Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 29.09.2007 року було укладено договір про отримання кредиту у розмірі 1 872, 2 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 03.02.2016 року за кредитним договором від 29.09.2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 12 747, 98 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 29.09.2007 року було укладено договір про отримання кредиту у розмірі 1 872, 2 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 3.2.2 умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви. Відповідно до п. 3.2.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено обов'язок позичальника сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та пунктів 4.1, 4.2 даних умов та тарифів. Відповідно до п. 3.2.9 умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено обов'язок позичальника повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. Відповідно до п. 5.1. умов надання споживчого кредиту фізичним особам визначено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам при порушенні позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 29.09.2007 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 12 747, 98 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 323, 91 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 5 080, 19 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 299, 6 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 5 961, 04 грн.; заборгованість по штрафу у сумі 500 грн. (фіксована частина) та по штрафу у сумі 583, 24 грн. (процентна складова). Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved