Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останніх декількох років стосунки розладились, проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою суду від 20.03.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне провадження, призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Від представника відповідача - адвоката Якубович Т.Л. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, позовні вимоги відповідач визнає та не заперечує проти задоволення позову. У своїй заяві від 18.03.2019 року, позивач та представник відповідача адвокат Якубович Т.Л. просили розгляд справи проводити за взаємною згодою - по місцю реєстрації позивача. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Враховуючи заяви сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], виданого 04.04.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON], зареєстрували шлюб 04.04.2015 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON]. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати повязані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved