Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Дана позовна заява мотивована тим, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.10.2013 року з позивача на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], були стягнуті аліменти у розмірі 1\\4 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Однак, пізніше з позивача були стягнуті аліменти на користь іншої жінки - [PERSON], а саме, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 року з позивача на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\6 частини усіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Згідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, у зв'язку з чим вважає, що розмір аліментів, присуджених рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.10.2013 року може бути зменшений судом до 1/6 частки усіх доходів на утримання неповнолітньої дитини. Просить суд зменшити розмір аліментів стягнутих з нього на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 03.10.2013 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів, зменшив їх до 1/6 частини усіх доходів та надалі стягувати з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів доходів, але не менш 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти задоволення позову та просила слухати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2004 року, виданого Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, батьком [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 жовтня 2012 року, виданого виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, батьком [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2013 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.04.2013 року та до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Отже, проаналізувавши дані обставини, суд доходить до висновку, що позивач на даний час сплачує аліменти у розмірі 1/4+1/6=5/12 частини усіх видів його доходу. Виникли правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось з них. Аналогічні роз'яснення містяться в п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала щодо зменшення розміру аліментів визначеного рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 03 жовтня 2013 року з 1/4 до 1/6 частини усіх видів доходів позивача, суд дійшов до висновку, що визнання позову відповідачкою [PERSON] не суперечить Закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved