Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначав, що 10 лютого отримав ордер на проживання у квартирі [ADDRESS]. 27 серпня 1999 року він зареєстрував, на прохання доньки колишньої дружини, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вказаній квартирі. Відповідачі жодного дня з моменту реєстрації в належній йому на праві користувача квартирі не проживали, зв'язку з ними він не підтримує. Фактично вони мешкають з 1998 року в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 1999 року по теперішній час підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» №90 від 28.05.2014 року. Просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобов'язати Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області зняти з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надіславши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про час та місце проведення розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку приходить до наступного. Судом встановлено, що 10 лютого [PERSON] отримав ордер на проживання у квартирі [ADDRESS]. 27 серпня 1999 року він зареєстрував, на прохання доньки колишньої дружини, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вказаній квартирі. Відповідачі жодного дня з моменту реєстрації в належній йому на праві користувача квартирі не проживали, зв'язку з ними він не підтримує. Фактично вони мешкають з 1998 року в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS]. Факт не проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 1999 року по теперішній час підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» №90 від 28.05.2014 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно д ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється остаточно за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У задоволенні позову в частині зобов'язання Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку необхідно відмовити за безпідставністю, оскільки рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial