Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

до суду звернувся[PERSON] з позовною заявою дотериторіальної громади Лютенської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO] та працювали в КСП «імені Шевченка». [PERSON] видано Державний акт серії Р2 623170 на право приватної власності на землю площею 2,9 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а [PERSON] видано Державний акт серії Р2 623169 на право приватної власності на землю площею 3,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер 26.07.2002, спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON], оскільки проживала з покійним на момент смерті. [PERSON] померла 08.10.2002. За життя вона склала заповіт, за яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину покійної по заповіту шляхом подачі заяв у встановлений шестимісячний строк до державної нотаріальної контори. Тобто вони успадкували по ? частині земельної ділянки площею 3,21 га, що залишилась після [PERSON] та по ? частині земельної ділянки площею 2,9 га, що залишилась після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] переоформила ? частину спадщини після смерті померлих [PERSON] та [PERSON] Відділом Держгеокадастру у Гадяцькому районі їй виділено в натурі її частки земельних ділянок. [PERSON] померла 07 листопада 2005 року, спадщину після її смерті прийняв її чоловік [PERSON], який проживав з покійною на момент смерті. [PERSON] помер 03 лютого 2009 року. За життя він склав заповіт, за яким все своє майно заповів йому [PERSON] На даний час позивач має намір оформити свої спадкові права, але земельні ділянки, що належали [PERSON] та [PERSON] розділені [PERSON] в натурі відповідно до рішення суду. На запит нотаріуса відділ Держземагенства у Гадяцькому районі надав витяги не на цілі земельні ділянки, що належали померлим [PERSON] та [PERSON], як вказано у державних актах, а на 1,4478 га (власник [PERSON]Й) та 1,6027 га (власник [PERSON]М.), оскільки [PERSON] провела розподіл земельних ділянок. З вищевикладених підстав позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину, а тому звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за нимправо на спадкове майно, що складається з земельних ділянок, розташованих на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області: площею 1,4478 га, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 623170, площею 1,6027 га, що належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 623169. Позивач[PERSON] у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача по довіреності [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] провизнання права власності на спадкове майно підтримує у повному обсязі. Представник відповідачатериторіальної громади Лютенської сільської ради у судове засідання не зявився, направив заяву про можливість розгляду справи без участі представника сільської ради, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов [PERSON] визнає, заперечень не має. Представники третіх осіб: Гадяцької державної нотаріальної контори та відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі у судове засідання також не зявились, направили заяви про можливість розгляду справи без участі їх представників. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Лютенської сільської ради, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 623170, була власником земельної ділянки площею 2,900 га, що розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON], відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 623169, був власником земельної ділянки площею 3,210 га, що розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 01.08.1977, виданого Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01 серпня 1977 року. [PERSON] помер 26 липня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Лютенською сільською радою 27.07.2002, актовий запис № 63. У відповідності до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 14.10.2014 № 02-46/1463, померлий [PERSON] на день смерті 26.07.2002 був зареєстрований за адресою: [INFO]. Станом на 26.07.2002 разом з ним була зареєстрована дружина [PERSON] Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось. Як свідчить повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори за № 154 від 10.05.2017, після померлого 26.07.2002 [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, про що також свідчить довідка зі Спадкового реєстру від 11.05.2017. Згідно ч. 1\~ст. 549 ЦК УРСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном померлого [PERSON], оскільки на час його смерті проживала разом ним. 23 вересня 2002 року [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого належний їй будинок, що знаходиться по вул. Генерала Латишева в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області та все її майно де б воно не було та з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях. Заповіт нотаріально посвідчений 23.09.2002 секретарем Лютенської сільської ради та зареєстровано у книзі для запису нотаріальних дій під № 415. [PERSON] померла 08 жовтня 2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Лютенською сільською радою 08.10.2002, актовий запис № 75. У відповідності до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 14.10.2014 № 02-46/1464, померла [PERSON] на день смерті 08.10.2002 була зареєстрована одна за адресою: вул. Генерала Латишева, 106, с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось. Зі змісту повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори за № 154 від 10.05.2017 слідує, що після смерті 08.10.2002 [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] 20 грудня 2011 року на імя [PERSON] видавались свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та майновий пай, по ? частині, ? частина належна [PERSON] залишилась відкритою. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.12.2011, посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала ? частку в спадщині, яка складається з земельної ділянки загальною площею 2,900 га, розташованої на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 263170, а також із земельної ділянки загальною площею 3,210 га, розташованої на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія Р2 № 623169, дружиною якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 03.12.2012, [PERSON] виділено ? частину земельної ділянки загальною площею 2,900 га, розташованої в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області площею 1,4500 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 623170 від 27.10.2002 та ? частину земельної ділянки загальною площею 3,210 га, розташованої в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області площею 1,6050 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 623169 від 27.10.2002. Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 20.04.2015, відповідач [PERSON] є власником земельних ділянок площею 1,6028 га та 1,4478 га, розташованих в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] померла 07 листопада 2005 року, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області 08.11.2005, актовий запис № 87. Відповідно до довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 21.12.2016 № 02-46/1994, [PERSON] на день смерті була зареєстрована на день смерті 07.11.2005 по вул. Ватутіна, 3 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області разом з чоловіком [PERSON] Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою станом на 07.11.2005 не значилось. [PERSON] був чоловіком [PERSON], про що свідчить свідоцтво про одруження від 30.10.1964, видане Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Зі змісту повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори за № 153 від 10.05.2017 слідує, що після померлої 07.11.2005 [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 585/2006 заведена на підставі фактичного прийняття. 29 серпня 2006 року на імя [PERSON] видавались свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2006, посвідченого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, [PERSON] після смерті 07.11.2005 дружини [PERSON] успадкував земельну ділянку площею 2,880 га, розташовану на території Лютенської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 010487, виданого Лютенською сільською радою 11.02.2004. 03 лютого 2009 року [PERSON] помер, про що 03.02.2009 Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 14. За життя, а саме 13 травня 2008 року, [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів позивачу [PERSON] Даний заповіт посвідчено 13.05.2008 секретарем Лютенської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 519. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 16.09.2016 № 02-46/1527, [PERSON] був зареєстрований на день смерті 03.02.2009 по вул. Ватутіна, 3 в с. Лютенька Гадяцького району Полтавської області один. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 153 від 10.05.2017, після смерті 03.02.2009 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. 02 жовтня 2012 року на його імя видавалось свідоцтво про право на спадщину, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та грошові заощадження. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто з вищевказаної норми закону слідує, у разі якщо спадкоємець прийняв спадщину і помер, то прийнята ним спадщина буде спадкуватися його спадкоємцями в окремій спадковій справі, що заводиться після його смерті, як на його особисте майно, так і на те майно, яке він прийняв, але не оформив. Згідно постанови Гадяцької державної нотаріальної контори від 22.02.2017 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, які розташовані на території Лютенської сільської ради. Зі змісту вищевказаної постанови слідує, що у звязку з розподілом земельних ділянок, що належали померлим [PERSON] та [PERSON] нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно так, як відсутні [PERSON] ДЗК на земельні ділянки площею 2,9 га, що належала [PERSON] та 3,21 га, яка належала [PERSON] Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.09.2014 значиться, що [PERSON] (померла 08.10.2002), на підставі Державного акту від 27.10.2002 серія Р2 № 623170, є власником земельної ділянки площею 1,4478 га, а [PERSON] (помер 26.07.2002), на підставі Державного акту від 27.10.2002 серія Р2 № 623169, є власником земельної ділянки площею 1,6027 га. Як було встановлено судом, площа земельних ділянок, які входять до складу спадщини, що належали на праві власності [PERSON] та [PERSON], зазначена у Державних актах на право приватної власності на землю, не відповідає площі, вказаній у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, у звязку з виділенням [PERSON] ? частини спадщини, до складу якої входять вищевказані земельні ділянки, в натурі, у результаті чого у Державному земельному кадастрі значиться менша площа земельних ділянок, що належали спадкодавцям та становить ? частину від загальної їх площі. Пунктом 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є всі правові підстави для задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно, у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON]

Outcome: approved