Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із заявою [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за участю заінтересованої особи: [PERSON] , місцезнаходження за адресою: [ADDRESS] , в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , заповіту від 13 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за № 690, дублікат якого виданий 09 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстрований у реєстрі під №1757, у зв`язку із прийняттям спадщини після смерті матері, яка відкрилась. При посвідчені заповіту була допущена помилка, тобто ім`я заявниці замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявниці не було відомо про наявність вказаного заповіту. Їй було рекомендовано звернутись до суду. Представник заявника надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі. Заінтересована особа: [PERSON] в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 04 липня 1961 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , та остання змінила прізвище на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04 липня 1961 року, запис №1202. Від цього шлюбу народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження від 26 липня 1979 року, актовий запис №1034, де батьками зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON] . 03 грудня 1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 грудня 1983 року, запис №1051. Згідно довідки Міжміського бюро технічної інвентаризації Одеської обласної ради комунального господарства від 31 серпня 1964 року батьку заявниці [PERSON] належить на праві власності домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24 січня 2019 року, запис №1179. Після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] та її мати - [PERSON] , прийняли у спадщину будинок [ADDRESS] . 13 травня 2015 року мати заявниці - [PERSON] зробила заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за №690. Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповіла [PERSON] та її рідному брату - [PERSON] в рівних частках кожному усе майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також всього того, що згідно із законодавством України може бути успадкованим, у повному обсязі, без будь-яких винятків. За життя [PERSON] належала на праві власності частина будинку [ADDRESS] та земельної ділянки на якій розташований вищевказаний будинок. При посвідчені заповіту була допущена помилка, тобто ім`я заявниці замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». Заявниці не було відомо про наявність вказаного заповіту. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 квітня 2021 року, запис №4885. 27 липня 2021 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої I.I. з заявою про прийняття спадщини нотаріусом була відкрита спадкова справа щодо майна [PERSON] . Нотаріус повідомила заявницю, що мати склала заповіт. Однак, тому як у заповіті зроблена помилка, заявниця не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та отримала дублікат заповіту. \~ \~ \~ \~ Встановлення факту належності [PERSON] вищевказаного заповіту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підтвердженням факту належності [PERSON] заповіту від 13 травня 2015 року є її свідоцтво про народження, де її матір`ю вказана [PERSON] , свідоцтво про укладення шлюбу де її прізвище змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », заповітом у якому вказана дата народження заявниці [INFO] . Виправити дану помилку у правовстановлюючих документах на даний момент не має можливості. Оскільки не усунення судом цих недоліків позбавляє заявницю можливості прийняти спадщину та належним чином розпорядитися своїм майном, заявниця вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, беручи до уваги, що встановити юридичний факт належності [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , заповіту від 13 травня 2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. і зареєстрований у реєстрі за №690 дублікат якого виданий 09 вересня 2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А. та зареєстрований у реєстрі під №1757, а також враховуючи, що розбіжність стосується однієї літери заявниці, суд вважає за необхідне встановити юридичний факт належності цій особі правовстановлюючого документу. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved