Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-28 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Словянської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, яка мотивована тим, що 25.02.2016 року в м. Словянську за місцем свого постійного проживання померла мати позивача [PERSON]. Єдиним спадкоємцем після її смерті є позивач. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якою увійшли: житловий будинок по пров. Гірському, 19, в м. Словянську та 1/6 частка житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську. Позивач є спадкоємцем після [PERSON], тому у визначений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Просить визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON] на житловий будинок по пров. Гірському, 19, в м. Словянську та 1/6 частка житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську. В судове засідання позивач [PERSON], та її представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач Словянська міська рада, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без участі свого представника, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.02.2016 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-НО №940880 від 29.02.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок по пров. Гірському, 19, в м. Словянську та 1/6 частка житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до Свідоцтва про народження серії VІ-НО №344451 від 27.08.1986 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. 26.09.2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-БК №226133 від 26.09.2013 року. Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 06.12.2017 року, 02.07.1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІУ-НО №379254 від 17.02.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 17.02.1993 року. . Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та, відповідно, спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Спадкова справа до майна померлої 25.02.2016 року [PERSON] заведена приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №50554051 від 15.01.2018 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась донька спадкодавця, [PERSON] Інших спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по пров. Гірському, 19, в м. Словянську та 1/6 частка житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.12.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу документи, які підтверджують право власності спадкодавця на нерухоме майно. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на вищевказане майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 03.01.2017 року, право власності на 1/6 частину житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою від 12.07.1983 року та право власності на житловий будинок №19 по пров. Гірському м. Словянська на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою від 08.09.1977 року та договору дарування, посвідченого Першою Словянською державною нотаріальною конторою від 13.03.1978 року, зареєстроване за [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) І.О. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем житлового будинку по пров. Гірському, 19, в м. Словянську та 1/6 частки житлового будинку №17 по пров. Гірському в м. Словянську після померлої [PERSON] За життя спадкодавця оригінали правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно було втрачено, що унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки на теперішній час оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя спадкодавця втрачено, позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved