Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Словважмаш» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку. Дана позовна заява мотивована тим, що відповідач отримав у користування житлове приміщення у гуртожитку, розташованому за адресою м. Словянськ, вул. Фрунзе, б. 4 к. 131, що належить ПАТ «Словважмаш» на праві приватної власності. [PERSON] був зареєстрований за вказаною адресою 06.07.2011 року, але фактично з моменту реєстрації за цією адресою не проживає. У займаних житлових приміщеннях відсутнє майно відповідача, його місцезнаходження позивачу невідоме. Оскільки відповідач зареєстрований у кімнаті гуртожитку, позивач не має можливості вільно розпоряджатися своїм майном і заселити в кімнату інших осіб. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Словянськ, вул. Фрунзе б. 4, к. 131, та зняти відповідача з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32018304 від 05.01.2015 року, ПАТ «Словважмаш» на праві приватної власності належить будівля гуртожитку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Фрунзе, б. 4. Як зазначено у Картці прописки, за адресою м. Словянськ, вул. Фрунзе, б. 4, к. 131, зареєстрований з 06.07.2011 року [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту ПАТ «Словважмаш» від 09.09.2015 року, [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], б. 4, к. 131, але за даною адресою не проживає з 06.07.2011 року, меблі та особисті речі [PERSON] в кімнаті відсутні. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. Згідно ст. 167 Житлового Кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В судовому засіданні встановлено, що в житловому приміщенні, власником якого є ПАТ «Словважмаш» зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично за цією адресою не проживає з 06.07.2011 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, вимога позивача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню в повному обсязі. При вирішенні питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, Законом передбачено обовязкове зняття з реєстрації місця проживання особи у разі визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, суд вважає, що дана вимога позивача є передчасною та задоволенню не підлягає. Тому суд доходить до висновку, що в задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку необхідно відмовити. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: partial