Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони з 05 листопада 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх двох років стосунки між сторонами розладились, зникли взаєморозуміння та взаємоповага, сім`я фактично розпалась, шлюбно-сімейні відносини припинені. Вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти надання строку на примирення заперечував, просив судові витрати покласти на позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про повне визнання позову, в якій просила задовольнити позовні вимоги, також просила визначити місце проживання дітей з матір`ю та розгляд справи здійснити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що між сторонами 05 листопада 2005 року було укладено шлюб (а.с.11). Сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с..13), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Спору щодо визначення місця проживання дітей та поділу майна на час розгляду справи у сторін немає. Щодо зазначення відповідачем у заяві про повне визнання позову вимоги про визначення місця проживання дітей, суд звертає увагу відповідача на те, що можливості пред`явлення позовних вимог у заяві про визнання позову, відзиві на позовну заяву, запереченнях чи поясненнях, цивільно-процесуальним законодавством не передбачено. Наявність спору щодо визначення місця проживання дітей є підставою для звернення до органу опіки та піклування або до суду з самостійним окремим позовом в порядку ст. 161 СК України. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконаний, що примирення з відповідачем не можливе, відповідач згодна з цим в повному обсязі. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу у підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач не ставить вимоги про стягнення з відповідача сплаченого судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved