Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до[PERSON] територіальної громади про тлумачення змісту заповіту. У позовній заяві позивач вказує, що 26.04.2010 [PERSON] склала заповіт, в якому зазначила, що належну їй земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, заповідає йому [PERSON] Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. 31 травня 2016 [PERSON] померла. Коли він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що заповітне розпорядження не дає можливості ідентифікувати предмет заповіту, тому його неможливо виконати, оскільки спадкоємцем для оформлення спадщини надано три державні акти: серії Р2 № 606635 від 20.05.2002, серії Р3 № 644748 від 08.08.2002, серії Р3 № 668410, видані [PERSON] сільською радою 17.07.2002, а також заповіт [PERSON], в якому мова йде про одну земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. По [PERSON] сільській раді земельна частка (пай) складається з трьох земельних ділянок, а пай [PERSON] розподілено наступним чином: державний акт серії Р3 № 644748 0,22 га пасовище, державний акт серії Р3 № 668410 0,28 га піски, державний акт серії Р2 № 606635 2,08 га рілля. З цих підстав позивач звернувся до суду з позовом про тлумачення змісту заповіту, що має для нього суттєве юридичне значення і необхідне для оформлення спадкових прав на вищевказану земельну частку (пай). Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача[PERSON] територіальної громади у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: приватний нотаріус Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, протии задоволення позову [PERSON] не заперечує. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до [PERSON] територіальної громади про тлумачення змісту заповіту підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: належну їй земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області заповіла [PERSON], [INFO]. Даний заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за № 42. Як свідчить свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Білківської сільської ради Тростянецького району Сумської області, [PERSON] померла 31 травня 2016 року в с. Микитівка Тростянецького району Сумської області, актовий запис про смерть № 30. Згідно державних актів на право приватної власності на землю серії Р2 № 606635 від 20.05.2002, серії Р3 № 644748 від 08.08.2002, серії Р3 № 668410 від 17.07.2002, виданих на імя [PERSON] на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 136 від 02.04.2002, вона відповідно є власником земельних ділянок площею: 2,080 га, 0,220 га, 0,280 га, розташованих на території [PERSON] сільської ради, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу [PERSON] від 07.12.2016, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 31.05.2016, на земельні ділянки на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, у звязку з тим, що заповідальне розпорядження спадкодавця не дає можливості ідентифікувати предмет заповіту, тому такий заповіт неможливо виконати. Відповідно до розяснень, зазначених у довідці [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 02-20/492 від 29.12.2016, пай [PERSON] розподілено наступним чином: державний акт серії Р3 № 644748 0,22 га - пасовища, державний акт серії Р3 № 668410 0,28 га - піски, державний акт серії Р2 № 606635 2,08 га - рілля. Згідно змісту ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1 та 2 статті 213 ЦК України передбачено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Неточне відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини може бути зумовлене, перш за все, неоднаковим використанням у ньому слів, понять та термінів, які є загальноприйнятими у сфері речових, зобов'язальних, спадкових відносин тощо. Цьому також можуть сприяти й певні неузгодженості між змістом окремих частин заповіту і змістом заповіту в цілому, що ускладнюють розуміння волі заповідача щодо долі спадщини. Зі змісту заповіту вбачається, що волею заповідача, тобто учасника правочину, була саме земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яку вона заповіла саме позивачу [PERSON], що знайшло своє відображення у самому правочині. Враховуючи, що на території [PERSON] сільської ради було проведено розпаювання всіх сільськогосподарських угідь, у тому числі: пасовища, піски, рілля, згідно рішення громади від 04.11.1996, тому належна спадкодавцю [PERSON] земельна ділянка (пай) розподілена на три частини, на які видано три державні акти. Дана обставина вказує на те, що саме ці земельні ділянки заповідала спадкодавець позивачу, тобто зробила заповітне розпорядження щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства мала право розпоряджатися на момент укладення заповіту. Дослідивши та проаналізувавши всі докази, зібрані по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] у заповіті заповідала саме земельну ділянку (пай) надану їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка як було встановлено судом, складається з трьох земельних ділянок, розташованих на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району.

Outcome: approved