Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до виконавчого комітету Словянської міської ради Донецької області про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги. Дана позовна заява мотивована тим, що 23.09.2007 року померла [PERSON], яка постійно мешкала в м. Словянську, вул. Колективна, 11. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов будинок за вказаною адресою. З липня 2002 року позивач мешкала разом з [PERSON], оскільки остання часто хворіла, перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги. Позивач доглядала за [PERSON], купувала їй ліки, продукти харчування, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, разом сплачували вартість комунальних послуг. Рішенням суду від 13.10.2015 року було встановлено факт проживання однією сімєю позивача та померлої [PERSON] Таким чином, відповідно до вимог ст.1264 ЦК України позивач є спадкоємцем четвертої черги після [PERSON] Отримавши рішення суду, позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, де дізналась, що спільно з померлою [PERSON] на момент її смерті в будинку був зареєстрований її син [PERSON], який помер 13.09.2011 року. Тобто, він вважається таким, що прийняв спадщину, але своїх спадкових прав він не оформив. Спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась. До теперішнього часу спадкова справа після [PERSON] також не відкривалась, коло його спадкоємців не визначене. Оскільки останні декілька років свого життя [PERSON] через похилий вік знаходилась у безпорадному стані, позивач нею опікувалась та матеріально її забезпечувала, в звязку з чим просить визнати за собою право на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги після спадкодавця [PERSON]Л, яка померла 23.09.2007 року. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач Словянська міська рада, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без участі свого представника, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що 23.09.2007 року померла [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-НО №229826 від 24.09.2007 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, розташований за адресою: м. Словянськ, вул. Колективна, 11. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не складено, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 03.11.2016 року. Із матеріалів спадкової справи №568/2016 заведеної до майна померлої [PERSON] вбачається, що після смерті останньої спадщину прийняв її син [PERSON] Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 13.10.2015 року встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю за адресою: м. Словянськ, вул. Колективна, 11, в період часу з 01.05.2002 року по день смерті [PERSON], яка померла 23.09.2007 року. Згідно з ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України необхідно встановити як факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, так і факт того, що внаслідок безпорадного стану спадкодавця позивач протягом тривалого часу опікувався ним, матеріально забезпечував, надавав іншу допомогу. Пунктом 5.2 Листа від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. Також, відповідно до абз.3 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до акту, складеного комітетом мікрорайону ЖД №2 м. Словянська від 12.09.2017 року, встановлено, що [PERSON] дійсно проживала разом з [PERSON] з 2002 року, доглядала за нею, коли та була у безпорадному стані через хворобу, приносила їй продукти харчування, лікувала, вела господарство, допомагала матеріально, сплачувала комунальні платежі. Коли 23.09.2007 року [PERSON] померла, [PERSON] поховала її за власні кошти. Разом з [PERSON] також проживав її син, який вживав спиртні напої, неодноразово був судимий, за хворою матірю не доглядав, та помер в вересні 2011 року. Таким чином, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень та роз'яснень, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved