Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом заявленим до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] - 2011 р/н. . Позивач зазначив в позові, що відповідач вихованням дитини не займається, а близько двох років займається волонтерською діяльністю і в подальшому щоб уникнути від виховання дитини влаштувалась на контрактну військову службу і її місцезнаходження для позивача невідоме. Рішенням Володимирецького районного суду від 03.06.2019 р. шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано. Під час вирішення справи про розірвання шлюбу визначення місця проживання дитини зупинено ухвалою суду і на даний час не визначено. Відповідач протягом останніх двох років з дитиною не проживає, не доглядає її і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і живе своїм окремим життям. Виходячи з вищевикладеного позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини, оскільки останнім часом дитина проживає з позивачем. Представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі, він просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути судові витрати на правову допомогу. Позивач в судовому засіданні звинуватив відповідачку в тому, що вона ухиляється від обов`язків утримувати дитину і уклала контракт на проходження військової служби тобто, живе так як їй виходить і вихованням дитини не займається. Представник відповідача в судовому засіданні заявлений позов не визнала повністю. Вона посилається на те, що дитина - [PERSON] отримує від держави матеріальну допомогу за станом здоровя. Крім того, відповідач купує для дитини через мережу Інтернету одяг та різні речі і відповідач свої обов`язки по утриманню дитини виконує в повному обсязі. Також представник відповідача просить врахувати той факт, що дитина - [PERSON] отримує від держави матеріальну допомогу по інвалідності в розмірі 2100 грн., а позивач витрачає на утримання дитини лише 1600 грн. в місяць і 500 грн. залишаються не використані щомісяця. Позивач на утримання дитини витрачає свої кошти, а пенсія дитини зберігається на карточці. Також представник відповідача пояснила, що судові витрати документально не підтверджені, потрібно надати касовий документ про сплату судового збору або докази внесення коштів на рахунок адвоката. Надана до справи ксерокопія квитанції до прибуткового касового ордера від 21.08.2019р. є звичайною фікцією, а тому в стягненні витрат на правову допомогу відмовити. Допитана в якості свідка відповідач [PERSON] пояснила, що вона перебуває на військовій службі і малолітній дитині не місце в зоні бойових дій. Вона купує дитині речі та одяг і вважає, що обов`язки по утриманню дитини виконує. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матірю позивача і з 01 квітня 2019 р. її внучка- [PERSON] проживає разом з нею та своїм батьком, а мати [PERSON] дитину не утримує і вихованням не займається. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він колись до розлучення позивача з відповідачкою десь по два рази на місяць передавав речі від відповідачки - [PERSON] для дитини. На даний час відповідачка прибула додому на місяць у відпустку і дитина проживає з нею. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. В матеріалах справи є ксерокопія свідоцтва про народження [PERSON] де батьком дитини записаний [PERSON] - батько дитини. Відповідач та свідки підтверджують факт проживання [PERSON] з своїм батьком та бабусею [PERSON] , котра є матір*ю батька дитини. Оскільки на даний час дитина проживає зі своїм батьком і він несе витрати по її утриманню то згідно норми ст. 181 СК України має право звернутись до суду про стягнення аліменті на утримання дитини. Згідно вимого ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд не погоджується з доводами представника відповідача про відмову в задоволенні позову і згідно ст. 188 СК відповідачку слід звільнити від сплати аліментів по тій причині, що дохід дитини перевищує витрати понесені позивачем. Представник відповідача не розуміє вимог ст. 188 СК України і не розмежовує доходи дитини і матеріальну допомогу в зв`язку з інвалідністю. Доказами захворювання дитини є ксерокопія медичного висновку № 118 від 21.ХІІ.2018 р. Доказом отримання дитиною матеріальної допомоги від держави в розмірі 2100 грн. є пояснення позивача надане в судовому засіданні. Така матеріальна допомога надається державою дитині на понесення додаткових витрат на лікування та оздоровлення дитини і не звільняє батьків від обов`язків утримувати дитину. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, за виключенням витрат на правову допомогу, оскільки ксерокопія наданої квитанції є неналежний доказ. Згідно вимог ст.183 СК України сума стягнутих аліментів не може бути меншою 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial