Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства «Комунальник» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позивач посилається на те, що 04 січня 2018 року, він був прийнятий на посаду економіста до Комунального підприємства «Комунальник» з випробувальним терміном 2 місяці. До посадових обовязків позивача входило підготовка та здача річних звітів підприємства. Свою роботу позивач виконував сумлінно та відповідально. За час випробувального терміну нарікань та зауважень на його роботу з боку керівництва не було, ні в письмовій, ні в усній формі. 24 лютого 2018 року був зданий останній річний звіт підприємства. 28 лютого 2018 року, керівник підприємства повідомив позивача, що його звільняють з посади на підставі ст. 28 КЗпП, не пояснивши в чому полягає невідповідність працівника роботі. Документів на підтвердження щодо невідповідності позивача роботі, щодо результатів випробування керівником складено не було. 01 березня та 26 березня 2018 року, позивач звернувся до КП «Комунальник» із письмовою заявою про видачу копії наказу про звільнення, однак підприємство не бажає його видавати. Таким чином, позивач звертається до суду та прохає: визнати незаконним та скасувати наказ КП «Комунальник» про звільнення [PERSON] з посади економіста на підставі ст. 28 КЗпП від 28 лютого 2018 року; поновити на посаді; стягнути середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 28 лютого 2018 року по день поновлення на роботі. Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Раніше в судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, раніше в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що позивач не відповідав займаній посаді, на яку його прийнято та неналежно виконував роботу,\~у звязку\~із чим\~його було\~ звільнено,\~як такого,\~що не витримав випробування. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. У відповідності\~до ст.\~ст.\~26,\~27\~КЗпП України,\~при укладенні\~трудового договору\~може бути\~обумовлене угодою\~сторін випробування\~з метою\~перевірки відповідності\~працівника роботі,\~яка йому\~доручається.\~Умова про\~випробування повинна\~бути застережена\~в наказі\~(розпорядженні)\~про прийняття\~на роботу. Строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців. Позивач 04 січня 2018 року був прийнятий на посаду економіста Комунального підприємства «Комунальник» з випробувальним терміном 2 місяці, згідно наказу № 02-К від 03 січня 2018 року (а. с. 33). Відповідно до ст. 28 КЗпП України, у разі встановлення власником або уповноваженим ним органом невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі він має право протягом строку випробування звільнити такого працівника, письмово попередивши його про це за три дні. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення. 23 лютого 2018 року, комісією КП «Комунальник» у присутності голови профкому, головного інженера [PERSON], інженера ВТВ [PERSON], головного бухгалтера [PERSON], економіста [PERSON] було складено [PERSON] про підсумки роботи економіста у випробувальний термін, згідно якого економісту [PERSON] у випробувальний термін були надані завдання, які не виконано, у звязку із чим позивача повідомлено про звільнення за результатами випробувального терміну (а. с. 39). [PERSON] відмовився від підпису в [PERSON] про підсумки роботи економіста у випробувальний термін, про що складено відповідний [PERSON] № 1 від 23.02.2018 року (а. с. 38). Пунктом 11 частини 1 статті 40 КЗпП України, визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято, або виконуваній роботі протягом строку випробування. Згідно наказу № 15 від 28 лютого 2018 року, позивача звільнено з посади економіста Комунального підприємства «Комунальник», за результатами випробування, згідно ст. 28 КЗпП України, у звязку із невиконанням посадових обовязків (а. с. 34). Позивач був ознайомлений з наказом цього ж дня, про що міститься його підпис. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позивача у відповідності до вимог законодавства звільнено з посади, оскільки протягом строку випробування, а саме 23 лютого 2018 року його повідомлено письмово про звільнення. Суд не бере до уваги посилання позивача про те, що його письмово не повідомлено за три дні про звільнення з посади протягом строку випробування, оскільки вказане твердження спростовується [PERSON] № 1 про відмову від підпису в [PERSON] про підсумки роботи економіста у випробувальний термін та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили факт того, що позивача 23 лютого 2018 року було повідомлено про звільнення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. Оскільки позивача на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, у звязку із чим судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed