Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. У позовній заяві позивач вказує, що з 20.10.2007 по 09.03.2016 перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] 09 березня 2016 року у відділі ДРАЦС Гадяцького РУЮ у Полтавській області, шлюб між ними розірвано. 19.06.2016 у відповідача народився син [PERSON]. 08 липня 2016 року. Відповідач зареєструвала народження дитини у виконавчому комітеті Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, про що складено актовий запис № 02. Батьком дитини записано його, але він не може погодитися з цим, оскільки на початку червня 2015 року посварився з дружиною, у зв`язку з чим став проживати у матері в м. Гадяч. У кінці цього ж місяця забрав особисті речі та взагалі більше не з`являвся за місцем проживання відповідача. Таким чином він не може бути батьком [PERSON], оскільки з того моменту, коли забрав власні речі і до народження дитини зустрічався з відповідачем 05.02.2016 у відділі ДРАЦС Гадяцького РУЮ під час написання заяви про розірвання шлюбу та 09 березня 2016 року при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу. [PERSON] не повідомляла ні його, ні працівників відділу ДРАЦС про вагітність. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 02 від 08.07.2016, складеного виконавчим комітетом Великобудищансько сільської ради Гадяцького району Полтавської області про народження [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні ввимоги позивача визнала та пояснила, що він не є батьком дитини, але оскільки на момент реєстрації народження дитини не пройшло десяти місяців, з часу розірвання шлюбу з відповідачем, тому його було записано батьком. В даний час особа, яка б визнала себе батьком дитини відсутня. Представник третьої особи Гадяцького районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення, що обовязки по державній реєстрації актів цивільного стану покладено на секретаря виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради [PERSON], яка і проводила реєстрацію народження дитини відповідача [PERSON] Представник третьої особи органу опіки та піклування Гадяцької райдержадміністрації [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що сторони не зверталися до органу з питанням про оспорювання батьківства. Висловила свою думку щодо недостатності доказів для виключення з актового запису відомостей про [PERSON], як батька дитини [PERSON], [INFO], оскільки це буде порушенням інтересів дитини. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства не підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що строни перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року, який було розірвано 09.03.2016, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 09.03.2016 відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ у Полтавській області. Після державної реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. 19 червня 2016 року, тобто до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, відповідач народила сина [PERSON], якого зареєструвала у виконавчому комітеті Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Запис про батька дитини, яким значиться позивач [PERSON] у свідоцтві про народження, здійснено керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану секретарем виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради [PERSON], у відповідності до вимог ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України, згідно якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Запис прізвища дитині проведено за заявою матері, відповідача по справі, без згоди батька, у звязку з його відсутністю, на підставі рішення виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 29.06.2016. Як вбачається з заяви, поданої відповідачем [PERSON] 24.06.2016 до виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради, в звязку з тим, що [PERSON] не є батьком дитини та вона має намір отримати статус одинокої матері, тому просила присвоїти своє прізвище дитині. Свідок [PERSON] секретар виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради Гадяцького району, на яку, відповідно до розпорядження сільського голови Великобудищанської сільської ради від 28.12.2015 № 32, покладено обов`язок по державній реєстрації актів цивільного стану, у судовому засіданні пояснила, що [PERSON], з метою зареєструвати народження дитини, надала сільській раді свій паспорт та медичне свідоцтво про народження дитини, у зв`язку з чим нею, як уповноваженою особою органу державної реєстрації актів цивільного стану, 08.07.2016 складено актовий запис № 02 про народження 19.06.2016 [PERSON]. Прізвище дитини визначено за прізвищем матері, відповідно до поданої нею заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 122 Сімейного кодексу України, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Статтею 136 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-та відеозаписів, висновків експертів. Як роз'яснено в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України - при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Позивачем на виконання вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку доведення тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, не надано суду доказів, у відповідності до ст. 57 ЦПК України, на підставі яких суд встановлює наявність тих обставин, якими він обґрунтував свої позовні вимоги. Позивачу та відповідачу розяснено право заявлення клопотання щодо призначення генетичної експертизи, висновок якої є одним із доказів кровного споріднення між особою записаною батьком та дитиною і має значення при вирішенні заявлених позивачем вимог, але сторони цим правом не скористалися та не виявили бажання проведення такої експертизи. Окрім того, позивачем будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог та доказів відсутності кровного споріднення між ним та дитиною не надано, як і не заявлено клопотань щодо їх витребування у разі неможливості отримати такі докази самостійно. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів, а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків та справедливості у врегулюванні сімейних відносин. Визнання позову відповідачем, порушує право дитини щодо батьків, передбачене ст. 142 Сімейного кодексу України, згідно якої діти мають рівні права та обовязки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У зв`язку з відсутністю беззаперечних доказів відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною, тому підстав для виключення запису про батьківство [PERSON] з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], у суду немає, в звязку з чим позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed