Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До суду 08 грудня 2016 року надійшла позовна заява КП «Харківводоканал» до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 11052 грн. 57 коп., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER]. Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.10.2016 року у розмірі 6059 грн. 79 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року у розмірі 2883 грн. 28 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1845 грн. 75 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 263 грн. 75 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2017 року у цивільній справі № 643/15511/16-ц з відповідачів на користь комунального підприємства «Харківводоканал» стягнута солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.10.2010 року по 31.10.2016 року у розмірі 6059 грн. 79 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.06.2014 року по 31.10.2016 року у розмірі 2883 грн. 28 коп.; суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1845 грн. 75 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 263 грн. 75 коп., а всього 11052 грн. 57 коп., а також судовий збір у розмірі 1378,00 грн., в рівних частках по 459,33 грн. з кожного. За заявою відповідачів заочне рішення Московського районного суду м. Харкова скасовано ухвалою суду від 06.03.2017 року. Представник позивача Бережна Т.А., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, розглянути справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в межах позовної давності, проти задоволення позовних вимог в частині стягнення суми індексу інфляції та трьох відсотків річних заперечувала, просила розглянути справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, причину неявки суду не повідомили. В зв'язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.4). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) є централізованою. Обов'язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Таким чином, суд за заявою відповідача застосовує позовну давність, та позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р. Згідно звідної картки абонента [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № [NUMBER], становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р. у розмірі 4297 грн. 29 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.6.2014 р. по 31.10.2016 р. у розмірі 2883 грн. 28 коп. (а.с.5-10). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних розраховані за період з 01.11.2013 р. по 31.10.2016 р. та становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 1845 грн. 75 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 263 грн. 75 коп. (а.с.11-14). Ухвалою суду від 29.12.2016 р. при відкритті провадження у справі сплату суми судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення по справі. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідачів в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 коп., в рівних частках, по 459 грн. 33 коп. з кожного.

Outcome: partial