Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та просить поділити спільне сумісне майно подружжя. Просить передати у його власність кондиціонер LG, двокамерний холодильник, електродуховку, комп'ютер з монітором 21 дюйм, сканер, принтер, сейф, фотоапарат, телевізор, тумбу під телевізор, газовий котел, душовий бокс, тостер та 2 TV тюнери. У власність [PERSON] пропонує виділити зі спільного сумісного майна подружжя кондиціонер LG, кондиціонер Samsung, комп'ютер з монітором 17 дюймів, посудомийну машину, пральну машину, фільтр очищення води, блендер, диван, електропраску, радіотелефон, газову панель, витяжку під газову плиту, тумбочку під рукомийник, дзеркало, килимове покриття 3х4, килимове покриття 1х3, килимове покриття 0,7х4, килимове покриття 1х4, кухонний рукомийник, домашній кінотеатр, шафу - купе, пилосос, світильник стельовий однорожковий, світильник стельовий 4-х рожковий. Крім того, просить визнати за ним право власності на ? частину квартири [ADDRESS] та визначити порядок користування нею шляхом виділення у його користування житлової кімнати площею 11, 3 кв.м, а в користування [PERSON] - двох житлових кімнат площею 16, 5 та 10, 2 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та туалет. Також просить стягнути з [PERSON] на його кориcть ? частину оплаченого кредиту та відсотків за користування ним за період з 08 лютого 2013 року по 09 січня 2014 року у сумі 5260 грн.00 коп. , а також зобов'язати її сплатити 31187 грн. 03 коп. основного боргу та 4715 грн. 37 коп. відсотків за користування кредитом згідно кредитного договору № 4659-002 /12Р від 12 квітня 2008 року, укладеним між АКБ «Правекс банк» та [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 26 листопада 2002 року по 01 липня 2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. В період шлюбу вони придбали наведене у переліку майно, яке підлягає поділу. Також ним було оформлено кредит у «Правекс - банку», за який вони придбали автомобіль «CHERY» 2008 року випуску. Оскільки кошти по кредиту на даний час не виплачені, вважає, що автомобіль поділу не підлягає, а ділити слід виплачені по кредиту кошти та обов'язок по оплаті залишку кредиту на користь позикодавця. (а.с. 2-6, 150-156, т. 1; а.с. 70-73, т.2) В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові. Відповідач [PERSON] з позовом не погодилась, заявила зустрічний позов та, з врахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог від 23 червня 2014 року, просить виділити їй зі спільної сумісної власності подружжя кондиціонер LG, телевізор, електродуховку, тумбу під рукомийник, дзеркало, диван та посудомийну машину. У власність [PERSON] просить передати зі спільної сумісної власності подружжя - кондиціонер LG, кондиціонер Samsung, комп'ютер з монітором 21 дюйм, сканер, принтер, сейф, фотоапарат, радіотелефон, тумбу під телевізор, фільтр очищення води, килимове покриття 1х4, автомобіль марки «CHERY», вмонтоване в автомобіль газове обладнання, зимові гумові колеса в кількості 4 штук, плівку, використану для затемнення скла бокових вікон автомобіля «CHERY», пневматичну гвинтівку, перфоратор, болгарку, електрорубанок, гараж по [ADDRESS] у товаристві «Дніпро 1», як майно, набуте спільно за час шлюбу. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію за більшість переданого йому у власність майна у сумі 20152 грн. (а.с. 103-109 т. 1, 170-172 т. 2) Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що частина заявленого [PERSON] майна як спільного сумісного майна подружжя насправді придбана її матір'ю [PERSON] та є її власністю. Хоча квартира [ADDRESS] набута нею та [PERSON] у власність у рівних частках у період перебування у шлюбі з [PERSON], проте за кошти, отримані від продажу квартири, яка належала їй до шлюбу, тому є її особистою приватною власністю та не може підлягати розподілу як спільне сумісне майно подружжя. Заперечує можливість спільного з [PERSON] користування квартирою, посилаючись на те, що фактично він створив нову сім'ю, а в квартиру приходить лише з метою вчинення морального тиску на неї. В судовому засіданні [PERSON] та її представник вимоги зустрічного позову підтримали з підстав, наведених у ньому. Третя особа [PERSON] заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, пред'явивши позов до [PERSON] та [PERSON], у якому просить виключити з переліку майна подружжя [PERSON] газовий котел, двокамерний холодильник, кондиціонер Samsung , пральну машину, витяжку під газову плиту, килимове покриття 3х4, так як ці речі придбані нею особисто за власні кошти; залишити в її користуванні кімнату площею 16, 5 кв.м в квартирі [ADDRESS] , а відповідачу - кімнати площею 10, 2 кв.м. та 11.3 кв.м. (а.с. 141-143, т.1) В судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала. Третя особа [PERSON] з позовом [PERSON] не погодився, вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав. Представник третьої особи ПАТ КБ «Правекс Банк» до суду не з'явився, пояснень не надав. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, третіх осіб, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 26 листопада 2002 року по 01 липня 2013 року, що підтверджується копією рішення Світловодського міськрайонного суду від 01 липня 2013 року у цивільній справі про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с. 31, т.1) В судовому засіданні встановлено, та не оспорюється сторонами, що під час шлюбу сторонами було придбано майно, яке відповідно до правил ст. 60, ч. 1 ст.61 СК України є спільним сумісним майном подружжя: - 2 кондиціонери LG, вартістю по 1500 грн. 00 коп. ; диван вартістю 500 грн. 00 коп. ; посудомийна машина вартістю 1500 грн. 00 коп. ; фільтр для води вартістю 300грн. 00 коп. ;електродуховку вартістю 1500 грн. 00 коп. ;телевізор вартістю 2000 грн. 00 коп. ; комп'ютер з монітором 17 дм вартістю 1500 грн. 00 коп.; блендер вартістю 800 грн. 00 коп. ;електропраска вартістю 200 грн. 00 коп.; холодильник вартістю 1500 грн. 00 коп.; комп'ютер з монітором 21 дм вартістю 1500 грн. 00 коп.; сканер вартістю 200 грн. 00 коп. ; принтер вартістю 200 грн. 00 коп.; сейф вартістю 300 грн. 00 коп.; фотоапарат вартістю 150 грн. 00 коп.; тумба під TV вартістю 400 грн. 00 коп. ( вартість майна погоджена сторонами у судовому засіданні); - тумба під рукомийник вартістю 420 грн.; дзеркало вартістю 150 грн.; радіотелефон вартістю 250 грн.; душовий бокc вартістю 5800 грн.; килимове покриття 1х3 вартістю 220 грн. 50 коп. ; TV тюнер вартістю 250 грн.; TV тюнер вартістю 200 грн.; килимове покриття 1х4 вартістю 210 грн. 00 коп.; домашній кінотеатр вартістю 550 грн. 00 коп.; шафа купе вартістю 1000 грн. 00 коп.; пилосос вартістю 210 грн.; тостер вартістю 100 грн. ; килимове покриття 1х4 вартістю 147 грн. 00 коп. ( вартість майна визначена Висновком судової товарознавчої експертизи від 19 грудня 2013 року (а.с. 23-26, т. 2) ); - а всього майна на суму 25012 грн. Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, за [PERSON] зареєстровано автомобіль марки «CHERY», державний реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску.(а.с. 69, т. 1) Автомобіль був придбаний [PERSON] за Договором купівлі - продажу автомобіля № 441 від 02 квітня 2008 року. На придбання даного автомобіля [PERSON] були отримані кредитні кошти у АКБ «Правекс-Банк» у розмірі 12117 доларів США, що підтверджується Кредитним договором № 4659-003/08Р від 17 червня 2008 року. 12 квітня 2012 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та позивачем був укладений договір про внесення змін та доповнень до вказаного кредитного договору , за яким зобов'язання по кредиту були переведені у національну валюту, а номер договору змінено на 4659-002/12Р. (а.с. 67-68, 157-160, т.1). Оскільки автомобіль придбаний [PERSON] під час перебування у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , то з підстав ст.. ст. 60, 61 СК України, він є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними. Той факт, що майно придбане за кошти, отримані одним із подружжя в кредит, не змінює статусу придбаного за них майна. За правилами ч. 3 ст. 61, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, за загальним правилом, майно придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Таким чином, до складу спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає поділу між позивачем та відповідачем відноситься автомобіль марки «CHERY», вартість якого на час розгляду справи становить 32805 грн. 00 коп., що підтверджується Висновком судової автотоварознавчої експертизи від 31 березня 2014 року (а.с. 124-127, т.2), а також вищевказана побутова техніка та речі домашнього вжитку вартістю 25012 грн. , а всього майно на загальну суму 57817 грн. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується Довідкою Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 01 листопада 2013 року (а.с. 214, т.1), після припинення шлюбу автомобіль знаходиться у володінні та користуванні [PERSON], тому суд, враховуючи вказану обставину, вважає за доцільне в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя передати його [PERSON] Той факт , що автомобіль марки «CHERY» 2008 року випуску перебуває у заставі у ПАТ КБ «Правеккс-Банк» у відповідності до Договору застави транспортного засобу № 4659-003/08Р від 17 червня 2008 року зі змінами (а.с. 161-167, т.1) року не означає, що в судовому порядку не можна поділити спільне майно подружжя, оскільки право володіння та користування майном не заборонено умовами договору застави, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним. Крім того, власник майна, визначений договором застави, а саме [PERSON], при розподілі спільного майна подружжя не змінюється. Решта набутого майна, а саме побутова техніка та речі домашнього вжитку вартістю 25012 грн., які знаходяться в квартирі [ADDRESS] в порядку поділу спільного майна подружжя має перейти у особисту власність [PERSON] При вказаному порядку поділу майна дещо не дотримується принцип рівності часток кожного з подружжя, оскільки у власність [PERSON] переходить неподільне майно більшої вартості. Разом з тим, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України), про що наголошує Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Це означає, що дружина та чоловік, незалежно від припинення шлюбу, мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, а розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. Таким чином, у результаті придбання подружжям автомобіля в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Довідкою ПАТ КБ «Правекс -банк» від 01 серпня 2013 року підтверджується, що на час розірвання шлюбу борг по кредиту склав 63934 грн. 24 коп. (а.с. 67-68, т.1) та з огляду на викладене вище є зобов'язанням обох з подружжя [PERSON] і відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України кожен мав би порівну сплатити свою частку боргу. Однак, враховуючи те, що при поділі спільного сумісного майна подружжя у власність [PERSON] переходить майна на суму 25012 грн., що на 7793 грн. менше вартості майна, яке переходить [PERSON], суд вважає за доцільне в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] обов'язок щодо одноосібного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором № 4659-003 /08Р від 17 червня 2008 року зі змінами , укладеним між АКБ «Правекс банк» та [PERSON], на суму 24174 грн., вирівнявши таким чином частки кожного при поділі майна. Обов'язок одноосібного погашення решти боргу у сумі 39760 грн. має залишатися за [PERSON] і тоді принцип рівності часток кожного з подружжя при поділі майна буде дотриманий. Розрахунок: 63934 грн. боргу на час розірвання шлюбу : 2 = 31967 грн. борг кожного. 32805 грн. (вартість частки майна [PERSON]) - 25012 грн.( вартість частки майна [PERSON] ) = 7793 грн. 31967 грн. - 7793 грн. = 24174 грн. (борг [PERSON]) 31967 грн. + 7793 грн. = 39760 грн. (борг [PERSON]) [PERSON] також заявляв вимоги про стягнення з [PERSON] на його кориcть ? частину оплаченого кредиту та відсотків за користування ним за період з 08 лютого 2013 року по 09 січня 2014 року у сумі 5260 грн.00 коп., проте суд не знаходить підстав для їх задоволення, так як до розірвання шлюбу обов'язок погашення боргу був солідарним, а наявний борг на час розірвання шлюбу розподілений між сторонами, відтак ці сплати будуть враховані як виконання зобов'язань [PERSON] за своєю часткою боргу. Крім того, судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між [PERSON] як продавцем і [PERSON] та [PERSON] як покупцями був укладений договір купівлі - продажу квартири , за яким продавець передав, а продавці прийняли у власність (купили) в рівних частках кожен трикімнатну квартиру [ADDRESS], сплативши за неї 21376 грн. 00 коп. (а.с. 11, 12-15, т.1) Вирішуючи питання щодо статусу 12 частини даного нерухомого майна, набутої у власність [PERSON] в період перебування у шлюбі з [PERSON] , суд виходив з такого. Положеннями ч. 1, ч. 7 ст.. 57 СК України регламентовано, що особистою приватною власністю дружини , чоловіка є, зокрема, майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Даним майном кожен із подружжя має право самостійно володіти, користуватися і розпоряджатися. При розподілі спільної власності подружжя і визначенні їх часток, це майно не враховується. В судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Світловодської міської ради 08 лютого 1995 року № 3294 та зареєстрованого Світловодським МБТІ 15 лютого 1995 року за № 2318 і Свідоцтва про право на спадщину , посвідченого державним нотаріусом Світловодської районної держнотконтори 07 квітня 1997 року за № 1-925 та зареєстрованого Світловодським МБТІ 18 листопада 2005 року № 2318-4 , у власності [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках, знаходилась квартира [ADDRESS]. 21 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] , діючи як продавці, та [PERSON] як покупець, уклали Договір купівлі-продажу, за яким продавці продали, а покупець купив належну продавцям на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS] за 41123 грн. 00 коп. (а.с. 223, т.1) З огляду на положення ч. 1 ст. 57 СК України, 12 частина вказаної квартири, відповідно як і виручені від її продажу кошти, незалежно від того, що відчуження вчинено вже в період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON] , є особистою приватною власністю [PERSON] Як пояснюють суду [PERSON], [PERSON], [PERSON], саме за виручені від продажу квартири [ADDRESS] була куплена квартира [ADDRESS]. Їх доводи на думку суду є логічними, послідовними та такими, що підтверджуються належними доказами. Оцінюючи Договір купівлі - продажу квартири від 21 липня 2007 року та Договір купівлі - продажу квартири від 03 серпня 2007 року, суд приходить до висновку, що між продажем та покупкою квартир пройшов дуже нетривалий проміжок часу ( 13 днів), продавці за договором від 21 липня 2007 року виступили покупцями за договором від 03 серпня 2007 року в тих же самих частках, що свідчить про їх наміри залишити незмінним правовий статус як відчужуваного, так і набутого нерухомого майна - особиста приватна власність. Виручивши від продажу квартири 41123 грн. 00 коп., ? частка у яких [PERSON] є її особистими коштами , придбали нову квартиру меншої вартості, що свідчить про те, що сторонні кошти до оплати за договором купівлі - продажу не залучалися. Таким чином , набута у власність за договором купівлі - продажу від 03 серпня 2007 року 1/ 2 частина квартири [ADDRESS] є особистою приватною власністю [PERSON] та не може бути предметом поділу спільного сумісного майна подружжя. Доводи [PERSON] про те, що на придбання 1/ 2 частини квартири [ADDRESS] були витрачені його особисті кошти у сумі 30000 грн., виручені ним від продажу [PERSON] «пакету документів на бізнес», а саме Рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 766 від 09 липня 2004 року «Про дозвіл на будівництво магазину автозапчастин підприємцеві [PERSON] [ADDRESS]» суд не приймає до уваги, оскільки вказане не є предметом цивільно - правового обороту та відповідно об'єктом купівлі - продажу. (а.с. 224) Відтак і представлені [PERSON] докази в обґрунтування даних обставин, а саме ксерокопія розписки від 02 червня 2007 року про отримання коштів (а.с. 222, т. 1) та показання свідка [PERSON] з цього приводу не є допустимими. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя є безпідставними та не підлягають задоволенню. [PERSON] також просив поділити як спільне сумісне майно подружжя газовий котел, газову панель, рукомийник та 2 люстри, які встановлені в квартирі [ADDRESS], проте вказане обладнання відноситься до облаштування квартири системами опалення, газопостачання, електропостачання, водопостачання та водовідведення, а відтак не підлягає відокремленню від цих систем та не може бути предметом окремого поділу. З цих же підстав не підлягає поділу заявлене [PERSON] майно, а саме вмонтоване в автомобіль «CHERY» газове обладнання, зимові гумові колеса в кількості 4 штук, плівка, використана для затемнення скла бокових вікон автомобіля «CHERY». Вимоги [PERSON] про поділ такого спільного сумісного майна як пневматична гвинтівка, перфоратор, болгарка, електрорубанок задоволенню не підлягають, оскільки наявність їх в натурі не доведена. Не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя гараж по [ADDRESS] у товаристві «Дніпро 1», так як факт набуття на нього права власності сторонами не доведений, а членство в гаражному кооперативі не може бути предметом поділу. [PERSON] заявлено вимогу про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] шляхом виділення у його користування житлової кімнати площею 11, 3 кв.м, а в користування [PERSON] - двох житлових кімнат площею 16, 5 кв.м та 10, 2 кв.м., залишивши у спільному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату та туалет. [PERSON] заявляла вимогу про виділення їй в особисте користування площею 16, 5 кв.м. Як встановлено вище, квартира є спільною частковою власністю [PERSON] та [PERSON] , складається з трьох ізольованих кімнат площею 16, 5кв.м, 10. 2 кв.м та 11. 3 кв.м. З інформації КП «Житлосвіт 2012» № 182 від 14 серпня 2013 року вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( дочка [PERSON]) та [PERSON], [INFO]. (а.с. 47, т.1) Встановлення порядку користування приміщенням кватири як за варіантом [PERSON], так і за варіантом [PERSON] призведе до порушення житлових прав інших зареєстрованих у ній осіб, оскільки норми житлової площі , що припадатимуть на кожну особу з числа зареєстрованих не відповідатимуть допустимим. Крім того, це спричинить обмеження реалізації права кожного із співвласників на користування даним нерухомим майном відповідно до належної йому частки. Таким чином, вимоги в частині встановлення порядку користування приміщенням квартири, що заявлені як [PERSON], так і [PERSON] задоволенню не підлягають. Вирішуючи позов третьої особи [PERSON] щодо виключення з переліку майна подружжя [PERSON] її особистого майна суд виходив зі слідуючого. Так, [PERSON] зареєстрована та є співвласником квартири , у якій вказане майно знаходиться, походження коштів на його придбання, а саме від продажу квартири [ADDRESS] нею доведено. Відтак вимоги [PERSON] в частині підтвердження її права власності на кондиціонер Samsung , пральну машину, витяжку під газову плиту, килимове покриття 3х4 суд вважає такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі суд розподіляє згідно з вимогами ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial