Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 26.10.2018 року. На час укладання договору відповідач була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.2000 року. На теперішній час в квартирі проживає позивач, сплачує комунальні послуги. Відповідач в квартирі не проживає, особистих речей не має, комунальні послуги не сплачує, місце її проживання не відомо. У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрована відповідач [PERSON] , у позивача виникають труднощі щодо реалізації її права власності, вона сплачує додаткові комунальні послуги за відповідача. 10.06.2019 року відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Словенської міської ради відмовлено у задоволенні заяви позивача про зняття з місця реєстрації [PERSON] Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу від 26.10.2018 року [PERSON] продала, а [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з реєстру. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, право користування якого просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні. Відповідач в даній квартирі не проживає, що підтверджується Актом керівника ЖБК «Ювілейний», не є членом сім`ї позивача. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, право користування якого просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] в даній зареєстрована, але не проживає в квартирі, не є членом сім`ї позивача, а тому не має права користування вказаним житловим приміщенням, у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved