Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №78 по вул.Паркова, буд.22, м.Чорноморська, Одеської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири №78, по вул.Паркова, 22, в м.Чорноморську, Одеської області, і у вказаній квартирі зареєстрований, але не мешкає відповідач [PERSON], який відмовляється добровільно знятися з реєстрації, що позбавляє позивача законної можливості розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.3). В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.22). Відповідач в судове засідання не зявився повторно, був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляджу справи (а.с.25) про причини неявки суду не сповістив, відзив на позов не надав, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.10-11) позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Право власності за [PERSON] на дану квартиру було зареєстроване в КБ БТІ 18.04.1994 р. за реєстровим №50 ПР-2 стор.83 (а.с.12). Згідно довідки про склад сімї (а.с.14), відповідач [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі з дозволу позивача. Факт не проживання відповідача у квартирі [ADDRESS], також підтверджується актом від 27.11.2017 року, завіреним начальником ЖЕД-2 МУЖКГ м.Чорноморська, Одеської області (а.с.15). Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації, житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved