Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 05 листопада 2018 року надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Маріупольська міська рада, Маріупольське державне виробниче підприємство по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик», в якій заявник просить суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло від 29 червня 1994 року № 21934. На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що 29 червня 1994 року Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» видане свідоцтво про право власності № 21934 на квартиру за адресою: [ADDRESS], на імя (російською мовою) «[PERSON], [PERSON], [PERSON]». Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» допущена помилка у прізвищі заявника та зазначено «Коселев» замість «Киселев». У паспорті громадянина України та свідоцтві про народження прізвище заявника вказане (російською мовою) «Киселев». У звязку із допущеною технічною помилкою виникла невідповідність між написанням прізвища заявника у правовстановлюючому документів та документах, які посвідчують особу заявника. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 листопада 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду (а. с. 10). Від заявника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а. с. 12). Представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради [PERSON] у судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (а. с. 13). Представник заінтересованої особи Маріупольського державного виробничого підприємства по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату та час судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався заявник, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом установлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії ВК № 301417, виданого Жовтневим РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 06 жовтня 2006 року, [PERSON], народився 25 серпня 1990 року, російською мовою прізвище зазначене як «Киселёв» (а. с. 6). Згідно зі свідоцтвом про народження серії VІІІ-НО № 286058, виданим Відділом РАЦС Жовтневого райвиконкому м. Маріуполя 24 вересня 1990 року, (російською мовою) «Киселев Андрей Дмитриевич» народився 25 серпня 1990 року, батьками якого є: (російською мовою) «[PERSON] и [PERSON]» (а. с. 8). 29 червня 1994 року Маріупольським державним виробничим підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» видане свідоцтво про право власності № 21934 на квартиру за адресою: [ADDRESS], на імя (російською мовою) «[PERSON], [PERSON], [PERSON]» (а. с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. У справі заявником порушується питання про встановлення факту належності документу, а саме: того, що йому належить свідоцтво про право власності на житло від 29 червня 1994 року № 21934, оскільки у такому його прізвище вказане російською мовою «Коселев» замість «Киселев». Проводячи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони у достатній мірі підтверджують факт того, що свідоцтво про право власності належить заявнику, про що, зокрема, свідчить відповідність у наданих документах імя та по-батькові, дати народження, місця видачі документів, прізвище, імя та по-батькові батьків заявника, на імя яких також видане таке свідоцтво, у звязку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою правовстановлюючий документ на квартиру, а лише підтверджує належність такого заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових прав. Судові витрати відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved