Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач із позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики в розмірі 20 300 (двадцять тисяч триста) гривень, зазначаючи, що 03.02.2006 року, надала в борг відповідачу грошову суму в розмірі 20 300 (двадцять тисяч триста) гривень, про що оформили відповідну розписку. За умовами договору, відповідач зобов'язався повернути суму боргу в строк до 01.01.2012 року, однак відповідач таких дій не вчинив, у зв'язку з чим, позивач й звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Позивач у судове засідання не з'явилася. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки суд не сповістила. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причин своєї неявки суду не повідомила, клопотань щодо розгляду справи у її відсутність або про відкладення судового засідання не подавала. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки складеної 03.02.2006 року, позивач надала відповідачеві в борг грошову суму в розмірі 20 300 (двадцять тисяч триста) гривень, про що оформили відповідну розписку. За умовами договору, відповідач зобов'язався повернути суму боргу в строк до 01.01.2012 року, однак відповідач таких дій не вчинив. Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Аналіз частини другої статі 1047 ЦК України свідчить про те, що розписка не є різновидом договору, а є документом, що підтверджує його укладення, тому надаючи правову кваліфікацію виниклим правовідносинам, суд вважає, що між сторонами був укладений правочин, волевиявлення сторін якого закріплене в розписці, з чого суд встановив, що між сторонами був укладений договір позики, а між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідачем порушено зобов'язання в частині повернення суми боргу. Так, згідно з положеннями статті 545 ЦК України, наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Оскільки відповідач не надав розписку, що підтверджує факт розрахунку, суд вважає відповідача таким, що не виконував грошове зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, сума позики в розмірі 1600 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, сума сплаченого судового збору також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за договором позики та суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved