Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що 04.10.2012 року відповідач [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 28.05.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. З самого початку відповідачу було відкрито один кредитний рахунок, але він мав декілька кредитних карток, рух коштів за якими обліковувався за цим одним рахунком спочатку це була одна карта «Універсальна», а в подальшому замість неї були видані карти «Gold», «Gold» mini, «Gold» додаткова. При видачі нової карти, такої, як «Gold», обовязковим є повернення до банку раніше виданої «Універсальна», що відповідачем і поло зроблено. На отримання карти вищого класу клієнту не потрібно писати будь-яких заяв, достатньо просто звернутися до банку. За нову карту клієнт не розписується, співробітник банку про заміну карти робить відмітку в програмному комплексі. Переводити рахунки або кредитні ліміти з одного клієнта фізичної особи на інший рахунок, відкритий на юридичну особу, неможливо. Відповідач у порушення умов договору та чинного цивільного законодавства зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.11.2014 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 28656,15 грн. Просила стягнути з [PERSON] зазначену заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 286,56 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він дійсно був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» з 2012 року і отримував карту «Універсальна», якою певний час користувався, але потім в травні 2013 року повністю сплатив по ній заборгованість і більше ніяких карток у «ПриватБанку» не отримував. В травні 2013 року він відкрив власне підприємство і звертався до «ПриватБанку» з проханням той кредитний ліміт, що існував на картці, перевести на підприємство, на ту карту, що була ключем до програми Приват-24. Довідку про доходи в травні 2013 року він дійсно надавав, але н памятає для чого. Телефон з тими номерами, які зазначені в його анкеті, і на які здійснювалося поповнення рахунку за допомогою карти після травня 2013 року, в нього вкрали, не памятає коли. Фотографія, яку надав представник «ПриватБанку», є дуже стара, оскільки з таку зачіску він мав ще в 2009 році. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] дійсно став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». 28.05.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Сторони узгодили розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн., у строк до 25 числа місяця, наступного за звітним. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами Банку, які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати\~\~платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів\~\~в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 «Умов та правил надання банківських послуг», Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, в тому числі з Картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до п. 1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. На підставі п. 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті httр://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків. Пунктом 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено, що клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Згідно до п. 2.1.1.12.11 «Умов та правил надання банківських послуг», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Суд не приймає до уваги заперечення позивача проти того, що він взагалі не отримував кредитну карту «Gold», оскільки відповідно до виписки про рух коштів за картою за період з 28.05.2013 року (дата отримання) по 14.05.2015 року вбачається, що картою активно користувались, здійснювалося зняття готівки, здійснення платежів, в тому числі на поповнення мобільних телефонів, які належать відповідачу [PERSON], зазначених самим [PERSON] при заповненні анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ще 04.01.2012 року ([NUMBER] 31.05.2013 року, [NUMBER] 09.12.2013 року, [NUMBER], [NUMBER] 20.01.2014 року), а також регулярне поповнення карткового рахунку. Так, за зазначений з рахунку період було використано 126906,85 грн. та поповнено рахунок на 91789,88 грн. Крім того, позивачем доведено, що для отримання карти «Gold» відповідачем [PERSON] 28.05.2013 року до установи банку надавалася довідка про доходи з ДП «Український науково-дослідний інститут скла», як датована саме 28.05.2013 року. Факт надання до банку довідки не заперечував і сам відповідач. Пояснення відповідача [PERSON] в тій частині, що телефон з номерами, зазначеними в анкеті-заяві в нього були вкрадені, суд не приймає до уваги, оскільки ним не надано на підтвердження цього факту будь-яких доказів, таких як, наприклад, звернення до правоохоронних органів з приводу крадіжки. Також відповідачем [PERSON] не було надано суду доказів, про які ним було заявлено в судовому засіданні, про повну сплату заборгованості в травні 2013 року за кредитною картою «Універсальна». Відповідно до розрахунку за кредитним договором б/н від 28.05.2013 року за відповідачем утворилася заборгованість станом на 30.11.2014 року в розмірі 28656,15 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 18291,67 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8127,77 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 395,94 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500,00 грн. - фіксована частина, та 1340,77 грн. - процентна складова. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є законними та обґрунтовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі - на користь позивача з відповідача необхідно стягнути: заборгованість за кредитом в сумі 18291,67 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8127,77 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 395,94 грн.; також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у сумі 500,00 грн. - фіксовану частину, та 1340,77 грн. процентну складову; а всього 28656,15 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved