Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду у грудні 2015 року звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму до повноліття дитини, вказавши, що відповідач є батьком дитини. Відповідач може надавати дитині матеріальну допомогу, але вона її не отримує. Прохала задовольнити вимоги. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд заяви у її відсутності та підтримала позовні вимоги повністю. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Суд на підставі ст..ст.10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2011 року по 27.03.2015 року, шлюб розірваний на підставі рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 27.03.2015 року (справа № 2/611/1155/15), від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина проживає з матірю та перебуває на її утриманні (а. с. 4-5,-9-10). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до ст. 70 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-Х1У (із змінами та доповненнями) максимальний загальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ст. 188 СК України за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обовязку утримувати дитину, якщо її дохід набагато перевищує дохід кожного з них і повністю забезпечує її потреби. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно свідоцтва про народження дитини позивачки, її батьком є відповідач [PERSON]. (а. с. 5), який в порушення ст. 180 СК України не виконує свої обовязки по утриманню дітей до повноліття. Оскільки [PERSON] ухиляється від цього зобовязання, даний спір сторонами не вирішений в позасудовому порядку, кошти на утримання дитини повинні були стягнуті в судовому порядку в розмірі 1/4 частини до повноліття дитини. При цьому суд враховує сімейний стан, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів (працездатний, інших утриманців не має), матері дитини ( не працює, проживає з батьками), дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Outcome: approved