Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з позовом до [PERSON], третя особа: Приватне підприємство «Промресурс» про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та Приватним підприємством «Промресурс» 28.11.2008 року укладено кредитний договір №13/К-гр, відповідно до умов якого банк надав кредит в сумі 3 810 060, 25 грн. зі сплатою 26% річних за користування кредитом та терміном остаточного повернення 01.08.2009 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 10.09.2014 року за кредитним договором від 28.11.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та Приватним підприємством «Промресурс» рахується заборгованість на суму 7 886 848,16 грн. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та [PERSON] 28.11.2008 року укладено іпотечний договір №83, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. та зареєстрований в реєстрі за №4217. Відповідно до укладеного іпотечного договору, банку передано в іпотеку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0684 га, розташована у [ADDRESS]. Представник позивача, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №13/К-гр від 28.11.2008 року в розмірі 7 886 848,16 грн. звернути стягнення за іпотечним договором від 28.11.2008 року № 83 на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку загальною площею 0,0684 га, розташовану у [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Зазначив, що посилання представника позивача, щодо пропуску строків позивної давності, є безпідставними. В судове засідання з'явився представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав суду заяву про застосування строків позовної давності та письмові пояснення, в яких просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що у зв'язку із невиконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором № 13-К-гр від 28.11.2008 року, строк остаточного виконання зобов'язань - 01.08.2009 рік. Позивач звернувся до нотаріуса для стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса. 17.02.2009 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч О.М. було вчинено виконавчий напис № 475. Вважає, що перебіг строку позовної давності почався 17.02.2009 року. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, у зв'язку із чим строк сплинув 17.02.2012 року. Крім цього, наголошує, що позивач не звертався до боржника для погашення заборгованості за кредитним договором. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON], третя особа: Приватне підприємство «Промресурс» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та Приватним підприємством «Промресурс» 28.11.2008 року укладено кредитний договір №13/К-гр, відповідно до умов якого банк надав кредит в сумі 3 810 060, 25 грн. зі сплатою 26% річних за користування кредитом та терміном остаточного повернення 01.08.2009 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 111195 від 28.11.2008 року, а Приватне підприємство «Промресурс» зобов'язалося повернути кредит, сплатити проценти та комісію у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору. Пунктом 3.3.3 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язався повернути кредит відповідно до умов п.п. 1.1.2., 2.3. цього договору зі сплатою процентів за фактичний строк користування та сплатою штрафних санкцій при порушенні умов договору та відповідно до п. 3.3.5. сплатою процентів та комісії на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.3.3.6 кредитного договору позичальник зобов'язався на вимогу банка достроково повернути наявну заборгованість за кредитом, сплатити проценти за фактичний термін користування кредитом та штрафні санкції у випадках, визначених п.п. 2.10., 5.2 цього договору. Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в національній валюті України в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3. цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаний кредитодавцем. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, у разі порушення позичальником вимог п.п. 3.3.3. - 3.3.18. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 5 процентів від суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. цього договору, за кожний випадок порушення за реквізитами та у день, вказаний кредитодавцем. Відповідно до п. 3.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, у разі невиконання позичальником вимог п.п. 3.2.3. цього договору. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхні зобов'язання не буде виконаний у повному обсязі. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості Приватного підприємства «Промресурс» за кредитним договором від 28.11.2008 року, згідно з якою заборгованість станом 10.09.2014 року становить 7 886 848,16 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом: 3 810 060,25 грн.; заборгованість за відсотками складає: 219 583,14 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту складає: 3 269 217,08 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту складає: 206 981,66 грн.; загальна сума нарахованих штрафів складає: 381 006,03 грн. В забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору, між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», та [PERSON] 28.11.2008 року укладено іпотечний договір №83, посвідчений нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 4217. Відповідно до іпотечного договору банку передано в іпотеку домоволодіння, саме: літ. А-3 - житловий будинок, цегла, загальна площа 459, 4 кв. м., літ. Б - літня кухня, літ. В - навіс, літ. Б - тимчасова літня кухня, 1-17,I,II - споруди, загальною площею 459,4 кв. м., місцезнаходження: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0684 га, цільове призначення для обслуговування житлового будинку господарських будівель, споруд, розташована у [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, і правила про яку встановлюються законом. За визначенням майнового поручителя, наведеного в ст. 1 Закону України «Про іпотеку», це - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Згідно з п. 4.1.5. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (тієї чи іншої частини), воно не буде виконане. Згідно з п. 4.1.6. договору іпотеки, іпотекодержатель має право у разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи зобов'язань за цим договором, а також інших обов'язків, вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - отримання задоволення своїх вимог з вартості предмети іпотеки. Відповідно до п. 6.2. договорів іпотеки, у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов'язання в цілому або в частині, а також в інших випадках, передбачених цим договором, кредитним договором, чинним законодавством, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п. 10.1. договору іпотеки договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами договору, скріплення його печаткою і діє до повного виконання позичальником зобов'язань по кредитному договору та іпотекодавцем за цим договором. Оскільки Приватне підприємство «Промресурс» ухилялося від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашало банк звернувся до нотаріуса і 17.02.2009 року нотаріусом вчинено виконавчий напис № 475. 16.03.2009 року на підставі даного виконавчого напису Індустріальний відділ державної виконавчої служби ДМУЮ відкрив виконавче провадження, а 18.03.2010 року був складений акт опису й арешту майна, оцінено майно та 30.11.2009 року виконавчий документ повернуто стягувачеві у зв'язку із відсутністю покупців на прилюдних торгах. 03.02.2011 року на підставі повторного пред'явлення банком виконавчого напису нотаріуса, Індустріальним ВДВС ДМУЮ було повторно відкрито виконавче провадження №24219350. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області 23.09.2010 року фізичну особу підприємця [PERSON] визнано банкрутом у справі № БЗ 8/203-10, відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського від 14.06.2011 року, яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.11.2011 року постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2010 року скасовано, провадження у справі №Б38/203-10 припинено. Виконавче провадження було завершене 28.02.2011 року на підставі п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на момент вчинення виконавчого напису), яким передбачено закінчення виконавчого провадження у зв'язку з передачею виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом. Після скасування постанови Господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2010 року, 05.04.2012 року представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» письмово звернувся до арбітражного керуючого з проханням направити оригінали документів на адресу банку. 13.04.2012 року арбітражний керуючий листом №82-АК від 11.04.2012 року, повідомив про повернення оригіналів документів до належних служб. 10.06.2012 року згідно з листом в.о. начальника Індустріального ВДВС ДМУЮ № 12828 від 06.06.2012 року, жодні документи від арбітражного керуючого не надходили. 04.10.2013 року банк повторно звернувся до арбітражного керуючого з проханням направити оригінали документів на адресу банку. 09.10.2013 року арбітражний керуючий листом №370-АК, повідомив про повернення оригіналів документів до належних служб. 17.11.2013 року згідно з листом в.о. начальника Індустріального ВДВСД МУЮ №2316, жодні документи від арбітражного керуючого не надходили. 19.08.2014 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] у задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», треті особи: Приватне підприємство «Промресурс», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Хоміч Оксана Михайлівна, Індустріальний відділ державної виконавчої служби ДМУЮ про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою та виключення записів про заборону відчуження було відмовлено. 27.06.2014 року банк звернувся зі скаргою на дії арбітражного керуючого до відділу з питань банкрутства Головного управління юстиції Дніпропетровської області. 28.07.2014 року було отримано відповідь, відповідно до якої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2014 року № 1004/5, свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражних керуючих від 26.03.2013 року №582, видане [PERSON] - ліквідовано. Відповідно до листа приватного нотаріуса Хоміч О.М. №115/01-16 від 08.09.2014 року, видати дублікат виконавчого напису від 17.02.2009 року не вбачається можливим. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, а саме пояснення представника позивача стосовно обчислення строків позовної давності, перебіг яких почався з моменту коли банк дізнався про неможливість захисту своїх прав шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, суд не може погодитися із твердженнями представника відповідача щодо необхідності відмови в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Згідно п. 7.2. договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконання напису нотаріуса; переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору. Згідно ч. 3 ст. 33 Законом України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або за договором про задоволення вимог іпотекодержателя та ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч.1 ст.38 цього закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Таким чином, оскільки зобов'язання по кредитному договору №13/К-гр від 28.11.2008 року не виконано, заборгованість за договором кредиту існує, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved