Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивує тим, що протягом 2007 року - 2010 років проживала з відповідачем однією сім»єю без реєстрації шлюбу в орендованій квартирі в м. Золотоноша, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає з позивачкою по справі і знаходиться на її повному та постійному утриманні. Оскільки [PERSON] з [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, реєстрацію народження дитини було оформлено Богданівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області за заявою позивачки в порядку ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідач після народження дитини фактично визнав себе його батьком, брав участь у всіх заходах, пов»язаних з дитиною на правах батька, будь-яких сумнівів щодо батьківства між сторонами не існувало. З часом стосунки з [PERSON] почали псуватися, подальше спільне життя стало неможливим у зв»язку з цим шлюбні відносини були припинені. Відповідач обіцяв продовжувати піклуватися про сина та надавати кошти на його утримання, але на даний він з сином не спілкується, участі у вихованні не приймає, в добровільному порядку не виконує своїх обов»язків, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій визнав батьківство відносно [PERSON], не заперечив проти стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини його заробітку та просив розгляд справи провести у його відсутність. Представник третьої особи реєстраційної служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області - в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи - Богданівської сільської ради в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягає до задоволення. При цьому суд виходить з наступного. Згідно роз»ясень, викладених у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1ст.58) Конституції України норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм Сімейного кодексу України, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Принцип 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року передбачає, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як встановлено у судовому засіданні позивачка [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю без державної реєстрації шлюбу з 2007 року по 2010 рік. [INFO] позивачка народила сина - [PERSON]. В свідоцтві про народження від 17 листопада 2010 року серія [NUMBER] зареєстрованого Богданівською сільською радою Золотоніського районуЧеркаської області зазначено, що [PERSON] народився [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний запис за № 3, його батьками значаться : мати - [PERSON]; батько - [PERSON]. Суд, приймаючи рішення, враховує той факт, що в свідоцтві про народження дитини [PERSON] батьком зазначений [PERSON], ім»я та по-батькові якого співпадає з ім»ям та по-батькові відповідача по справі. Батьківство відповідача щодо сина [PERSON] підтверджується також письмовими доказами, зокрема заявою самого [PERSON], якою він визнав себе батьком [PERSON], [INFO]. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про встановлення батьківства доведені та підлягають задоволенню. Одночасно з вимогою про визнання батьківства позивачка пред»явила вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважли віше правове зобов'язання батьків. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти на утримання дитини мають присуджуватись у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме п. 17 визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивачка ставить питання про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати пред»явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи стан здоров»я та матеріальне становище дитини, яка проживає з матір»ю, матеріальне становище відповідача, який згідний сплачувати аліменти в розмірі зазначеному в позові, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.05.2014 року і до повноліття сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог ст.ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить висновку, що позовні вимоги необхідно задоволити. Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved