Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Словянської міської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач 07 квітня 2008 року уклала договір з [PERSON], який продав їй 8/25 часток житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель, належних йому на праві власності за адресою: м. Слов'янськ, вул. Урицького (тепер [PERSON]), буд. 29. Договір купівлі-продажу був укладений між ними в усній формі. Гроші у сумі 57000 грн. позивач в повному обсязі передала [PERSON], про що у неї є відповідна розписка від 07.04.2008р., яка була складена у присутності його племінника [PERSON] та його жінки [PERSON] При купівлі будинку позивач з [PERSON] умовилася, що оскільки він не робить знижки на остаточну ціну будинку, нотаріальні послуги він буде сплачувати самостійно. З моменту передачі коштів [PERSON] позивач стала мешкати у даному будинку, користуючись всім будинком, наводити у ньому порядок, вивозити сміття, сплачувати платежі за комунальні послуги, про що у неї є відповідні квитанції. При цьому, на момент проживання позивача у даному будинку, інших власників будинку не було і там ніхто не був прописаний, про що їй повідомив [PERSON], та на підтвердження надав домову книгу та інші підтверджуючі документи. Також, [PERSON] передав їй договір купівлі-продажу від 27.06.2007р. та інші документи на будинок, а сам став проживати в місті у його цивільної дружини. З переданих документів, а саме, з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №4898651 від 29.09.2004р. вбачалось, що домоволодіння №29 по вул. Урицького в м. Словянську належало на праві спільної часткової власності таким громадянам : [PERSON] - 2/25 частки, [PERSON] - 2/25 частки, [PERSON] - 2/25 частки, [PERSON] - 8/25 частки та [PERSON] 11/25 частки. З договору купівлі-продажу частини домоволодіння від 27.06.2007р. вбачається, що [PERSON] придбав у [PERSON] 8/25 частки домоволодіння з відповідною частиною господарських та побутових будівель, належних їй на праві власності за адресою: м. Слов'янськ, вул. Урицького (тепер [PERSON]), буд. 29. Позивач неодноразово збиралася оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але через той факт, що у [PERSON] були відсутні кошти на оплату нотаріальних послуг, укладення цього договору постійно відкладалось. Потім позивачу стало відомо, що [PERSON]С захворів та 29 квітня 2012 року помер. З моменту вселення до даного будинку позивач там постійно проживає, добросовісно та безперервно володіє та користується всім будинком та земельною ділянкою, доглядає за ним та утримує його у належному стані, постійно робить поточні та капітальні ремонти. Ніхто з родини [PERSON] або хтось інший, спадщину на даний будинок не оформляли. Будь-яких спадкоємців, які претендували на спірний будинок у [PERSON] та інших осіб - колишніх власників будинку не залишилось, а тому зазначений об'єкт нерухомості на даний час не має власника. На сьогоднішній день позивач продовжує проживати в цьому будинку, то добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою для забезпечення нормального існування схоронності вказаного будинку. На теперішній час оформити право власності на будинок позивач не має можливості, оскільки після смерті [PERSON] таке оформлення унеможливлюється. Враховуючи вищезазначені обставини, вважаю, що у зв'язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у позивача виникло право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст.344 ЦК України. Просить визнати за собою право власності за набувальною давністю на житловий будинок А-1 з господарськими та побутовими будівлями, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Ярослава Мудрого (раніше вул. Урицького), буд. №29. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника, [PERSON] Представник позивача, [PERSON], який дії на підставі ордеру серії ДН №045017 від 17.04.2018 року, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, навів доводи аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягав в повному обсязі. Відповідач, Словянська міська рада, належним чином та завчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання надала заяву про розгляд справи без участі свого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] казав, що продав будинок, про що мав розписку, збирався нотаріально оформити документи, але не зробив цього, на теперішній час в будинку живе позивач, вона поміняла там кровлю, [PERSON] свого часу передав їй документи на цей будинок, спадкоємців після [PERSON] немає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 21.08.2018 року станом на 15.08.2018 року право власності на житловий будинок за адресою: м. Слов'янськ, вул. Я. Мудрого (колишня Урицького), буд. 29, належить: 8/25 часток [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1788 від 27.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON]; 11/25 часток [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину №8576 від 07.12.1973 року, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою; 2/25 часток [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 12.10.1972 року, виданого Словянським міськкомунгоспом; 2/25 часток [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 12.10.1972 року, виданого Словянським міськкомунгоспом; 2/25 часток [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 12.10.1972 року, виданого Словянським міськкомунгоспом. [PERSON] померла 28.08.2011 року, що підтверджується актовим записом про смерть №14904 від 28.08.2011 року. Згідно з довідками відділу ЗАГС м. Словянська від 12.03.1996 року [PERSON] померла 25.08.1990 року, [PERSON] помер 14.08.1991 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії ІІІ-МЕ №423444 від 08.11.1991 року [PERSON] померла 08.11.1991 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №043541 від 08.08.2018 року, [PERSON] помер 29.04.2012 року. Згідно з повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори від 03.10.2018 року спадкові справи або заповіти до майна померлих [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні. 07.04.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 57000 грн. в рахунок продажу будинку та земельної ділянки по вул. Урицького, 29, м. Словянська, та передав їй на руки всі документи на будинок для нотаріального оформлення договору, про що надав відповідну розписку. Відповідно до акту про фактичне проживання комітету мікрорайону Центр-1 м. Словянська від 27.07.2018 року, [PERSON] з 07.04.2008 року по теперішній час проживає [INFO], сплачує комунальні послуги, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані. Колишні власники будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до записів з домової книги були виписані з будинку в період за 1976-1996 роки та фактично там не проживають. 15.08.2018 року на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по вул. Я. Мудрого (колишня Урицького), 29, м. Словянськ. Крім того, позивачем надано ксерокопії квитанцій про сплату нею комунальних послуг за адресою: м. Словянськ, вул. Урицького, 29, починаючи з 2007 року. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що факт добросовісного заволодіння, відкритого, безперервного володіння житловим будинком за адресою: м. Слов'янськ, вул. Урицького (тепер [PERSON]), буд. 29, позивачем [PERSON] повністю доведений. Відповідно до ст.\~344\~Цивільного Кодексу\~України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~Цивільного Кодексу\~України правила статті 344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, як роз'яснено в п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачена можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю згідно з положеннями статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Таким чином, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень та роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved