Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви, представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», 04.09.2008 року було укладено кредитний договір № 11391315000. Відповідно до умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» надав [PERSON] кредит у сумі 193 500 доларів США, а [PERSON] зобов'язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повертати наданий кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. В якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» 04.09.2008 року був укладений договір поруки № 227458. Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 01.12.2013 року за кредитним договором від 04.09.2008 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», рахується заборгованість на загальну суму 3\~687\~021,18 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-колект» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», 04.09.2008 року було укладено кредитний договір № 11391315000. Відповідно до пункту 1.2.1 кредитного договору № 11391315000 сума кредиту складає 193 500 доларів США. Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору № 11391315000 позичальник доручає банку здійснювати списання коштів на користь банку в порядку, у строки та у сумах, що визначені у договорі. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 04.09.2008 року, згідно з якою заборгованість становить 3\~687 021,18 грн., яка складається: із заборгованості по основній сумі кредиту у сумі 2\~390 240, 62 грн.; із заборгованості за відсотками у сумі 1\~296\~780,57 грн. В забезпечення виконання [PERSON] обов'язків за договором кредиту, 04.09.2008 року було укладено договір поруки № 227458 між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», назву змінено на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк». Відповідно до п. п. 1.1 1.5 договору поруки поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань по договору поруки. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 12 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, за яким право вимоги кредитної заборгованості Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] по кредитному договору № 11391315000 від 04.09.2008 року, відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект». Відповідно до п. 1.1. договору факторингу клієнт зобовязується передати у власність фактору, а фактор прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення (п. 1.4. договору факторингу). Права вимоги переходять від клієнта до фактора у дату відступлення, після чого фактор одержує право вимагати від боржників і гарантів виконання усіх зобовязань за первинними договорами і договорами забезпечення (п. 3.1. договору факторингу). Згідно з п. 1.2. договору факторингу обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення цього договору, визначений у додатку 1 до цього договору. Заявником надано витяг з додатку №1 до договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до TOB «Фінансова компанія «[PERSON]Факторинг» перейшли всі права банка щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки відповідачі ухиляються від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашають, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved