Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання Бучанської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] колишня подруга позивачки, до 2017 року, епізодично, оскільки, часто подорожувала, проживала та була зареєстрована за адресою позивачки, але у 2017 році поїхала до свого основного місця проживання за адресою: АР Крим, м. Севастополь та більше не повернулась. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язати Відділ з питань реєстрації місця проживання Бучанської міської ради Київської області зняти з реєстрації: [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Третя особа: Відділ реєстрації місця проживання Бучанської міської ради в судове засідання не з`явились, подали заяву про слухання справи за їх відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши думку позивача, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 21.12.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 50431457. Згідно Акту детутата Бучанської міської ради Київської області від 12.08.2020 на встановлення факту місця проживання, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також в даній квартирі зареєстрована донька позивачки [PERSON] , 1988 р.н., але остання не проживає з 2016 року. Крім цього, у вказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , 1954 р.н., яка не проживає з 2017 року, так як поїхала по місцю проживання в АР Крим та не повернулась. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі\~статтею 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у\~\~здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом\~\~про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1\~ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач, як власник квартири, розташованої за адресою:\~\~ [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ч.2\~ст.405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище\~наведені норми\~законодавства та\~конкретні обставини\~справи,\~а саме\~те,\~що відповідачка в квартирі позивачки не проживає понад встановлений законодавством строк, крім того, відповідачкою позов визнано, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved