Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадщину по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS], що належала йому відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 03 березня 1990 року, земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки площею 0,600 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, які знаходяться в с.Топчине Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належали йому відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 22 травня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], земельної ділянки площею 7,6563 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер [NUMBER]), що належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] Заповіт він не залишав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є його спадкоємцем першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 348/2009р. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки втрачені правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ч. 2 ст.49 ЗУ «Про нотаріат» та п. п. 4.14, 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщин на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок та присадибну земельну ділянку та земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 7). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 20 (а. с. 6). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва на право приватної власності від 03 березня 1990 року, та довідки Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 29.11.2017 р. № 303 житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] (а. с. 13, 29). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 22 травня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], земельна ділянка площею - 0,2500 га, яка розташована в [ADDRESS] призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка, призначена для ведення особистого селянського господарства, належали [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 20 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER] та витягу з Державного земельного кадастру від 26 жовтня 2017 року № НВ- 1205402322017 земельна ділянка площею 7,6563га, (кадастровий номер [NUMBER]) належала [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого [PERSON], має право на спадкування за законом, прийняв спадщину. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved