Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON] про поділ земельної ділянки в натурі та відповідно до уточненої редакції позовної заяви просив виділити в натурі [PERSON] земельні ділянки, розташовані за адресою: [ADDRESS] відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру від 28.04.2014 року, відповідно якого [PERSON] виділяється земельна ділянка № 1 площею 0,0059 га, та ділянка № 2 площею 0,0229 га, зазначені в кадастровому плані світло-зеленим кольором; виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] відповідно до кадастрового плану, виготовленого Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру від 28.04.2014 року, відповідно якого [PERSON] виділяється земельна ділянка № 3 площею 0,0289 га, зазначена в кадастровому плані жовтим кольором; земельну ділянку № 4 площею 0,0052 га виділити [PERSON] та [PERSON] в спільне користування в рівних частках по ? частці; судові витрати залишити за позивачем, мотивуючи свої вимоги тим, що у позасудовому порядку встановити порядок користування земельною ділянкою неможливо. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до схематичного зображення на кадастровому плані, виготовленому 28.04.2014 року «Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру». Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 86, 89, 152 ЗК України, ст.ст. 355, 368 - 370 ЦК України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що відповідно до Рішення Постійно діючого третейського суду при Товарній біржі «Капітал» від 14.04.2006 року, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 14.04.2006 року в реєстровій книзі № 147 за реєстровим № 15778, [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Відповідно до Рішення Третейського суду при Вінницькій товарній універсальній біржі від 13.04.2006 року у справі № 2-054/06, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 05.05.2006 року в реєстровій книзі № 147 за реєстровим № 15778, [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.1977 року, посвідченого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Птущенко А.Ф. за реєстровим № 4-88, зареєстрованого КП «ВООБТІ» 17.08.2000 року в реєстровій книзі № 147 за реєстровим № 15778,[PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 22.06.2006 року, ідеальна частка [PERSON] у садибі становить 1/3, [PERSON] - 1/3, [PERSON] - 1/3. Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 958131 від 27.09.2010 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками на праві спільної сумісної власності земельної ділянки по [ADDRESS] площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (на підставі рішення Вінницької міської ради 47 сесії 5 скликання № 2786 від 30.04.2010 року). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2013 року, яке набуло законної сили на підставі ухвали апеляційного суду Вінницької області від 18 квітня 2013 року, було виділено у власність [PERSON] 1/3 частину житлового будинку, позначеного на технічному плані літерою «А», розташованого за адресою: [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень: коридор 1-1, площею 8,8 кв.м, житлова кімната 1-2, площею 22,5 кв.м, житлова кімната 1-3, площею 11,1 кв.м, кухня ІІІ, площею 7,2 кв.м; виділено в натурі [PERSON] 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS], яка позначена синім кольором відповідно до варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1087, складеного 07.12.2011 року експертами ТОВ «Подільський центр судових експертиз». З пояснень сторін вбачається, що фактичний порядок користування земельною ділянкою, що між ними склався, відповідає кадастровому плану, виготовленому 28.04.2014 року «Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру», згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою № 1 площею 0,0059 га та земельною ділянкою № 2 площею 0,0229 га, що позначені на кадастровому плані зеленим кольором; [PERSON] користується земельною ділянкою № 3 площею 0,0289 га, що позначена на кадастровому плані жовтим кольором; земельна ділянка № 4 площею 0,0052 га, що позначена на кадастровому плані рожевим кольором, знаходиться у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що варіант поділу (виділу) в натурі земельної ділянки, запропонований позивачем, не позбавляє можливості кожного з співвласників (позивача та відповідача) користуватися своєю частиною земельної ділянки та своєю частиною садиби, а тому суд вважає, що слід поділити в натурі земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] відповідно до порядку землекористування, що склався фактично та відповідає кадастровому плану, виготовленому 28.04.2014 року «Подільським державним підприємством геодезії, картографії та кадастру», тобто задовольнити позов. На підставі ст.ст. 86, 89, 152 ЗК України, ст.ст. 355, 368 - 370 ЦК України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7,

Outcome: approved