Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 27.05.2019 у сумі 22822,38 грн., а також понесені судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2019 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , на умовах публічної оферти, було укладено заяву №1216543/300917 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі -ДКБО). В рамках вказаного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку. Також з відповідачем оформлено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії в розмірі 20000 гривень зі сплатою 38% річних за користування кредитними коштами. Кредитний ліміт встановлювався на строк дії банківського платіжної карти. АТ «Державний ощадний банк України» виконано зобов`язання за вказаним договором, однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в зв`язку з чим в останнього станом на 23.09.2020, утворилась заборгованість на загальну суму 22822,38 грн., яка складається з: 19361,76 грн. - заборгованості за кредиту; 2863,64 грн. - заборгованості за процентами; 5,98 грн. - комісії за розрахунково-касове обслуговування; 110,87 грн. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу; 65,95 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 355,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 58,44 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 27.05.2019 [PERSON] звернулася до ПАТ «Державний ощадний банк України» з кредитною заявою № 355005787, в якій просила надати їй кредит (ліміт) у сумі 20000 гривень (а.с. 6-7). Відповідно до заяви про приєднання № 1216543/300917 від 27.05.2019 своїм підписом [PERSON] засвідчила, що отримала примірник заяви про приєднання, який є доказом укладення між сторонами, у тому числі, договору банківського рахунку та кредитного договору. У матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. У вказаному Паспорті кредиту викладено основні умови кредитування, розмір процентної ставки, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, розмір пені, вид та розмір штрафних санкцій за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди. Проте вказаний бланк Паспорту споживчого кредиту відповідачем не підписано, хоча сама форма цього документа передбачає наявність підпису споживача у двох місцях (а.с. 8-9). Відповідно до п. 3.4 блоку 3 вказаної Заяви, банк на підставі наданих відповідачем документів відповідно до вимог чинного законодавства України відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором виконав належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачу у користування кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.09.2020 позивач визначив заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі 22822,38 грн., яка складається з: 19361,76 грн. - заборгованості за кредиту; 2863,64 грн. - заборгованості за процентами; 5,98 грн. - комісії за розрахунково-касове обслуговування; 110,87 грн. - пені за несвоєчасне погашення основного боргу; 65,95 грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 355,74 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 58,44 грн. - 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення між сторонами договору позивач надав кредитну заяву відповідача та заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Вказані документи містять підпис відповідача, тому суд дійшов висновку про укладення між сторонами договору та надання відповідачу кредитної картки з встановленим кредитним лімітом у сумі 20000,00 грн. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що між сторонами були узгоджені конкретні домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту. Як зазначалось вище, тільки Паспорт споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит містить відомості щодо основних умов кредитування, розміру процентної ставки, наслідків прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, розміру пені, виду та розміру штрафних санкцій за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди. Проте вказаний бланк Паспорту споживчого кредиту відповідачем не підписано, хоча сама форма цього документа передбачає наявність підпису споживача у двох місцях. Ураховуючи відсутність підпису відповідача у Паспорті споживчого кредиту, яким встановлено вартість банківських послуг, суд дійшов висновку, що вказаний Паспорт не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27.05.2019. Даний висновок суду узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач ознайомився з умовами надання кредитної картки, оскільки такі умови не підписані відповідачем, а тому відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов укладеного між сторонами кредитного договору. Також відсутні докази того, що сторони узгодили умови, зокрема, й щодо строку повернення кредитних коштів, сплати комісії та процентів за користування кредитними коштами, умов щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у тому числі у зазначеному банком розмірі. З огляду на це суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за процентами у сумі 2863,64 грн.; заборгованості з комісії за розрахунково-касове обслуговування в сумі 5,98 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 110,87 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 65,95 грн. У позовній заяві позивач посилається на приписи ст. 625 ЦК України та просить також стягнути 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 355,74 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за простроченими відсотками у сумі 58,44 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте з матеріалів справи неможливо встановити дату, коли саме відповідач мав повернути отриманий кредит, оскільки відсутні відомості про узгодження сторонами таких строків. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. З огляду на це відсутні підстави для висновку про те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. За таких обставин суд вважає безпідставними вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу в сумі 355,74 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом за простроченими відсотками у сумі 58,44 грн. Разом з тим, позивач на підтвердження своїх вимог надає розрахунок заборгованості відповідача за договором від 27.05.2019 станом на 23.09.2020 (а.с. 20-22). Відповідно до розрахунку відповідачем погашено заборгованість за процентами у сумі 2294,35 грн. (а.с. 21), а також сплачено комісію у сумі 822,29 грн. (а.с. 21) Оскільки суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача пені, нарахування процентів та комісії є безпідставним, суд вважає, що позивачем безпідставно стягнуто з відповідача суму комісії та стягнуто заборгованість за відсотками на загальну суму 3116,64 грн. (2294,35 грн. + 822,29 грн.). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 27.05.2019, заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту становить 19361,76 грн. Оскільки суд дійшов висновку, що позивачем було безпідставно стягнуто з відповідача суму комісії та заборгованості за відсотками на загальну суму 3116,64 грн., суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на вказану суму. У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 27.05.2019 на загальну суму 16245,12 грн. (19361,76 грн. - 3116,64 грн.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 22822,38 грн., з яких судом задоволено вимоги на загальну суму 16245,12 грн., що складає 71,18% від загальної суми позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1496,20 грн., що дорівнює 71,18 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial