Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: комунальне виробниче ремонтне - експлуатаційне підприємство Індустріального району Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданої заяви, позивач [PERSON] зазначила, що тітка позивача - [PERSON] на підставі ордеру отримала право на зайняття квартири. Після смерті [PERSON], наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] стала мати позивача - [PERSON], а після смерті останньої - [PERSON] та [PERSON] Протягом останнього року відповідач за місцем реєстрації не з'являється, особисті речі відповідача у квартирі відсутні. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою за адресою, [ADDRESS], судові витрати стягнути з відповідача. В судове засідання з'являвся позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позовну заяву. Позивач на підтвердження своїх вимог, зазначила, що відповідач не з'являється до вищевказаної квартири протягом року, перешкод у користуванні відповідачем житлом ніхто не чинить. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Під час судового розгляду було замінено третю особу - головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради у судові засідання не з'являвся, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - комунального виробничого ремонтно - експлуатаційного підприємства Індустріального району Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради у судові засідання також не з'являвся, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи [PERSON] отримала право на зайняття квартири за адресою [ADDRESS] на підставі ордеру №47, виданого виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради депутатів трудящих. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті ради було змінено умови договору найму квартири 106 по вул. Калиновій у м. Дніпрі, та відкрито особовий рахунок на [PERSON] зі складом сім'ї з трьох осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] 06.05.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 633741 від 06.05.2015 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. За правилами ст. 71 ЖК України\~ у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. Згідно акту від 19 липня 2016 року, складеного [PERSON], [PERSON], [PERSON], посвідченого майстром КП ЖРЕП Індустріального району [PERSON], [PERSON] за адресою: [ADDRESS], не проживає з 10.12.2015 року. В судовому засіданні були допитані як свідки: [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що відповідач [PERSON] не проживає з грудня 2015 року за адресою: [ADDRESS], перешкод у користуванні житлом відповідачу не чинять, у вказаній квартирі відсутні особисті речі відповідача. Отже, судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: [INFO], без поважних причин понад шість місяців. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову тавизнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved