Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Дана позовна заява мотивована тим, що 19.12.2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 910.25427, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 80000,00 грн. на придбання транспортного засобу MERCEDES-BENZ 311 CDI, 2004 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) WDB9036621R557901, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Строк користування кредитними коштами до 19.12.2014 року. Станом на дату подачі позовної заяви відповідач не виконує зобовязання за кредитним договором у встановлені строки, не дотримується графіку платежів, сума боргу відповідача за кредитним договором становить 72438,38 грн., з яких: сума простроченої заборгованості 48848,77 грн., сума прострочених процентів 22830,37 грн., сума строкових процентів 759,24 грн. В забезпечення виконання зобовязання між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу MERCEDES-BENZ 311 CDI, 2004 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) WDB9036621R557901, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На підставі договору застави, укладеного з відповідачем, обтяження транспортного засобу зареєстровано в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання,забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено Законом чи договором. Реалізація майна, на яке звернуто стягнення провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено законом чи договором. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення суду є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. Просять суд вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль MERCEDES-BENZ 311 CDI, 2004 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) WDB9036621R557901, реєстраційний номер [NUMBER] та передати його в управління позивачу; звернути стягнення на предмет застави автомобіль MERCEDES-BENZ 311 CDI, 2004 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) WDB9036621R557901, реєстраційний номер [NUMBER] в рахунок погашення кредитного зобовязання за кредитним договором № 910.25427 в розмірі 72438,38 грн., шляхом продажу даного автомобіля позивачем будь-якій третій особі від імені власника за ціною не нижче ринковою, визначеною незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/ установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу власника, які повязані з продажем автомобіля тощо. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі Довіреності від 08 червня 2016 року не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти розгляди справи в заочному порядку не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку через публікацію оголошення в газеті «Урядовий курєр», у зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала представник позивача. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19 грудня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 910.25427, відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 80000,00 грн. Відповідно до договору застави транспортного засобу № 910.25427 від 21 грудня 2013 року в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором № 910.25427 заставодавець (відповідач [PERSON]І.) передав у заставу заставодержателю (позивачу ПАТ «Ідея Банк» транспортний засіб - автомобіль MERCEDES-BENZ 311 CDI, 2004 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) WDB9036621R557901, реєстраційний номер [NUMBER], що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САК, номер 648097. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 910.25427 від 19.12.2013 року, відповідач має заборгованість в розмірі 72438,38 грн., з яких: сума простроченого боргу 48848,77 грн., сума прострочених процентів 22830,37 грн., та сума строкових процентів -759,24 грн. Отже, відповідач своє зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування ними не виконує. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Закону. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідно до ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом Частиною першою та сьомою статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання,забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено Законом чи договором. Реалізація майна, на яке звернуто стягнення провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до ст.. 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено Законом чи договором. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в рішенні суду зазначаються: заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» одним із заходів примусового виконання рішення суду є вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні. Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази та нормативно-правові приписи,що регулюють виникли між сторонами правовідносини, суд доходить до висновку, що позовні вимоги позивача ПАТ «Ідея Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які б спростовували доводи позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1378,00 грн. та оплачено оголошення про виклик відповідача в судове засідання в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 420,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved