Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON], заінтересована особа: державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON]\~ про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] заяву обґрунтовує тим, що 11.12.2012 року помер її батько [PERSON], про що 12.12.2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть. 15.01.2013 року вона звернулась до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою отримання спадщини після смерті батька. При перевірці факту родинних відносин спадкодавця зі спадкоємцем у свідоцтві про народження [PERSON] батьком записано [PERSON], а у свідоцтві про смерть спадкодавця зазначено [PERSON]. Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві. Для оформлення спадщини нею подано договір дарування від 14.04.1981 року на імя [PERSON], тоді як спадкодавцем є у відповідності до свідоцтва про смерть є [PERSON]. Посилаючись на ст. 256-259 ЦПК України просить суд встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], який помер 11.12.2012 року. Встановити факт належності договору дарування від 14.04.1981 року на 1\\2 частину житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Петрозаводська, буд. 77, в якому обдарованим зазначено [PERSON] - [PERSON], який помер 11.12.2012 року. Заявник та представник заявника в судове засідання зявлялися, вимоги викладені в заяві підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. В судове засідання не зявилася заінтересована особа державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає часковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії I-КИ № 384320, виданого [INFO], батьком [PERSON] є [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00015491113 від 17.06.2015 року [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії I-КИ № 131842, виданого повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 15.06.2001 року, [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії I-КИ № 310119, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 15.05.2015 року, [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 485142, виданого Амур Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 12.12.2012 року, [PERSON] помер 11.12.2012 року. В судовому засідання були допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що [PERSON] є донькою [PERSON]. З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що факт родинних відносин заявника та [PERSON], який помер 11.12.2012 року, знайшов своє підтвердження, та заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження вимог заявником до заяви подано копію договору дарування від 14.04.1981 року на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Петрозаводська, буд. 77. Статтею 64 ЦПК України передбачено, що письмові докази, як правило, подаються в оригіналах. Приймаючи, до уваги, що заявником не надану суду оригінал договору дарування від 14.04.1981 року, належним чином не завірена копія якого в силу вимог ст.ст. 59, 64 ЦПК України не є допустимим доказом для встановлення факту належності договору дарування від 14.04.1981 року [PERSON], який помер 11.12.2012 року,суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного та\~

Outcome: partial