Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

До суду в інтересах заявника [PERSON] звернулась адвокат Пономаренко Н.М. із заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що [INFO] у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженка села Єньки Хорольського району Полтавської області. Померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] виданий Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області 09 грудня 1997 року. 16 березня 2020 року заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть № 46 від 16.03.2020. Заявник звернулась до органу реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній українській владі території, де було їй роз`яснено, що лікарське свідоцтво про смерть не має юридичної сили та не створює правових наслідків, через те, що видане установою, що не має повноважень для видачі легітимних документів. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та отримання дійсного свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки села Єньки Хорольського району Полтавської області, яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та померла в певний час, [INFO] , у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області внаслідок хронічної серцевої недостатності ІІІ ст., дифузного кардіосклерозу, гіпертонічної хвороби. Заявник та її представник адвокат Пономаренко Н.М. в судове засідання не з`явились, представником надано клопотання, згідно якого просить суд розглядати справу без їхньої участі (а.с.15). Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та справу вирішити на розсуд суду (а.с.13). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт родинних відносин між заявником та померлою підтверджується копією свідоцтва про народження заявника (а.с.12). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у м. Молодогвардійську Міста Сорокине Луганської області померла мати заявника - [PERSON] , [INFO] , уродженка села Єньки Хорольського району Полтавської області, про що заявнику було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17 березня 2020 року (а.с.11), однак свідоцтво було видане на тимчасово окупованій території України. Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 424/21.13-115 від 14.09.2020 відмовив заявнику у реєстрації смерті, оскільки для реєстрації смерті не пред`явлені відповідні документи (а.с.14). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до абз. 3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Суд приходить до висновку, що свідоцтво про смерть, яке видано на тимчасово непідконтрольній українській владі території слід вважати таким, що створює правові наслідки. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до встановлених судом обставин, які мають значення для справи суд приходить до висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту смерті громадянки України [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Молодогвардійську міста Сорокине Луганської області. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved