Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 24 листопада 2015 року звернулося ПАТ «КРЕДОБАНК» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач), [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначено, що позивач та відповідач уклали кредитний договір №А080008 від 12 грудня 2007 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 85850,00 гривень на строк до 01 грудня 2017 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме перерахував відповідачу у безготівковій формі на поточний рахунок №2620701017284 кредитні кошти. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 12 грудня 2007 року між банком та [PERSON]С був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед банком за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто не виконав зобовязання належним чином. У звязку з цим, відповідач станом на 31.08.2015 року має заборгованість в сумі 43418,89 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 43418,89 грн. та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідомі зареєстровані місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи відповідачів, останні у судове засідання викликалися в суд через оголошення у пресі. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подали, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 12 грудня 2007 року ПАТ «КРЕДОБАНК», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «КРЕДОБАНК», та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №А080008, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 85850,00 гривень на строк до 01 грудня 2017 року на придбання житлового будинку. (а.с. 5). Згідно із п. 1.1. договору банк надав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених договором, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії (а.с. 5). Згідно із п. 3.2. договору за користування кредитом відповідач повинен був сплатити банку 15,5% річних (а.с.5). Відповідно до копій меморіальних ордерів № 321344 від 12 грудня 2007 року, позивач перерахував у безготівковій формі в цілях виконання кредитного договору суму кредиту в розмірі 85 850,00 грн. (а.с. 17). Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 31.08.2015 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 43418,89 гривень, яка складається з сум: - неповернутої суми кредиту 39457,44 гривень; - прострочених відсотків 3961,45 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 12 грудня 2007 року між банком та [PERSON]С був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед банком за невиконання [PERSON] усіх його зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі (а.с. 10). Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позов доказано кредитним договором №А080008 від 12.12.2007 року (а.с.5-7), розрахунком заборгованості (а.с.11-13), договором поруки від 12.12.2007 року (а.с. 10). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов ПАТ КБ «Приватбанк»» задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved