Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, у якому просив суд встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Визнати договір купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений між мною та [PERSON] 07 серпня 2014 року - дійсним. Та визнати за мною право приватної власності на цілий житловий будинок, з відповідними господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07 серпня 2014 року між нею та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який був особисто збудований в 1967-1990 відповідачем, на підставі рішення міськвиконкому Котовської міської ради Одеської області №205 від 18.06.1964 р., дозволу міськвиконкому Котовської міської ради Одеської області на виконання робіт від 24.06.1965 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 24.06.1964 року. Як вказує позивач, він повністю сплатив [PERSON] вартість 190 000 гривень, придбаних за договором купівлі-продажу цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Угода за ствердженнями [PERSON] відбувалася за згодою і в присутності [PERSON] - чоловіка [PERSON]. На виконання умов договору [PERSON] передала йому правовстановлюючі й технічні документи та ключі від вхідних дверей житлового будинку. Після укладання договору купівлі-продажу, як стверджує позивач, [PERSON] безпідставно й неодноразово ухилялася від нотаріального посвідчення договору, в зв'язку з чим стало неможливим здійснити його нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість на мене в установленому законом порядку. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Надала до суду заяву про розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували, позов визнали. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. На підставі рішення міськвиконкому Котовської міської ради Одеської області №205 від 18.06.1964 року, дозволу міськвиконкому Котовської міської ради Одеської області на виконання робіт від 24.06.1965 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 24.06.1964 року, [PERSON] було збудовано житловий будинок у [ADDRESS] Відповідно до ст. 376 ЦК України, нерухоме майно вважається самочинним, якщо воно збудоване на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або з істотнім порушенням будівельних норм і правил. На вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст.392 ЦК України, у разі відсутності правового документу на майно, право власності на нього може бути визнано судом за особою, яка є його власником. Згідно матеріалів справи, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і між сторонами відбулося його повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатив вартість нерухомості у сумі 190 000 гривень, а [PERSON] передала позивачу всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та написала розписку про отримання грошей за неї. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Так сторонами було досягнуто всіх істотних умов за договором купівлі-продажу, зокрема, щодо вартості, якості, кадастрового номеру земельної ділянки, тощо вказаного житлового будинку та земельної ділянки, а тому, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved