Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

До суду звернувся представник заявника з вказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що заповіт померлої 25 січня 2004 року [PERSON], який складний 21 травня 1999 року та посвідчений секретарем Старосілецької сільської ради, який на день смерті заповідача не змінений та не скасований, де помилково вказано неправильно прізвище спадкоємця «Царук», належить [PERSON]. В обґрунтування заяви вказує, що 25 січня 2004 померла тітка заявника, яка до дня своєї смерті проживала в [INFO]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на все її майно. Відповідно до заповіту померлої, який посвідчений 21 травня 1999 року секретарем Старосілецької сільської ради, не змінений та не скасований на день смерті спадкодавця, все майно [PERSON] заповіла [PERSON] 19 квітня 2016 року приватним нотаріусом Коростишівського нотаріального округу була заведена спадкова справа після смерті [PERSON], однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з розбіжностями між прізвищем спадкоємця у заповіті та особи, яка звертається за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Заявник вказує, що при складенні заповіту від 21 травня 1999 року посадовими особами Старосілецької сільської ради була допущена помилка, де в заповіті помилково вказано прізвище «Царук», а потрібно було вказати «Царюк». Виправити допущену помилку Старосілецька сільська рада не може, оскільки спадкодавець померла. Представник заявника подав заяву про розгляд справи за відсутності заявника та його представника, заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, заявлені вимоги визнає повністю. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що дійсно померла [PERSON] казала, що склала заповіт на користь [PERSON] Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення свідка, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 25 січня 2004 року у віці 70 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 січня 2004 року зроблено запис №4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №148177, виданого 27 січня 2004 року виконавчим комітетом Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області. Відповідно до копії заповіту від 21 травня 1999 року [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ЖТ №0037880, виданий 29 березня 1997 року, [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області 21 травня 1999 року. Приватним нотаріусом 19 квітня 2016 року була заведена спадкова справа №58871358 спадкодавця [PERSON], яка померла 25 січня 2004 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43634641 від 19 квітня 2016 року. Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/67 від 19 квітня 2016 року, виданої приватним нотаріусом Коростишівського районного нотаріального округу, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) у звязку з тим, що він не прийняв спадщину після померлої 25 січня 2004 року [PERSON] в порядку та строки, встановлені чинним законодавством України та у звязку з розбіжностями між прізвищем спадкоємця у заповіті та особи, яка звертається за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно копії довідки №241 від 19 квітня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Старосілецької сільської ради Коростишівського району Житомирської області, [PERSON] померла 25 квітня 2004 року, на день смерті була зареєстрована і проживала в [INFO]. На день її смерті в житловому будинку ніхто не був зареєстрований і ніхто не проживав. Відповідно до акту депутата Старосілецької сільської ради [PERSON] від 19 квітня 2016 року, який складено в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON], у заповіті, посвідченому [PERSON] 21 травня 1999 року за №32, вказано прізвище «Царук», а фактично дійсно є прізвище «Царюк». За таких обставин, наведені заявником причини, з яких неможливо встановити належність правовстановлюючого документу у позасудовому порядку, визнають судом поважними, тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Керуючи ст.ст. 10, 11, 60, 158, 174, 212-215, 223, 234, 235, 256, 259, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

Outcome: approved