Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-23 00:00:00

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі. Позивач посилається на те, що 12 грудня 2012 року між позивачем та [PERSON] була укладена усна домовленість стосовно купівлі-продажу овочезберігальника, яке належить останньому на праві приватної власності, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Вказана будівля ними оцінені в 70\~000 грн. Вказана сума 12 грудня 2012 року була передана позивачем [PERSON] , про що свідчить його розписка. Позивач отримав від [PERSON] копії документів на нерухоме майно, а [PERSON] у свою чергу, пообіцяв, що в термін до 12 лютого 2013 року, нотаріально посвідчить договір купівлі-продажу нерухомого майна, але не виконав своєї обіцянки. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцями після його смерті за законом є його діти [PERSON] та [PERSON] . У встановлений шестимісячний термін останні подали заяви до Державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але закінчити оформлення спадщини не здійснили по теперішній день. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем за законом є її чоловік [PERSON] . На даний час позивач має намір оформити право власності на вказаний овочезберігальник, але нотаріально посвідчити вказаний договір не є можливим, у зв`язку зі смертю [PERSON] . Сторони домовилися про всі істотні умови вказаного договору, що саме підтверджується розпискою [PERSON] , відповідно до якої останній отримав грошові кошти в сумі 70\~000 грн. за продаж вказаного овочезберігальника від [PERSON] , на що передав йому документи на вказане овочесховище. Тобто Позивач зі своєї сторони в повному обсязі виконав покладені на нього обов`язки. За життя у [PERSON] був обов`язок належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу овочезберігальника, але не був ним виконаний в повному обсязі. Відповідачі, як спадкоємці після смерті [PERSON] та [PERSON] прийняли через спадщину його обов`язки, проте до цього часу умови даного зобов`язання [PERSON] не виконані, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їхньої участі, прохали задовольнити позовні вимоги, зазначаючи, що їм відомо про відчуження нерухомого майна позивачеві. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 003772 від 22.01.2009 року виданого Магдалинівською селищною радою Дніпропетровської області на праві приватної власності належала нежитлова будівля, овочезберігальник розташований за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 21). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На а. с. 28 є розписка [PERSON] про отримання ним плати за овочезберігальник розташований за адресою: [ADDRESS] , згідно якої позивач придбав у [PERSON] нежитлову будівлю, що належала останньому на праві власності. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 27). Спадкоємцями після його смерті за законом є його діти [PERSON] та [PERSON] , згідно відомостей із спадкової справи № 96/2013 відкритої Магдалинівською державною нотаріальною конторою. [INFO] [PERSON] померла (а. с. 18), після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем за законом є її чоловік [PERSON] (а. с. 19). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і [PERSON] , як сторони правочину (розписок), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із тим, що [PERSON] помер, вказані обставини свідчать про неможливість нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та [PERSON] відповідачами не оспорюється, у зв`язку із чим вважається таким, що вчинено правомірно, тому є законні підстави для визнання дійсним договору та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved