Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до МайданОлександрівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки розміром 0,25 га, 0,3251 га, 0,1465 га, які знаходяться за адресою вул. Лісова, 15 с. Майдан Олександрівський Віньковсцького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що він являється власником земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованих по вул. Лісова, 15 с. Майдан Олександрійський, які ним набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 листопада 2004 року. Коли він, з наміром відчужити вказані земельні ділянки, звернувся до Віньковецького районного відділу Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» для проведення інвентаризації земельних ділянок та їх реєстрації у Державному земельному кадастрі, в ході проведення вказаних робіт зясувалося, що площі земельних ділянок, які зазначені у державному акті на право власності на землю та у свідоцтві про право на спадщину за заповітом не збігаються із фактичними, які встановлені у ході інвентаризації і є меншими. Саме через це реєстратором видано Рішення про відмову у внесенні відомостей до ДЗК стосовно вказаних обєктів. Посилаючись на ст. 392 ЦК України, ст. ст. 125, 126, ч. 2 ст. 158 ЗК України, ст. ст. 15, 16, 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ст. ст. 15-19 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», просить визнати за ним право приватної власності на вищевказані земельні ділянки. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача. Відповідачем було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Майдан Олександрівської сільської ради, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, відділ Держгеокадастру у Віньковецькому районі, в судове засідання не з'явився. В заяві, поданій до суду, просить розглянути справу без його участі. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,79 га, розташованої по вул. Лісова, 15, в с. Майдан Олександрійський Віньковецького району: 0,25 га - для обслуговування житлового будинку та 0,54 га - для ведення особистого підсобного господарства, які ним набуті на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 листопада 2004 року № 2104. Зазначені земельні ділянки належали спадкодавиці [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ № 02041 від 29 січня 1997 року. Він бажає відчужити земельні ділянки. При зверненні позивача до Віньковецького районного відділу Хмельницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» для проведення інвентаризації земельних ділянок та їх реєстрації у Державному земельному кадастрі, зясувалося, що площі земельних ділянок, які зазначені у державному акті на право власності на землю та у свідоцтві про право на спадщину за заповітом не збігаються із фактичними, які встановлені у ході інвентаризації є меншими, що зазначається у повідомленні Віньковецького виробничого відділу ДП «Центр державного земельного кадастру» № 3 від 09.09.2015 року. У звязку з неправильними обмірами державний кадастровий реєстратор відмовив позивачу у внесені відомостей до ДЗК стосовно ділянки площею 0,37 га яка фактично становить 0,3251 га та ділянки площею 0,17га, яка становить 0,1465 га. Він не може бути заявником стосовно цих обєктів, згідно Порядку ведення ДЗК, тому його право власності на земельні ділянки є оспорюваним і він позбавлений можливості розпорядитись власністю. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. З аналізу досліджених доказів та правових норм за [PERSON] слід визнати право власності на земельні ділянки площею 0,2500га; 0,3251 га та ділянку площею 0,1465 га.

Outcome: approved