Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON]. із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який мотивує тим, що відповідач [PERSON] є його батьком. Зазначає, що рішенням Ірпінського міського суду від 22.08.2011 року шлюб між батьками було розірвано та після розлучення залишився проживати разом із матір'ю. На даний час навчається у Відокремленому підрозділі НУБіП України «Немішаєвському агротехнічному коледжі» на денному відділенні, кінець навчання - 30.06.2017 року. Вказує, що перебуває на утриманні матері, яка має невелику заробітну плату, батько матеріальної допомоги не надає, тому просив стягнути з [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення ним 23-річного віку на період навчання. Позивач в судове засідання не з'явився, просив слухати справи в його відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що на даний час не працює, має на утриманні малолітню доньку та дружину, яка є інвалідом 3 групи, не заперечував щодо стягнення з нього суми аліментів в розмірі 180-200 гривень. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до довідки №356 від 04.09.2015 року Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Немішаївський агротехнічний коледж», [PERSON] у 2015 році вступив до даного закладу і навчається на 1 курсі денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 р. (а.с. 8). Згідно даних трудової книжки [PERSON], останній на даний час не працевлаштований, звільнений з останньої займаної посади 27.07.2015 року, однак відповідно до довідки №1128/03-08 від 21.10.2015 року, виданої Ірпінським міським центром зайнятості на обліку як безробітний не перебуває. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, оскільки у відповідача на утриманні перебуває малолітня дочка [PERSON], [INFO] та дружина [PERSON], яка є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 05.03.2015 р., суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів в меншому розмірі, ніж наполягає позивач, а саме в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: partial