Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 07 листопада 2018 року надійшла позовна заява Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, щозгідно з довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), опалювальна площа складає 105,89 кв.м. Протягом спірного періоду позивач надавав послуги відповідачам з центрального опалення, за користування яких проводилися нарахування відповідно до встановлених тарифів. Відповідачами плата за надані послуги не проводилася, хоча щомісячно отримували квитанції та повідомлялися про наявну заборгованість. Всього сума заборгованості за послуги централізованого опалення складає 11374,68 грн., 3% річних в сумі 379,34 грн., інфляційні витрати в сумі 1212,05 грн. Уточнивши позовні вимоги, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2018 року у розмірі 9783,29 грн., 3% річних в сумі 379,34 грн., інфляційні витрати в сумі 1212,05 грн., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. 07 грудня 2018 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволення позовних вимог, посилаючись на наступне. У позовній заяві зазначено, що відповідача з невідомих суду причин не здійснювали оплату комунальних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] , а також, що позивач надавав послуги з централізованого опалення, однак жодних документів на підтвердження надання/отримання послуг не надано. Зазначає, що відповідачем на підставі ТУ № 1970/05 від 07 травня 2012 року від ККП «Маріупольтепломережа`отриманий проект «Реконструкція системи опалення та встановлення вузла обліку теплової енергії» 61/2012-ТХ, відповідно до вимог встановлених у проекті встановлено індивідуальний прилад обліку теплової енергії 21 вересня 2012 року. Про встановлення приладу обліку теплової енергії відповідач повідомив позивача. Позивач до відповідачів протягом певного часу претензій щодо проведення розрахунків згідно з показниками приладу обліку теплової енергії не пред`являлися, починаючи з 2016 року. Позивач почав здійснювати нарахування за послуги з централізованого опалення за особовим рахунком не дивлячись нате, що зазначені послуги позивачем відповідачам не надавалися. 31 жовтня 2016 року відповідач зверталася із заявою до правоохоронних органів з приводу того, що у підвалі будинку [ADDRESS] виявлено пошкодження опалення до її квартири шляхом порушення прямого та зворотного трубопроводів. З 31 жовтня 2016 року не отримувалися послуги з централізованого опалення до квартири [ADDRESS] . Позивачем відмовлено відповідачу у проведенні повірки теплолічильника, у зв`язку з чим відповідачі були вимушені звернутися до сторонньої організації та за власні кошти надіслали теплолічильник на повірку. 15 листопада 2016 року представником позивача у квартирі [ADDRESS] зафіксований факт того, що система опалення у квартирі перебуває у неробочому стані та здійснено демонтаж приладу обліку теплової енергії для періодичної держповірки, що підтверджується складеним актом позивачем. 19 листопада 2016 року відповідачем спрямований прилад обліку теплової енергії для проведення чергової держповірки до ПП «Аква Україна» (м. Київ). 08 грудня 2016 року відповідач зверталася до позивача з листом щодо обстеження представниками ККП «Маріупольтепломережа» системи централізованого опалення у квартирі та підтвердження факту не отримання послуг з централізованого опалення від ККП «Маріупольтепломережа». 09 грудня 2016 року відповідачем отриманий після проведення держповірки прилад обліку теплової енергії разом із свідоцтвом про повіркузаконодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-3К/10481, зі строком дії до грудня 2020 року. 24 січня 2018 року відповідно до акту прийняття теплового вузла облікуККП «Маріупольтепломережа`такий прийнятий після проходження держповірки з показами лічильника 0000,0000 Gj. Відповідно до роздруківки особового рахунку, доданого до позовної заяви, станом на листопада 2016 року (на час зняття лічильника на держповірку) обліковувалася переплата у розмірі 275,88 грн. Саме з листопада 2016 року підприємством розпочато нарахування за послуги теплопостачання за особовим рахунком відповідача, яка фактично послуги з теплопостачання не отримувала. Тому, вважають, що нарахування у період з 31 жовтня 2016 року по 24 січня 2018 року є неправомірними. 11 березня 2019 року представником позивача поданий відгук на відзив, в якому зазначив, що споживач повинен дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг та зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором або законом строки. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), опалювальна площа складає 105,89 кв.м. Система опалення у будинку [ADDRESS] розводку трубопроводів. На підставі листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального від 23 вересня 2016 року № 8/9-3187-16, установка індивідуального приладів обліку теплової енергії можлива тільки за умови горизонтальної схеми внутрішньо будинкової системи опалення. На порушення Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 650 та Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, власниками житла проведено самовільне переобладнання системи опалення та встановлено індивідуальний прилад обліку теплової енергії. Система опалення відноситься до сантехнічного обладнання, власник квартири не має право самовільно змінювати систему опалення та здійснювати її переобладнання. Опалення є системою, яка гідравлічно татеплотехнічно об`єднує всі квартири. Згідно з п. 22 Правил № 630 точками розподілу в багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуг централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення централізованого опалення до стояків в межах квартири свідчить про виконання послуг підприємством. Таким чином, ККП «Маріупольтепломережа» виконало свої зобов`язанняпо наданню послуг централізованого опалення, а абонент незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру призупинити надання послуг з централізованого теплопостачання, відповідач не позбавлені можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Самовільне відключення від мережі теплопостачання не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Будь-яка перебудова і інші юридичні дії щодо спільного майна багатоквартирного житлового будинку повинні здійснюватися за згодою всіх співвласників. Документи, що підтверджують законність переобладнання системи опалення та встановлення індивідуального приладу обліку теплової енергії відповідачами не надано. Згідно з відповіді ЖКП «Житло «Центр» (балансоутримувач будинку) на лист від 18 листопада 2016 року № Я-285-1.1 відповідачам необхідно відновити проектну схему центрального опалення у квартирі, підключення централізованого опалення квартири необхідно виконати від загальнобудинкових стояків. Також у відповіді зазначено, що підприємством ЖКП «Житло «Центр» неодноразово надсилалися повідомлення з проханням про надання у повному обсязі проекту на підключення теплового вузла квартири, проте, документи у повному обсязі надані не були. 09 квітня 2019 року від відповідачів до канцелярії суду подані заперечення на відгук на відзив, в яких зазначили, що прилад обліку теплової енергії відповідачами встановлено з дотриманням усіх вимог технічних умов та до жовтня 2016 року з боку позивача не було жодних претензій щодо його функціонування. Посилання позивача на лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального від 23 вересня 2016 року № 8/9-3187-16 є недоцільним, оскільки технічні умови, на підставі яких встановлено індивідуальний прилад обліку теплової енергії виданий у 2012 році та до 2016 року жодних претензій з боку позивача не надходило. Просили суд звернути увагу та те, що предметом спору є правомірність стягнення заборгованості за надання послуг теплопостачання, а ні встановлення відповідачами індивідуального приладу обліку теплової енергії. Питання правомірності та законності встановленого індивідуального приладу обліку теплової енергії повинно вирішуватися в окремому судовому провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 листопада 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначені підготовчі судові засідання, роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 12 березня 2019 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом установлено, щоухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 червня 2018 року (справа № 263/8187/18) ККП «Маріупольтепломережа» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] , [PERSON] заборгованості за користування послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з грудня 2016 року по 01 червня 2018 року у розмірі 9783,29 грн., 3% річних в сумі 256,31 грн., інфляційні витрати в сумі 1094,65 грн. На підтвердження виниклої заборгованості у відповідачів позивачем надана розшифровка особливого рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , яка за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2018 року складає 9783,29 грн., 3% річних в сумі 379,34 грн., інфляційні витрати в сумі 1212,05 грн. Так, [PERSON] сплачено за повірку теплолічильникаULTRAHEAT 2WR6СПД Петренко у розмірі 750 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 06 грудня 2016 року № 508 та квитанцією від 07 грудня 2016 року № 0.0.664909258.1. 15 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до ККП «Маріупольтепломережа» із заявою про направлення представника ККП «Маріупольтепломережа» за адресою: [ADDRESS] метою обстеження системі опалення квартири на предмет працездатності. 02 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до директора ЖКП «Житло «Центр» із заявою, якою останньому доведено до відома, що 31 жовтня 2016 року о 18:00 год. нею, її чоловіком, і мешканцями їхнього будинку виявлений факт того, що у підвалі за адресою: [ADDRESS] ,здійснено самовільне відключення невідомими особами її квартири від опалення шляхом порушення напірного та зворотного трубопроводу. Опалення у її квартирі відключено на підставі наступних документів: ТУ № 1970/005 від 07 травня 2012 року; ТУ № 8 на установку лічильника обліку тепла; технічною документацією «Реконструкція системи опалення та установкою вузла обліку теплової енергією» 61/2012-ТХ, узгодженого із ЖКП «Житло «Центр»; актом прийому теплового вузла обліку, узгоджено із ДП «Донецькстандартметрологія»; акт на відключення об`єкту; квитанцією про сплату. Просила провести службове розслідування за фактом незаконного відключення системи опалення квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчого регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-3К/10481 чинне до грудня 2020 року, виданим ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» свідоцтво про уповноваження № ПК 001-2014 від 24 лютого 2014 року, лічильник кількості теплоти та води «ULTRAHEATN350/2WR6» в складі: теплообчилювач2WR6 зав. № 66879430; перетровювач витрат DN20 в подвальномутрубопроводі; підібрана пара термоперетворювачів опоруPt 500, виробник «Landis&Gyr» Німеччина, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірувальної техніки відповідає вимогам ДСТУ ЕN 1434. З відповіді Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області убачається, що заява [PERSON] у якій вона просить прийняти міри к невстановленим особам, які 15 квітня 2016 року та по теперішній час в підвалі за адресою: [ADDRESS] , перерізували зворотній і подаючи трубопроводи опалювання, у зв`язку з чим квартира залишилася без опалення, зареєстрована за № 24543 від 31 жовтня 2016 року. За результатами розгляду заяви проведено перевірку в ході якої, до ЖКП «Житло «Центр» спрямований запит (вих. № 10689/101/07-2016 від 23 листопада 2016 року), але до теперішнього часу відповіді до Центрального ВП не надходило. 15 листопада 2016 року представником ККП «Маріупольтепломережа» складений акт про зняття теплового вузла обліку з комерційного обліку у присутності [PERSON] , у зв`язку із знаходження опалювальної системи квартири у неробочому стані, періодичної держповірки, за адресою: [ADDRESS] . Вказано, що після зняття з обліку споживачеві необхідно провести держповірки та пред`явити прилад представнику ККП «Маріупольтепломережа». Показники на час складання акта: дата та час зняття 15 листопада 2016 року 15год.; термін безперервної експлуатації 40590h годин; кількість тепла 0085,579 Gj; об`єм теплоносія 01694,13 м.куб. Тип лічильника: ULTRAHEATN350/2WR6, номер: 66879430, пломби МТС. Відповідно до листа від 18 листопада 2016 року № Я-285-1.1 ЖКП «Житло «Центр» щодо питання відключення невідомими особами опалення, розглянуто із виходом на місце. За результатами розгляду повідомлено, що відключення центрального опалення квартири [PERSON] у технічному підпіллі будинку виконано працівниками ЖКП «Житло «Центр». Згідно з рекомендаціями ККП «Маріупольтепломережа» [PERSON] необхідно поновити проектну схему центрального опалення у квартирі. У зв`язку із чим, підключення центрального опалення необхідно виконати від загальнобудинкових стояків. При цьому повідомили, що [PERSON] неодноразово спрямовувалися повідомлення (в тому числі поштовим сполученням) щодо надання у повному обсязі проекту на підключення теплового вузла у квартирі, однак станом на 07 грудня 2016 року документи у повному обсязі не надані. Вказали, що звернення [PERSON] знято з розгляду. 24 січня 2018 року представником ККП «Маріупольтепломережа» складений акт прийняття теплового вузла обліку після держповірки за результатами якого зазначено, що вузол обліку теплової енергії відповідає вимогам технічних умов та проекту, вузол обладнаний витратоміром, на підставі чого теплопостачальна організація дозволяє експлуатацію приладів обліку теплової енергії. Листом ККП «Маріупольтепломережа» від 07 травня 2012 року № 1970/05 роз`яснені умови підключення опалення квартири [ADDRESS] . Комісією ЖКП «Житло «Центр» складений акт на включення об`єкту за адресою: [ADDRESS] , на предмет виконання проекту реконструкції системи опалення 61/2012-ТХ з наступними висновками: роботи виконані у повному обсязі; виконані роботи відповідають проекту 61/2012-ТХ; об`єкт [ADDRESS] (реконструкція системи опалення та установка вузла обліку тепла) може бути включений в роботу. Так, 21 вересня 2012 року ККП «Маріупольтепломережа» складений акт прийняття вузла обліку первинно. [PERSON] долучені до матеріалів справи квитанції про сплату електричної енергії, на підтвердження факту не користування послугами централізованого опалення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення, яка виникла за період з 01 грудня 2016 року по 01 жовтня 2018 року у розмірі 9783,29 грн. та нарахованих на неї інфляційних втрат та 3 % річних. Щодо правових підстав для виконання зобов`язання, які виникли внаслідок надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону.Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі статтею 22 цього Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом.Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску.Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до статті 67, частини першої статті 68, статті 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Згідно з пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч. 3. ст. 9 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», у разі виходу з ладу або втрати вузла комерційного обліку, зазначеного в частині першій цієї статті, до відновлення його роботи або заміни комерційний облік здійснюється розрахунково відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, з урахуванням середнього споживання: теплової енергії - протягом попереднього опалювального періоду. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, у справі, яка є предметом розгляду, у позивача наявний обов`язок довести факт надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та відповідно нарахування сум за надані послуги відповідно до тарифів, які діяли у момент надання цих послуг, а у відповідача наявний обов`язок довести факт сплати коштів за надані послуги відповідно до тарифів, які діяли у відповідний період. Отже, проводячи оцінку поданих доказів з огляду належності та достатності, необхідно дійти висновку, що позивачем у передбаченому законом порядку не доведено факту наявності заборгованості. Сам по собі розрахунок заборгованості на теплопостачання та гарячої води, не дає підстав для висновку про обґрунтованість позовних вимог. Оскільки відсутні підстави для стягнення заборгованості за теплопостачання та гарячу воду, тому і відсутні підстави для застосування положень ст. 625 ЦК України. Отже, у справі судом установлено, що позивач не надав доказів наявності у відповідача заборгованості, яка є предметом спору та підлягає стягненню. З огляду на викладене, суд погоджується з аргументами відповідача про те, що борг відсутній і вважає аргументи, наведені позивачем, необґрунтованими. Щодо судових витрат. З огляду на висновок про відмову у позові судові витрати у розмірі 1 762 грн., понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи, слід покласти на позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed