Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. В позовній заяві позивач зазначає, що [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] взяв у борг у нього 20 500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень, що відповідно до розписки становило еквівалент 2500,0 дол. США, строком на 1(один) місяць для покупки машини, яка мала б гарантувати повернення коштів, про що свідчить розписка. Відповідач постійно відтягував виплату заборгованості згідно розписки, змінював місце проживання, однак від взятих на себе зобов`язань не відмовлявся, проте машину відчужив без узгодження з ним, а борг не повернув. За період з вересня 2013 року по сьогоднішній день відповідач згідно взятих на себе 16.09.2013 року зобов`язань суму, взяту ним у борг, не повернув. Сума основного боргу відповідача перед ним відповідно до розписки від 16.09.2013 року, станом на 01.05.2016 року становить еквівалент 2500,0 \~ \~ \~ \~ дол. США (дві тисячі п`ятсот дол. США). Відповідно до офіційного курсу Нацбанку курс долару США станом на 15.08.2016 року становив 2504,4197 грн. за 100 дол. США. Таким чином, на теперішній час загальна сума боргу відповідача перед ним становить: 2500,0 \~ \~ \~ \~дол. США х 2504,4197/100 = 62610,49 грн. (шістдесят дві тисячі шістсот десять гривень 49 коп.). Вищезазначена сума складається з невиконаного грошового зобов`язання згідно розписки від 16.09.2013 року з урахуванням його перерахунку у грошовому еквіваленті в іноземній валюті за офіційним курсом НБУ відповідної валюти. Враховуючи вищевикладене вимушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 62610,49 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з`явився через канцелярію суду надав заяву в якій просив розгляну справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове\~засіданнявідповідач не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно розписки від 16.09.2013 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 20500 грн., що еквівалентно 2500 доларів США, та зобов`язався їх повернути до 16.10.2013 року. Сума основного боргу відповідача перед позивачем відповідно до розрахунку вказаного в позовній заяві становить 62610,49 грн. Відповідно до ч.1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6 -63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Аналізуючи укладений між сторонами договір позики, який оформлено у вигляді розписки від 16.09.2013 року, обсяг та зміст прав і обов`язків сторін, які передбачені зазначеним договором, вбачається, що при оформлені розписки відповідач погодилася з його умовами, факт передачі грошових коштів здійснено під час оформлення розписки. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Оскільки, відповідачем [PERSON] не було виконано зобов`язань за борговою розпискою, заборгованість не погашено у визначений строк, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 62610,49 грн. та суму судового збору в сумі 626,20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved