Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в сумі 24 983 грн. 56 коп. та витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 450,00. Під час розгляду справи до участі у справі було залучено третю особу - Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 грудня 2011 року, о 15 годині 30 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ФАВ, державний номер [NUMBER], по вул. М. Грушевського в м. Одеса не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес, номерний знак [NUMBER], який рухався, попереду, в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху. Під час дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, [PERSON] скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2012 року встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода, відбулась внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 23 грудня 2011 року здійснено огляд пошкодженого автомобіля за результатами якого експертом Лопатіним В.М було складено експертний висновок № 534/11 від 11 січня 2012 року. Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля згідно експертного висновку № 534/11 від 11 січня 2012 року склав 24 983 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 56 коп. Вартість послуг із визначення матеріального збитку склала 450,00 грн ( чотириста п'ятдесят гривень 00 копійок). Станом на день подання позовної заяви до суду відповідачем в добровільному порядку кошти за заподіяну шкоду внаслідок ДТП на його користь сплачено не було. Тому, посилаючись на ст. 1166 ЦК України, позивач вважає, що саме [PERSON] повинен нести матеріальні витрати по відшкодуванню завданих збитків. Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, при цьому, 01 жовтня 2014 року та 07 жовтня 2014 року від представника позивача - [PERSON] надійшли заяви, в яких він просив розглянути справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, 16 грудня 2014 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю. Крім того, у вказаній заяві [PERSON] заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи неодноразово сповіщався належним чином. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на та вулиці Грушевського у місті Одесі 22 грудня 2011 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю ФАВ, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та Мерседес, номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Суддею Приморського районного суду м. Одеси Терзі І.Г. 23 січня 2012 року винесено постанову, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Згідно з матеріалами справи, в результаті зазначеного ДТП автомобілю Мерседес, номерний знак [NUMBER], що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 11-12), завдано механічних пошкоджень. 23 грудня 2011 року здійснено огляд пошкодженого автомобіля за результатами якого експертом Лопатіним В.М було складено експертний висновок № 534/11 від 11 січня 2012 року (а.с.13-34). Матеріальний збиток завданий власнику автомобіля згідно експертного висновку № 534/11 від 11 січня 2012 року склав 24 983 грн. 56 коп. За зазначену оцінку вартості пошкодженого автомобілю позивач відповідно до квитанції (а.с. 29) сплатив 450,00 гривень. В судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП цивільна-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ЗАТ «Міська страхова компанія» (поліс №АА/0311742). Відповідно до полісу № АА/0311742 ліміт матеріальної відповідальності страховика за шкоду, завдану майну складає 50000,00 грн., розмір франшизи - 500,00 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент укладення [PERSON] договору страхування) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди. Згідно з ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Зазначені страхові відшкодування виплачуються по кожному страховому випадку, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика, з урахуванням умов, зазначених у пункті 19.1 статті 19 цього Закону. До договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та виплат страхового відшкодування за цими договорами застосовуються норми щодо ліміту відповідальності страховика, які діяли на дату укладення договору. Згідно з ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 2 «Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у 2010-2011 роках» визначено, що володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Отже, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування; у разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик. Матеріальний збиток завданий власнику пошкодженого автомобіля згідно експертного висновку № 534/11 від 11 січня 2012 року склав 24 983 грн. 56 коп.; за проведення вказаної оціночної експертизи відповідно до квитанції від 22.03.2013 року до прибуткового ордеру № 534/11 позивачем сплачено 450 грн., тобто заявлений розмір майнової шкоди не перевищує встановленого ліміту матеріальної відповідальності страховика. Згідно з ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Враховуючи вищевикладене, у контексті ст.1194 ЦК України страхувальник, яким є [PERSON], повинен нести майнову відповідальність у розмірі франшизи, на яку зменшується розмір страхового відшкодування, тобто у розмірі 500 гривень. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 зазначено, що оскільки особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 2 «Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у 2010-2011 роках» визначено, що, у разі якщо потерпілий пред'явив позов безпосередньо до винної особи, він може бути задоволений у тому випадку, якщо особа, яка має нести цивільну відповідальність замість винного (володілець джерела підвищеної у небезпеки, страхувальник, роботодавець тощо) має право регресу до винної особи. Судом не встановлено причин, відповідно до яких за ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик у даному випадку може звернутись до відповідача з позовом в порядку регресу. У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 р. № 2 «Про узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у 2010-2011 роках» визначено, що, у випадку, якщо потерпілий у встановленому законодавством порядку звернувся за виплатою страхового відшкодування до страхової компанії, в якій було застраховано цивільно-правову відповідальність винної особи, але не отримав відшкодування з будь-яких причин, він має звернутись з відповідною вимогою до суду. Відповідно до закріпленого в ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства та за змістом ч. 1 ст. 33 ЦПК України залучення судом до участі у справі особи як співвідповідача можливе лише як результат вирішення судом відповідного клопотання позивача. Так, 06.11.2014 року від представника відповідача надійшла до суду заява про заміну первісного відповідача належним відповідачем - Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія». Зазначена заява була направлена позивачу поштою. Як вбачається з поштового повідомлення, 21.11.2014 року заява була отримана представником позивача. Ухвалою Приморський районний суд м. Одеси від 06.11.2014 року Приватне акціонерне товариство «Міська страхова компанія» було залучено до участі у справі в якості третьої особи. В свою чергу, позивач клопотання про залучення до участі у справі Приватного акціонерного товариства «Міська страхова компанія» як співвідповідача до суду не заявляв. Враховуючи викладене, суд роз`яснює позивачу його право на звернення до суду з самостійними вимогами про відшкодування страхового відшкодування до страхової компанії відповідача. Судові витрати (судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанцій - а.с. 1), суд згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України присуджує позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 5, 08 грн., оскільки частка задоволених позовних вимог складає 0,02 від ціни позову.

Outcome: partial