Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, які у вказаному будинку не проживають з 2014 року, їх особисті речі в будинку відсутні, окрім того, вони не сплачують комунальні послуги. У зв`язку із реєстрацією відповідачів у вказаному будинку, позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, Соловар В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 2645, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером [ADDRESS] . Це також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45339769 від 06.10.2016 року. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 70230848 від 11.10.2016 року, власником будинку [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, право користування якого просить позбавити відповідачів. З домової книги для приписки громадян видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту № 50 від 07.05.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Семінівка, Високо-Іванівка», відповідачі [PERSON] , [PERSON] з 2014 року по теперішній час не проживають за адресою: [ADDRESS] , їх особистих речей в будинку немає. Згідно з довідкою виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 08.05.2019 року, за адресою: [ADDRESS] , окрім позивача, зареєстровані, [PERSON] , [PERSON] . За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, право користування якого просить позбавити відповідачів, які не проживають у вищевказаному будинку з 2014 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved