Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 14.08.2015 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 01.10.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11398778000, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 42\~100,00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 14% річних та встановленням строку повернення кредиту до 01.10.2025 року. З метою забезпечення виконання умов зазначеного договору позивачем було передано в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS]. 11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №4, згідно якого право вимоги за зазначеним кредитним та іпотечним договором перейшло до ТОВ «Кей-Колект», про що позивачу стало відомо лише у липні 2015 року. 14.07.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 22834187, яким право власності на квартиру, що була предметом іпотеки, зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект». Позивач вважає зазначене рішення незаконним, таким, що порушує її право власності, тому з урахуванням уточненої позовної заяви від 02.02.2017 року просить скасувати державну реєстрацію права власності (індексний номер 22834187 від 14.07.2015 року) ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за адресою: [ADDRESS] та поновити державну реєстрацію права власності [PERSON] на зазначену квартиру. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначаючи, що нотаріусом вчинено нотаріальну дію з реєстрації права власності за ТОВ «Кей-Колект» внаслідок реалізації останнім права на позасудове врегулювання на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого п. 5 договору іпотеки. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що нотаріус має необхідний обсяг повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію права власності за іпотекодержателем, оскільки ці повноваження прямо передбачені Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком №868. ТОВ «Кей-Колект» було дотримано вимоги законодавства щодо надання вичерпного переліку документів необхідних для реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, внаслідок чого нотаріусом прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кей-Колект». Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11398778000 за умовами якого банк надав позивачу кредит в розмірі 42\~100,00 доларів США зі сплатою 14,50 % річних на придбання нерухомості квартири №34 за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 5, встановивши кінцевий термін погашення кредиту до 01.10.2025 року. 01.10.2008 року між сторонами було укладено договір іпотеки, за яким [PERSON] передала в іпотеку квартиру №34 за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 5, загальною площею 41,2 кв. м., житловою 25,5 кв.м., вартістю предмета іпотеки 291\~983,00 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №5186. 11.06.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №4 за яким ТОВ «Кей-Колект» отримало право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №11398778000. Цього ж дня між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, визначеними в Додатку №1 до цього договору. Договори посвідчено Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] 22.12.2014 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 48\~675,06 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку становить 767\~654,37 грн. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.19.2015 року позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені, стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11398778000 від 01.10.2008 року в сумі 48 675 дол. США 06 центів, яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 40 610 дол. США 81 цент; заборгованості за процентами у розмірі 8 064 дол. США 25 центів. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.05.2016 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27.10.2015 року змінено та викладено резолютивну частину в наступній редакції: «Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (код ЄДРПОУ 37825968) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11398778000 від 01.10.2008 року, відступленого за договором факторингу від 11.12.2012 року, у розмірі 361 318 грн. 15 коп. Не зважаючи на вирішення питання в судовому порядку, 14.07.2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про виключення іпотеки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, накладену відповідно до Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 01.10.2008 року за реєстровим №5185 з нерухомого майна квартири за адресою: [ADDRESS] та проханням зареєструвати право власності на предмет іпотеки згідно зі ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Справжність підпису уповноваженої особи ТОВ «Кей-Колект» посвідчено Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №26622. За результатами розгляду зазначеної заяви Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 22834187 та зареєстровано право власності на зазначену вище квартиру за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 01.10.2008 року. Вирішуючи питання щодо відповідності здійснених реєстраційних дій вимогам законодавства, суд керується положеннями Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 року, в редакції на момент здійснення реєстраційних дій. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний субєкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.9 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав, їх обтяжень у результатів вчинення нотаріальних дії провадиться одночасно з вчиненням нотаріальної дії. Відповідно до п. 2 Порядку №868, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Відповідно до п. 46 Порядку № 868 для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1) завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2) документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання представника позивача на незаконність вчинення нотаріусом реєстраційних дій, оскільки вони проведені без вчинення нотаріальної дії, повязаної з переходом права власності на нерухоме майно, оскільки виходячи з положень п. 46 Порядку № 868 проведення реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя і є нотаріальною дією. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, за приписами ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Таким чином, законодавством дійсно передбачено, що підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками. Однак, суд зазначає, що положення Закону є загальними, тоді як при укладенні договору сторони мають право самостійно визначати умови з дотриманням положень Закону. Так, згідно п. 5.2 Договору іпотеки (Застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя) від 01.10.2008 року, сторони домовились, що позасудове врегулювання здійснюється одним із таких способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання Іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Враховуючи викладене слід зазначити, що сторони за договором іпотеки дійшли згоди, що право власності на предмет іпотеки виникає лише на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, однак, відповідачем не надано доказів укладення такого договору, що свідчить про порушення останнім умов іпотечного договору, що призвело до порушення права власності позивача та фактичного позбавлення її такого права. З наданих Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] доказів вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» направлено на адресу позивача повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 29.12.2013 року, яке отримано позивачем 07.02.2014 року. Однак, як зазначила позивач під час розгляду справи, підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення поставлено іншою особою. Для перевірки зазначених доводів за клопотанням позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу, однак експертом надіслано на адресу суду повідомлення від 15.08.2016 року про неможливість надання висновку оскільки у встановлений термін клопотання експерта не було виконано та не надано оригінали досліджуваних документів. Відповідач ТОВ «Кей-Колект» повідомило про неможливість надання витребуваного документу у звязку з його відсутністю у відповідача та можливою наявністю у відповідному органі державної реєстрації. В свою чергу, відповідачем не заявлено клопотання про витребування оригіналів необхідних документів з можливого місця його знаходження, що свідчить про ухилення від подання доказів та матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Враховуючи викладені обставини та ухилення відповідача від подання необхідних документів для проведення експертизи, суд вважає можливим визнати факт неналежності підпису на рекомендованому повідомленні про вручення позивачу, що відповідно свідчить про порушення відповідачем вимог п. 46 Порядку № 868, оскільки фактично позивачем вимогу отримано не було та не повідомлено належним чином про намір звернути стягнення на предмет іпотеки. До того ж, надаючи копію листа та повідомлення про вручення ні приватним нотаріусом ні відповідачем не надано опису відправлення, тож фактично суд не може констатувати факт направлення на адресу позивача саме наданого до суду повідомлення про намір звернути стягнення на предмет іпотеки від 29.12.2013 року. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що проведення Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] державної реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру №34 за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 5 вчинено без достатніх правових підстав з порушенням ряду вимог законодавства, що є підставою для її скасування та поновлення державної реєстрації права власності на зазначену квартиру за позивачем.

Outcome: approved