Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на дітей та просить стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до 12.12.2025 року, в подальшому стягувати аліменти в розмірі 2000 гривень до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], тобто до 18.06.2027 року, та стягувати аліменти в розмірі 1000 гривень до досягнення повноліття [PERSON], [INFO], тобто до 12.02.2030 року. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що в період з 20 листопада 2010 року по 01 грудня 2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. За час перебування у шлюбі у них народилися троє дітей: 12.12.2007 року - [PERSON], 18.06.2009 року - [PERSON], 12.02.2012 року - [PERSON]. Діти знаходяться на повному утриманні і забезпеченні позивача, проживають та зареєстровані разом з ним за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога буд.№31- б, кв. №12. Ухвалою судді від 10.04.2018 року уточнену позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України - в заочному порядку. Розглядаючи справу в заочному порядку, судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 20 листопада 2010 року. За час перебування в шлюбі у подружжя народилися діти: 12 грудня 2007 року - [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 198226, виданим 08 вересня 2009 року третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції (актовий запис про народження № 1173 від 26.12.2007 року); 18 червня 2009 року - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 181618, виданим Київським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції (актовий запис про народження № 1117 від 24.06.2009 року); 02 лютого 2012 року - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 300020, виданим 08 лютого 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] міського управління юстиції (актовий запис про народження № 1144 від 08.02.2012 року). В свідоцтвах про народження дітей в графі «мати» зазначено «Лавріненко (Трусова) Олена Валеріївна». Шлюб між батьками дітей розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.12.2015 року (цивільна справа № 520/9383/13-ц). Місце проживання дітей визначене разом з батьком. На цей час діти з батьком зареєстровані та проживають за адресою: [INFO], що підтверджено довідками про реєстрацію місця проживання та довідкою позивача з місця роботи. Як зазначає позивач у позовній заяві, тягар по утриманню дітей він несе самостійно. Мати дітей [PERSON] участі в їх утриманні не приймає. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статей 180-182, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обовязок по утриманню дітей та позбавляли її реальної можливості платити аліменти у визначеному позивачем розмірі та порядку. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved