Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 31 серпня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 28 березня 2014 року АТ «Ощадбанк» та фізична особа [PERSON] уклали договір №1852130 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі договір), відповідно до якого останній отримав кредит у сумі 7 345,18 гривень з зобовязанням погасити суму кредиту рівними частинами та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом у розмірі 26,00 % річних, шляхом договірного списання коштів з рахунку. Позивач зобовязання за договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 7 345,18 грн., що підтверджується випискою по рахунку № 22023000014301. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 03.03.2016 р. має заборгованість 10 858,37 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10 858,37 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 315,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, останній у судове засідання викликався в суд через оголошення у пресі. [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 28 березня 2014 року АТ «Ощадбанк» та фізична особа [PERSON] уклали договір № 1852130 (разом з додатковим договором) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі договір), відповідно до якого банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив йому рахунок № 26256000014301 за тарифним пакетом «Пенсійний» (в т.ч «Арсенал») та надав платіжну карту типу Mastercard Debit Standard 0 грн. строком на 1 рік з можливістю продовження періоду її дії (а.с. 5-11). Відповідно до п.п. 1.1.4. договору відповідачу було відкрито кредитну лінію на відповідний період дії платіжної картки з лімітом кредиту у сумі 7 400,00 грн. зі сплатою 26,00 % річних за користування кредитом (зворотній бік а.с. 5). За умовами п. 4.4. договору на відповідача покладено обовязок погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк. Крім того, відповідач зобовязаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим днем згідно з договором. Позивач зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у сумі 7 345,18 грн. за користування якими нараховані відсотки в розмірі 1\~702,67 грн. Відповідач не виконав зобовязання передбачені п.п.1.1.4., п.4.4 договору в частині сплати позивачу грошових коштів по тілу кредиту та відсотків, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 9\~047,85 грн., розмір якої підтверджується виписками по рахунку № 22023000014301. Приписами статті 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позику позикодавцеві. Відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми. Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості по договору в сумі 10 858,37 гривень, яка складається з сум: -заборгованість за основним боргом 7 345,18 грн., -заборгованість за нарахованими відсотками 1 702,67 грн.; -3% річних від простроченої суми 342,48 грн.; -інфляційне збільшення заборгованості 1 468,04 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договором № 1852130 (разом з додатковим договором) про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 28.03.2014 року, виписками по рахунку № 22023000014301. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 315,00 гривень, що підтверджено відповідними документами. Судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в загальній сумі 1693 гривень.

Outcome: approved