Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду завернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 21 березня 2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля FIAT LINEA, 2007 року випуску, № кузова ZFА32300003057968, реєстраційний № [NUMBER] (надалі - автомобіль), в підтвердження чого, [PERSON] було написано розписку, в якій вона зазначила, що отримала кошти від [PERSON] у розмірі 85000,00 грн. (вісімдесят пять тисяч гривень 00 копійок) за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до позивача не має. Всі істотні умови угоди було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у нас не виникало. З моменту продажу та по сьогоднішній день автомобіль фактично перебуває у позивача, а саме знаходиться у його особистому гаражі. Щодо переоформлення автомобіля на імя позивача, або оформлення довіреності на розпорядження даним автомобілем вони домовились, що проведуть цю процедуру пізніше, з підстав відсутності коштів на це у позивача. Згодом, коли у позивача виникла можливість переоформити автомобіль на своє імя, він звернувся до [PERSON] для того, щоб вона оформила на нього довіреність з правом повного володіння, розпорядження та керування автомобілем і вже 12.05.2015р. вона видала йому цю довіреність, яка засвічена [PERSON] приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Донецької області за реєстром № 1962. Приблизно у середині травня 2015р., коли він звернувся у МРЕО м. Красноармійська та Красноармійського району, позивачу стало відомо що відділом Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області на автомобіль накладено арешт. Позивач вважає, що набув право власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач передав його разом з технічним паспортом та видав на його ім»я довіреність, згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля, він сплатив кошти за придбання цього автомобіля. Позивач просить суд визнати за ним право власності на автомобіль FIAT LINEA, 2007 року випуску, № кузова ZFА32300003057968, реєстраційний № [NUMBER]. Виключити рухоме майно, а саме автомобіль FIAT LINEA, 2007 року випуску, № кузова ZFА32300003057968, реєстраційний № [NUMBER], з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі (а.с.14). Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.15). Представник третьої особи відділ державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, справу просили розглянути на розсуд суду (а.с. 13). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Автомобіль FIAT LINEA, 2007 року випуску, № кузова ZFА32300003057968, реєстраційний № [NUMBER], належить [PERSON] відповідно до технічного паспорту (а.с. 5/1). Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 12.05.2015 року [PERSON] уповноважила [PERSON] користуватися, зняти з обліку та продавити, належний їй на праві власності автомобіль (а.с.6). Згідно розписки від 1 березня 2013 року [PERSON] отримала від [PERSON] суму в розмірі 85000 (вісімдесят пять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок продажу автомобілю. Претензій до [PERSON] не має (а.с.5). Згідно листа відділу Державної виконавчої служби Красноармійського міськрайоного управління юстиції у Донецькій області від 28.07.2015 року на даний час накладено арешт на автомобіль FIAT LINEA, 2007 року випуску, № кузова ZFА32300003057968, реєстраційний № [NUMBER] (а.с.10). Частинами 4 та 5 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 207 та частиною 3 статті 208 ЦК України встановлюється, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі. Також частиною 2 статті 220 ЦК України встановлюється, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частина 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved