Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про виконання обов'язку в натурі. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим Пенсійним фондом України 02.02.2001 року. З 19 вересня 1985 року по 06 вересня 2010 року позивач працював в ДП «ВК «Краснолиманська» з повним підземним робочим днем. Загальний стаж праці на підземних роботах складає 25 років. 05 квітня 2016 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], він придбав житловий будинок [ADDRESS]. З 14 квітня 2016 року позивач зареєстрований та постійно проживає у вказаному будинку. Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 43 Гірничого закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків. Таким чином позивач вважає, що має право на безоплатне отримання вугілля від ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська». В квітні 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання йому вугілля у встановленому розмірі та надав необхідні документи для прийняття відповідного рішення, а саме довідку з місця проживання про склад сім'ї, довідку про не користування газом, копію домової книги, копію особистого паспорту та картки платника податків, копію трудової книжки, довідку з місця роботи зареєстрованих у будинку членів сім'ї. В червні 2016 року позивачу, відповідно до рішення комісії, було відмовлено у наданні вугілля з тих підстав, що позивач не проживає у належному йому будинку, оскільки в ньому здійснюється поточний ремонт. Вказане рішення прийнято у протоколі від 23.06.2016 року №2 засідання комісії про включення в додаткові списки на отримання вугілля на побутові потреби, надання матеріальної допомоги. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у наданні йому вугілля є необґрунтованим та таким, що порушує його права, передбачені законодавством. Здійснення ремонту в житловому будинку не свідчить про те, що позивач з сім'єю в ньому не проживає. Про факт проживання позивача з його сім'єю у вказаному будинку свідчить також те, що особові рахунки для оплати комунальних послуг, за водопостачання та каналізацію, електроенергію оформлені на дружину позивача, що підтверджується довідкою КП «Покровськводоканал» від 11.07.2016 року вих. №262 та актом звірки взаєморозрахунків за електроенергією станом на 11.07.2016 року. В липні 2016 року позивач звернувся до адміністрації ДП «ВК «Краснолиманська» з проханням надати йому копію рішення про відмову у видачі вугілля та витяг з Колективного договору стосовно норм видачі вугілля, але йому було відмовлено без пояснення причин та запропоновано звернутися безпосередньо до суду. На підставі викладеного, позивач просить зобов'язати Державне підприємство «Вугільна компанія «Краснолиманська» надати йому вугілля на побутові потреби у розмірі, визначеному Колективним договором. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.36). Представник відповідача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.23). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач - [PERSON], [INFO], - є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням [NUMBER], виданим Пенсійним фондом України 02.02.2011 року (а.с.6). З 19 вересня 1985 року по 6 вересня 2010 року позивач працював в ДП «ВК «Краснолиманська», що підтверджується копію трудової книжки (а.с.3-5). 05 квітня 2016 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.7), позивач придбав житловий будинок [ADDRESS], що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.8-9). З 14 квітня 2016 року позивач зареєстрований та постійно проживає за зазначеною адресою, що підтверджується відповідною відмітку в паспорті позивача (а.с.11-13). В квітні 2016 року позивач звернувся до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» з заявою про надання йому вугілля у встановленому розмірі та надав необхідні документи для прийняття відповідного рішення, а саме: довідку з місця проживання про склад сім'ї, довідку про не користування газом, копію домової книги, копію особистого паспорту та картки платника податків, копію трудової книжки, довідку з місця роботи зареєстрованих у будинку членів сім'ї. Відповідно до акту перевірки житлово-побутових умов в міста Красноармійську в червні місяці 2016 року, відповідно Колективного договору ДП «ВК «Краснолиманська», галузевої згоди між Міністерством палива та енергетики України та всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України та Гірничого законодавства України для визначення норми видачі побутового палива на 2016 рік зазначено, що у [PERSON], який зареєстрований за адресою - [ADDRESS], відсутні газ, газовий та вугільний котел. В будинку знаходиться вугільна піч. Також мається позначка, відповідно до якої [PERSON] не проживає за зазначеною адресою (а.с.29-30). Згідно протоколу №2 засідання комісії про включення в додаткові списки на отримання вугілля на побутові потреби, надання матеріальної допомоги ДП «ВК «Краснолиманська» від 23 червня 2016 року [PERSON] було відмовлено у наданні вугілля, оскільки позивач не проживає у належному йому будинку, оскільки в ньому здійснюється поточний ремонт (а.с.31-34). Згідно довідки Комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» №685 від 30.01.2017 року [PERSON] дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] з 14.04.2016 року по теперішній час. В будинку пічне опалення, природним газом не користується (а.с.35). Відповідно до довідки №262 від 11.07.2016 року, виданої Комунальним підприємством «Покровськводоканал», [PERSON] (дружина позивача) проживає за адресою: [ADDRESS], та користується послугами КП «Покровськводоканал», заборгованості по оплаті за воду та каналізацію станом на 01.07.2016 року немає, особистий рахунок - 102006 (а.с.10). Згідно акту звірки взаєморозрахунків за електроенергію станом на 11.07.2016 року між Красноармійським ЦОК та абонентом 0100/27, [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]; дата останньої сплати - 01.07.2016 року, сума останньої сплати - 7,98, дата останніх показників - 22.06.2016 року, показники - 6115, заборгованість (переплата) - 7,41 (а.с.10). Відповідно до заперечення представника відповідача на позовну заяву зазначено, що вони не визнають позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи свої заперечення тим, що при проведенні житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS], комісією по перевірці житлово-побутових умов, встановлено, що за вищезазначеною адресою позивач не проживає. Даний факту було відображено в акті перевірки житлово-побутових умов за червень 2016 року. Враховуючи те, що факт проживання [PERSON] за зазначеною адресою не підтвердився, право на отримання вугілля на побутові потреби у [PERSON] відсутнє. У зв'язку з чим, представник відповідача просить відмовити [PERSON] в задоволені позовних вимог в повному обсязі (а.с.24-25). Відповідно до статті 2 Гірничого закону України дія цього Закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств, установ, організацій, гірничих об'єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств, науково-дослідною роботою, ліквідацією аварій у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також підприємства, установи, організації, громадян України, іноземних юридичних та фізичних осіб, осіб без громадянства. Статтею 43 Гірничого закону України визначено коло осіб, які мають право на отримання вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором частиною 7 вищевказаної статті передбачено, а саме: пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. Відповідно до п. 12.10.1 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній промисловості від 03.07.2001 року (реєстраційний номер в Міністерстві праці та соціальної політики України №71 від 07.08.2001 року) порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку(переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 р. №303), Порядком надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням(Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 р. №887), Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.76 р. у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам. Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на ДП «ВК «Краснолиманська» з 19 вересня 1985 року до 06 вересня 2010 року. З квітня 2016 року проживає в будинку з пічним опаленням. Тобто, відповідно до вимог ст. 43 Гірничого закону України та пункту 12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості» має право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби. Представник відповідача в своїх запереченнях посилається на те, що відповідно до акту перевірки житлово-побутових умов позивач не проживає за зазначеною адресою. Однак, відповідно до наданих доказів, а саме: довідки КП «Покровського координаційного комітету самоорганізації населення» та довідкою, актом про сплату комунальним послуг встановлено, що позивач дійсно проживає за зазначеною адресою. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved