Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] , третя особа [PERSON], до Петропавлівської селищної ради з позовом про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову вказав, що [INFO] в смт Петропавлівка Дніпропетровської області, у віці 81 років, помер його батько [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей Петропавлівської селищної ради 03. 11. 2008 року зроблено актовий запис № 156, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 26.08.1981 року, в якому призвіще позивача російською мовою вказано - «[PERSON]», а «[PERSON]» та «[PERSON]» вказані його батьками. У водійському посвідченні серії [NUMBER], виданому 22.12.1981 року його призвіще російською мовою вказано - «[PERSON]». У атестаті про середню освіту серії [NUMBER] виданому 18.06.1982 року призвіще позивача українською мовою також вказано - «[PERSON]». При отриманні паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 2 березня 2011 року його призвіще російською мовою вказано - «[PERSON]» переведено українською мовою - «[PERSON]», в зв'язку з чим, через вказану помилку, позивач вимушений звертатись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлими батьками. На день смерті його батькові - [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS] ринковою вартістю 55870 гривень, яке він побудував на підставі дозволу б/н відділу комунального господарства виконкому Петропавлівської селищної ради від 23.02.1968 року згідно рішення № 9 від 13.05.1966 року, хоча на 01.01.2013 року право власності на вказаний будинок за даними КП «Павлоградське МБТІ» не зареєстровано. На день смерті з батьком проживала його мама [PERSON], яка відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Петропавлівської селищної раді № 1102,1103 від 05.02.2016 року. [INFO] його мати [PERSON] померла в смт Петропавлівка, Дніпропетровської області, у віці 84 років, про що в книзі реєстрації смертей Петропавлівської селищної ради 22. 01. 2016 року зроблено актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач являюсь спадкоємцем після смерті моїх батьків і 09.02.2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і за номером 58549602 було зареєстровано відповідну спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42886748 від 09.02.2016 р. 15.08.2016 року у відповідь на його заяву позивач отримав постанову приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після померлої [PERSON], яка померла [INFO] через відсутність правовстановлюючого документу і нотаріусом було роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що створило позивачеві перешкоди в переоформлені спадкового майна в зв'язку з чим він вимушений звертатись до суду за захистом свого права . На підставі ст.ст. 328,1268, ЦК України позивач прохає задовольнити його позов. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що померлі [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача. Після їх смерті залишилась спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS]. Будинок батьки збудували самі, але право власності на нього, за життя, не зареєстрували. Позивач через помилку у його прізвищі та відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно не може прийняти спадщину нотаріально. На даний час за будинком доглядає його рідна сестра, яка відмовляється від спадщини і до нотаріальної контори не зверталась. Відповідач в судове засідання не з'явився , надав заяву з проханням слухати справу в їх відсутність Третя особа [PERSON] в судовому засіданні погодилась на задоволення позову, пояснила, що дійсно позивач є її рідним братом, їх батьки [PERSON] та [PERSON] за життя збудували житловий будинок , але не оформили належним чином право власності на вказаний будинок. З братом вони домовились, що право на будинок суд визнає за ним, вона відмовилась від частини спадщини і до нотаріальної контори не зверталась. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача, він поховав батьків, але через помилку у його призвіщі він не може нотаріально оформити спадщину. Вислухавши позивача, його представника, третю особу, свідків, вивчивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з оглядом на наступні обставини. Стаття 273 ЦПК України вказує, що факт родинних відносин громадян (п.1 ст.273 ЦПК) встановлюється у випадках, коли закон пов'язує настання правових наслідків (право на пенсію за смертю годувальника, право на спадщину), Факт прийняття спадщини, факт місця відкриття спадщини (ст.273) встановлюється у судовому порядку коли нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що спадкоємець не може надати жодного належного доказу. Судом встановлено, що [INFO] в смт Петропавлівка, Дніпропетровської області, у віці 81 років, помер батько позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей Петропавлівської селищної ради 03. 11. 2008 року зроблено актовий запис № 156, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 26.08.1981 року, в якому призвіще позивача російською мовою вказано - «[PERSON]», а «[PERSON]» та «[PERSON]» вказані його батьками. У водійському посвідченні серії [NUMBER], виданому 22.12.1981 року призвіще позивача російською мовою вказано - «[PERSON]». У атестаті про середню освіту серії [NUMBER] виданому 18.06.1982 року призвіще українською мовою також вказано - «[PERSON]». При отриманні паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02 березня 2011 року його призвіще російською мовою вказано - «[PERSON]» переведено українською мовою - «[PERSON]», в зв'язку з чим позивач вимушений звертатись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлими батьками. Факт родинних відносин позивача з [PERSON], який був його батьком та [PERSON], яка була його матір'ю підтверджений показаннями свідків. Також судом встановлено, що до отримання позивачем паспорту його призвіще не відрізнялось від призвіща його батьків. На день смерті батькові позивача - [PERSON] на праві приватної власності належало домоволодіння [ADDRESS] ринковою вартістю 55870 гривень, яке він побудував на підставі дозволу б/н відділу комунального господарства виконкому Петропавлівської селищної ради від 23.02.1968 року згідно рішення № 9 від 13.05.1966 року, право власності на вказаний будинок, за даними КП «Павлоградське МБТІ», не зареєстровано. На день смерті батька з ним проживала мати позивача - [PERSON], яка відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Петропавлівської селищної раді №№ 1102,1103 від 05.02.2016 року. [INFO] [PERSON] померла в смт Петропавлівка Дніпропетровської області, у віці 84 років, про що в книзі реєстрації смертей Петропавлівської селищної ради 22. 01. 2016 року зроблено актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач, як спадкоємець першої черги, після смерті його батьків, 09.02.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і за номером 58549602 було зареєстровано відповідну спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42886748 від 09.02.2016 р. 15.08.2016 року, у відповідь на заяву, позивач отримав постанову приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] після померлої [PERSON], яка померла [INFO], через відсутність правовстановлюючого документу і нотаріусом було роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що створило позивачеві перешкоди в переоформлені спадкового майна в зв'язку з чим він вимушений звертатись до суду за захистом свого права . Згідно висновку про вартість майна: житлового будинку літ. А загальною площею 60.8 кв.м. з господарським будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] ринкова вартість домоволодіння складає 55 870 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят) гривень. Згідно ч.І ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконності набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.І ст.1268 ЦК - Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права інших осіб. Відповідно до ч.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Отже, враховуючі вказане суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 559 гривень на поверненні якого він не наполягає, тому суд вважає за можливе судовий збір залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved