Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача станом на 30 вересня 2016 року заборгованість у розмірі 16279 гривень 24 копійки. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 05 жовтня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 30 вересня 2016 року утворилася вищевказана заборгованість. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 05 жовтня 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць /а.с.5-6/. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30 вересня 2016 року складає 16279 гривень 24 копійок, а саме: 416 гривень 05 копійок - заборгованість за кредитом, 11261 гривня 80 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3350 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, 1251 гривня 39 копійок - штраф (фіксована та процентна частини) /а.с.3-4/. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка в силу вимог статті 3607 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Позивач просить стягнути з відповідача 3350 гривень 00 копійок пені та комісії, 500 гривень фіксованої частини штрафу та 751 гривню 39 копійок процентної складової штрафу. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір й стягнути з відповідача неустойку у розмірі 500 гривень 00 копійок, що є співрозмірним із заборгованістю за кредитом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому задовольняє їх у повному обсязі у розмірі 12177 гривень 85 копійок. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1030 гривні 75 копійок. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial