Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі заяви б/н від 02.10.2007 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 28.02.2021 виникла заборгованість у розмірі 13103,95 грн., яка складається з наступного: 12212,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 891,95 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України. У позові позивач ставить питання про стягнення з відповідача лише заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12212,00 грн. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від відповідача та її представника неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи через зайнятість представника в інших судових засіданнях. Через канцелярію суду 05.10.2021 надійшла заява від представника відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність. Відповідач заяву не подала, причини неявки не повідомила. Ураховуючи, що справа до розгляду призначалася неодноразово, а саме 04.05.2021, 14.07.2021, 25.08.2021 та 05.10.2021, проте розгляд відкладався саме за заявами сторони відповідача, суд дійшов висновку, що відповідач мала достатньо часу для висловлення своєї позиції по суті справи. Суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи та вважає за можливе здійснити розгляд у відсутність учасників. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач 02.10.2007 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківський послуг (далі Анкета-заява) в ПриватБанку, тобто фактично вчинила дії з метою укладення договору з позивачем. В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач просить видати їй кредитну картку « 55 днів пільгового періоду» з кредитним лімітом 400,00 грн., базова процентна ставка за кредитом 1,9% на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія - 1%. Умови про встановлення пені за прострочку за кредитом не передбачені (а.с. 41). Указана Анкета-заява містить підпис [PERSON] на підтвердження того, що вона була ознайомлена з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами банку та зобов`язується в подальшому регулярно ознайомлюватися на сайті позивача зі змінами у вказаних документах. На підтвердження факту видачі відповідачу картки позивач надає довідку (а.с. 40), з якої вбачається, що відповідачу вперше була видана кредитна картка 06.09.2007. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долучених до позовної заяви розрахунків вбачається, що станом на 28.02.2021 позивач визначив заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі 12212,00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 02.10.2007 шляхом підписання Анкети-заяви. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Разом з тим, у підписаній відповідачем анкеті-заяві між сторонами узгоджені умови щодо базової процентної ставки за користування кредитом за розмір комісії. З банківської виписки, яка є первинним документом, вбачається. що за період з 04.10.2007 до 23.10.2020 позивачем нараховувалися та стягувалися з відповідача відсотки за користування кредитними коштами, комісія за користування карткою та пеня і штрафи за прострочку виконання відповідачем обов`язку з повернення кредитних коштів. (а.с. 17-38). Так, з розрахунку заборгованості за період з 01.11.2015 до 31.01.2020 вбачається. що позивачем стягнуто з відповідача заборгованість по пені на загальну суму 3164,98 грн (а.с. 9-14). Крім того, з розрахунку заборгованості за період з 01.02.2020 до 28.02.2021 вбачається. що позивачем додатково стягнуто з відповідача заборгованість по пені на загальну суму 5747,26 грн. (а.с. 15-16). Проте, як зазначалось вище, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов щодо стягнення з відповідача пені за прострочку повернення кредитних коштів. З огляду на викладене суд дійшов висновку про безпідставність стягнення позивачем з відповідача пені на загальну суму 8912,24 грн (3164,98 грн + 5747,26 грн). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02.10.2007, заборгованість відповідача за простроченим тілом кредиту становить 12212,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку, що позивачем було безпідставно стягнуто з відповідача нараховану пеню на суму 8912,24 грн., суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на вказану суму. У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 02.10.2007 на загальну суму 3299,76 грн. (12212,00 грн. - 8912,24 грн.). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 12212,00 грн., з яких судом задоволено вимоги на загальну суму 3299,76 грн., що складає 27,02% від загальної суми позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 613,35 грн., що дорівнює 27,02 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial