Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду 04.07.2018 р. звернулась [PERSON] [PERSON] про стягнення моральної шкоди, мотивує свої вимоги наступним. Вона є матірю відповідача. Він проживає окремо. Протягом декількох років відповідач неодноразово брав кредити в банках, але не повертав. На її адресу постійно надходять листи з банків з вимогою повернути заборгованість, також телефонують з банків та колектори, погрожують примусово увійти до її помешкання для відібрання та реалізації майна, погрожують, що якщо відповідач не розрахується, то вони будуть здійснювати дії, направлені на реалізацію їх квартири, відповідач є співвласником ? частини квартири. Така бездіяльність відповідача спричиняє їй постійні душевні хвилювання, внаслідок чого вона не може вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена її душевна рівновага, виражена в почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Внаслідок постійних душевних хвилювань в неї погіршився стан здоровя, вона постійно хворіє, у звязку з чим витрачає значні кошти на лікування. Крім того, вона здійснює цілодобовий догляд за своїм чоловіком, який є інвалідом 1 групи, тому вона не працює. Отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом 1 групи в розмірі 29,60 грн. на місяць. Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 7000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник за дорученням [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою реєстрації, проте повістки не отримував, вони повертались не врученими з відміткою «у звязку з закінченням терміну зберігання». Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком позивачки. Її син відповідач по справі з ними не проживає. Проте, він неодноразово отримував кредити в різних установах, які не повертав. У звязку з його борговими зобовязаннями на телефон позивачки постійно телефонують люди з вимогою повернути кошти, оскільки вони є родичами. Вже неодноразово позивачка оплачувала заборгованість за кредитом відповідача. Всі ці події дуже впливають на душевний стан та стан фізичного здоровя позивачки, вона хвилюється, переживає, вживає ліки. Заслухавши позивачку, її представника, свідка, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що матірю [PERSON], [INFO] є позивачка [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Позивачка перебуває у зареєстрованому 06.07.2016 року шлюбі з [PERSON] (а.с.9). Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права та правове обґрунтування необхідності його захисту. При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обовязків. Відповідно до них цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1). У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені чч. 2-5 ст. 13 ЦК України, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень ч.ч. 2-5 ст. 13 ЦК України. Згідно зі статтею 214 ЦПК України, суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини. Згідно ч.1 ст. 23 ЦК України, у випадку порушення права особа має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода\~\~ втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (Пункт 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 №\~4). Частиною другою статті 23 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Тобто, підставою для відшкодування моральної шкоди повинні бути протиправні дії чи бездіяльність щодо позивачки з боку відповідача. Бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті кредитних зобовязань іншим юридичним особам, як посилається в своєму позові позивачка, не може вважатися судом протиправною поведінкою відповідача [PERSON] щодо позивачки [PERSON] Ці правовідносини існують лише між [PERSON] та юридичними особами, які надали кредитні кошти. Душевні переживання позивачки з приводу цих обставин є субєктивним сприйняттям ситуації і не можуть бути підставою для застосування статті 23 ЦК України. В судовому засіданні\~не знайшов\~підтвердження факт\~порушення прав позивача з боку відповідача, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити, як необґрунтованих.

Outcome: dismissed