Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява (а. с. 3-4), в обґрунтування якої позивач посилався на те, що займає посаду директора ДП «Північтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» з 30 вересня 2015 року, проте за лютий місяць 2016 року позивачу була нарахована, але не виплачена, заробітна плата у розмірі 5390,01 грн. У звязку із зазначеним [PERSON] просив суд стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату за лютий 2016 року у розмірі 5390,01 грн. Позивач у судове засіданні не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд даного спору без його участі (а. с. 14). Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу № 312к від 30 вересня 2015 року займає посаду директора дочірнього підприємства «Північтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» (а. с. 5, 6). Відповідно до довідки № 011 від 11 березня 2016 року директору дочірнього підприємства «Північтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] була нарахована заробітна плата за лютий 2016 року у розмірі 12\~770,19 грн., з яких 2298,63 грн. утримався податок з доходів фізичних осіб, 191-55 грн. утримався військовий збір, 4890,00 грн. - виплачений аванс (а. с. 7). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу законів про працю України. Згідно з ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно до ст. 4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За викладених обставин, та приймаючи до уваги, що сторона відповідача не заперечує навяність заборгованості по виплаті [PERSON] заробітної плати за лютий 2016 року у розмірі 5\~390,01 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про удовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved