Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області державних виконавців Аврам Анни Олександрівни, Ванесян Рози Самвелівни, третя особа, без самостійних вимог - [PERSON] про визнання дій неправомірними, стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування позову [PERSON] зазначив, що 24.06.2016 року державні виконавці Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] і [PERSON]. дільничній інспектор Краматорського ВИ ГУ НП в Донецькій області, працівник БТІ м. Краматорська та група невідомих осіб, не предявляючи документів, які б засвідчували їх особистість, та без повідомлення його, як власника житла, яке знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова,95-80, вчинили проти нього та його власності незаконні дії, які виразилися у вибиванні трьох вхідних дверей його квартири, розпилюванні сльозогінного газу та спричиненні йому тілесних ушкоджень. Ці дії вказаних осіб були абсолютно безпідставними, адже процесуального документа, зокрема ухвали чи рішення суду про примусове проникнення до його житла, які б набули чинності, не існувало, адже на ухвалу Краматорського міського суду від 27.05.2016 року про примусове проникнення до його житла була подана апеляційна скарга, яка 05.07.2016 року апеляційним судом була задоволена, а відповідна ухвала суду першої інстанції, скасована. Крім того, 11.08.2016 року начальник та заступник начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] та [PERSON], державні виконавці Аврам А.О. і [PERSON], стягувач [PERSON], працівник БТІ м. Краматорська, інспектори поліції та невідомі особи, не предявляючи документів, які б засвідчували їх особистість, та без повідомлення його, як власника житла, яке знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 95-80. вчинили проти нього та його власності незаконні дії, які виразилися у вибиванні трьох вхідних дверей його квартири, спричиненні йому тілесних ушкоджень, завданні йому принижень та погроз. Ці дії вказаних осіб були абсолютно безпідставними, адже процесуального документа, зокрема ухвали чи рішення суду про проникнення до його житла, які б набули чинності, не існувало, адже на ухвалу Краматорського міського суду від 01.08.2016 року про примусове проникнення до його житла була подана апеляційна скарга, яка 14.09.2016 року апеляційним судом була задоволена, а відповідна ухвала суду першої інстанції, скасована. Тобто державні виконавці, не маючи на те законних прав двічі незаконно проникли до його житла, пошкодили майно та спричинили йому тілесні ушкодження. За фактом незаконного проникнення до його житла, спричинення йому тілесних ушкоджень, за його заявою Краматорським ВП ГУНП в Донецькій області були внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, та провадженню було присвоєно № 12016050390001874. У звязку з незаконними діями вказаних осіб, йому була спричинена матеріальна га моральна шкода. Матеріальна шкода виразилася в пошкодженні дверей його квартири, яка відповідно до висновку спеціаліста становить 5076,50 грн. Крім того, матеріальною шкодою він також вважає витрачені ним кошти за сплату судового збору на подання апеляційних скарг на ухвали суду першої інстанції та вартість квитків на поїздку до Апеляційного суду Донецької області, яка загалом становить 746,28 грн. Моральну шкоду, завдану йому незаконним проникненням до його житла, а також спричиненням йому тілесних ушкоджень він оцінює в 12000,00 грн. та обґрунтовує її наступним. Внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень, а саме перелому пальця правої ноги, забоїв обох передплічь та лівого ліктьового суглобу, а також забою грудної клітини зліва, йому приходилося відчувати фізичну біль, неодноразово з цього приводу проходити медичне обстеження та відповідне лікування, що спричиняло йому душевні та фізичні страждання. Крім того, також моральна шкода була йому спричинена тим, що у звязку з незаконними зверненнями Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду з поданнями про примусове проникнення до його житла, йому приходилося витрачати свій час на перебування у судових засіданнях в судах першої та другої інстанції, доводити незаконність цих звернень, нервувати з цього приводу, що тягло за собою втрату його душевної рівноваги та спокою. Дану моральну шкоду він оцінює в 1000,00 грн. Просить суд винести рішення, яким визнати дії начальника Краматорського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON], державних виконавців Аврам А.О. і [PERSON] неправомірними; стягнути з Краматорського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5076,50 грн. та в розмірі 746,28 грн.; стягнути з Краматорського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на його користь моральну шкоду в розмірі 12000,00 грн. та в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 25 листопада 2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову було залучено [PERSON]. Третя особа [PERSON] заявила позов, у якому зазначила, що 14.08.2014 року за місцем мешкання її сина [PERSON] державні виконавці незаконно проникли до його житла, звідки забрали наступне майно: пральну машину, монітор, телевізор, системний блок компютера, клавіатуру до компютера, компютерну мишку, комплект проводів до компютера, БФП магнітофон, комплект колонок 2.1, про що склали акт опису та арешту. В подальшому, вказане майно було неправомірно передано на зберігання [PERSON] Рішенням Краматорського міського суду від 31.10.2014 року за нею було визнано право власності на монітор, системний блок компютера, комплект колонок 2.1, сканер-принтер, телевізор, пральну машину, яке в подальшому набрало законної сили. Не дивлячись на вказане рішення, державні виконавці його не виконали та майно їй не повернули, у звязку з чим вона неодноразово зверталася до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, суду та прокуратури з відповідними скаргами про повернення майна, що належить саме їй. Та лише 10.08.2016 року ці речі були їй повернуті, але вони перебувати в неробочому стані. У зв'язку з поломкою цих речей, вона була вимушена звертатися до сервісних центрів для виконання ремонту техніки, а також для визначення втраченої вартості деякого майна. Вартість витрачених нею коштів за ремонт складає 735,00 грн., за виконання визначення втраченої вартості майна складає 800,00 грн. Крім того, відповідно до розрахунку, вартість втраченого майна складає 3561,58 грн. Отже, загальна сума матеріальних витрат, завданих діями відповідачів становить 5096.58 грн. Відтак, не зважаючи на існування рішення суду про повернення їй вилученого майна, державні виконавці спільно з [PERSON], умисно не виконували його, в результаті чого вона протягом двох років не могла користуватися власними речами. Крім того, незаконними діями відповідачів їй було спричинено моральну шкоду , яку вона оцінює в 10000,00 грн. Моральна шкода виразилася в тому, що у результаті незаконного позбавлення її речей порушився нормальний спосіб її життя, вона перебувала у стресових ситуаціях, відчувала душевні страждання, була змушена докладати додаткові зусилля для організації захисту своїх прав і інтересів. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] та Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5096,58 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., судовий збір в розмірі 551,21 грн., сплачений нею за подачу позовної заяви. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги та вимоги третьої особи - [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Третя особа, яка заявила самостійні вимоги [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні, а також на задоволенні вимог [PERSON] Представник Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не визнав, надав заперечення проти них, в яких зазначив, що на примусовому виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавчий лисі № 1/0528/40/12, виданий Краматорським міським судом 08.06.2012 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди в розмірі 62000,00 грн. 16.11.2012 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 35263014. У встановлений законом строк боржник не виконав рішення суду, у звязку з чим державним виконавцем була розпочата процедура з примусового виконання вироку суду. Ухвалою Краматорського міського суду від 27.05.2016 року було задоволено подання Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до житла [PERSON], яке знаходиться за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 95-80, про що 11.06.2016 року боржнику було направлено вимогу щодо надання вільного доступу до квартири для проведення технічної інвентаризації. На підставі отриманої ухвали, 24.06.2016 року державним виконавцем разом з техніком БТІ, інспекторами УПП у м. Краматорську та Словянську було здійснено вихід за місцем мешкання боржника з метою примусового проникнення до житла для проведення технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна. У звязку з тим, що боржник добровільно не відчинив двері, через вибиття дверей було здійснено фотозйомку квартири, але технічна інвентаризація проведена не була, у звязку з перешкодою [PERSON] у її здійсненні. У звязку з подальшим скасуванням Апеляційним судом Донецької області ухвали Краматорського міського суду від 27.05.2016 року, 01.08.2016 року Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було повторно направлено до Краматорського міського суду подання про примусове проникнення до житла [PERSON], яке було судом задоволено та надано відповідний дозвіл. 09.08.2016 року боржнику було направлено вимогу щодо надання вільного доступу до квартири для проведення технічної інвентаризації. На підставі отриманої ухвали, 11.08.2016 року державним виконавцем, у присутності понятих, стягувача, працівників патрульної поліції, техніка БТІ було повторно здійснено вихід за місцем мешкання боржника з метою примусового проникнення до житла для проведення технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна. У звязку з тим, що боржник добровільно перешкоджав виконанню ухвали, технічну інвентаризацію державним виконавцем було проведено примусово. На даний час, у результаті проведення оцінних процедур квартири боржника, визначена ринкова вартість обєкта нерухомості, тобто проводяться заходи з метою виконання вироку суду. Вважає, що державні виконавці при здійснені своїх повноважень керувалися чинним законодавством України та не виходили за його межі, їх дії були цілком правомірні. Просить суд винести рішення, яким у позовних вимогах [PERSON] та [PERSON] відмовити, за необґрунтованістю останніх. Ухвалою Краматорського міського суду від 31 жовтня 2016 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову було залучено [PERSON]. В судовому засіданні третя особа, без самостійних вимог - [PERSON] пояснив, що вироком Апеляційного суду Донецької області від 08.06.2012 року [PERSON] С Л. було визнано винним за ст. ст. 286 ч.2, 135 ч. 1 КК України, та на його користь з [PERSON] було стягнуто моральну шкоду в розмірі 62000,00 грн., адже він є потерпілим по справі. Пояснив, що на протязі чотирьох років [PERSON] умисно відмовляється виконувати вказаний вирок стосовно сплати на його користь моральної шкоди, всіляко ігнорує вимоги державних виконавців, приховує свій дохід, перешкоджає у вільному доступі до свого житла з метою проведення технічної інвентаризації, а також виконує всі дії, направлені на унеможливлення виконання вироку суду. Вважає, що державні виконавці діяли правомірно та сприяли законному виконанню вироку, натомість [PERSON] продовжує вчиняти неправомірні дії проти нього. Просить суд в задоволенні позову [PERSON] відмовити. Крім того пояснив, що позовні вимоги [PERSON] не визнає, так як на його думку, за цими позовними вимогами [PERSON] належним відповідачем є її син [PERSON], так як саме через його не бажання виконувати вирок суду в частині сплати на його користь моральної шкоди, позивачка була позбавлена можливості користуватися власними речами. А той факт, що начебто речі [PERSON], які перебували у нього на зберіганні протягом деякого часу потребували ремонту, на його думку є надуманими, так як він їх навіть не використовував, а тому і здійснити їх поломку він фізично не міг. Просить суд у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] відмовити. В судовому засіданні представник третьої особи, без самостійних вимог [PERSON] підтримала пояснення [PERSON] та просила суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. За позовом [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що арешт, вилучення та передача [PERSON] на зберігання майна, яке згідно рішення суду пізніше було визнано власністю [PERSON]. здійснено виключно в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі обвинувального вироку суду, ухваленого відносно її сина [PERSON] в частині стягнення з нього на користь [PERSON] моральної шкоди. На підставі Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було здійснено вилучення та передача певного майна [PERSON] Згідно чинного законодавства, без рішення суду про виключення майна з опису та арешту, державний виконавець був позбавлений можливості повернути майно, належне позивачці, адже в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині визнання неправомірними дій державного виконавця та [PERSON] щодо вилучення, передачі на зберігання їй було відмовлено Краматорським міським судом. Та лише після розгляду апеляційної та касаційної скарг, позовні вимоги [PERSON], в частині повернення її майна були задоволені. Лише після цього, на підставі рішення суду ці речі були повернені [PERSON] Таким чином, [PERSON] діяв виключно в межах діючого законодавства та права [PERSON] не порушував. Стосовно пояснень [PERSON] про начебто користування [PERSON] її речами, внаслідок чого вони виявилися в неробочому стані, вони не відповідають дійсності та нічим не підтверджені. Будь-який зв'язок між діями [PERSON] та витратами, на які посилається [PERSON], відсутній, тому їх не можливо вважати збитками від позбавлення позивачки належного їй майна. Просить суд у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] відмовити. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є головою ОСББ за адресою м. Краматорськ, вул. Паркова, 95, тобто в багатоквартирному будинку де проживає [PERSON] Влітку 2014 року до неї, як до голови ОСББ звернулись державні виконавці з вимогою здійснити проникнення до квартири за місцем проживання [PERSON] Приходили державні виконавці разом з працівниками міліції та [PERSON] та на підставі рішення суду про примусове проникнення до житла проводили опис майна [PERSON] Державні виконавці приходили за місцем мешкання [PERSON] також влітку 2016 року, але на цей раз вона не забажала виступати в якості свідка. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що проживає за адресою [INFO], тобто в одному будинку з [PERSON] Деякий час тому, державні виконавці запросили його виступити в якості понятого при складанні акту опису майна [PERSON] Разом з державними виконавцями перебували співробітники міліції та [PERSON] Він бачив, що двері квартири [PERSON] були пошкоджені, та у нього забрали деякі речі. Він не бачив, щоб [PERSON] чинив комусь опір. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 листопада 2012 року Краматорським міським судом Донецької області було видано виконавчий лист по справі №1/0528/40/12 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди у сумі 62 000 грн. 00 коп. (а. с. 40) 16 листопада 2012 року відповідно до ст.17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Дяченко О.О. ВДВС Краматорського МУЮ відкрито виконавче провадження № 35263014, про що винесено відповідну постанову. (а. с. 8) 27 травня 2015 року в рамках даного виконавчого провадження Краматорським міським судом була винесена ухвала про надання дозволу на примусове проникнення до квартири боржника [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ухвала набрала законної сили 02.06.2016р. (а. с. 74) 24 червня 2016 року державним виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання [PERSON] для виконання ухвали Краматорського міського суду Донецької області від 27.05.2016р. щодо примусового проникнення до житла боржника для проведення технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна. Однак, [PERSON] добровільно двері не відчинив. Отже, за участю старшого інспектора Краматорського ВР ГУНП в Донецькій області [PERSON] проникнення відбулось примусове, а саме: шляхом вибиття дверей. Після проникнення до квартири було зроблено фотозйомку, але провести технічну інвентаризацію вказаної квартири не вдалось, так як боржник перешкоджав, (а. с. 79) 05 липня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області ухвала Краматорського міського суду від 27.05.2016р. про надання дозволу на примусове проникнення до квартири боржника [PERSON] скасована та відмовлено у задоволенні подання державного виконавця, (а.с.9-11) 01 серпня 2016 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області повторно надано дозвіл на примусове проникнення до квартири боржника [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Ухвала набрала законної сили 09.08.2016р. (а. с. 203-204) 11.08.2016р. державним виконавцем у присутності понятих, стягувана, працівників патрульної поліції, техніка БТІ зачитана ухвала суду від 01.08.2016р. про примусове проникнення до житла боржника [PERSON], на що боржник відмовив у доступі до вказаної квартири та перешкоджав виконанню ухвали суду. Державним виконавцем примусово проведено технічну інвентаризацію. (а. с. 85) Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14.09.2016р. ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 01.08.2016р. була скасована та відмовлено у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є боржником у виконавчому провадженні №35263014 та оскаржує неправомірні на його думку дії державного виконавця щодо примусового проникнення до його житла 24.06.2016р. та 11.08.2016р. Статтею 74 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, яким видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Особливий порядок здійснення судом контролю за виконанням судових рішень регулюється розділом VII ЦПК України. Отже, суд наголошує, що оскарження [PERSON] дій державного виконавця щодо примусового проникнення до його житла 24.06.2016р. та 11.08.2016р. в порядку позовного провадження суперечить ЗУ «Про виконавче провадження» та розділу VII ЦПК України. Так, приписами ст.383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. (ст.385 ЦПК України) З матеріалів справи суд вбачає, що в порядку ст.383 ЦПК України [PERSON] оскаржував дії державного виконавця в частині визнання незаконною та скасування вимоги державного виконавця Аврам А.О. №14.13.-16.-12291 від 16.05.2016р. і ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.07.2016р. його вимоги були задоволені. (а. с. 12-13) Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій начальника Краматорського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, державних виконавців Аврам А.О., Ванесян Р.С., Третяченко К.Ю. у порядку позовного провадження задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону «Про державну виконавчу службу», ЗУ «Про виконавче провадження», а також з положень статей 1173, 1174 ЦК в таких справах належними відповідачами є Держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи - шкоду, протиправне діяння особи, яка п завдала, причинний звязок між ними. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У частині 2 ст. 59 ЦПК України закріплено імперативне правило, відповідно до якого обставини справи, що за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоячих посадових осіб державної виконавчої служби. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відтак, суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON], так як факт неправомірної дії державного виконавця повинен бути встановлений у передбачений Законом спосіб. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заявлені передчасно, а тому задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. 14 серпня 2014 року в рамках виконавчого провадження № 35263014 про стягнення з [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] II.П. моральної шкоди у сумі 62 000 грн. 00 коп. державним виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника а саме: [ADDRESS]. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем складено акт опису майна боржника в якому зазначено перелік майна, (а. с. 64-66) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31.10.2014р. визнано право власності за [PERSON] на монітор «LG», системний блок, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «EPSON», телевізор марки « SAMSUNG», пральну машин) марки «LG» та зазначене майно виключене з акту опису та арешту майна від 14.08.2014 року, який складено державним виконавцем Горошенко Яною Андріївною. Знято арешт з рухомою майна: монітор «LG», системний блок, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «EPSON», телевізор марки «SAMSUNG», пральну машину марки «LG». Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.01.2015р. рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31.10.2014року залишено без змін. (а.с.127-128) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.03.2016р. у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], державного виконавця відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області [PERSON], про визнання неправомірними дій державного виконавця Горошенка Я.А., Шевченко П.П., та акту опису та арешту майна від 14.08.2014р. відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016р. рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2016 року в частині зобовязання [PERSON] повернути речі, які були виключені з акту опису та арешту майна від 14.08.2014 року скасоване Позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Зобовязано [PERSON] повернути [PERSON] речі, які були виключені з акту опису та арешту майна від 14.08.2014 року та знаходяться у нього на відповідальному зберіганні, а саме: монітор «LG», системний блок компютера, акустичні колонки «Traust», сканер-принтер «Epson», телевізор марки «SAMSUNG», пральну машину марки «LG». В іншій частині рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24 березня 2016 року залишено без змін. (а.с.76-77) Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.10.2017р. рішення Краматорського міського суду Донецької області від 24.03.2016р. в частині, яка не скасована апеляційним судом, та рішення Апеляційного суду Донецької області від 01.06.2016р. залишені без змін. 10.08.2016р. державним виконавцем здійснено повернення речей, виключених з акту опису та арешту майна боржника від 14.08.2014р. (а.с.86) Таким чином, рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.03.2016р. встановлено, що дії державного виконавця та акт опису і арешту майна є законними. Щодо твердження [PERSON], що повернуті їй речі були у неробочому, несправному стані суд зазначає, що вони не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. При цьому суд критично ставиться до наданих [PERSON] накладної від 03.10.2016р., товарного чеку від 12.10.2016р., висновку оцінювача від 22.10.2016р., так як вони не підтверджують факт, що 10.08.2016р. виконавцем їй були повернуті несправні речі. (а.с.115-116) Враховуючи викладене у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed