Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

До Октябрського районного суду міста Полтави звернулася позивач [PERSON] \~ з позовом про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визначення права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову посилається а те, що з 2006 року вона постійно проживала в квартирі [ADDRESS] разом з [PERSON] однією сім`єю, позивач здійснювала догляд за останньою, оскільки станом її здоров`я потребував стороннього догляду та піклування. Дідусь позивачки [PERSON] , зареєстрував 07 січня 1966 року шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, який при житті, 27 грудня 1982 року, оформив заповіт на сина [PERSON] , батька позивачки. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 серпня 1996 року, після смерті [PERSON] , батько позивача успадкував 1/6 частину будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та дружина дідуся [PERSON] обов`язкову частку як непрацездатна за віком, переживши чоловіка, 1/30 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] . 29 березня 2010 року [PERSON] оформила заповіт на [PERSON] на все належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , про, що було зроблено запис про смерть № 606. Спадок за заповітом, складеним [PERSON] , батько позивача не отримував. У встановлений законом строк позивач та її брат відповідач [PERSON] звернулись з заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , але спадок не оформили. Приватним нотаріусом Носовою Ж.Б було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. У зв`язку з цим, позивач просить встановити факт постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , померлою [INFO] , більше п`яти років на час відкриття спадщини [INFO] .; визнати за позивачем право власності на 1/30 частину будинку [ADDRESS] , а саме квартиру житловою площею 25,5 кв. м, загальною площею 34,3 кв. м, що складається з кімнати площею 10,8 кв.м; кімнати площею 8,1 кв. м; кухні площею 6,6 кв. м; кладової 0,6 кв. м; сіни площею 8,2 кв.м; флігеля Б-1 загальною площею 31, 2 кв. м; житловою 26,6 кв. м; складається з кімнати площею 9,8 кв. м; кімнати площею 8,6 кв. м; кухні площею 8,2 кв. м; тамбуру 4,6 кв. м., як спадкове майно після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 17.02.2020 року відкрито провадження у справі вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідно до ухвали суду від 30.12.2020 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] доручив представляти свої інтереси адвокату Лучко Т.І., яка надала заяву відповідача про розгляд справи без його участі, не заперечувала проти задоволення позовної заяви і визнання права власності на майно за позивачем. Представник відповідача в судовому засіданні висловила думку відповідача та просила задовольнити в повному обсязі позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Третя особа приватний нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Носова Ж.Б. в судове засідання не з`явилась, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію шлюбу дідусь позивача [PERSON] зареєстрував 07 січня 1966 року шлюб з [PERSON] , про що було зроблено актовий запис за № 19 м (а.с. 15). 27 грудня 1982 року [PERSON] оформив заповіт № [NUMBER] на сина [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого міським відділом ЗАГС, серія [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 3330 (а.с. 16). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 серпня 1996 року [PERSON] успадкував 1/6 частину будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] та дружина [PERSON] [PERSON] обов`язкову частку як непрацездатна за віком, переживши чоловіка, 1/30 частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] (а.с.17). Згідно технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з житлової площі 25,5 кв. м, загальної площі 34,3 кв.м, з кімнати площею 10,8 кв.м; кімнати площею 8,1 кв.м; кухні площею 6,6 кв.м; кладової 0,6 кв.м; сіни площею 8,2 кв.м; флігеля Б-1 загальною площею 31, 2 кв.м; житловою 26,6 кв.м; складається з кімнати площею 9,8 кв.м; кімнати площею 8,6 кв.м; кухні площею 8,2 кв.м; тамбуру 4,6 кв.м (а.с. 28-35). 29 березня 2010 року [PERSON] оформила заповіт на [PERSON] (сина померлого її чоловіка і батька позивача та відповідача) на все належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, в тому числі частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] (а.с.18) . Відповідно свідоцтва про смерть, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, серія [NUMBER] , [INFO] , помер [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1136 (а.с. 20). Свідоцтво про смерть, видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 27 березня 2012 року зареєстровано смерть [PERSON] , про, що було зроблено відповідний запис про смерть № 606 (а.с. 38). Спадок, який відкрився після смерті за заповітом [PERSON] , батько позивачки [PERSON] , не отримав. 08 липня 2019 року позивач, діючи в своїх інтересах і діючи на підставі доручення в інтересах відповідача, звернулася у встановлений законом строк , з заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського округу Носовою Ж.Б. № 130/02-31 від 08 липня 2019 року відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на підставі ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності спадкодавця на квартиру (будинок) нотаріальна контора не має можливості видати відповідне свідоцтво на прийняття спадщини (а. с.21). У вказаній постанові нотаріусом було роз`яснено необхідність прийняття спадщини після [PERSON] , не оформлення фактично прийнятої спадщини після смерті [PERSON] унеможливлює оформлення спадщини після смерті батька позивача [PERSON] . Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 26925269 від 14.05.2011 року, приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Носовою Ж.Б. 14.05.2011 року заведена спадкова справа № 19, у спадковому реєстрі № 51140823, спадкодавець [PERSON] (а. с.22). Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини в установлений ст. 1270\~ЦК України строк не подавали, інформація про них відсутня. Відповідно до ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ст.1297\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 4.9 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою ст.1270, ст.1276 ЦК України, раніше зазначених у цих статтях строків. Згідно п. 4.1 глави 10 розділу 2 Порядку, при видачі свідоцтва про право спадщини нотаріус обов`язково перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Згідно п. 4. 2 глави 10 розділу 2 Порядку доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. [PERSON] є спадкоємцем за законом. Оскільки при зверненні до нотаріуса позивач не надала правовстановлюючих документів та відсутня реєстрація права власності за спадкодавцем [PERSON] , то згідно\~ст. 5 Закону України «Про нотаріат»\~обов`язок нотаріуса відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству Україні. Пунктом 4.12 глави 10 розділу 2 Порядку передбачено, що свідоцтво про право спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. В п. 2 ч. 1\~ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказувала на те, що з 2006 року вона разом з [PERSON] , дружиною її дідуся, постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , як одна сім`я, на даний час продовжує проживати в цьому будинку й після смерті власника. На підтвердження вищевказаних тверджень позивачкою надано суду ряд доказів. Як вбачається з акту підписаного особами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підписи яких посвідчені начальником КП ЖЕО № 2 м. Полтави, вказані особи підтверджують, що позивач мешкала за адресою: [ADDRESS] , з 2000 року разом з [PERSON] , вела з нею спільне господарство, доглядала за останньою, лікувала та надавала допомогу по господарству (а.с. 23). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що позивач постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, позивач здійснювала за [PERSON] догляд, придбавала ліки та харчі за свій кошт та надавала допомогу по господарству. Згідно ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч.1 ст.12, ч.1 ст.13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, але у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст.16 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує право власності. Враховуючи викладене, аналізуючи наявні у справі, досліджені та перевірені судом докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до переконливого висновку про наявність підстав для висновку про те, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час смерті останньої та відповідно, на час відкриття спадщини. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved