Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась [PERSON] із заявою про розірвання шлюбу з чоловіком, засудженим до позбавлення волі. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом №203. Від шлюбу дітей не мають. Заявник зазначає, що подружні стосунки припинені, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На думку позивача, підтримувати сімейні відносини не має подальшого сенсу, збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 серпня 2020 року відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] направив на адресу суду заяву, в якій просив розірвати шлюб із заявником. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Вивчивши матеріали справи, доводи поданої сторонами заяви, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 27 вересня 2017 року зареєстрували шлюб у Житомирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області, про що складено відповідний запис за № 2013 (а.с. 7). Сторони від шлюбу дітей не мають. Як убачається з довідки, виданої 06 серпня 2020 року Державною установою «Житомирська установа виконання покарань №8», засуджений [PERSON] , [INFO] , з 14 грудня 1998 року до теперішнього часу відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8». [PERSON] засуджений 29 листопада 1996 року Херсонським обласним судом за с.ст.81, ч. 4; 17 ч.2 -183 ч.2; 190-1; 93 п.п. «в, г, з»; 42 КК України (1960 року ) до довічного позбавлення волі (а.с.9). Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За правилом частини 2 статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких заявник наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, [PERSON] відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини подружжя наміру не має, а тому заява [PERSON] про розірвання шлюбу з чоловіком, засудженим до позбавлення волі підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved