Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про припинення права користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок № 21 по вулиці Нова в селі Рай-Олександрівка Слов'янського району Донецької області, що підтверджується договором дарування будинку від 08.10.2013 року. засвідченого приватним нотаріусом Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] У вказаному будинку під час перебування у шлюбі позивачка мешкала разом із [PERSON], однак 29.05.2012 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] подарував позивачці будинок і виїхав на проживання до Російської Федерації, але здійснити зняття з реєстрації свого місця проживання відмовився. З 2012 року [PERSON] у даному будинку не проживає, його особистих речей там немає і будинком взагалі ніяким чином не цікавиться, жодних витрат на утримання та оплату комунальних послуг не здійснює, але до сьогодні залишається зареєстрованим у ньому як член сімї позивачки. Позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на отримання субсидії. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком № 21 по вулиці Нова в селі Рай-Олександрівка Слов'янського району Донецької області. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 226779 від 29.05.2012 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Словянському району Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 29.05.2012 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 12. Відповідно до Договору дарування будинку від 08.10.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстром № 2011, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під № 21 по вулиці Нова в селі Рай-Олександрівка Слов'янського району Донецької області. Право власності відповідно до зазначеного Договору зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Отже, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивачці на праві власності належить житловий будинок, права користування якого вона просить позбавити відповідача. Як випливає з дослідженої в судовому засіданні домової книги для прописки громадян, проживаючих в [INFO], за даною адресою зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO]. Відповідно до Довідки Рай-Олександрівської сільської ради Слов'янського району Донецької області № 113/02-36 від 12.06.2015 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: вул. Нова, б. 21 в селі Рай-Олександрівка Слов'янського району Донецької області, але за даною адресою не проживає з травня 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований її колишній чоловік відповідач [PERSON] але фактично він за цією адресою не проживає з травня 2012 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн., а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved