Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказав, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 08.02.2011 року. Відповідач є його сином, але у вказаному будинку не проживає з моменту його прописки за вказаною адресою, а саме з 11.05.1985 року, що підтверджується актом обстеження , не сплачує платежі по утриманню будинку, хоч комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб і позивач змушений сплачувати всі платежі самостійно, що веде до погіршення його матеріального стану. Відповідач більше 30 років проживає у Російській Федерації , ніколи не приїздить до них і самостійно виписатися він не має можливості. Через те, що відповідач прописаний у житловому будинку, де він не проживає більше 30 років, позивач позбавлений права на оформлення субсидії на житлово-комунальні послуги. Саме через цю обставину позивач змушений звернутися до суду за захистом порушеного права. На підставі ст.ст. 71,72,405 ЖК України прохає задовольнити його позовні вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] надав письмову заяву, вказавши, що через похилий вік та хворобу з'явитися до суду не може, прохає слухати справу у його відсутність, позов підтримав, судові витрати прохає покласти на нього. Відповідач, будучі повідомлений належним чином, тричі не з'явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, заяву про перенесення слухання справи суду не надав. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, сторони по справі перебували у цивільно правових відносинах урегульованих нормами цивільного законодавства. Позивач є власником житлового будинку, а відповідач є його сином. Позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 28929494 від 08.02.2011 року ( а.с.5). У будинку позивача зареєстровані крім нього син [PERSON] та відповідач - син [PERSON], [PERSON] що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 14.05.2018 року № 2688 ( а.с.7) та копією домової книги ( а.с.8,9). Відповідач більше 30 років у вказаному будинку не проживає, що підтверджується атом обстеження матеріально - побутових умов складеного депутатом [PERSON] ( а.с.10). Задовольняючи позов суд вважає доведеним, що відповідач не проживає у вказаному будинку після реєстрації , а саме з 1985 року, проживає більше 30 років у Російській Федерації. При оформленні субсидії прописка відповідача впливає на розмір субсидії, яку позивач має право отримати, право його порушене і потребує судового захисту. Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Згідно з статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно з ст. 405 ЦК України вказує, що Члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Стаття 12 ЦПК України передбачає, Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. При вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд враховує прохання позивач і вважає за необхідне судові витрати в сумі 704,80 гривень покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved