Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк» або «Позивач») до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 20 квітня 2016 року між сторонами у справі було укладено договір б/н у формі заяви, відповідно до якого позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт. АТ КБ «Приватбанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов`язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 28 квітня 2020 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 65887,22 грн., з яких: 36565,36 грн. (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 13141,80 грн. (заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України); 12566,38 грн. (нарахована пеня); 500,00 грн. (фіксована частина штрафу); 3113,68 грн. (процентна складова штрафу). Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явилась, хоча своєчасно і належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких пояснень щодо суті позову та відзив на позовну заяву не надала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. До матеріалів справи позивачем додано анкету-заяву № б/н від 20.04.2016 р., в якій зазначено, що відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. В той же час суд констатує, що вказана анкета-заява відповідачем [PERSON] не підписана, а містить лише підпис працівника банку - Маслик І.В. (а.с. 28). В матеріалах справи не міститься жодного іншого документа, в якому були б встановлені ті чи інші умови кредитного договору, або взагалі - зафіксовано факт видачі позивачем АТ КБ «Приватбанк» відповідачу [PERSON] кредитних коштів. Завірена відповідачем [PERSON] копія її паспорту є єдиним в матеріалах справи документом, що містить на собі її підпис (а.с. 86, 87). Однак ця копія паспорту сама по собі не може вважатись доказом укладення кредитного договору між сторонами у справі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи наведену норму закону, суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази укладення кредитного договору, що є підставою для подання позову в даній цивільній справі. За таких обставин позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. Судові витрати суд розподіляє між сторонами у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed