Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивачі в позові посилаються на те, що [INFO] померла їхня баба - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6,370 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222384000:01:002:0518, що належала їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 057106 від 18 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 8288. За життя вона залишила заповіт від 15 квітня 2011 року, посвідчений секретарем виконкому Личківської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 22, в якому вказала позивачів спадкоємцями всього її майна в рівних частинах. Позивачі подали до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцева О.О. заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину мне мають можливості, оскільки втрачений оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. Тому позивачі вимушені звертатися до суду та просять визнати за ними право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом по Ѕ частині за кожним. Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надано заяву, в якій прохають розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 15 квітня 2011 року, посвідченому секретарем виконкому Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 22, [PERSON] вказала позивачів як спадкоємців всього її майна в рівних частинах (а. с. 11). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 33 (а. с. 9). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 22 серпня 2019 року, земельна ділянка площею 6,370 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1222384000:01:002:0518, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІV-ДП № 057106 від 18 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 8288, належала [PERSON] (а. с. 13-15) У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] , позивачі звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак постановами нотаріуса від 29.07.2019 року їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із ненаданням нотаріусу правовстановлюючих документів (а. с. 16-19). Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями по заповіту, який залишила померла [PERSON] , мають право на спадкування, прийняли спадщину. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved