Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до Покровської міської ради, третя особа: [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка 30 травня 1997 року склала заповіт, яким на випадок її смерті заповідала все, що їй належало і де б воно не знаходилось та в чому б не заключалось своїй дочці - позивачці по справі. З липня 2013 року по вересень 2014 року позивачка та її чоловік постійно хворіли і не мали змоги займатися оформленням спадщини після смерті матері. У квітні 2020 року позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини. 07 квітня 2020 року нотаріус відмовила позивачці у відкритті спадкової справи через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивачка вважає, що строк для прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, оскільки фізично, внаслідок своїх та тяжких онкологічних хвороб чоловіка не мала змоги звернутися до нотаріуса своєчасно, а тому відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері, на два місяці з часу набрання рішенням законної сили. Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 18 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03 червня 2020 року. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Покровської міської ради до судового засідання не з`явився. До суду 28.04.2020 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради та винести рішення на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] народилась [INFO] , батьками у свідоцтві про народження зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Дівоче прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] після реєстрації шлюбу (а.с.6). Мати позивачки [PERSON] померла [INFO] у місті Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, про складено відповідний актовий запис № 554 (а.с.11). За життя [PERSON] 30 травня 1997 року склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., яким на випадок своє смерті все, що буде належати їй на день смерті де б воно не знаходилось та у чому б не заключалось у тому числі жилий будинок з надвірними будівлями, розташований в [ADDRESS] заповідала дочці [PERSON] (а.с.7). Починаючи з липня 2013р. чоловік позивачки [PERSON] знаходився на амбулаторному лікуванні - проходив курс променевої терапії, але у в`язку з погіршенням стану був вимушений звернутися до лікарні. З 04.09.2013р. по 19.09.2013р. знаходився на лікуванні в КЛПУ «Донецькій обласне клінічне територіально медичне обладнання», була зроблена операція. Після виписки з лікарні знаходився вдома, потребував постійного догляду. У зв`язку з погіршенням самопочуття 14.01.2014р. була зроблена повторна операція - дилатація анастомоза. Після другої операції чоловік знаходився вдома, був прикутий до ліжка приблизно до травня 2014р. і постійно потребував сторонньої допомоги, навіть вийти з будинку позивачка не мала змоги. Крім цього, у травні 2014р., захворіла сама позивачка і вимушена була звернутися в гінекологічне відділення ДОКТМО для оперативного лікування з діагнозом атипична гіперплазія ендометрії (а.с.8, 9, 17). Згідно з інформацією, наданою приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Михайленко О.В. від 29.04.2020 року, 03 квітня 2020 року [PERSON] подала заяву до приватного нотаріуса, в якій просила видати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У зв`язку зі спливом строку прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 ЦК України, спадкоємцю [PERSON] після смерті [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.28). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60052536 від 24.04.2020 року, у спадковому реєстрі наявні відомості про заповіт від імені [PERSON] , посвідчений 30.05.1997 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Богатовою І.О. (а.с.30). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. На підставі статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, наявність у позивача поважних причин пропуску строку для звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, заявлені позовні вимоги позивача про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved