Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

До суду 19.03.2019 року звернулось ТОВ « Фінансова компанія « Преміум Актів» з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором №2493320637-030633 від 10.08.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 15200,00 ( п`ятнадцять тисяч двісті грн.. 00 коп.) гривень, з яких заборгованість за кредитом -2000,00 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом-5760,00 гривень, заборгованість за пенею -7440,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, позичальник, отримавши позику у розмірі 2000 грн., свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість за кредитом і зобов`язаннями по виплаті процентів за користуванні кредитними коштами а крім того за несвоєчасне повернення кредитних коштів і процентів нарахована пеня. Від позивача, одночасно із позовом, надана заява про можливість розгляду справи у порядку заочного рішення. Ухвалою суду від 03.04.2019 року відкрито провадження по справі , розгляд по якої проводиться у порядку спрощеного провадження. За місцем реєстрації міста проживання відповідача була направлена копія позову із додатками та ухвала про відкриття провадження, а також двічі направлялись повідомлення про призначені судові засідання на 20.05.2019 року та 20.06.2019 року, однак, від відповідача відзиву на позов та заяв про розгляд справи за його відсутності або про відкладення справи на надходило. У відповідності до вимог ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як встановлено у судовому засіданні між ТОВ « Фінансова Компанія Є Гроші» ( позикодавець) та [PERSON] ( позичальник ) укладено договір № №2493320637-030633 від 10.08.2018 року про надання позики ( а/с 13 ), відповідно до умов якого на картковий рахунок позичальника було перераховано 2000 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 10.08.2019 року ( а/с 27, 28 ), який він зобов`язаний був повернути в строк, встановлений договором - 14 днів з дня отримання позики із виплатою процентів у розмірі 28 грн. Відповідно до умов договору ( п.3.2.1 ) з моменту отримання позики та до моменту її повернення встановлена фіксована сума у 2% щоденно, за користування позикою, а також у випадку порушення строків повернення грошових коштів сторони узгодили відповідальність позичальника , крім виплати процентів, нарахування неустойки у вигляді пені у розмірі 3% від залишку суми позики, зо кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.01.2019 року у позичальника виникла заборгованість за кредитом -2000,00 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом-5760,00 гривень, заборгованість за пенею -7440,00 гривень ( а/с 21). Відповідно до договору про надання фінансових послуг факторингу №150/1 від 15.01.2019 року укладеного між ТОВ « Фінансова компанія Є Гроші» та ТОВ « Фінансова Компанія «Преміум Актів» останній як Фактор займає місця клієнта ( як кредитора ) в зобов`язаннях як виникли, зокрема із договору позики №2493320637-030633 від 10.08.2018 року ( а/с 9, 11,12). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України). Правовідносини щодо виконання зобов`язань за кредитними договорами позики врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК). Частинами першою та другою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч.1 ст. 525 ЦК України). Згідно ч.1,2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Частиною першою статті 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В даному випадку судом визнається наявність у [PERSON] , як позичальника по договору позики №2493320637-030633 від 10.08.2018 року невиконаного зобов`язання по поверненню отриманих коштів та процентів за користування позикою а також фінансова відповідальність за невиконання умов договору у вигляді сплати пені, які визначені умовами договору, та визнається к доведена розмір даної заборгованості відповідно до наданого розрахунку заборгованості у загальному розмірі 15200,00 ( п`ятнадцять тисяч двісті грн.. 00 коп.) гривень, з яких заборгованість за кредитом -2000,00 гривень, заборгованість за процентами за користування кредитом-5760,00 гривень, заборгованість за пенею -7440,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved