Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 07 вересня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем у справі було укладено кредитний договір №700011510, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит на суму 91175,50 гривень зі сплатою 17,30% річних з терміном повернення 07 вересня 2018 року, а відповідач зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, штрафи та інші передбачені укладеним договором платежі. ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у встановленому порядку та розмірі. Відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту не виконує, чим порушує умови кредитного договору, в зв'язку з чим, станом на 18 серпня 2016 року, має заборгованість по кредиту в загальному розмірі 98933,87 гривень, яка складається з наступного: - 72468,51 гривень - заборгованість за кредитом, - 26465,36 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 98933,87 гривень та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1484,01 гривень. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] значиться м.Донецьк, вул.Коммунарів, 34/4. Згідно ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському та Будьоннівському районним судам міста Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» від 30 вересня 2016 року №184, крім того, судові повістки - повідомлення були розміщені на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 07 вересня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №700011510, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит на суму 91175,50 гривень зі сплатою 17,30% річних з терміном повернення 07.09.2018 року, а відповідач зобов'язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду, штрафи та інші передбачені договором платежі (а.с.5-7). В порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства відповідач зобов'язання по погашенню кредиту не виконує, своєчасно не повертає банку суму кредиту, не сплачує відсотки. Згідно пунктів 6.1, 10.1 кредитного договору, банк має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань з повернення кредиту у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць. Станом на 18 серпня 2016 року відповідач має заборгованість по кредиту, що був наданий строком на 72 місяці, а саме, до 07 вересня 2018 року, в загальному розмірі 98933,87 гривень, з яких: - 72468,51 гривень складає заборгованість за кредитом, - 26465,36 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.8-9). За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис в договорі не оспорюється. Не виконуючи належним чином зобов'язання по погашенню кредиту, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення виниклої суми боргу. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ «Альфа-Банк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1484,01 гривень, що підтверджено наданим позивачем меморіальним ордером від 29 серпня 2016 року (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума сплаченого судового збору.

Outcome: approved