Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вищевказаною заявою. Просить суд встановити факт, що померла 17 лютого 1996 року [PERSON] є матірю [PERSON], що помер 25 листопада 1998 року та є бабою заявника [PERSON], [INFO]. Вказував, що 17 лютого 1996 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка розташована в адміністративних межах Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали у повному обсязі; просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені в заяві. Заінтересовані особи Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лубенському району Реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не прибули, на адресу суду надійшли заяви про розгляд заяви за їх відсутності, при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду. Дослідивши матеріали заяви, суд встановив наступне. 17 лютого 1996 року померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть №14 від 17.02.1996 року. Відповідно до довідки Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Лубенському району Реєстраційної служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області відомостей про наявність актового запису про шлюб [PERSON] не виявлено. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч. 1 ст.\~11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. На підтвердження факту родинних відносин між померлою та [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] від 09 листопада 1956 року відповідно до якого його батьком є [PERSON], копією [PERSON] від 14 липня 1947 року відповідно до якого його мати є [PERSON], копією актового запису про смерть №14 від 17.02.1996 року відповідно до якого 17 лютого 1996 року померла [PERSON]. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що [PERSON] є матірю [PERSON] та є бабою заявника [PERSON]. Проаналізувавши і співпіставивши надані суду докази, суд приходить до висновку, що у сукупності вони підтверджують те, що померла 17 лютого 1996 року [PERSON] є матірю [PERSON], що помер 25 листопада 1998 року та є бабою заявника [PERSON], [INFO]. З огляду на вказані обставини, суд вважає , що заява [PERSON] обґрунтована та такою, що підлягає задоволенню відповідно до ст. 256 ЦПК України, оскільки підтверджується матеріалами справи та не спростована заінтересованими особами. Частиною 7 статті 235 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved