Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Женишковецької сільської ради. Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля - [NUMBER] площею 1,04 га, багаторічні насадження - [NUMBER] площею 0,1112 га, деградована рілля - [NUMBER] площею 0,69 га, розташовані на території Женишковецької сільської ради в порядку спадкування після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця він прийняв спадщину відповідно до ст. 1268, так як на день смерті сестри проживав разом з нею спільно. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає. Спадкоємець за заповітом спадщину не приймала і не претендує на неї. Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на вищезазначені земельні ділянки він не має можливості, у зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки. Посилаючись на положення статтей 346, 1218, 1268, 1278 ЦК України він просить його вимоги задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, на ім'я суду надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Женишковецької сільскої ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі - надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа - [PERSON] надіслала суду заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає. Ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29.12.2015 року відділом ДРАСЦ Віньковецького РУЮ, актовий запис № 2. Заповітом від 06.11.1990 року спадкодавець усе своє майно заповіла [PERSON], яка спадщини не прийняла, та не заперечує проти визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за позивачем [PERSON], про що зазначила у письмовій заяві на адресу суду від 15.02.2016 року. Спадкоємців першої черги за законом після її смерті немає. Позивач, відповідно до ст. 1262 ЦК є спадкоємцем другої черги як її брат, що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] (серії [NUMBER], виданим 22.07.2003 року відділом РАГС Віньковецького РУЮ, актовий запис № 10) та [PERSON] (серії [NUMBER], виданим 29.03.1950 року Віньковецьким бюро ЗАГС Камянець-Подільської області, актовий запис № 816). Позивач [PERSON] спадщину прийняв відповідно до ст. 1268, так як на день смерті сестри проживав разом з нею спільно (довідки Женишковецької сільської ради № 995 та № 998 від 28.12.2015 року), проте не має змоги зареєструвати право власності на належні спадкодавцю земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля - [NUMBER] площею 1,04 га, багаторічні насадження - [NUMBER] площею 0,1112 га, деградована рілля - [NUMBER] площею 0,69 га, розташовані на території Женишковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори від 26.01.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки в зв'язку з відсутністю (втратою) правовстановлюючих документів на ці ділянки, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Те, що померлій [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: рілля [NUMBER] площею 1,04 га, багаторічні насадження - [NUMBER] площею 0,1112 га, деградована рілля - [NUMBER] площею 0,69 га, розташовані на території Женишковецької сільської ради, належали на праві приватної власності знайшло підтвердження в судовому засіданні (повідомлення відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі № М-22/0-20/19-15 від 29.12.2015 року, інформаційна довідка відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі №724/54-15 від 28.12.2015 року ). На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним, відповідно до ст. 1223 ч.2 ЦК України слід визнати право на земельні ділянки, розташовані на території Женишковецької сільської ради.

Outcome: approved