Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, пасовища, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,62 га, сіножать, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га, пасовища, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,66 га, сіножать, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, право власності на яку належало [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач прийняла спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в смт. Холми, Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] , виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області від 20.06.1997 року. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 24.06.1960 року). 31 серпня 1980 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 31.08.1980 року. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено 16.05.2005 року відповідний актовий запис за № 32. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, про що Холминською селищною радою Корюківського району Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено 11.11.2005 року відповідний актовий запис за № 72. За життя батьки позивача були членами колективного сільськогосподарського підприємства «Червоний маяк» Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державними актами на право власності на земельну ділянку серії , а саме: 1.[PERSON] отримав: - земельна ділянка площею 2,08 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,62 га, сіножать, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 2074,43 грн., право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,15 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 525,12 грн., право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] ; 2.[PERSON] отримала: - земельна ділянка площею 2,27 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,66 га, сіножаті, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 2074,43 грн., право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] ; - земельна ділянка площею 0,15 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства, вартість на момент смерті 525,12 грн., право власності на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.05.2004 року серії [NUMBER] . Саме на дане майно після смерті спадкодавців відкрилась спадщина. На момент смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , разом зі своїм чоловіком - [PERSON] (довідка виконавчого комітету Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області № 314 від 27.02.2019 року). Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За життя батько позивачки оформити спадщину не встиг, так як [INFO] він помер. Відповідно до довідки виконавчого комітету Холминської селищної ради від 27.02.2019 року № 313 [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом зі своєю дочкою [PERSON] . Позивач прийняла спадщину після смерті батька, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Для підтвердження дійсності отримання покійними державних актів на право власності на земельні ділянки позивачка звернулася з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідну інформацію від 19.03.2019 року № 1690/177-19 та № 1691/177-19 та надали витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 384 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 384,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved