Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 29.09.2006 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № Д 06-01-63 МК, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 4500,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.09.2008 р. Кредит був наданий шляхом видачі готівки через касу банку. [PERSON] були відкриті ПАТ КБ «Приватбанк» рахунки: позичковий рахунок № [NUMBER] та особовий рахунок по відсотках№22086052640804, згідно договору від 29.09. 06 № Д 06-01-63 МК. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір поруки від 20.09.2006 р. № 06-01-63 П. Однак, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав і станом на 14.11.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 31\~511,24 грн, з яких: заборгованість по кредиту 2\~326,48 грн, заборгованість по процентах 13\~736,27 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання 15\~448,49 грн. Просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість в розмірі 31\~511,24грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» було укладено кредитний договір від 20.09.06 № Д 06-01-63 МК (а.с.12-13), відповідно до п.п. 1.1, 1.3, 3.1 позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 4\~500,00 грн із сптатою 26 % річних за користування кредитом і строком його повернення до 15.09.2008 р. Згідно п. 2.1.2 кредитного договору кошти були надані шляхом готівки через касу банку. Відповідно до п. 2.2.3 кредитного договору [PERSON] зобов`язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки згідно додатку № 1 графіку погашення кредиту та відсотків (а.с. 14). Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, в результаті чого згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 6) він має заборгованість по кредиту 2\~326,48 грн, заборгованість по процентах 13\~736,27 грн, а всього 16\~062,75 грн. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі ЦК України). Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. З метою забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки від 20.09.06 № 06-01-63 П (а.с. 15), п. 2 якого було передбачено, що [PERSON] відповідає перед позивачем за виконання обов`язків за кредитними договором в тому ж розмірі, що і [PERSON] , включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктом 4.1 кредитного договору визначено, що при порушенні позичальником будь якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, строк повернення кредиту, винагороди та комісії, банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню у розмірі 0,2% від суми непогашеного платежу за кожний день прострочення платежу, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня. Згідно з п.4.5 вказаного кредитного договору, при порушенні позичальником зобов`язано по погашенню кредиту в порядку і термінів згідно графіку погашення кредиту і відсотків , оформленого у вигляді додатку 1до цього договору, який є його невід`ємною частиною, позичальник сплачує банку пеню за кожний випадок порушення вказаного графіку при затримці платежу: на 1-9 днів у розмірі 5% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту за кожний день прострочення; на 10 і більше днів у розмірі 10% від суми своєчасно непогашеної частини отриманого кредиту за кожний день прострочення. Отже, у зв`язку із порушенням відповідачем умов вище вказаного договору, він має сплатити банку неустойку у виді пені. Разом з цим, суд вважає, що необхідно зменшити розмір пені згідно ч.3 ст. 551 ЦК України до 2\~400,00 грн., оскільки розмір пені, на якому наполягає позивач, значно перевищує розмір завданих йому збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 553 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Згідно ч. 1ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до п. 4 договору поруки у випадку невиконання позичальником зобов`язань, що випливають із кредитного договору, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник. Оскільки, [PERSON] взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, в зв`язку з чим має заборгованість, а [PERSON] є його поручителем, суд дійшов висновку, що існують правові підстави для стягнення заборгованості та неустойки з відповідачів як солідарних боржників. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог суд стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі пропорційно задоволеним вимогам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial