Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 08.10.2005 року він вступив в зареєстрований шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 135. Дітей від даного шлюбу у них немає В червні 2013 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, та спільно не проживають. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, відповідачка пішла з дому та разом з ним не проживає. В 2010 році вони подавали спільну заяву до органів РАЦС про розірвання шлюбу, але відповідачка в односторонньому порядку заявила, про їх примирення, що й стало причиною звернення до суду. В судове засідання позивач не з»явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, так як за станом здоров»я не може з»явитись до суду. Позовні вимоги підтримує в повному об»ємі.. Відповідач в судове засідання не з»явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність та письмові пояснення. Згідно яких пояснила, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу. Але причиною розірвання шлюбу між нею та позивачем є те, що позивач постійно ображав її, безпідставно вчиняв сварки, погрожував фізичною розправою та інколи навіть її бив, через що вона пішла від позивача та проживає окремо. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 08.10.2005 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Сторони неповнолітніх дітей не мають Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим і в даний час сторони проживають окремо одне від одного по подружні відносини не підтримують і обоє наполягають на розірванні шлюбу. З червня 2013 роки сторони проживають окремо одне від одного. Доказів на підтвердження інших причин припинення шлюбних відносин сторонами не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Так як відповідач в зв»язку з реєстрацію шлюбу не змінювала своє прізвище на прізвище чоловіка, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, та по сплаті судового збору потрібно покласти на відповідачку, так як позивачем сплачений судовий збір при подання позовної заяви, який суд вважає за можливе віднести на рахунок позивача, так як обидві сторони на думку суду винні в припинені шлюбних відносин та обоє є людьми похилого віку, тому витрати пов»язані з розірванням шлюбу повинні нести обоє. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved