Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивачка з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.02.2008 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 32, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], не склався, шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проживає окремо, і на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України просить розірвати зазначений шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб так як примирення між ними неможливе, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов визнав, просив задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 02.02.2008 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 32, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-КИ № 101854, виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 02.02.2008 року (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 24.08.2008 року, про що відповідно зроблено актовий запис № 769 (а.с.3). Сторони домовилися, що син після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Претензій майнового характеру один до одного сторони не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України підлягають задоволенню. Позивачка сплатила судовий збір в розмірі, визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір», а саме 243 грн. 60 копійок, що підтверджується квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 1). Оскільки позивачка сплатила судовий збір і позов задоволено, то відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд зобов'язаний стягнути з відповідача на користь позивачки її судові витрати у вигляді сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved