Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернувся представник позивача [PERSON] В позовній заяві представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ «МАРКС.КАПІТАЛ» 45042 гривні 43 копійки сплаченого нею страхового відшкодування внаслідок вчинення відповідачем 20 листопада 2011 року дорожньо - транспортної пригоди. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіслав клопотання у якому просив суд розглядати справу за його відсутності та повідомив, що проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 237). Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення позову, клопотань про відкладення розгляду справи не надав (а.с. 150). Відповідно до ст. 169 ЦПК України неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи. Зважаючи на те, що в судове засідання не зявилися сторони, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, не заперечення представника позивача проти постановлення заочного рішення, на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд прийняв рішення провести заочний розгляд справи та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. В місті Києві по бульвару Кольцова, 19, 20 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] та автомобілів «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], Audi A6, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], Skoda Octavia, державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження заднього бамперу, двох задніх крил, кришки багажника, двох задніх фонарів, задньої панелі (а.с. 11). Відповідно до копії звіту ФОП [PERSON] № 45/11 від 05 грудня 2011 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], у наслідок ДТП складає 19879 гривень 69 копійок (а.с. 24-28). Внаслідок ДТП автомобіль «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила, двох лівих дверей, заднього лівого крила, заднього лівого колеса, заднього правого крила, заднього бамперу, задньої кришки багажника (а.с. 12). Відповідно до копії звіту ТОВ «ЕКЛІС» 1010/1 від 03 січня 2012 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП складає 32971 гривню 96 копійок (а.с. 37-39). Внаслідок ДТП автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила, переднього лівого повороту, передніх лівих дверей, лівого дзеркала з корпусом (а.с. 13). Відповідно до копії звіту ТОВ «ЕКЛІС» 41003 від 19 грудня 2011 року вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок ДТП складає 7941 гривню 71 копійку (а.с. 60-62). Між володільцем автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], за кремом якого в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 20 листопада 2011 року знаходився відповідач та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» був укладений страховий договір, про що свідчить копія Поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0054132 від 11 листопада 2011 року (а.с. 166). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» згідно копії платіжного доручення № 2389 від 10 квітня 2012 сплатила [PERSON], як володільцю автомобіля «Daewoo lanos», державний номерний знак [NUMBER], 1987 гривень 97 копійок страхового відшкодування за заподіяну шкоду, внаслідок вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 80). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» згідно копії платіжного доручення № 1942 від 02 березня 2012 сплатила [PERSON], як володільцю автомобіля «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], 3247 гривень 20 копійок страхового відшкодування за заподіяну шкоду, внаслідок вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 81). Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» згідно копії платіжного доручення № 1972 від 05 березня 2012 сплатила [PERSON], як володільцю автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], 7092 гривні 11 копійок страхового відшкодування за заподіяну шкоду внаслідок, вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 82). Таким чином матеріалами справи підтверджується розмір страхового відшкодування, яке приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» сплатило згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0054132 від 11 листопада 2011 року учасникам дорожньо-транспортної пригоди в сумі 12327 гривень 28 копійок. Відповід6но до підпункту г) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2011 року по справі №3-9405/11 (набрала законної сили 20.12.2011), [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме винним у скоєнні 20 листопада 2011 року дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок того, що він не забезпечив належний технічний стан свого транспортного засобу, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу, де здійснив зіткнення із вищевказаними автомобілями. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, встановленою, та такою, що не підлягає доказуванню в цій справі. Таким чином, суд вважає винуватість відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 20 листопада 2011 року внаслідок незабезпечення ним належного технічного стану автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номерний знак [NUMBER], в результаті чого автомобілі «Daewoo Lanos», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] отримали механічні ушкодження. Враховуючи те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, внаслідок невідповідності технічного стану автомобіля «Chevrolet Lacetti», державний номер [NUMBER] під його керуванням, то у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» з моменту сплати власникам автомобілів «Daewoo lanos», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER] виникло право звернення до суду з регресним позовом до відповідача, щодо стягнення сплаченого розміру страхових відшкодувань. Між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» та товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКС. КАПІТАЛ» 01 липня 2013 року укладено договір про надання фінансових послуг факторингу, за яким приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» відступило товариству з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» свої права грошових вимог до боржників (а.с. 157-158). Згідно з ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Враховуючи вищевикладене у звязку із укладенням позивачем та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт» договору факторингу, до позивача перейшло право звернення за регресним позовом до суду про стягнення із відповідача 12327 гривень 28 копійок відшкодувань, які приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Лафорт» сплатило в якості страхових виплат за матеріальну шкоду заподіяну власникам автомобілів «Daewoo lanos», державний номерний знак [NUMBER], «Audi A6», державний номерний знак [NUMBER], «Skoda Octavia», державний номерний знак [NUMBER], в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20 листопада 2011 року, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Щодо задоволення решти позовних вимог, а саме стягнення з відповідача 32715 гривень 15 копійок, то суд вважає, що у цій частині позову слід відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до підпункту г) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Статтею 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Тобто, позивач має право на стягнення в судом порядку з відповідача за регресним позовом лише суми, яка фактично сплачена за відшкодування шкоди внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 № 14, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглядаючи справу, суд повинен звертати особливу увагу на наявність у позовній заяві обставин, передбачених пунктами 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК, а саме виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Зазначені норми процесуального закону, встановлюють обовязок позивача надати суду докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог. Стверджуючи в позовній заяві, що приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Лафорт», учасникам вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди виплачено відшкодування заподіяної їм шкоди в розмірі 45042 гривень 43 копійки (45042,43-12327,28=327158,15), позивач належних та допустимих доказів цього, суду не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України під час заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач надав до суду лише докази виплаченого відшкодування в загальному розмірі 12327 гривень 28 копійок (а.с.80-82), а тому у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 32715 гривень 15 копійок слід відмовити, як не обґрунтованого. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 3, 11, 15-16, 1077-1078, 1166, 1187 -1188, 1191 ЦК України, підпункту г) пункту 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-61, 654, 119, 131, 169, 179, 208, 209, 212-215, 224-233, 294, 296 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial