Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Управління - служба у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини та на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини без письмової згоди батька. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що з 14 лютого 2009 року по 24 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . 10 жовтня 2015 року Бабушкінським відділом ДРАЦС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровський області було зареєстровано шлюб між позивачем та [PERSON] . Після одруження позивач взяла прізвище - [PERSON] . Разом із чоловіком, їхньою спільною дитиною та її сином від першого шлюбу проживають за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою зареєстроване місце проживання чоловіка та їхньої спільної дитини. Маючи намір зареєструвати своє місце проживання та місце проживання сина - [PERSON] за вищевказаною адресою, 07 червня 2019 року позивач звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб із заявою про реєстрацію проживання малолітньої дитини. На той момент, позивач та її син [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Однак у реєстрації місця проживання було відмовлено із посиланням на Правила, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. № 207 та відповідно до п. 18 підпункту 6, а також згідно п. 1, 2 ст. 160 Сімейного кодексу України. 08 листопада 2019 року місце проживання позивача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . 12 листопада 2019 року за допомогою поштового зв`язку, позивач направила лист відповідачеві з проханням надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання сина за місцем реєстрації матері в квартирі [ADDRESS] , однак відповідь так і не отримана, дозвіл відповідачем не наданий. Отже, на сьогоднішній день син - [PERSON] проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , а його місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , яка не є адресою реєстрації місця проживання ані матері, ані батька дитини. Позивач вважає, що відповідач безпідставно, з власних міркувань не надає дозволу на зняття з реєстрації та надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини за адресою о проживання матері, тому позивач вимушена звернутись до суду із вимогою про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання дитини та реєстрацію її місця проживання без згоди батька. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій вона прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи - Управління - служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі радив судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі, при прийнятті рішення прохав врахувати інтереси дитини. Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської радив судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 14 лютого 2009 року по 24 червня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 14-16). Сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 13). Позивач з 08 листопада 2019 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , згідно відмітки в паспорті позивача серії [NUMBER] від 15 жовтня 2015 року (а. с. 11). Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , згідно з відомостями ВАДР ГУДМС України в Дніпропетровській області (а. с. 54). 07 червня 2019 року позивач звернулася до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб із заявою про реєстрацію місця проживання сина [PERSON] , [INFO] та цього ж дня їй було відмовлено у реєстрації місця проживання, згідно Правил затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року та п. 1,2 ст. 160 СК України (а. с. 17). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до ч. 1-2, 4-5 ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 2 березня 2016 року № 207 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що син сторін проживає з матір`ю, яка не має можливості здійснити зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини, однак законодавством визначено право позивача на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування, зокрема вирішення спорів щодо зняття дитини з реєстрації місця проживання та /або/ визначення місця проживання дитини. Виходячи з доказів наданих до суду та обґрунтувань викладених у позовній заяві вбачається, що позивач попередньо не зверталася за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Крім того, до суду не надано письмовий висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини та батьків, що є обов`язковою умовою для вирішення судом спору щодо місця проживання дитини.

Outcome: dismissed