Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 червня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) до [PERSON] про витребування майна. Представник [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) в позовній заяві та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, укладеного 08 березня 2002 року між [PERSON] «Обєднаний капітал» та позивачем, останній набув право власності на майновий комплекс, розташований за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12. Крім того рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2002 року право власності на вказаний цілісний майновий комплекс було визнано за [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) та зареєстроване в КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. У 2016 році позивачу стало відомо про те, що ТОВ [PERSON] «Обєднаний капітал» був ініційований позов до [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED), м. Нікосія, Республіка Кіпр) про визнання недійсним зазначеного вище договору купівлі-продажу від 08 березня 2002 року та витребування майна з чужого незаконного володіння, який рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2013 року було задоволено. Про наявність відповідної справи у господарському суді позивачу не було відомо, судових рішень не було отримано в порядку, передбаченому Законом України «Про ратифікацію Договору між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах» та Конвенцією про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах, у звязку із чим ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) було поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення від 10 жовтня 2013 року. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Україна, м.Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12 є [PERSON]. У звязку із зазначеним [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) просила витребувати від [PERSON] на користь [PERSON] Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) цілісний майновий комплекс (реєстраційний номер 303899912101), розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12, який складається з: А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф. Окрім того, 15 вересня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Тритон» до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради «Правобережний» про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування майна. В обґрунтування своїх позовних вимог представник ТОВ «Компанія «Тритон» посилався на те, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №50800573, виданого 24 грудня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ТОВ «Компанія «Тритон» на праві власності належить цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 12. Проте 01 квітня 2016 року ТОВ «Компанія «Тритон» стало відомо, що підробленим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2004 року у справі № 2-2390/04 ТОВ «Компанія «Тритон» позбавлено права власності на вказаний цілісний майновий комплекс та на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі № 804/507/16 право власності на цей комплекс нотаріусом зареєстровано за [PERSON]. Наразі проводяться слідчі дії за фактом постановлення суддею завідомо неправосудного рішення про скасування реєстрації майна та перереєстрації права власності на майно за третіми особами, та за фактом протиправного заволодіння майном підприємства шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, що заподіяло велику шкоду. У звязку із зазначеним ТОВ «Компанія «Тритон» просило скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 13407288 від 23 лютого 2016 року, прийняте приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 28416130 від 24 лютого 2016 року, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-2390/04 від 21 квітня 2004 року та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 804/507/16 від 03 лютого 2016 року; визнати за ТОВ «Компанія «Тритон» право власності на цілісний майновий комплекс А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф., що знаходиться у м. Дніпропетровську по вул. Рогальова, буд. 12; витребувати від [PERSON] на користь ТОВ «Компанія «Тритон» цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 12; судові витрати покласти на [PERSON] У судовому засіданні 27 жовтня 2016 року до участі у розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) до [PERSON] про витребування майна в якості третьої особи було залучено ТОВ «Компанія «Тритон» та ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року дану цивільну справу було обєднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ТОВ «Компанія «Тритон» до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради «Правобережний» про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності та витребування майна. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 лютого 2017 року після заявлення самовідводу від розгляду указаної справи суддею Демидовою С.О. автоматизованою системою справа розподілена для розгляду судді Ходаківському М.П. Ухвалою від 03 лютого 2016 року суддею Ходаківським М.П. прийнято справу до свого провадження.\~ Представник [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні; проти задоволення позовних вимог ТОВ «Компанія «Тритон» заперечував. Представник ТОВ «Компанія «Тритон» у судовому засіданні заявлений ним позов підтримав, наполягав на його задоволенні у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) заперечував. [PERSON] у жодне із призначених судових засідань не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за адресою її місця реєстрації. Представник Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради «Правобережний» у судовому засіданні при вирішенні обох спорів поклався на розсуду суду, просив ухвалити рішення згідно з діючим законодавством України. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Зважаючи на зазначену процесуальну поведінку відповідача та третьої особи, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Верховний Суд України у постанові від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16, яка є обовязковою для усіх субєктів правозастосування та судів, вказав на те, що розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Ураховуючи, що відповідач та третя особа належним чином повідомлялися про призначені у справі судові засідання, судом визнано за можливе розглянути справу за їх відсутності за правилами ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 08 березня 2002 року між ТОВ [PERSON] «Обєднаний капітал» та [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) був укладений договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, на підставі якого [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) набула право власності на цілісний майновий комплекс А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф., що знаходиться у м.Дніпропетровську по вул. Рогальова, буд. 12 (том 2 а.с. 16-17). Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2002 року та додатковим рішенням цього суду від 06 вересня 2002 року у справі № Н 10/90 за ЗАТ «Семален Ентерпрайзіс Лтд» визнано право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12, який складається з: А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-сарай цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф. та зобовязано КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» провести державну реєстрацію права власності на вказаний цілісний майновий комплекс, про що видано наказ (том 2 а.с. 19-21, 22, 23). Згідно з даними КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 31 грудня 2012 року в матеріалах інвентаризаційної справи містяться відомості про реєстрацію права власності за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 12, а саме: А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф. за ЗАТ «Семален Ентерпрайзіс Лтд» на підставі рішень господарського суду Дніпропетровської області від 06 вересня 2002 року та від 02 серпня 2002 року, про що КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради видано реєстраційне посвідчення від 11 вересня 2002 року та зроблено запис в книгу № 13ЮН за реєстровим № 588-15 (том 2 а.с. 20, 119, 120). Відповідно до акту № 1 приймання передачі майна до статутного капіталу [PERSON] «Тритон» товариство з обмеженою відповідальністю від 08 грудня 2015 року ТОВ [PERSON] «Обєднаний капітал» в особі директора [PERSON] передав директору ТОВ [PERSON] «Тритон» майно, яке підлягає внесенню до статутного капіталу товариства оцінене за домовленістю учасників станом на 08 грудня 2015 року, а саме: обєкт нерухомого майна (цілісний майновий комплекс), що складається з: А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф. (том 2 а.с. 58, 60-79). У судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за номером запису про право власності 13407288 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2004 року у справі № 2-2390/04 та постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі №804/507/16 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно було проведено реєстрацію права власності за [PERSON] на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 12 (том 3 а.с. 98-99). З матеріалів справи вбачається, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2004 року, яке послугувало підставою для реєстрації за [PERSON] права власності на спірний обєкт нерухомості, не існувало, суддею, підпис якого міститься на рішенні, не ухвалювалось та взагалі підпис судді на рішенні не належить цьому судді, а [PERSON] жодних позовних та інших заяв до суду не складала, документів не підписувала, що було встановлено в межах відповідного кримінального провадження (том 3 а. с. 61-97, 100-102). Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі № 804/507/16 було скасовано ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2017 року (том 3 а. с. 103). Судом також встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №50800573, виданого 24 грудня 2015 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за ТОВ [PERSON] «Тритон» зареєстровано право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд. 12, який складається з: А-3 адміністративна будівля площею 1450,7 кв.м, Б-2 склад-гараж цегляний площею 186,7 кв.м, В-2 адміністративна будівля цегляна площею 479,6 кв.м, Г-1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний площею 97,0 кв.м, Ж-1 техно-торгівельний центр цегляний площею 185,2 кв.м, З-гараж цегляний, І-вбиральня цегляна, К-погреб цегляний, П-склад цегляний, № 1-2, 1 ІІ спорудження мет., асф. (том 1 а.с. 10-11, 12). Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02 червня 2016 року скасовано рішення господарського суду від 10 жовтня 2013 року у справі №904/7231/13, яким було: - визнано недійсним договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 08 березня 2002 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю [PERSON] «Об'єднаний капітал» та [PERSON] «Семалєн Ентерпрайзіс ЛТД»; - визнано за ТОВ [PERSON] «Об'єднаний капітал» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Динамо, 60, код ЄДРПОУ 24615172) право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12, який складається з: А-3 адміністративна будівля, площею 1450,7 кв.м., Б - 2 склад-гараж цегляний, площею 186,7 кв.м., В-2 адміністративна будівля цегляна, площею 479,6 кв.м., Г - 1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний, площею 97,0 кв. м., Ж-1 техно- торгівельний центр цегляний, площею 185,2 кв. м., З - гараж цегляний, І - вбиральня цегляна, К - погреб цегляний, П - склад цегляний, № 1-2,1, II - спорудження мет., асф.; - зобов'язано [PERSON] «Семалєн Ентерпрайзіс ЛТД» (Республіка Кіпр, м. Нікосія, вул. Ригінес, 4, 1-й поверх, ідентифікаційний код відсутній) повернути ТОВ [PERSON] «Об'єднаний капітал» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Динамо, 60, код ЄДРПОУ 24615172) цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12, який складається з: А-3 адміністративна будівля, площею 1450,7 кв.м., Б - 2 склад-гараж цегляний, площею 186,7 кв.м., В-2 адміністративна будівля цегляна, площею 479,6 кв.м., Г - 1 гараж цегляний, Д-1 склад шлакоблочний, цегляний, площею 97,0 кв. м., Ж-1 техно- торгівельний центр цегляний, площею 185,2 кв. м., З - гараж цегляний, І - вбиральня цегляна, К - погреб цегляний, П - склад цегляний, № 1-2,1, II - спорудження мет., асф.; - стягнуто з [PERSON] «Семалєн Ентерпрайзіс ЛТД» (Республіка Кіпр, м. Нікосія, вул.. Ригінес, 4, 1-й поверх, ідентифікаційний код відсутній) на користь ТОВ [PERSON] «Об'єднаний капітал» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Динамо, 60, код ЄДРПОУ 24615172) 9 008 грн. 12 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні позову ТОВ [PERSON] «Обєднаний капітал» до [PERSON] «Семалєн Ентерпрайзіс ЛТД» було відмовлено; з ТОВ [PERSON] «Об'єднаний капітал» на користь [PERSON] «Семалєн Ентерпрайзіс ЛТД» стягнуті судові витрати за розгляд апеляційної скарги в розмірі 9\~908 грн. 94 коп. (том 2 а.с. 104-109). Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02 червня 2016 року у справі № 904/7231/13 господарського суду Дніпропетровської області було залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 09 серпня 2016 року (том 2 а.с. 110-118). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із ст. 57, 58, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст. 16 ЦК України на законодавчому рівні закріплені способи захисту цивільних прав та інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений\~ст. 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Згідно із ч. 2\~ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Положеннями\~ст. 15 ЦК України\~визначено, що судовому захисту підлягає лише порушене, оспорюване або невизнане право. У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330, 338 ЦК України). Згідно зі ст. 330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Верховним Судом України у постанові від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13, яка є обовязковою для усіх судів України, указано, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст. ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. Статтею 388 ЦК України унормовано, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Верховним Судом України у постанові від 02 вересня 2015 року при розгляді справи № 6-1168цс15 сформульовано правову позицію про те, що аналіз положень ч. 3 ст. 388 ЦК України дає підстави для висновку, що майно, яке вибуло із володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло із володіння власника поза його волею. Якщо таке майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право його витребувати від добросовісного набувача у всіх випадках. Судом установлено, що на відповідача право власності на спірний цілісний майновий комплекс було зареєстровано незаконно, за відсутності відповідних правових підстав і ці доводи позовів обох позивачів у справі є правильними, оскільки у матеріалах справи містяться достовірні і належні докази відсутності рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2004 року, яким би вирішувалося питання правового статусу спірного нерухомого майна і підстави для реєстрації права власності на це майно за [PERSON] були відсутні, а тому таке майно має бути у неї витребувано. При цьому, при вирішенні питання на користь кого із позивачів має бути витребувано спірне нерухоме майно суд бере уваги те, що рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7231/13, яким цілісний майновий комплекс по вул. Рогальова, 12, у м. Дніпрі, було повернуто ТОВ «Компанія «Обєднаний капітал», у визначеному ГПК України порядку було скасовано, тому у позивача ТОВ «Компанія «Тритон» не має законних підстав для володіння спірним майном, а тому у нього відсутнє право на витребування спірного майна, а зважаючи на те, що нерухоме майно вибуло із власності позивача [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED) поза його волею, що підтверджується відсутністю його участі у передачі майна ТОВ «Компанія «Тритон» на підставі рішення суду, яке за його апеляційною скаргою було скасовано, відсутністю будь-яких договірних відносин із [PERSON], вимоги його позову про витребування нерухомості від кінцевого набувача є обґрунтованими, оскільки такий спосіб захисту порушеного права є належним і узгоджується із приписами ст. 388 ЦК України. Оцінюючі всі докази досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги приписи законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] «Семален Ентерпрайзес ЛТД» (SEMALEN ENTERPRISES LIMITED). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, судові витрати підлягають стягненню із відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved