Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 16.03.2020 року звернулось Моторно (транспортне) страхове бюро України із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову зазначається, що 27.10.2016 року о 04:40 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Nissan, д/н [NUMBER] у м. Одеса, допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen, д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як винуватця ДТП не була застрахована, у зв`язку з чим відшкодування шкоди власнику автомобіля Volkswagen, д/н [NUMBER] , було здійснене МТСБУ. Скориставшись правом регресної вимоги, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 64 601,11 грн., витрат на послуги аварійного комісара в сумі 670,00 грн. та вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 14.09.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2016 року о 04:40 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом Nissan, д/н [NUMBER] у м. Одеса, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом Volkswagen, д/н [NUMBER] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 21.12.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова набрала чинності 03.01.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Власником автомобіля Volkswagen, д/н [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28.02.2017 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди. Відповідно до Звіту №15-03/2 про незалежну оцінку автомобіля Volkswagen, д/н [NUMBER] , проведеного ТОВ «Делфі Груп» вартість відновлювального ремонту та вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 74 582,22 грн. 22.05.2017 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 64 601,11 грн., що підтверджується копією наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №4297 від 19.05.2017 року, довідки №1 від 13.05.2017 року про розмір відшкодування шкоди з фонду потерпілих осіб та копією платіжного доручення №4297рв від 22.05.2017 року. Тобто із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладені на нього законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ до відповідача про відшкодування шкоди в розмірі 64 601,11 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень п. 40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Витрати МТСБУ на оплату послуг аварійного комісара складають 670,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1503/2рв від 12.05.2017 року. Враховуючи викладене, витрати позивача, пов`язані з виплатою відшкодування, склали 65 271,11 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9795591 від 06.02.2020 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в розмірі 2102,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved