Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання квартири № 34 в будинку № 39/1, корпус 5 по вулиці Михайла Грушевського в місті Одесі приватною особистою власністю. В обґрунтування своїх вимог він зазначив, що 12 січня 2007 року між Приватним підприємством «Прогрес - Риелт» (що іменується надалі «Підприємство») та ним (що іменується надалі «Пайовик») був укладений Договір № ПВ-5-29 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна. На виконання умов укладеного договору він 09 лютого 2007 року сплатив «Підприємству» обумовленою суму Паю у повному обсязі у розмірі 292423,00 гривень, яке надало йому безумовне майнове право на Новозбудоване майно у вигляді спірної квартири. 16 лютого 2007 року між ним та ПП «Прогрес-Риелт» було укладено додаткову угоду до Договору № ПВ-5-29, який стосувався зміни будівельної адреси спірної квартири, а також в 2007 року додаткову угоду про зміну сторони у Договорі № ПВ-5-29 з «Прогрес-Риелт» на « Перспектива-Ріелтор». 07 липня 2007 року він вступив у зареєстрований шлюб із [PERSON], що відбулося через півроку після того, як він розрахувався за спірну квартиру. Він не заперечує, що за час перебування у шлюбі ним із забудовником укладались додаткові угоди від 12 жовтня 2009 року та від 02 лютого 2010 року, які стосувались конкретизації обєкту нерухомого майна і ніяк не впливали на виконані ним основні умови Договору за № ПВ-5-29 від 12 січня 2007 року. Таким чином, він повністю розрахувався за спірну квартиру ще до укладання шлюбу із відповідачкою, хоча свідоцтво про право власності на неї отримав 31 березня 2011 року. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнала у повному обсязі, що зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Окрім того вона пояснила суду, що позивач [PERSON] придбав за власні кошти на імя їх двох неповнолітніх дітей ізольовану двокімнатну квартиру, яка за своєю якістю та благоустроєм повністю відповідає забезпеченню їх фізичних та духовних інтересів. Згідно із ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши і дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача і заяву відповідачки, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2007 року між Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» (надалі «Підприємство») та позивачем [PERSON] (надалі «Пайовик») був укладений Договір № ПВ-5-29 про пайову участь у будівництві обєкта нерухомого майна, який на підставі п.1.1. за своїм правовим змістом є договором купівлі-продажу майнових прав відповідно до Цивільного кодексу України. Предметом Договору у відповідності із п.3.1. є обовязок «Підприємства» передати у власність «Пайовика» Пай і обовязок «Пайовика» прийняти Пай і сплатити за нього Підприємству суму Договору. У п. 1 Договору також визначено, що Пай це безумовне майнове право на Новозбудоване майно (після здавання Обєкту будівництва в експлуатацію), що після державної реєстрації (за ініціативою «Пайовика») стає правом власності «Пайовика» на Новозбудоване майно як на нерухомість. Новозбудование майно це квартира будівельний номер № 8, розташований на 2 поверсі в секції № 1 жилого будинку № 5 Обєкту будівництва, яким є жилий комплекс з вбудовано-прибудованими обєктами торгівлі та обслуговування, що розташований в місті Одесі по вул. Генерала Плієва, 1. Згідно з п. 5 Договору визначено порядок розрахунків, а саме у відповідності із п. 5.1. сума Договору становить 292\~423, 00 гривень, з яких 243\~686, 00 гривень є Договірною вартістю, а 48\~737, 00 гривень складає ПДВ. 09 лютого 2007 року позивачем [PERSON] на розрахунковий рахунок ПП «Прогрес-Риелт» була сплачена грошова сума у розмірі 292423, 00 гривень, що підтверджується квитанцією № 48792 від 09 лютого 2007 року. 16 лютого 2007 року між позивачем [PERSON] та ПП «Прогрес-Риелт» була укладена Додаткова угода до Договору № ПВ-5-29, в якій абзац № 4 Договору був частково змінений на наступну редакцію: «Новозбудоване майно квартира будівельний номер № 224 загальною площею 66, 1 кв. м, розташована на 6 поверсі в секції № 3 жилого будинку № 3 Обєкту будівництва». У 2007 році також була укладена додаткова угода про зміну сторони у Договорі № ПВ-5-29 з «Прогрес-Риелт» на « Перспектива-Ріелтор». Обидві укладені угоди не вплинули на суттєві умови укладеного Договору № ПВ-5-29 та на права і обовязки «Пайовика». 12 жовтня 2009 року між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] був укладений договір про внесення змін у Договір № ПВ-5-29 від 12.01.2007 року, який за своєю правовою суттю стосувався заміни однієї із сторін Договору, а саме: усі права і обовязки ПП «Прогрес-Риелт» за Договором були передані ПП «Перспектива-Ріелтор». 02 лютого 2010 року між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] був також укладений договір про внесення змін у Договір № ПВ-5-29 від 12.01.2007 року, у якому був остаточно визначений Обєкт будівництва м. Одеса, вул. Грушевського, 39/1 корпус 5, а також Новозбудоване майно квартира номер № 34 загальною площею 71,30 кв. м, що розташована в Обєкті будівництва. Тобто, загальна площа Новозбудованого майна підчас його будівництва була збільшена. Пропорційно збільшився і розмір Паю. Такі можливі наслідки були передбачені Договором № ПВ-5-29 від 12.01.2007 року і змусили позивача [PERSON] доплатити різницю у розмірі 41751. 99 гривень. Актом приймання-передачі до Договору про пайову участь в будівництві обєкта нерухомого майна № ПВ-5-29 від 12.01.2007 року в редакції додаткової угоди від 02 лютого 2010 року Пай передано Пайовику у власність 28.12.2009 року, в звязку з чим Пайовик отримав безумовне право на Новозбудоване майно, що після державної реєстрації (за ініціативою Пайовика) стає правом власності Пайовика на Новозбудоване майно як на нерухомість. 31 березня 2011 року позивач [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності серії САЕ № 073975 на квартиру № 34, розташовану в м. Одесі, по вул. Михайла Грушевського, 39/1, корпус 5, видане виконавчим комітетом Одеської міської ради. Квартира в цілому складається з приміщень, загальною площею 71, 3 кв. м, житловою площею 41, 1 кв. м. Набуте позивачем [PERSON] право власності було належним чином зареєстровано, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» від 11.04.2011 року, номер витягу: 29619346, реєстраційний номер: 33384098, номер запису: 3459 в книзі: 767 пр-172. У судовому засіданні також встановлено, що 07 липня 2007 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Другому відділі РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 046580, актовий запис за № 318. В шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 365335, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за № 492 та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 339921, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за № 453. Судом також встановлено, що 15 червня 2015 року був укладений договір купівлі-продажу квартири № 38, що знаходиться в місті [PERSON], вулиця 25-ї Чапаєвської Дивізії у будинку № 3 «а» та складається в цілому з двох житлових кімнат та приміщень, житловою площею 28,0 кв. м, загальною площею 44, 5 кв. м. Цей договір був посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 4-745, а також у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, що підтверджується Витягом серії ЕЕР 642951 за індексним номером: 39089895 від 15.06.2015 року. Відповідно до змісту вказаного договору неповнолітні діти сторін по справі прийняли у власність в рівних частках кожний вищезазначений обєкт нерухомості. Угода була укладена на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації від 12.06.2015 року за № 211, яким був наданий дозвіл [PERSON] та [PERSON] від імені малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] вчинити правочин придбання вищезазначеної квартири. Проаналізувавши усі вищенаведені докази у їх сукупності, в тому числі визнання позову у повному обсязі відповідачкою [PERSON], суд вважає, що спірна квартира є приватною особистою власністю позивача [PERSON], так як була набута ним за власні кошти у період як до вступу в шлюб із відповідачкою, так і після реєстрації шлюбу із нею. Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. На підставі викладеного та

Outcome: approved