Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

До Крюківського районного суду м.Кременчука звернувся [PERSON] до Кременчуцької міської ради, ТОВ «Добробит», Крюківський районний відділ Державної міграційної служби України в Полтавській області про визнання права користування жилим приміщенням, покладення обов'язку укласти договір найму жилого приміщення, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим М*якотівською сільською Радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №22 від 11 серпня 1990року. [INFO] його батько на склад сім*ї з 3-х осіб: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - син/ тобто він/ отримав на підставі ордеру №650 на житлове приміщення, - квартиру площею 9.66кв.м., за адресою [ADDRESS]. Ордер виданий на підставі рішення РИК №906 від 07.09.1995року. З 1995року він, разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], вселилися в квартиру [ADDRESS], та був там зареєстрований. Його батьки перебували у шлюбі з 03.03.1990року. Як вбачається з довідки про склад сім*ї та реєстрацію осіб, що проживають у квартирі [ADDRESS], виданої ТОВ «Добробит» 18.08.2014року за №488/36 особовий рахунок відкрито на ім.*я [PERSON], який як наймач, зареєстрований в квартирі з 14.11.1995року., 05 08.2014року, знятий з реєстрації у зв*язку зі смертю. З часу заселення до 2003року вони проживали разом. Пізніше відносини між батьками погіршилися, та його мати перейшла жити до свого брата, а він продовжував проживати з батьком. Потім батько виїхав на роботу до м. Москви, а він залишився проживати в цій квартирі. [INFO] його батько [PERSON] трагічно загинув. На теперішній час він продовжує проживати в цій квартирі, сплачувати за квартиру та комунальні послуги, хоча зареєстрований за іншою адресою. Прохав суд задовольнити позов. Позивач [PERSON] та його адвокат в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, прохали суд позов задовольнити. Представник відповідача Кременчуцької міської ради в судовому засіданні вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вимоги, щодо визнання права користування приміщенням підлягає задоволенню, вимоги, щодо зобов*язання зареєструвати позивача не підлягають задоволенню. Представник відповідача ТОВ «Добробит» в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Представник відповідача Крюківського відділу ДМС у Полтавській області в судове засідання не з*явився, направив клопотання про розгляд справи без їх участі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що дійсно з 1996року знайома з родиною позивача. Дійсно позивач постійно проживав з батьком, тому що мати проживала за іншою адресою та доглядала свого брата. Свідок [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні покази. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі з батьком позивача. Дійсно в 1995році отримали квартиру на склад сім*ї з 3-х осіб. Дійсно після того, як захворів її брат вона зняла себе та свого сина з реєстрації та переїхала жити та доглядати брата. В цей час її син, позивач по справі, продовжував проживати з батьком. Дійсно батько приватизував дану квартиру, але не встиг отримати документи, тому що раптово загинув в ДТП. До цього часу позивач проживає за даною адресою, сплачує за комунальні послуги, іншого житла у нього не має. Заслухавши сторони по справі,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження виданим М*якотівською сільською Радою Ізяславського району Хмельницької області, актовий запис №22 від 11 серпня 1990року. [INFO] батько позивача , [PERSON], на склад сім*ї з 3-х осіб: [PERSON], [PERSON] - дружина, [PERSON] - син/ тобто позивач/ отримав на підставі ордеру №650 на житлове приміщення, - квартиру площею 9.66кв.м., за адресою [ADDRESS]. Ордер виданий на підставі рішення РИК №906 від 07.09.1995року. З 1995року позивач разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], вселилися в квартиру [ADDRESS], та був там зареєстрований. Батьки позивача перебували у шлюбі з 03.03.1990року. Шлюб розірваний 19 лютого 2003року. Як вбачається з довідки про склад сім*ї та реєстрацію осіб, що проживають у квартири [ADDRESS], виданої ТОВ «Добробит» 18.08.2014року за №488/36 особовий рахунок відкрито на ім.*я [PERSON], який як наймач зареєстрований в квартири з 14.11.1995року., 05 08.2014року знятий з реєстрації у зв*язку зі смертю. З часу заселення і до 2003року родина [PERSON] проживали разом. Пізніше відносини між батьками погіршилися, та мати позивача перейшла жити до свого брата, а позивач продовжував проживати з батьком. Потім батько виїхав на роботу до м.Москви, а позивач залишився проживати в цій квартирі. [INFO] його батько [PERSON] трагічно загинув. На теперішній час позивач продовжує проживати в цій квартирі, сплачувати за квартиру та комунальні послуги, хоча зареєстрований за іншою адресою. Підтвердженням цього є акт ТОВ «Добробит» від 18.08.2014року, який підтверджує, що [PERSON], [INFO], постійно проживає зі своїм батьком [PERSON]. як член сім*ї з 1995року. Відповідно з вимогами ч.1 ст. 9 та ч.1 ст. 58 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно копії особового рахунку № вас 201605 РЄС [NUMBER] , до особового рахунку на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 14.49 кв.м., жилою площею 9.66 кв.м., внесено в якості наймача [PERSON] Згідно із ст. 64 ЖК УРСР члени сім*ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщенні. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного чи громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно зі ст.ст. 41, 47 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.4 та ч.5 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім*ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]- є рідним сином [PERSON], який трагічно загинув [INFO], а тому вимоги позивача, щодо визнання права користування кімнатою, підлягають задоволенню. Разом з тим позивачами при висуванні позовної вимоги щодо зобов'язання третьої особи зареєструвати у кімнаті відповідача, як мешканця, не підлягає задоволенню, тому що Крюківський відділ ДМС не залучений до участі в справі в якості відповідача, в зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі викладено, ст.ст. 41, 47 Конституції України ,ст.ст. 9, 64 Житлового Кодексу Української РСР та

Outcome: partial