Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом в якому просить усунути перешкоди [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] , шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] за вказаною адресою (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є єдиним власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON] . Однак відповідач за адресою реєстрації не проживає, житлом не користується, витрат по утриманню житла не несе. Реєстрація відповідача за вказаною адресою позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.29), позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України (а.с.28), про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення квартира [ADDRESS] в цілому належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 05.04.2008 за №1160 (а.с.10). \~ \~ \~ \~У вказаній квартирі був зареєстрований [PERSON] , однак, за адресою своєї реєстрації він не мешкає, житлом не користується. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає,\~що він має намір розпорядитись вказаним нерухомим майном. А реєстрація відповідача обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується його право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України. Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів № 2.4.7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною четвертою статті 156 ЖК Української PCP до членів сім`ї власника будинку (квартири) належить особи, зазначені у частині другій статті 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім`ї власника можуть бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно поживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року в справі № 6-158цс14. Згідно положень\~ст.41 Конституції України\~ кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що реєстрація відповідача обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується його право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved