Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить признати дії відповідача [PERSON] стосовно нього незаконними та такими, що порушують його права громадянина України, принижують його честь та гідність а також його ділову репутацію. Відшкодувати йому матеріальні витрати пов`язані із лікуванням та зверненням до суду у розмірі 10219 гривень. Відшкодувати йому моральну шкоду завдану в наслідок порушення його прав, що виражено у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи у розмірі 100000 гривень. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач [PERSON] публічно його принизила шляхом написання листа до Президента України та направлення відповідних копії в.о. міністра аграрної політики та провольства Україн [PERSON], генеральному прокурору [PERSON] , голові правління асоціації по розведенню та скачках чистокровних верхових коней Жокей-клуб України [PERSON] .. В листі відповідача [PERSON] відверто ображає його як людину та особистість, дає принизливу характеристику йому як керівнику підпритємства, оцінює його роботу в принизливій формі, незважаючи на те, що його як керівника філії Стрілецький кінного заводу № 60 державного підприємства Українги було призначено 07.06.2019 а лист було написано 18.06.2019 року через 11 днів після призначення. В листі відповідач [PERSON] возвела на нього наклеп відносно його попереднього місця роботи на митниці в якому безпідставно образила його та принизила. Працюючи на митниці протягом 20 років він мав за свою роботу тільки відзнаки та нагороди, про що зроблено відповідну запис в його трудової книжки.Будучи помічником народного депутата України [PERSON] він завжди активно відстоював права громадян, завжди відкликався на звернення та направляв необхідну інформацію народному депутату, проводив роботу з представниками місцевої влади і ця робота мала позитивні результати як по виплаті заборгованості заробітної плати,забезпечення мешканців району безкоштовним паливом на опалюваний сезон,благоустрою зон відпочинку району. Оскільки лист було написано від імені трудового колектива, ним як керівником підприємства були проведені загальні збори трудового колективу, на яких були присутні 27 представників робочого комітету та розглянуто лист відповідача [PERSON] .Під час зборів листу надано оцінку та оформлено відповідним протоколом. На зборах було встановлено, що інформація стосовно нього як громадянина України та як керівника філії Стрілецький кінниї завод є необгрунтованою, невідповідає дійсності та є наклепом. Копію протоколу зборів було направлено до Міністерства аграрної політики України. Але незважаючи на це керівником державного підприємства «Конярство України» Рожковською К.А. наказом № 21 від 29.07.2019 року його було відсторонено від виконання обов`язків керівника філії Стрелецький кінниї завод №60, та запропоновано звільнитись з посади заступника начальника виробничого відділу державного підприємства «Конярство України» за згодою сторін. Тиск з боку керівництва державного підприємства «Конярство України» призвів до погіршення його здоров`я. З цих підстав він був змушений звернутися до Міловської районної лікарні, знаходився на лікаряному з 24.07.2019 по 13.08.2019 року. В обгрунтуванню розрахунку сум відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням та зверненням до суду знаходився у стані стресу знову знаходився на лікарняному з 23.07.2019 по 14.08.2019 роки.За порадою лікаря він був змушений звернутися за допомогою до приватного психолога який знаходиться в м. Сєвєродонецьк 26.07.2019 року, 01.08.2019 року, 07.08.2019 року. Знаходячись у стані стресу він не міг самостійно керувати особистим транспортом, змушений був наймати приватне таксі та сплачувати за поїздку по 2000 гривень кожного разу. Крім того він 8 разів наймав приватне таксі для поїздок до смт. Мілове, як до лікарні так і до юристів для консультації з приводу оформлення позовної заяви кожного разу сплачував 200 гривень. Користуючи послугами таксі отримати квитанції при сплаті послуг йому не вдалося. Витрати пов`язані з лікуванням та зверненням до суду становлять 10289 гривень. З боку відповідача [PERSON] було надано відзив з запереченнями проти позовної заяви у якій вона просить відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні паозовних вимог у поновму обсязі. Свій відзив обгрунтовує тим, що вимоги позивача [PERSON] не визнає. Позивач [PERSON] посилається на те, що написано листа до Президента України та копії направлені іншим відомствам які здійснюють контроль за законністю діяльності. При цьому зазначає, що лист написано, як колективне звернення від імені працівників філії. Її не зрозуміло чому позов подано до однієї особи. Стосовно посилання позивача [PERSON] на протокол зборів то підписи людей збирались на чистому аркуші і вони немали уявлення під чим вони підписуються додаток № 2 до протоколу. Дані пояснення працівники можуть надати у судовому процесі. Вона зазначає, що позивач [PERSON] працював на посаді заступника виробничого відділу державного підприємства «Конярство України» та тимчасово виконував обов`язки керівника філії незначний період з 07.06.2019 по 29.07.2019 роки. На данний час у відношенні [PERSON] відкрито кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 191 КК України, а саме зловживання службовим становищем та розтрата майна філії за часи його тимчасового керівництва. Проводиться досудове розслідвання. Відповідно того, що стосується наказу № 21 від 29.07.2019 про начебто відсторонення позивача [PERSON] від виконання обов`язків керівника філії та звільнення з посади заступника начальника виробничого відділу державного підприємства «Конярства України» за згодою сторін було роз`яснено [PERSON] проте, що позивача не було відсторонено від виконання обов`язкаів керівника філії. Термін його тимчасового виконання обов`язків керівника закінчився, оскільки він був призначений на час проведення аудиту на філії та тимчасового відсторонення керівника філії [PERSON] , яка продовжила очолювати підприємство далі. Основне місце роботи за посадою яку займав позивач [PERSON] знаходиться у м. Києві і він не планував свій переїзд у зв`язку з чим він подав заяву про звільнення з посади за згодою сторін. Колективне звернення ніяким чином не вплинуло на обставини на які посилається позивач [PERSON] .. З пояснень [PERSON] вбчається, що позивач [PERSON] вводить суд в оману і ніякого тиску на нього не було, вони ніколи з ним не спілкувались. Вся їх взаємодія склалась лише з отриманням за юридичною адресою державного підприємства «Конярство України» заяви про звільнення, лікарняного та заяви з проханням надіслати трудову книжку. Стосовно лікарняного листа якого позивач не надав до позовної заяви неможливо зробити висновок про причинно-наслідковий зв`язок. Як її стало відомо в державному підприємстві «Конярство України» було зроблено перевірку листка непрацездатнсті позивача [PERSON] було встановлено, що амбулаторна картка хворого для перевірки не надана у зв`язку з її відсутністю і не можливо зробити висновок обгрунтованості видачі листтка непрацездатності. Крім того не надано будь-якого іншого документа на підтвердження тверджень позивача [PERSON] зазначених у позовній заяві,зокрема суми заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Відсутні докази, що колективне звернення мало вплив на звільнення позивача з роботи. Навпаки пояснення керівництва державного підприємства «Конярства України» вказує про протилежні причини звільнення позивача [PERSON] за згодою сторін не відповідають твердженням вказаних у позовній заяві. Сформована правова позиція, щодо надіслання листів та заяв до різних установ,організації, державних органів і місцевих органів самоврядування, пер за все з метою перевірки компетентними органами незаконної, на думку заявника діяльністю це не свідчить , що заявник не діяв в рамках установлених законом для подання подібних листів та заяв, оскільки подібні дії є реалізацією особою конституційного права передбаченого ст. 40 Конституцією України а не поширенням недостовірної інформації. Інформація у колективному зверненні є оціночним судженням та не підлягає спростуванню, тому особа не може бути притягнута до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Далі відповідач послалась на ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основаположних свобод, п.п. 19,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» ч.2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію», ст. 277 ЦК України, ст.37 Закону України «Про пресу», ст.65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації схваленої 12 лютого 2004 року, рекомендації що містяться у Резолюції 1165 Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя. Позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав послався на вищеозначені позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала підтримала свій відзив з запереченнями. Нею було пояснено, що особи які не погоджувались з діями [PERSON] як керівника підприємства вирішили повідомити вищі органи керівництва. Вона погодилась з написом адреси відпрваника за місцем свого проживанняю. Підртимала ініціативну групу трудового колективу яка була проти тимчасового керівництва позивача [PERSON] . Що було написано в листі-звернені вона знала з доповіді ініціаторів напису цього листа, які збирали підписи в цьому листі. Після проведення аудіту [PERSON] звільнився, на свою посаду повернулася колишній керівник підприємства [PERSON] . Після цього листа до неї приїждав за її адресою співробітник правоохоронних органів спілкувався з нею відбирав пояснення у якому процесуальному положенні вона цьому не придавала значення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК слід, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.3 ст. 12, ч.1,ч.6 ст.81 ЦПК України слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ч.1 ст.2, ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.3Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. В ст.270 ЦК України зазначено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Відповідно до ст.275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Так за ст.32 Конституції України, ст.277 ЦК України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та(або)членів її сім`ї недостовірної інформації,має право на відповідь,а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію, у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Крім того, згідно зі ст.297,299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її честі, гідності та ділової репутації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 29 листопада 2017 року у справі № 6-639 цс 17. За ст. 34 Конституції України слід, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно цього за ст.302 ЦК України надає право фізичній особі вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію. Ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, непосягати направа ісвободи,честь ігідність іншихлюдей. Правуна свободудумки іслова, навільне вираження своїх поглядів іпереконань відповідаєобов`язокне поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, щоганьбить їїгідність,честь чиділову репутацію. Фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута собою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. У п.15 постанови детально роз`яснений порядок застосування судами норм чинного законодавства щодо правового захисту честі, гідності та ділової репутації. Зокрема, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Тобто відсутність хоча б однієї з вищевказаних ознак виключає склад правопорушення. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). П.18 цієї постанови закріплює, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. А за п.19 цієї постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням, оскільки відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів). За ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» «Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості...» Відповідно до ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає,зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд оглянувши копію листа колективного звернення співробітників філії «Стрілецький кінний завод №60» державного підприємства «Конярство України» яке адресоване Презеденту України [PERSON] , копії в.о. міністру аграрної політики та продовльства України [PERSON], Генеральному прокурору України [PERSON] , Голові правління Асоціації по розведенню та скачках чистокровних верхових коней «Жокей клуб «Україна» [PERSON] не вбачає підписів осіб які підтвердили згоду з написаним. Позивач [PERSON] не зміг представити орігиналу або копію цього колективного звернення з належними підписами. З цих підстав пояснивши, що він немає ні оригіналу, ні належної копії цього звернення з підписами осіб які його завірили. Наявність цього листа ним була отримана через електронну пошту. Завірив цей лист як згідний з оригіналом маючи на увазі, що це дійсно був оригінал. З копії протоколу засідання робочого комітету працівників філії «Стрілецький кінний завод №60» державного підприємства «Конярство України» від 22 липня 2019 року, яке було звірено з оригіналом слід, що питаня які були поставлені у листі колективного звернення піддавались обговоренню присутніми де давалась оцінка подіям у підприємстві за відсутністю керівника [PERSON] та під час тимчасово виконуючим обов`язки керівника філії «Стрілецький кінний завод №60» [PERSON] .. З якого слід, що відповідач [PERSON] відмовилась давати пояснення позивачу [PERSON] .. Особи які підписали це звернення-лист як [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] повідомили, що підписали листа, його не читаючи. З боку відповідача [PERSON] було надано копія наказу від 29 липня 2019 №21 в.о.директора державного підприємства «Конярство України» [PERSON] з якого сіл, що у звязку зх виробничої необхідністю. Відсутністю результатів внутрішнього аудиту відовідно до термінів проведеня з 06.06.2019 по 14.06.2019 та станом виконання наказу державного підприємства «Конярство України від 05.06.2019 №80-к «Про проведення внутрішнього аудиту» [PERSON] було наказано приступити до виконання обовязків керівника філії «Стрілецький кінний завод№60» державного підприємства «Конярство України» з 29.07.2019 . Юридичному відділу державного підприємства «Конярство України» у встановленому порядку скасувати довіреність, що була видана [PERSON] та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та грпомадських формувань.Заступнику начальника виробничого відділу державного підприємства «конярство України» [PERSON] приступити до виконання обовязків за основним місцем роботи з 30.07.2019 року у м. Києві вул. Б.Грінченка №1 к.101. [PERSON] забеспечити заходи відповідного реагування щодо підвищення ефективності роботи філії «Стрілецький кінний завод №60» державнго підпритємства «Конярство України». З протоколу засідання трудового колективу працівників філії «Стрілецький кінний завод №60» державного підприємства «Конярство України» від 28 грудня 2019 року з якого слід, що порядком денним став розгляд протоколу засідання робочого комітету працівників філії «Стрелецький кінний завод №60» державного підприємства «Конярство України» від 22.07.2019 року №103 де було постановлено вважати протокол сфальсифікованим і не дійсним. З копії листа начальника управління виконавчої дирекції фонду у Луганській області фонда соціального страхування України Наталії Машко яке адресоване начальнику фонда соціального страхування України Сергію Ксьонзу та в.о. директору державного підприємства «Конярство України» Катерині Рожковської слід, що під час перевір КНП «Міловський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» відсутня первинна медична документації яка обгрунтовує видачу листка непрацездатності АГО №381512 з 23.07.2019 по 13.08.2019 [PERSON] . Отже позивачем [PERSON] не було доведено, про те що, відносно нього відповідачем [PERSON] були наведені образи, наклеп, висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. Оціночні судження які були покладенні у текст колективного звернення ні яким чином не потягли за собою наслідків стосовно особи позивача [PERSON] який залишився на своєї посаді був запрошений до виконання обов`язків за основним місцем роботи заступника начальника виробничого відділу державного підприємства «Конярство України» замість виконуючого обов`язки керівника філії «Стрілецький кінний завод №60» державного підприємства «Конярство України». Дії відповідача [PERSON] не були направленні на порушення особистих немайнових прав позивача [PERSON] та такими, що порушують його права як громадянина України. Згідно правової думки надіслання листів та заяв до різних установ, організацій, державних органів і місцевих органів самоврядування є реалізація особистих конституційних прав а не поширення недостовірної інформації і не є предметом судового захисту оціночного судження, думки, переконання, критичної оцінки певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевіряти на предмет їх відповідності дійсності на відміну від перевірки істинності фактів. Позивачем [PERSON] не була доведена причетність відповідача [PERSON] відносно порушення його особистих немайнових та майнових прав, діями і захисту якого він вимагає у заявлений ним спосіб з таких підстав у задоволенні відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди слід відмовити. На підставі викладеного

Outcome: dismissed