Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання її власником спадкового майна. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві її матері [PERSON] , а саме, житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, розташований по [ADDRESS] . Позивач виявила бажання оформити спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину так як власність на спадковий будинок матері на зареєстрована. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що позивач по справі [PERSON] народилася [INFO] у с. Тютюнниця Корюківського району Чернігівської області. Згідно свідоцтва про шлюб позивач змінила своє дівоче прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що Тютюнницькою сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] та складено 04.06.1992 року відповідний актовий запис № 20. Родинні зв`язки позивача та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження від 10.08.1953 року серія [NUMBER] виданим Корюківським районним відділом ДРАЦС. За життя [PERSON] отримала у власність будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Згідно погосподарського обліку головою домогосподарства за вищевказаною адресою рахувалась [PERSON] , що підтверджується довідкою Тютюнницького старостинського округу № 572 від 02.12.2019. Саме на дане майно після смерті матері відкрилась спадщина. [PERSON] своїм майном не розпорядилися, заповіт не склала. На день смерті [PERSON] з нею за однією адресою фактично проживала її дочка [PERSON] , інших зареєстрованих осіб не було, що підтверджується довідкою Тютюнницького старостинського округу № 423 від 18.07.2019. Позивач виявила бажання оформити спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину так як власність на спадковий будинок матері на зареєстрована, що підтверджується довідкою КРКП «РАМПА» № 170/06-19 від 05.06.2019. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 гривень згідно квитанції № 9 від 02.08.2019. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved