Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 17.10.2012 р. між ним та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він позичив Відповідачу 120 000,00 доларів США, що було еквівалентом 960 000,00 грн. для проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових приміщень [ADDRESS]. На підтвердження укладення договору позики та його умов була укладена розписка, яка посвідчує передання відповідачеві визначеної грошової суми. Відповідно до розписки Відповідач зобов'язався повернути Позивачу суму отриманої для проведення ремонтних робіт позики до 31 грудня 2014 року в доларах США або в гривнях по курсу НБУ на момент повернення. Відповідно до розписки останнім днем повернення позики Відповідачем є 31 грудня 2014 р. Згідно інформації на офіційному сайті Національного Банку України на 10.02.2015 р. офіційний курс гривні щодо долару США становить 2484,0425 грн. за 100 доларів США. На дату складання даної позовної заяви зобов'язання Відповідача перед Позивачем за договором позики не виконані, позика у розмірі 2 980 851,00 грн., що еквівалентно 120 000,00 доларів США не повернута. У зв'язку із вищевикладеним позивач просив суд стягнути із [PERSON] на його користь 2980851,00 грн. основного боргу, 10 290,06 грн. трьох відсотків річних, усього 2 991 141,06 грн. та суму судового збору. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги повністю. Відповідач в судове засідання з'явився. Подав до суду заперечення, згідно яких позовні вимоги визнав частково та пояснив, що від боргу не відмовляється, на даний час повернути кошти не може у зв'язку із фінансовими труднощами. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого він позичив відповідачу 120 000,00 доларів США, що було еквівалентом 960 000,00 грн. для проведення ремонтно-будівельних робіт нежитлових приміщень [ADDRESS] (а.с.5). На підтвердження факту отримання грошових коштів була укладена розписка, яка посвідчує передання відповідачеві визначеної грошової суми. Відповідно до розписки Відповідач зобов'язався повернути Позивачу суму отриманої для проведення ремонтних робіт позики до 31 грудня 2014 року в доларах США або в гривнях по курсу НБУ на момент повернення. Відповідно до розписки останнім днем повернення позики Відповідачем є 31 грудня 2014 року. Згідно інформації на офіційному сайті Національного Банку України станом на 10.02.2015 р. офіційний курс гривні щодо долару США становить 2484,0425 грн. за 100 доларів США (а.с.6-7). Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернуто сума боргу за договором позики, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суму боргу по договору позики в розмірі - 120000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.02.2015 р. еквівалентно 2980851,00 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач також повинен повернути позивачу 3% річних від простроченої суми, що становить - 10290,06 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved