Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До Приморського\~районного\~суду\~м.\~Одеси\~20.08.2014\~року звернулись\~позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] із\~позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Житлово-будівельне товариство «Ясная» про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачі є власниками квартири, що розташована за адресою [ADDRESS] . Після придбання зазначеної квартири та проведення відповідних ремонтних робіт з благоустрою об`єкта нерухомості, траплялося неодноразове протікання стель, викликане несприятливими погодними умовами та неякісним проведенням покрівельних робіт забудовником ЖБТ «Ясная» Зазначене протікання призвело до псування майна позивача. На неодноразові звернення до керівництва ЖБК та до відповідача, що є власником квартир [ADDRESS] поверхом вище, намагання домовитися про усунення недоліків, що приводять до затоплення квартири, демонстрації пошкоджень залишилися без розгляду та поза увагою. Для захисту свого майна від подальших пошкоджень, позивачі були вимушені за рахунок власник коштів звернутися до сторонньої будівельної організації та провести капітальний ремонт даху квартири, отворів мансардних вікон розташованої вище квартири та прилеглій до неї території, усунув таким чином причини течі. У січні 2014 року до позивачів звернувся відповідач, власник квартири з одинадцятого поверху, з проханням надати дозвіл на проведення демонтажних робіт на даху, над квартирою позивачів, для реалізації бажання збільшити житлову площу їх квартири. З підстав обумовлених вище - позивачам була надана відмова в надані дозволу. 08.04.2014 року, не зважаючи на заперечення позивачів щодо демонтажних робіт на даху, невідомими особами були проведенні дії з демонтажу крівлі. Внаслідок зазначених дій відбувся черговий залbв квартири та пошкоджено майно позивачів, окрім майнової шкоди позивачі зазначають, що їм завдано і моральну шкоду, у зв`язку з чим звернулись до суду із дійсним позовом. Ухвалою суду від 21.08.2014 року провадження по справі відкрито. Відповідачем [PERSON] в судове засідання 13.10.2014 року було надано заперечення на позов про відшкодування майнової і моральної шкоди, відповідно якого зазначено, що позивачами не надано жодного доказу на підтвердження обґрунтованості свого позову, у зв`язку з чим просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 27.01.2015 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. 03.10.2016\~ року\~ суду\~ надано повідомлення №577 від 30.09.2016 року про неможливість надання висновку. Ухвалою суду від 05.10.2016 року відновлено провадження по цивільній справ та призначено до судового розгляду. Ухвалою судді від 21.12.2016 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам ОНДІСЕ. До суду 12.03.2019 року матеріали цивільної справи були повернуті разом висновком судового експерта №5988 від 27.12.2018 року. Ухвалою суду від 13.03.2019 року провадження у справі відновлено, та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII) , розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; 12.04.2019 року до суду надійшла заява адвоката Бальшиної В.Р., яка діє в інтересах позивачів про поновлення процесуального строку та 19.04.2019 року до суду надійшла уточнена позовна заява про відшкодування майнової та моральної шкоди, відповідно якої позивачі просять стягнути з відповідача 90093 грн. відшкодування матеріальної шкоди та по 10000 грн. моральної шкоди на кожного позивача та судові витрати. У підготовче засідання 20.05.2019 року з`явились представник позивачів [PERSON] та позивач [PERSON] , просили прийняти уточнену позовну заяву. Суд ухвалив прийняти уточнену позовну заяву у зв`язку з визначенням вартості збитків експертизою до розгляду та відкласти розгляд справи на 01.07.2019 року. В підготовче засідання 01.07.2019 року сторони по справі не з`явились, повідомленні належним чином. Представник позивача надала суду заява про розгляд справи за відсутності позивачів, просила закрити підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.07.2019 року закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання 18.09.2019 року з`явився представник позивачів, у зв`язку з неявкою інших учасників процесу, розгляд справи відкладено на 06.11.2019 року. В судове засідання 06.11.2019 року з`явились представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] , висловили думку про можливість розгляду справи за даною явкою, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та третьої особи та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням ними відзиву на позов, зі згоди позивачів, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні 06.11.2019р. [PERSON] , та представник позивачів [PERSON] підтримала подану уточнену позовну заяву просили її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 2455621 від 16.04.2013 року, серія [NUMBER] . (а.с. 20). У свою чергу, відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:7433, виданий 17.12.2013 року, видавник: приватний нотаріус Писаренко Є.С., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: 14773112 (а.с. 34). Судом встановлено, що позивачі задля захисту свого майнового права від пошкоджень, вимушені були за рахунок власних коштів звелися до будівельної організації для проведення капітального ремонту даху на д їх квартирою, отворів мансардних вікон розташованої вище квартири [ADDRESS] та прилеглі до неї території, усунувши таким чином причини течі. Після чого судом встановлено, що власник квартири 29/30 08.04.2014р. провів демонтажні роботи даху над квартирою позивачів з метою збільшення площі квартири, на що позивачі відмовились надавати свій дозвіл в січні 2014р. 11.04.2014р. позивачі звернулись с заявою до [PERSON] РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області щодо протиправних дій відповідача щодо демонтажу даху. 10.04.2014р. ними подана заява про залиття квартири до голови правління ЖБТ «Ясна». Відповідно Акту від 11.06.2014 року складеного комісією з трьох осіб: керуючого ЖБК «Ясная» Мельника А.М., технічного директору ЖБТ «Ясная» [PERSON] ., в присутності одного із власників квартири [ADDRESS] [NUMBER] на десятому поверсі [PERSON] , було здійснено візуальний огляд с фотофіксацією: стелі, стін та освітлювальних приладів. В приміщенні дитячої кімнати (спальні) на стелі зафіксовані три гіпсових плафонів світильників, які отримали тріщини імовірно від струсів викликаних при проведенні будівельних робіт по влаштуванню балкону квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] У нішах двох кімнат, які виходять у двір дому були виявленні плями приблизно 20 на 7 сантиметрів на шпакльованій поверхні стін із газобетону та в ніші, яка обклеєна шпалерами волога по шву. За формою плям, характеру та окрасу та порівняльного аналізу раніше проведеного в квартирах дому, де дійсно після атмосферних опадів протікала вода в квартиру, не дає змогу стверджувати, що дані плями на стіні в нішах з`явилась в наслідок затікання з новозбудованого\~балкону кв. [ADDRESS] , який розміщений [ADDRESS] . Для остаточного визначення причини появи плям в вищезазначених нішах необхідні висновки незалежної будівельної експертизи (а.с. 21). Відповідно до висновку судового експерта №5988 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.12.2018 року виданого ОНДІСЕ, приміщення квартири [ADDRESS] постраждали від залиття по причині порушення герметичності ізоляції, виконаної на балконі в квартирі [ADDRESS] , згідно копії Акту від 23.09.2014 року, порушення герметичності дренажу в підлозі на балконі квартири [ADDRESS] , який виконує відведення води в жолоб на фасаді будинку, згідно копії Акту від 29.09.2014 (а.с.66,86), копії Акту від 11.09.2014 (а.с.88), копії Акту від 05.12.2014 (а.с. 64, 83), потрапляння дощової води під гідроізоляцію відкритого балкону в квартирі № [ADDRESS] [NUMBER] , згідно копії Акту від 21.11.2014 (а.с.65, 84), потрапляння води від таїння снігу під гідроізоляцію відкритого балкону в квартирі [ADDRESS] , згідно копії Акту від 12.01.2015 (а.с. 63, 85). Згідно копії Акту від 23.09.2014 року (а.с. 89), копії Акту від 29.09.2014 року (а.с. 66, 86), копії Акту від 11.09.2014 року (а.с. 88), копії Акту від 05.12.2014 року (а.с. 64, 83), копії Акту від 21.11.2014 року (а.с. 65, 84) копії Акту від 12.01.2015 року (а.с. 63,85) ремонтні роботи на даху (влаштування балкону) у квартирі [ADDRESS] могли призвести до залиття та затікання води у квартирі [ADDRESS] за тією ж адресою. Відповідно наданих матеріалів справи, а саме заяви [PERSON] від 11.04.2014 (а.с. 23), позовної заяви (а.с. 4) мешканцями квартири [ADDRESS] були виконанні роботи з капітального ремонту даху житлового будинку над квартирою [ADDRESS] . Вартість ремонтно-будівельних робіт з капітального ремонту даху житлового будинку над квартирою [ADDRESS] , яка складається з вартості робіт та вартості будівельних матеріалів, згідно проектно-кошторисної документації наявної в матеріалах справи, становить 60028,80 грн. Ремонтні роботи з влаштування відкритої тераси, згідно наявної в матеріалах цивільної справи копії проекту реконструкції квартири з облаштуванням відкритої тераси виконанні з порушенням вимог п. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.1.4.1 Наказу Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 №406 та п. 5 Постанови КМУ від 13.04.2011 №466. Згідно копії Акту від 23.09.2014 (а.с. 89), копії Акту від 29.09.2014 (а.с. 66, 86), копії Акту від 11.09.2014 (а.с. 88), копії Акту від 05.12.2014 (а.с. 64, 83), копії Акту від 21.11.2014 (а.с. 65, 84), копії Акту від 12.01.2015 (а.с. 63,85), ремонтні роботи на даху (влаштування балкону) у квартир [ADDRESS] могли призвести до залиття та затікання води у квартирі [ADDRESS] за тією ж адресою. Згідно даним натурного обстеження оздоблення квартири [ADDRESS] , встановлено пошкодження в житловій кімнаті приміщення № [ADDRESS] та житловій кімнаті приміщення №7. Вартість ремонтно-будівельних робіт, яка складається з вартості робіт та вартості будівельних матеріалів необхідних для усунення наслідків залиття, яке сталося у квартирі [ADDRESS] , становить 30065,00 грн. (а.с. 187-203). Суд приймає висновок як належний та достовірний доказ. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Статтею 10 ЖК УРСР визначено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства. У відповідності до ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати і порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Вартість ремонтно-будівельних робіт з капітального ремонту даху житлового будинку над квартирою [ADDRESS] , яка складається з вартості робіт та вартості будівельних матеріалів, згідно проектно-кошторисної документації наявної в матеріалах справи, становить 60028,80 грн., що також підтверджується висновком судового експерта. Таким чином суд вважає що вимоги про стягнення понесених витрат у розмірі 60028,80 грн., підлягають задоволенню. Факти залиття підтверджується актами від 23.09.2014 року, від 29092014 року (а.с. 66, 86), актами від 11.09.2014 року та від 05.12.2014 року (а.с. 64, 83), потрапляння дощової води від гідроізоляцію відкритого балкону в квартирі [ADDRESS] , згідно Акту від 21.11.2014 року (а.с. 65, 84), потрапляння води від таїння снігу під гідроізоляцію відкритого балкону в квартирі [ADDRESS] , згідно акту від 12.01.2015 (а.с. 63, 85). Згідно Акту від 23.09.2014 року (а.с. 89), Акту від 29.09.2014 року (а.с. 66, 86), Акту від 11.09.2014 року (а.с. 88), Акту від 05.12.2014 року (а.с. 64.83), Акту від 21.11.2014 року (а.с. 65, 84), Акту від 12.01.2015 (а.с. 63, 85) ремонтні роботи на даху (влаштування балкону) у квартирі [ADDRESS] могли призвести до залиття та затікання води квартири [ADDRESS] за тією ж адресою. Також підлягають задоволенню відповідно до висновку експерта вартість ремонтно-будівельних робіт, яка складається з вартості робіт та вартості будівельних матеріалів необхідних для усунення наслідків залиття, яке сталося у квартирі [ADDRESS] становить 30065,00 грн. Дані докази не спростовані відповідачем. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частинами першою і другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю і стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Оскільки наявність шкоди відповідачів у завданні збитків позивачу та їх розміру не спростовані відповідачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог відповідно до ст.1166 ЦК України та можливість їх задоволення щодо стягнення відшкодування матеріальної шкоди порівну на кожного позивача у загальному розмірі 90 093,00 грн. З приводу відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно\~ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зі змісту п.5 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно наданої позовної заяви через сильні душевні хвилювання, викликанні неправомірною поведінкою відповідача, у позивачів, окремо кожному, завдано моральної шкоди, протягом тривалого часу понад 5 років, яка полягає у душевних стражданнях, викликаних зміною життєвих стосунків, витратами часу та зусиль для відновлення попереднього стану. Позивачі втратили можливість приймати гостей через непривабливий зовнішній стан стель, стін тощо. Розмір такої моральної шкоди оцінено по 10000 гривень на кожного позивача. Неправомірні дії відповідача відносно позивачів тривають понад 5 років, відновлення порушених прав шляхом судового розгляду позовних вимог, урахуванням часу на можливий у майбутньому апеляційний та касаційний розгляд, примусове виконання рішення триватиме ще певний час. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вбачає, що протягом тривалого часу позивачі страждають від неправомірних дій відповідача, в одному із пошкоджених приміщень, де проживає їх малолітня дитина, позивачі протягом 5 років намагаються відновити порушення право, зазначене не спростовано стороною відповідача. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе з урахуванням принципу співмірності стягнути із [PERSON] на користь позивачів по 10 000 грн. моральної шкоди на кожного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності до п. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд присуджує позивачеві понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані із проведення експертизи у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved