Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2021 року їй на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . При укладенні договору колишня власниця будинку знялась з реєстраційного обліку за вказаною адресою, проте за даною адресою залишився зареєстрованим її син - [PERSON] . Відповідач не є членом родини позивача, однак продовжує бути зареєстрованим за вказаною адресою, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в їх сплаті, не укладав з нею договору оренди житлового приміщення, чим порушує права власника. Тому, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених нею позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши подані позивачем, третьою особою документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 09 липня 2021 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу, [PERSON] придбала у власність житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами [ADDRESS] . Таким чином, позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами [ADDRESS] . Наведена обставина також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 265167502 від 09 липня 2021 року. Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія Домової книги та Довідка, видана 02 серпня 2021 року ЦНАП м. Слов`янська. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку, право користування яким просить позбавити відповідача - [PERSON] ; відповідач [PERSON] не проживає в будинку без поважних причин та не є членом сім`ї позивача, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved