Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява, яка в подальшому була уточнена, від позивачів [PERSON], [PERSON] до відповідача [PERSON], в якій позивачі просять усунути перешкоди у здійсненні ними права власності, визнавши [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] (2/3 частки в праві власності), та її донька - [PERSON] (1/3 частка в праві власності) є співвласниками квартири, розташованої за адресою: м. Харків, Катерининська[ADDRESS]. Право власності на квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.09.1999 р. реєстраційний №6-99-190091, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.04.2003 року реєстраційний №2-207. Відповідач по справі зареєстрований в квартирі за адресою: м. Харків, Катерининська[ADDRESS] з 17 жовтня 2006 року, проте вже більше шести років він не проживає у даній квартирі, не сплачує комунальних послуг та не бере участі у її утриманні. З цього часу жодних відомостей про себе він не повідомляв. Як вказують позивачі, звернутися до відповідача з вимогою про добровільне зняття з реєстрації з належної їм квартири не є можливим, оскільки не відомо місце його знаходження. Позивачі позбавлені можливості вільно користуватися та розпоряджатися належним їм майном та вимушені сплачувати додаткові комунальні послуги, у звязку з чим останні, посилаючись на норми ЦК України, звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.02.2018 року справа призначена до судового розгляду по суті і задоволено клопотання позивачів про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивачі [PERSON] та представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримали, просили задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.03.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні на підставі досліджений доказів, встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин. Згідно з копії свідоцтва про право власності на житло від 03.09.1999 року за №6-99-190091 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначені власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності (а.с. 6). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що спадкоємцем майна громадянина [PERSON], померлого 12.06.2002 року, а саме 1/3 частини квартири №31, що знаходиться у м. Харкові, вул. Примакова, буд. 43, є дружина [PERSON], що мешкає в [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.07.2003 року, серія ВАА №143854, за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за №2-207 від 09.04.2003 року зареєструвано право власності на 1/3 частину 3-х кімнатної квартири [ADDRESS] (а.с. 9). Вулиця Примакова у м. Харкові перейменована на вул. Катерининську, що вбачається з копії рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.11.2017 №12/15 «Про перейменування обєктів топоніміки міста Харкова» (а.с.5). Згідно з копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 16.11.2017 року, [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності 2/3 частки квартири [ADDRESS], а 1/3 частина вищевказаної квартири належить [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с.7, 10). З довідки від 21.11.2017 року, виданої [PERSON] дільницею №66 КП «Жилкомсервіс» вбачається, що в приватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстровані 3 особи: [PERSON], [INFO] - власник, [PERSON], [INFO], - дочка, та з 17.10.2006 року - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Зазначені дані не суперечать інформаційній довідці з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання, наданої 04.01.2018 року на запит суду про реєстрацію [PERSON] за вищевказаною адресою (а.с.16). В судовому засіданні свідки [PERSON], яка доводиться подругою позивачу [PERSON], та свідок [PERSON], який товаришував з відповідачем [PERSON], підтвердили, що декілька років не бачили відповідача за адресою його реєстрації, де також відсутні і речі відповідача, при цьому останній на є членом родини позивачів. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~статті 319 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» \~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, в судовому засіданні встановлено, що власники квартири позивачі [PERSON] та [PERSON] мають певні перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою №31 в будинку №43 по вул. Катерининській в м. Харкові, їх право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивачів по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання квартири. При цьому [PERSON] не має права власності на вищевказану квартиру, не є членом родини позивачів і не проживає декілька років за вказаною адресою, в судове засідання не зявився та протилежного не довів, у звязку з чим суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON], [INFO], зареєстрованого за адресою: [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі №31 будинку №43 по Катерининській (Примакова) в м. Харкові. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про \~позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. У звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 640,00 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного і

Outcome: approved