Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Золотоніської міської державної нотаріальної контори (далі - відповідач 1), ТОВ «Золотоніське автотранспортне підприємство 17166» (далі - відповідач 2), в якому просить зняти арешт та вилучити запис з єдиного реєстру заборон, зареєстрований нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори, та накладений на підставі повідомлення серія та № б/н, видавник Золотоніське АТП - 23665 від 17.05.2007 за № 4969209 на будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 2019 року [PERSON] стало відомо, що вказаний вище будинок перебуває під арештом на підставі повідомлення Золотоніського АТП-23665. Звернувшись до ТОВ «Золотоніське автотранспортне підприємство 17166», як правонаступника Золотоніського АТП-23665 з проханням припинити чинність арешту, керівник відповідача 2 відмовився надавати письмову відповідь та в усній формі зазначив, що інформацією по даному питанню не володіє, і запропонував звернутись до суду. Позивач, для з`ясування причин накладання заборони, звернувся до Золотоніської міської державної нотаріальної контори, на що 24.01.2020 отримав відповідь, в якій вказано, що заборона на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами позивача була накладена на підставі повідомлення Золотоніського АТП-23665 від 28.04.1982, інші дані щодо накладеної заборони в нотаріальній конторі відсутні. Разом з тим, згідно з довідкою Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) від 05.02.2020, будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] станом на 05.02.2020 на виконанні не перебувають. Вважаючи, що арешт на майна було накладено помилково, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.08.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачам строк подання відзивів на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника - адвоката Зеленого Ю.В. до суду надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, на позовних вимогах наполягав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача Золотоніської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, матеріали справи містять лист державного нотаріуса Черкаської районної державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Золотоніської міської державної нотаріальної контори Чуй Н.В від 20.01.2021, в якій останній просить справу розглядати за відсутності нотаріуса, заперечення щодо позовних вимог відсутні. Відповідач ТОВ «Золотоніське автотранспортне підприємство 17166» явку свого представника у судовому засіданні в черговий раз не забезпечив, про дату, місце і час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з тим, що відповідач 1 просив провести розгляд справи за його відсутності, відзив на позов до суду не надав, відповідач 2 на неодноразові виклики до суду не прибув, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, позивач просив розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованому в реєстрі № 652 від 15.11.2019, [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.11.2019, індексний номер витягу 188984741, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з прибудовою, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 652, виданий 15.11.2019. Разом з тим, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, сформованого 29.10.2019, індексний номер витягу 186577382, та згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.02.2020, на житловий будинок з прибудовою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 17.05.2007 накладено обтяження № 4969209, а саме заборона на нерухоме майно. Підстава виникнення обтяження: повідомлення, серія та номер: б/н, видавник: Золотоніське АТП-23665. Особа, майно якої обтяжуються - [PERSON] . Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] , [INFO] , заповненої 01.08.1974, останній з 24.06.1977 по 17.05.1983 працював водієм в Золотоніському АТП 23665. У рішенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.01.2013 у справі № 2306/3751/12 встановлено, що Золотоніське АТП 23665 з 01.07.1986 перейменоване в Золотоніське АТП 17166. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З довідки Золотоніської міської державної нотаріальної контори ЦМУМЮ (м. Київ) від 24.01.2020 № 47/01-16 вбачається, що на підставі повідомлення Золотоніського автопідприємства 23665 від 28.04.1982 була накладена заборона на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Інші дані стосовно накладеної заборони в нотаріальній конторі відсутні. Згідно з довідкою Золотоніського міськрайонного відділу ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) від 05.02.2020 № 6734, будь-які виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , на виконанні не перебувають. Доказів того, яке саме зобов`язання [PERSON] стало підставою для внесення зазначених відомостей про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на вказаний житловий будинок сторонами не надано. Надаючи правову оцінку встановленим фактам суд зазначає наступне. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 № 364/3657 (далі - Положення № 31/5). Відповідно до Положення № 31/5 (тут і надалі у редакції, чинній станом на дату накладена заборони на житловий будинок позивача), реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Відповідно до п.п. 2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом. Проте, з 01.01.2013 і на даний час, відповідно до ст. ст. 8, 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та до пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 за № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Згідно п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Оскільки наявність заборони на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] порушує права та законні інтереси позивача щодо оформлення, користування та розпоряджання своїм майном, які він не може захистити в іншому порядку, враховуючи, що документів, на підставі яких було накладене обтяження, а так само доказів наявності будь-якої заборгованості позивача перед Золотоніським АТП 23665 та ТОВ «Золотоніське автотранспортне підприємство 17166» матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належить задовольнити повністю. За наведених вище обставин, а також з урахуванням права суду у своєму рішенні визначити такий спосіб захисту, який не суперечить закону та найбільш правильно й повно захистить порушене право особи у межах пред`явлених позовних вимог, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі із визначенням наступного способу захисту. Зокрема, правильним буде скасувати арешт, зареєстрований Золотоніською міською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 4969209 від 17.05.2007, та накладений на підставі повідомлення, серія та номер б/н, видавник Золотоніське АТП-23665, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить [PERSON] . Також слід виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження у виді заборони на нерухоме майно, реєстраційний № 4969209 від 17.05.2007, внесеного на підставі повідомлення, серія та номер: б/н, видавник Золотоніське АТП-23665, на об`єкт обтяження житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Саме такий спосіб захисту, на переконання суду, є найбільш ефективним та повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження належного йому житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Прохальна частина позовної заяви не містить клопотання про стягнення з відповідачів понесених позивачем судових витрат при зверненні до суду з даним позовом. Відтак, витрати позивача щодо сплати судового збору належить віднести на його рахунок.

Outcome: approved