Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

До Рівненського міського суду звернувся [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що 15 лютого 2016 року о 23 год. 10 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «AUDI 100», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , по вул. Відінська, 10 в м. Рівне, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «HUYNDAI SANTA FE», номерний знак [NUMBER] , під його керуванням. Вказує, що внаслідок ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Зазначає, що постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно акту виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № 81-743 від 21 квітня 2016 року та товарних чеків № 827 від 18 березня 2016 року, № 842 від 21 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту склала 82 025 грн. Вказує, що внаслідок пошкодження його автомобіль втратив товарний вигляд. Зазначає, що він є керівником ТОВ «Продакт Компані» і автомобіль використовував для потреб господарської діяльності товариства, проте через пошкодження автомобіля, йому довелось відмовитись від ряду ділових зустрічей, що завдало шкоди діловій репутації. Для ремонту автомобіля він змушений був використати кошти сімейного бюджету, що спричинило виникнення стану пригніченості, безпорадності, емоційної напруги, що вплинуло на стосунки в сім`ї. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що заявлені позовні вимоги до нього є безпідставними, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до нього повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений, причин неявку суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що15 лютого 2016 року о 23 год. 10 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «AUDI 100», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , по вул. Відінська, 10 в м. Рівне, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не вибравши безпечної швидкості, не врахувавши дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «HUYNDAI SANTA FE», номерний знак [NUMBER] , під керування позивача. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 17 травня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.22 ЦК України кожна особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ). В судовому засіданні суд зясовував, чи були застраховані по договору добровільного страхування транспортні засоби, однак сторони суду запитуваної інформації не надали. Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до акту виконаних робіт з технічного обслуговування і ремонту транспортного засобу № 81-743 від 21 квітня 2016 року та товарних чеків № 827 від 18 березня 2016 року, № 842 від 21 квітня 2016 року вартість відновлювального ремонту склала 82 025 грн. З огляду на викладене суд вважає, що підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з [PERSON] як особи, визнаної виною в ДПТ вартості майнового збитку в розмірі 82025 грн. Крім того, згідно із ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно із п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може проявлятися, зокрема, в моральних переживаннях в звязку з порушенням права власності. В обґрунтування розміру завданої моральної шкоди позивач покликається на те, що у зв`язку з пошкодженням автомобіля відбулися негативні зміни в його житті, пошкоджений автомобіль позивача втратив товарний вигляд, [PERSON] є керівником ТОВ «Продакт Компані» і автомобіль використовував для потреб господарської діяльності товариства. Проте через пошкодження автомобіля, йому довелось відмовитись від ряду ділових зустрічей, що завдало шкоди діловій репутації. Для ремонту автомобіля позивач змушений був використати кошти сімейного бюджету, що спричинило виникнення стану пригніченості, безпорадності, емоційної напруги, що вплинуло на стосунки в сім`ї. Однак, належних доказів на підтвердження вказаних обставин суду позивачем не надано. Враховуючи обставини завдання моральної шкоди та вину відповідача у вчиненні ДТП, а також, що зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди знайшли своє підтвердження лише частково, виходячи із засад розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 4000 грн., які підлягають стягненню з відповідачів. Частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України , для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( надання послуг ), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до актів виконаних робіт від 10 лютого 2017 року та 14 березня 2017 року адвокат Питель В.А. надав юридичні послуги [PERSON] на суму в розмірі 7500 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера 10 лютого 2017 року та від 14 березня 2017 року. Відповідно до акту виконаних робіт від 18 травня 2016 року адвокат Питель В.А. надав юридичні послуги [PERSON] на суму в розмірі 5400 грн., однак з переліку наданих юридичних послуг вказаних в акті, вбачається, що вони надавались адвокатом по розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення в міському та апеляційному судді, тому вказані витрати не відносяться до витрат на правничу допомогу по вказаній цивільній справі. Враховуючи вищевказане, витрати на правничу допомогу адвоката за розгляд справи, які підлягають стягненню становлять 7500 грн., тому суд стягує витрати на правничу допомогу з відповідача в розмірі 7500 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1460,25 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved