Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 29.04.2010 року звернувся позивач із позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.02.2009 року, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Субару», д\\н [NUMBER] в м. Одесі, по вул. Успенській в м. Одесі, порушила п. 16,6 ПДР України, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «Форд» д\\з [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який належить ТОВ «Сервіс Таксі». Позивач зазначає, що в результаті зіткнення автомобілю були завдані технічні пошкодження, вартість відновлення яких становить 8453 грн. 12 коп. Оскільки згідно договору страхування автомобіль марки «Toyota», д\\н [NUMBER] застраховано в ВАТ НАСК «Оранта», позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 8453 грн. 12 коп., а також судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача, ухвалює провести розгляд справи у заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2009 року вбачається, що 25.02.2009 року, о 01 годині, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Субару», д\\н [NUMBER] по вул. Успенській в м. Одесі, порушила п. 16,6 ПДР України, а саме: не урахувала ситуацію внаслідок чого допустила зіткнення з іншими транспортними засобами. [PERSON] була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Факт спричинення шкоди власнику автомобіля, підтверджується також заявою про страхове відшкодування від 26.02.2009 року № 9/0578. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого УДАІ ГУМВС України в м. Одеса вбачається, що автомобіль ««Toyota», д\\н [NUMBER] належить [PERSON] Згідно звіту № 9/0578/ від 19.03.2009 року автотоварознавчого дослідження, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю марки «Toyota», д\\н [NUMBER]», розрахунку страхового відшкодування № 2008/830/1297 від 17.09.2008 року, розрахунку страхового відшкодування № 2008/830/1297 від 17.09.2008 року становить 8453 грн. 12 коп. Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування транспортних засобів від 17.09.2008 року, укладеного між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] зобов'язується сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку у визначений термін. Згідно зазначеного договору, пошкодження транспортного засобу [PERSON], спричинене в результаті ДТП є страховим випадком. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, між позивачем набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між ТОВ «Сервіс-Таксі» та відповідачем. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при подачі позову, позивачем був сплачені судові витрати на суму 204 грн.53 коп., які підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: approved