Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 13.12.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Актовий запис № 746. Від шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO] В січня 2017 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між ними постійно виникали побутові конфлікти, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обємі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, строк для примирення на надавати. Вислухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 13.12.2013 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 746, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між ними постійно виникали побутові конфлікти, що призвело до втрати між ними почуття любові та поваги. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з січня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та проживають за різними адресами. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на позивача, так як з відповідачкою залишається проживати малолітня дитина. Крім того поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу є вина обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved