на комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Бердянської міської ради було 24.07.2020 розглянуто матеріали справи відповідно до ухвали Куйбишевського районного суду Запорізької області від 13.03.2020 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] . За висновком відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. При цьому [PERSON] свідомо не піклується про розвиток дитини та її матеріальне забезпечення, хоча має реальну можливість для цього та порушує майнові права дитини, про що свідчать факти, встановлені вироком суду від 14.07.2020 по справі №310/4186/20. Враховуючи відсутність будь-якого спілкування [PERSON] з дочкою, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проти їх свідоме не вчинення, не прийняття участі в матеріальному утримання дитини, відсутність зацікавленості перебування дитини у шкільному закладі, її здоров`ям, побутом і вихованням, у зв`язку з тим, що [PERSON] неодноразово вчиняв домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно колишньої дружини [PERSON] в присутності малолітньої дочки [PERSON] , встановлені підстави для позбавлення батьківських прав відповідача. Тому орган опіки та піклування виконкому Бердянської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Отже, статтею 164 СК України визначений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Під час розгляду справи суд впевнився не лише в невиконанні батьком дитини обов`язків по вихованню, а також встановив, що він ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, не спілкується з дочкою, не інтересується її життям, відмовляється утримувати її, вирішувати невідкладні питання щодо лікування та навчання дитини, наслідком чого, порушуються права та законні інтереси останньої. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші заходи впливу виявилися безрезультатними. Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Суд вважає, що [PERSON] не був позбавлений можливості для виховання та утримання своєї дочки, але він не виявив бажання докласти зусиль для встановлення відносин з дитиною, не зустрічався з нею, уникаючи спілкування з дочкою, незважаючи на проживання в межах одного міста Бердянська. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, тобто вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Досліджені судом докази свідчать про доведення факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дитини, а ведення аморального способу життя і вчинення домашнього насильства по відношенню до позивача у присутності малолітньої дитини негативно впливає на розвиток дитини. Крім того, складання відповідачем нотаріальної заяви про відмову від прав на дитину негативно характеризує відповідача як батька, і підтверджує відсутність між батьком і дитиною сімейного зв`язку, та вказує на бажання відповідача відсторонитись від виховання своєї дитини. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved