overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

До Канівського міськрайонного суду звернулася [PERSON] із заявою про надання їй права на шлюб. В заяві вказала, що вона, [PERSON], народилася [INFO] року в с. Степанці, Канівського району, Черкаської області. На даний час не досягла повноліття - має повних 17 років. В 2014 році вона познайомилася з [PERSON], [INFO]. Між ними склалися теплі і щирі стосунки, а тому вони вирішили укласти шлюб. Звернулися з відповідною заявою до відділу ДРАЦС по м.Каневу Канівського міськрайонного управління юстиції, але оскільки заявниця не досягла шлюбного віку не може укласти шлюб з [PERSON]. Надання права на шлюб для неї є необхідним і відповідає її інтересам. Тому звернулася в суд з заявою про отримання права на шлюб, просить суд надати їй - [PERSON], [INFO], уродженки та жительки с. Степанці, Канівського району, Черкаської області право на шлюб із [PERSON], [INFO], уродженця та жителя с. Бересняги, Канівського району, Черкаської області . В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд заяви у її відсутність, просить заяву про надання права на шлюб задовольнити повністю. В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву згідно якої просить заву задовольнити та надати право на шлюб, справу просить розглядати у його відсутність. В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву згідно якої просить заву [PERSON] задовольнити та надати їй право на шлюб, справу просить розглядати у її відсутність. В судове засідання заінтересована особа - [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву згідно якої просить заву [PERSON] задовольнити та надати їй право на шлюб, справу просить розглядати у його відсутність. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС по м.Каневу - Шевченко Т.П. в судове засідання не з'явилася, надала суду телефонограму в якій просить розглядати справу у її відсутність, заяву підтримала та не заперечує проти її задоволення. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Заявниці - [PERSON] виповнилось 17 років, про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданого Канівським РС УДМС України в Черкаській області від 22.08.2013 року ( а.с.6). З довідки Канівської центральної районної лікарні від 30.01.2015р., вбачається, що [PERSON], 1997 року народження наглядається з приводу вагітності в кабінеті прийому вагітних, термін вагітності 18 тижнів (а.с.15). Бажання вступити до шлюбу ґрунтується на добровільності обох осіб та їх намірах створити сім'ю. [PERSON] в іншому шлюбі не перебуває, родичем [PERSON] не являється, а відтак жодних підстав, які б виключали можливість зазначеним особам вступити до шлюбу, не встановлено. Суд вважає, що вимоги заявника відповідають її інтересам створити сім'ю, а тому надає їй право на шлюб. На підставі ч.2 ст.23 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 04.02.2020 року за вхідним № 4116/20-Вх надійшов вказаний Позов. В позовній заяві Позивач просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь - [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись - [PERSON] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.). В обґрунтування позовних вимог позивач, посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , яка навчається на денному відділенні КЗОЗ «Харківський медичний коледж». Позивач зазначає, що донька проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала заволинити. Відповідач у судове засідання не прибув, надав до суду письмово відзив, у задоволення позову прохав відмовити. Враховуючи обставини справи, відповідно до ст.274 ЦПК, суд розглядає справу у спрощеному провадженні. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком дитини - [PERSON] , значиться - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , навчається на денному відділенні КЗОЗ «Харківський медичний коледж». Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, суд, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сторін, наявність у платника аліментів інших утриманців, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 15.06.2018 року за вхідним №21148/18-Вх надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місце проживання». В своєму позові Позивач прохала визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 51 в буд. 118 по пр. Олександрівському у м. Харкові та примусово зняти його з реєстрації. При цьому посилається на те, що їй, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на квартиру (свідоцтво АЕЕ № 095373) та технічним паспортом. [PERSON] вказує про, що у вказаній квартирі окрім неї прописаний [PERSON], [INFO], однак останній з 2014 року по теперішній час за місцем реєстрації не проживає та не зявляється. На теперішній час фактичне місце перебування [PERSON] їй не відомо, у квартирі відсутній його особисті речі. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивач просить суд провести заочний розгляд справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 13.06.2018 року, в квартирі [ADDRESS] прописані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7) Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на\~користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних\~причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла\~або законом. Приймаючи до уваги тривалий час непроживання в квартирі [ADDRESS] відповідача [PERSON] без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Що ж стосується вимог в частині примусового зняття Відповідача з реєстраційного обліку вона не підлягає задоволенню, бо відсутній спір з цього приводу. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 15.12.2017 року за вхідним № 42270/17-Вх надійшов Позов. В своєму позові Позивач просив усунути йому перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], визнавши втратившим право користування [PERSON] квартирою [ADDRESS], з подальшим зняттям [PERSON] з реєстрації за зазначеною адресою. При цьому посилається на те, що він, на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20 квітня 2006 року приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В, реєстровий №1349, є власником квартири [ADDRESS] Він зареєстрований та постійно мешкає в зазначеній квартирі. Окрім нього там також мешкають його сини: [PERSON] - відповідач по справі, та [PERSON] В 2014 році відповідач забрав належні йому речі та пішов з квартири, як йому стало відомо - зараз відповідач в Україні не проживає. З зазначеного часу відповідач в квартирі не мешкає, житловою площею не цікавиться, плату за комунальні послуги не вносить, але із квартири не виписується. Не проживає в квартирі більше 3 років, його речей в квартирі немає. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив винести заочне рішення. Відповідач та третя особа - представник Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міськради в судове засідання не з'явилися, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивач просить суд провести заочний розгляд справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2006 року реєстровий №1349, є власником квартири [ADDRESS]. (а.с.10-11) Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 28.11.2017 року, в квартирі [ADDRESS] прописані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.12) Як вбачається з акту обстеження квартири, [PERSON], [INFO] в квартирі [ADDRESS] не мешкає з 2014 року. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги тривалий час непроживання в квартирі [ADDRESS] відповідача [PERSON] без поважних причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Що ж стосується вимог в частині подальшого зняття з реєстрації [PERSON] в квартирі [ADDRESS] - вона не підлягає задоволенню, бо відсутній спір з цього приводу. Позовні вимоги на майбутнє і без наявності спору - не є належними. [PERSON] не позбавлений права і можливості звернутися із заявою про зняття з реєстрації на підставі рішення суду. Виходячи з викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 21.05.2018 року за вхідним № 9273/18-Вх надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». Позивач у своїй позовній заяві просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] В обґрунтування свого позову зазначала, що 20 вересня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 341896. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач позовні вимоги підтримала, шлюб прохала розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення не заперечував, шлюб прохав розірвати. Судом встановлено: 20 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області зроблено актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 341896. Від шлюбу спільних дітей не мають. Частиною 1 ст. 23 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Заява про розподіл сумісно нажитого майна не надходила. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище Позивачу залишити [PERSON]. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач прохала не стягувати судовий збір з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 22.11.2018 року за вхідним № 42159/18-Вх надійшла вказана Заява, в якій Заявниця прохає встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженого м. Донецьк, Донецької області, місця смерті м. Донецьк, яка настала [INFO]. Вказаний факт заявник прохає установити для отримання свідоцтва про смерть, оскільки ВДРАЦС таке свідоцтво не видає, посилаючись на те, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Заявниця, надала заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, свої вимоги підтримала. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області проти задоволення заявлених вимог не заперечував, надав письмово заяву. Суд, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], уродженого м. Донецьк, Донецької області, місця смерті м. Донецьк, яка настала [INFO]. Вказала, що її чоловік - [PERSON], [INFO], помер [INFO] в м. Донецьк. Отримати свідоцтво про смерть у ДВРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято ВДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що, вимоги підлягають задоволенню. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи надані по справі докази та письмові пояснення Заявниці, - суд вважає за можливе задовільнити заяву про встановлення факту смерті - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 24.04.2019 року за вхідним № 14730/19-Вх надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». Заявник прохає розірвати шлюб між нею та [PERSON] Заява мотивована тим, що 02 лютого 2007 року між [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Орджонікідзевському Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 55, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Позивач свої позовні вимоги підтримала, шлюб прохала розірвати та розглядати справу в заочному провадженні. Відповідач у судове засідання не прибув. Судом встановлено: що між [PERSON] , та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Орджонікідзевському Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 55, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] . Спір про розподіл спільно нажитого майна та місце проживання дітей, відсутній. Частиною 1 ст. 23 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Заява про розподіл сумісно нажитого майна та місце проживання спільних дітей не надходила. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім`єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач прохала стягнути судовий збір -768,40 грн, судові витрати-1918,40 грн., витрати пов`язані з розглядом справи, на правничу допомогу -1150 грн з Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 26.06.2019 року за вхідним № 22993/19-Вх надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному району Головного територіального управління юстиції у Харківській області, «Про встановлення факту смерті». Вказаний факт заявник прохає установити для отримання свідоцтва про смерть, оскільки ВДРАЦС таке свідоцтво не видає, посилаючись на те, що факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Заявниця, надала заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, свої вимоги підтримала. Представник Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області проти задоволення заявлених вимог не заперечував, надав письмові пояснення. Суд, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , уроджена м. Свердловськ, Луганської області, місця смерті м. Луганськ, яка настала [INFO] . Вказала, що її мати - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м. Луганськ. Отримати свідоцтво про смерть у ДВРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято ВДРАЦС для здійснення реєстрації смерті відповідно до закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що, вимоги підлягають задоволенню. Частиною 4 статті 257-1 ЦПК України визначено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Враховуючи надані по справі докази та письмові пояснення Заявниці, - суд вважає за можливе задовільнити заяву про встановлення факту смерті - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 10, 15, 88, 209, 212, 215, п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

Outcome: approved