Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 02.07.2020 звернувся представник Акціонерного товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначається, що 23.02.2017 року [PERSON] була підписана заява про приєднання №779662/300716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки). На підставі вказаної заяви та відповідно до умов договору відповідачу банком встановлено кредитну лінію у розмірі 15 000,00 грн. під 30% річних строком кредитування на 36 місяців. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання в частині повернення суми кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 25.05.2020 року складає 16 484,27 грн., з яких: 14 772,98 - сума заборгованості за основним боргом, 1 577,36 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 14,00 грн. - комісія, 31,46 грн. - пеня, 88,47 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 18.11.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.02.2017 року [PERSON] було підписано заяву про приєднання №779662/300716 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та Повідомлення про умови кредитування, на підставі чого банком встановлено кредитну лінію у розмірі 15 000,00 грн. під 30% річних строком кредитування на 36 місяців. Підписанням Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою заяви на приєднання, відповідач погодився на одержання та з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладенням між ним та банком кредитний договір. Відповідно до п. 6.5. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксовано, і складає: 30,00 процентів річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом грейс-періоду; 0,001 процентів річних за користування кредитними коштами протягом грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки; плата (комісійна винагорода) за обслуговування невикористаної частини кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі відповідно до умов договору. Доказів протилежного до матеріалів справи не надано. Із позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Позивач зазначив, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 25.05.2020 року існує заборгованість, що складає 16 484,27 грн., з яких: 14 772,98 - сума заборгованості за основним боргом, 1 577,36 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 14,00 грн. - комісія, 31,46 грн. - пеня, 88,47 грн. - 3% річних від прострочених сум заборгованості, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором №779662/300716 від 23.02.2017 року. Відповідно до ч. 1ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В силу приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався. Усупереч зазначеним нормам права позивачем не було доведено обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії у розмірі 14,00 грн., оскільки згідно підписаної відповідачем заявки розмірі комісії склала 0,00%, а отже дана сума має бути вирахувана із загальної суми заборгованості. Враховуючи те, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином в обумовлений строк, а відповідач порушив умови кредитного договору, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16 470,27 грн. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи меморіальним ордером №7695882715 від 23.06.2020 року. Таким чином, судові витрати у розмірі 2102,00 підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial