Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та Шевченківської сільської Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на Ѕ та 2/3 частини земельної ділянки по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що 22 вересня 2007 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 7,180 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:1161), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заповіт він не залишав. Його спадкоємцями першої черги були дружина [PERSON], його син [PERSON]. Вони були такими, що прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця проживали з ним та були зареєстровані за однією адресою. Але в нотаріуса спадкова справа не заводилася та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. 01 травня 2010 року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті крім половини земельної ділянки, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] залишилася земельна ділянка площею 6,390 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:0377), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заповіт вона не залишала. Її єдиними спадкоємцями першої черги за законом були її діти: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа, а [PERSON] був таким, що відповідно прийняв спадщину. 17 березня 2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину на ј частину від земельної ділянки площею 7,180 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:1161) та на Ѕ частину від земельної ділянки площею 6,390 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:0377). Батько позивача [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину, оскільки помер 14 липня 2011 року. Заповіт він не залишав, його спадкоємцями першої черги були: його дружина [PERSON], позивач та його брат [PERSON] [PERSON] померла 22 грудня 2016 року. Між позивачем та його братом виник спір щодо порядку спадкування. Позивач вважає, що має право на ѕ частини від земельної ділянки площею 7,180 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:1161) та на Ѕ частину від земельної ділянки площею 6,390 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:0377). Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та дідом позивача (а. с. 9, 25). [PERSON] помер 22 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 163116, актовий запис № 16 (а. с. 5). Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на день смерті [PERSON] з ним проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а. с. 11). [PERSON] померла 01 травня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 326589, актовий запис № 11 (а. с. 6). Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області на день смерті [PERSON] з нею проживав та був зареєстрований її син [PERSON] по вул. Євдокіївська, 13 в с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 15). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала її донька [PERSON], якій видано свідоцтва про право на спадщину від 17 березня 2017 року, згідно яких [PERSON] отримала у спадок: 1/4 частину земельної ділянки площею 7,180 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:1161 та Ѕ частину земельної ділянки площею 6,390 га, кадастровий номер 1222387400:01:001:0377 (а. с. 35, 36). Інші частки після смерті батьків фактично прийняв [PERSON], свідоцтва про право на спадщину він не отримав. [PERSON] є батьком позивача (а. с. 9). [PERSON] помер 14 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 407756, актовий запис № 12 (а. с. 7). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого [PERSON], має право на спадкування за законом, прийняв спадщину. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved