Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся представник позивача [PERSON] та просив суд визначити [PERSON], [INFO], додатковий місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON], яка померла 20 листопада 2014 року. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20 листопада 2014 року померла тітка позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є земельна ділянка площею 0,8234 га, розташована на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, кадастровий номер 3222982200:01:028:0022, призначена для ведення особистого селянського господарства. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем, у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, оскільки не знала про наявність спадкового майна тітки. Вважає, що вказаний строк позивач пропустила з поважних причин. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві в.о. сільського голови [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради та вказав, що позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 20 листопада 2014 року померла [PERSON]. В підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи додано свідоцтво про смерть серії І-ОК № 327606, видане 21 листопада 2014 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 39 (а.с. 7). Батьками померлої [PERSON] були [PERSON] Ничипор Хтодосієвич та [PERSON]. Вказана обставина підтверджується посвідкою про народження серії УИ № 921729, виданою 16 серпня 1946 року Миронівським райбюро ЗАГСу (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯЖ № 022398 від 02 грудня 1954 року, виданого Старченківським бюро ЗАГС Київської області, 18 травня 1930 року народився [PERSON], матірю якого була [PERSON], батьком [PERSON] (на українській мові «Ничипор») Феодосійович (а.с. 9). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0437891, виданим 26 серпня 1964 року [PERSON] сільською радою Кагарлицького району Київської області (а.с. 6). Факт зміни прізвища позивача з «Купрієнко» на «Зіновєва» підтверджується штампом в паспорті про укладення шлюбу із [PERSON] від 20 червня 1987 року. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є сестрою батька позивача та відповідно тіткою останньої по батьківській лінії, а тому відповідно до ст. 1263 Цивільного кодексу України є спадкоємцем третьої черги. Встановлено, що позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки з тієї причини, що не знала про наявність у її власності нерухомого майна (були відсутні будь-які правовстановлюючі документи). Про наявність у власності [PERSON] земельної ділянки, кадастровий номер 3222982200:01:028:0022, позивач дізналася у січні 2016 року від працівників [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Від них позивач отримала правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 3222982200:01:028:0022. Між позивачем та спадкодавцем 27 серпня 2010 року укладено договір дарування житлового будинку, розташованого по вулиці Братів Морозових, 30 села Зеленьки Миронівського району Київської області та договір дарування земельної ділянки площею 0,30 гектарів, що має кадастровий № 3222982201:01:224:0011 (а.с. 10-12). Факт наявності спадкового майна у виді земельної ділянки площею 0,8234 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, пай № 1334, кадастровий номер 3222982200:01:028:0022, підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3205061842015 від 10.09.2015 (а.с. 15). На звернення із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] позивач 23 лютого 2016 року одержала лист приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] з повідомленням про факт пропуску строку для прийняття спадщини та розясненням можливості звернення до суду із заявою про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] № 138/01-16 від 23 лютого 2016 року. Відповідно до [PERSON] зі Спадкового реєстру № 43051401 від 23.02.2016, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно з ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] сільська рада Миронівського району Київської області, яка відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, може отримати право власності на земельну ділянку, кадастровий № 3222982200:01:028:0022, визнала позов, чим фактично підтвердила поважність причин пропуску позивачем строку, передбаченого ст. 1270 Цивільного кодексу України. Суд приймає визнання [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області позову та вважає це визнання таким, що не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, оскільки як свідчить витяг із Спадкового реєстру № 43051401 від 23 лютого 2016 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, а отже інші особи (можливі спадкоємці) її спадщину не прийняли. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, пропущений [PERSON] із поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню, а строк звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини поновленню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1220, 1263, 1270, 1272, 1277 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved