Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у сумі 32 520 грн 58 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що на підставі рішення суду від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27.10.2014, до закінчення навчання та не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років, було видано відповідний виконавчий лист, в якому допущено помилку, а саме не зазначений розмір частки від заробітку. У подальшому, у зв`язку з внесенням виправлення у вказаний виконавчий лист ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.01.2019, державним виконавцем здійснено розрахунок, відповідно до якого заборгованість відповідача по аліментам на утримання дитини за період з 27.10.2014 по 26.10.2019 становить 32 520 грн 58 коп. Оскільки відповідач добровільно вказану суму заборгованості не сплатив, позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 12.10.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2021 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач 19.04.2021 надав до суду відзив, в якому вказав про безпідставність позовних вимог, оскільки відсутня вина відповідача у виникненні спірної заборгованості. Також відповідач вказує, що згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця щодо суми заборгованості у період з 30.06.2016 по 25.10.2019 відповідач необґрунтовано та безпідставно сплатив 16 276 грн 50 коп., тому сума переплати є більшою за суму перерахованого боргу. Крім того, відповідач зазначає, що станом на час розгляду даної справи судом, його сину, на утримання якого сплачувались аліменти, виповнилось 24 роки, він є працездатною особою, яка має самостійно забезпечувати своє життя. У судове засідання з розгляду справи, призначене на 13.00 год. 07.05.2021, позивач не прибула, явку свого представника не забезпечила, надавши до початку судового розгляду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання також не прибув, явку свого представника не забезпечив, надавши заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнає, просить закрити провадження у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , батьком зазначено - [PERSON] . Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2014 у справі №695/2801/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до закінчення навчання та не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років. На виконання вказаного рішення Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області 02.09.2019 видано виконавчий лист. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №44886480 з примусового виконання вказаного виконавчого листа. У подальшому, оскільки у виконавчому листі Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області № 695/2801/14 від 02.09.2014 було допущено описку, а саме: не зазначений розмір частки від заробітку (доходу) [PERSON] , ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.01.2019 виправлено вказану помилку, шляхом видачі нового виконавчого листа, в якому зазначено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до закінчення навчання та не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років. Ухвала Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15.01.2019 у справі № 695/2801/14-ц про виправлення описки у виконавчому листі залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019. При цьому постановою Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 22/ц/793/854/19 скасовано ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області про роз`яснення способу та порядку виконання виконавчого листа, відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця Золотоніського МР ВДВС ГТУЮ у Черкаській області про роз`яснення порядку виконання судового рішення від 02.09.2014 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання. У постанові Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 22ц/793/854/19 за заявою головного державного виконавця Золотоніського МР ВДВС ГТУЮ в Черкаській області про роз`яснення порядку виконання судового рішення від 02.09.2014 по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, який продовжує навчання зазначено, що суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дана вимога застосовується лише для стягнення розміру аліментів для неповнолітніх дітей, і не підлягає застосуванню щодо стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття та продовжує навчання. При цьому колегія суддів апеляційного суду у вказаній постанові зазначила, що оскільки розмір аліментів, який стягувався на користь стягувача є меншим, ніж 1/4 частка, яка була визначена судом та підлягала стягненню, то виникла заборгованість, розмір якої має бути визначений державним виконавцем із врахуванням задоволених вимог, де вказано у рішенні суду до закінчення навчання, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06. 2014 року закінчується 30 червня 2016 року. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.04.2020 у справі № 695/199/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки(пені) від суми несплачених аліментів. Ухвалюючи вказане рішення, суд виходив з того, що відсутня вина відповідача в тому, що аліменти нараховувалися невірно. Відповідач сплачував аліменти відповідно до розміру, нарахованому державним виконавцем на підставі виконавчого листа № 695/2801/14-ц від 02.09.2014, а з заявою про виправлення у ньому помилки стягувач звернулася до суду лише у січні 2019 року, тому суд не вбачає вини боржника у її виникненні. Крім того, суд у рішенні справі № 695/199/20 дійшов висновку про неправомірність нарахування заборгованості та пені після 30.06.2016, оскільки рішення Золотоніського міськрайонного суду від 02.09.2014 розповсюджувалося на період навчання [PERSON] , [INFO] у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини, тобто до 30.06.2016, оскільки предметом судового розгляду було його навчання саме у вказаному навчальному закладі. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до довідки-розрахунку Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області АСВП №44886480 від 21.12.2018 згідно з виконавчим листом виданим Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц заборгованість по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання станом на 01.01.2019 становить 29 859,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №16133 від 28.10.2019 заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 26.10.2019 становить 32 520,58 грн. Відповідно до довідок декана факультету харчових технологій та сфери обслуговування Черкаського державного технологічного університету № 473 від 02.08.2016, № 5 від 23.08.2018, № 132 від 03.12.2018, № 249 від 27.08.2019, [PERSON] у період 01.09.2018 по 30.01.2020 навчався у Черкаському державному технологічному університеті на факультеті харчових технологій та сфери обслуговування на денній формі навчання. Постановою головного державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.07.2020 у виконавчому провадженні ВП №44886480 з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц про накладення штрафу, відповідно до якої за несплату заборгованості по аліментам на [PERSON] накладено штраф на користь [PERSON] у сумі 6504,01 грн. Вважаючи протиправними дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32 520,58 грн, а постанову про накладенні штрафу від 01.07.2020 у виконавчому провадженні ВП №44886480 такою, що підлягає скасуванню, [PERSON] звернувся із скаргою до суду. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 скаргу [PERSON] на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц задоволено частково: визнано неправомірними дії державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо нарахування [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32 520,58 грн та зобов`язано державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості по сплаті аліментів із розрахунку по час закінчення навчання [PERSON] у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, тобто до 30.06.2016; провадження у справі за скаргою [PERSON] на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц в частині визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прокопенко Вікторії Вікторівни про накладення штрафу на [PERSON] у виконавчому провадженні ВП №44886480 від 01.07.2020 - закрито, та роз`яснено [PERSON] право звернутись з цією вимогою до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства. Постановою Черкаського апеляційного суду від 10.12.2020 апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Бочарова Олександра Михайловича задоволено частково: змінено ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020; ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо нарахування [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32520 грн 58 коп. і зобов`язання державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості - скасовано і скаргу в цій частині залишено без розгляду; в іншій частині ухвалу суду залишено без змін. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості по аліментам. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до усталеної судової практики Європейського суду з прав людини судове та виконавче провадження є першою та другою ста-діями у загальному провадженні ( рішення у справі «Скордіно проти Італії» («Scordino v. Italy»), № 36813/97). Виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справах «Сіка проти Словаччини» («Sika v. Slovak»), № 2132/02 від 13 червня 2006 року; «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року). Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Частиною першою статті 18 ЦПК України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України в редакції чинній станом на час ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, який продовжує навчатися у справі № 695/2801/14-ц, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч. 2 ст. 368 ЦПК України у вказаній редакції за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчисляється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05.08.2020 у справі №464/6206/18, від 13.01.2021 у справі № 2-751/2007 у справах щодо правомірності визначення державним виконавцем розміру аліментів особа вправі обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах, що узгоджується з пунктом 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 (з відповідними змінами). До подібних правових висновків дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19. Отже суд вирішує питання щодо заборгованості по аліментам у порядку позовного провадження лише в разі спору про її розмір. Такі висновки суду узгоджуються також з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Щодо доводів відповідача про розмір заборгованості по аліментам, з огляду на те, що відповідно до постанови Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 22/ц/793/854/19, встановлений судовим рішенням від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц обов`язок [PERSON] по сплаті аліментів на утримання свого повнолітнього сина до закінчення навчання у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06.2014 закінчився 30.06.2016, суд зазначає про таке. Відповідно до абзаців десятого та одинадцятого сторінки третьої та абзацу першого сторінки четвертої постанови Апеляційного суду Черкаської області від 23.05.2019 у справі № 22/ц/793/854/19, «рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2014 набрало законної сили і суд не може змінювати останнє по суті. Апеляційний суд звертає увагу, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в апеляційному порядку, набрало чинності та виконувалось з 2014 року, при цьому була допущена помилка у виконавчому листі, де сам розмір частки стягнення аліментів не був вказаний, тому рішення виконувалось в частині щодо стягнення аліментів у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до закінчення навчання, та не пізніше ніж до досягнення ним 23-х років. Суд першої інстанції допустив помилку, зазначивши не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки дана вимога застосовується лише для стягнення розміру аліментів для неповнолітніх дітей, і не підлягає застосуванню щодо стягнення аліментів на дитину, яка досягла повноліття та продовжує навчання. Проте, враховуючи, що розмір аліментів, який стягувався на користь стягувача є меншим, ніж 1/4 частка, яка була визначена судом та підлягала стягненню, то виникла заборгованість, розмір якої має бути визначений державним виконавцем із врахуванням задоволених вимог, де вказано у рішенні суду до закінчення навчання, яке згідно довідки № 263 від 19.06. 2014 року закінчується 30 червня 2016 року ( а. с. 14)». Відповідно до довідки-розрахунку Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області АСВП №44886480 від 21.12.2018 згідно з виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц заборгованість по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання станом на 01.01.2019 становить 29 859,50 грн. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплаті аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №16133 від 28.10.2019 заборгованість [PERSON] по аліментам станом на 26.10.2019 становить 32 520, 58 грн. З вказаних розрахунку та довідки вбачається, що розрахунок здійснено за період з вересня 2014 року по жовтень 2019 року, та при обчисленні державним виконавцем було враховано, що після закінчення [PERSON] навчання у Золотоніського технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету за спеціальністю «Виробництво і переробка продукції тваринництва» 30.06.2016, останній у період з 01.09.2018 по 30.01.2020 продовжував навчатися. Наведене підтверджується довідками декана факультету харчових технологій та сфери обслуговування Черкаського державного технологічного університету № 473 від 02.08.2016, № 5 від 23.08.2018, № 132 від 03.12.2018, № 249 від 27.08.2019, відповідно до яких [PERSON] у період 01.09.2018 по 30.01.2020 навчався у Черкаському державному технологічному університеті на факультеті харчових технологій та сфери обслуговування на денній формі навчання. При цьому з резолютивної частини рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц вбачається, що вона не містить вказівки дати закінчення стягнення аліментів, у зв`язку з закінченням навчання - 30.06.2016. При вирішенні даної справи суд зауважує, що [PERSON] , вважаючи протиправним визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментам у вказаній сумі, звернувся з відповідною скаргою до суду. В обґрунтування скарги відповідач вказав, що судовим рішенням від 02.09.2014 у справі № 695/2801/14-ц встановлено обов`язок [PERSON] по сплаті аліментів на утримання свого повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення навчання у Золотоніському технікумі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, яке згідно з довідкою № 263 від 19.06.2014 закінчилося 30.06.2016. Постановою Черкаського апеляційного суду від 10.12.2020 апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Бочарова Олександра Михайловича задоволено частково: змінено ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 у справі № 695/2801/14-ц, постановлену за результатами розгляду скарги [PERSON] на дії та рішення Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області у справі № 695/2801/14-ц; ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2020 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області щодо нарахування [PERSON] заборгованості по сплаті аліментів у сумі 32 520 грн 58 коп. і зобов`язання державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснити розрахунок заборгованості - скасовано і скаргу в цій частині залишено без розгляду; в іншій частині ухвалу суду залишено без змін. Отже, станом на час вирішення даної справи в суді щодо стягнення з відповідача заборгованості по аліментам, визначеній на підставі розрахунку заборгованості зі сплаті аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №16133 від 28.10.2019, наведений розрахунок є чинним. При цьому суд відхиляє як безпідставні твердження відповідача про відсутність його вини в тому, що виникла дана заборгованість, оскільки виконавчий лист видається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а наявність описки (помилки) у виконавчому листі не спростовує обов`язку відповідача виконувати рішення суду щодо сплати аліментів на утримання свого сина, який продовжував навчатися. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ст. 76, ч. 2 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства в площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц. Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи підстави та предмет спору, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку задовольнити позовні вимоги повністю. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved