Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Зорянської сільської Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати в порядку спадкоємства за ним як за спадкоємцем за заповітом право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 1,13 в умовних кадастрових гектарах, по колишній селянській спілці ім.. Шевченка, розташовану на території Зорянської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 березня 2005 року. Просить визнати недійсним [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 035300, що розташована на території Зорянської сільської ради, земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, [PERSON] акт виданий 11.06.2009 року на ім'я [PERSON], тобто після смерті спадкодавця. Також просить визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0,04 в умовних кадастрових гектарах, по колишній селянській спілці ім.. Шевченка, розташовану на території Зорянської сільської ради Віньковсцького району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 березня 2005 року. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадщину він, як син прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, як особа якеа на день смерті проживала постійно зі спадкодавцем. До спадкового майна належить окрім іншого земельна ділянка №57 розміром 1,13га, № 57а площею 0,04 га, за [PERSON] серії ЯБ № 035300 від 11.06.2009 , яка розташована на території Зорянської сільської ради, Віньковецького району Хмельницької області. Вказана земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без його участі. Відповідачем було надіслано заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Зорянської сільської ради, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Віньковецька РДА Хмельницької області - надіслав до суду про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги підтримує. Справа розглянута у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 15.03.2005 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ №004022, видане 16 березня 2005 року Зорянською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис №4). Вона являлась власником земельних ділянок № 57 площею 1,13га, № 57а площею 0,04 га, за [PERSON] серії ЯБ № 035300 від 11.06.2009, які розташовані на території Зорянської сільської ради, Віньковецького району. [PERSON] акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01974900048. [PERSON], як особаЄ яка проживала зі спадкодавцем і вчасно вступив у спадщину, набув право на її спадкове майно відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, що підтверджується довідкою № 317 Зорянської сільської ради, але одержати свідоцтво про право на спадщину не може. Нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ, виданий на імя спадкодавця після її смерті 11.06.2009 року, а вона померла 15.03.2005 року. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч.4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. З аналізу наведених правових норм державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 035300, виданий Віньковецькою РДА 11.06.2009 року на імя [PERSON] слід визнати недійсними, в силу ст.. 25 ч.4 ЦК України та у звязку з фактичним набуттям прав на земельну ділянку позивачем, спадкоємцем майна за заповітом. За ним слід визнати право на спірну земельну ділянку на підставі ч.1 ст. 1223 ЦК України як за особою, зазначеною у заповіті.

Outcome: approved