Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Святогірської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначив, що на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 02.10.2004 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.10.2004 року йому належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS] . Відповідачі у справі [PERSON] є моїм рідним братом, а [PERSON] - його дружиною. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] являються їхніми дітьми, які також зареєстровані в його будинку. Сім`я брата у 2015 році виїхали з місця постійного проживання в будинку [ADDRESS] , з цього часу за зазначеною адресою не проживають та не є власниками, якої б то не було частки будинку. Вони взагалі виїхали з України та на даний час являються громадянами Росії. Відповідачі не є членами його родини, однак продовжують бути зареєстрованим за вказаною адресою, не сплачують комунальні послуги та не приймають участі в їх сплаті, не укладали зі ним договір оренди (чи інший договір про порядок користування) жилого приміщення. Вважає, що відповідачі порушують його право власності на нерухоме майно, яке підлягає захисту. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явився. До суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Святогірської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду надано заяву, в якій Начальник Служби у справах дітей Святогірської міської ради Олександр Пушкаревський, просить суд провести слухання справи за відсутності представника третьої особи та надано суду висновок органу опіки та піклування відповідно якого, умови проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрованих за адресою: будинок [ADDRESS] відповідають нормам проживання. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку, який 02.10.2004 року посвідчений державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1244 власником жилого приміщенням в будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним власником будинку. Відповідно Витягу № 2678 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05.10.2021року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] дійсно не проживають за цією адресою, що підтверджується актами № 7 від 20.07.2021 року, складеними Депутатом Святогірської міської ради Ксенофонтовим І.В. З Висновку Служби у справах дітей Святогірської міської ради вбачається, що було проведено обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні за адресою будинок [ADDRESS] . В результаті обстеження Службою у Справах дітей Святогірської міської ради було складено Акт обстеження умов проживання від 02.11.2021 року в якому зазначено, що за вищезазначеною адресою мешкає [PERSON] одноособово, з травня 2014 року. Також зазначили, що умови проживання за даною адресою: « Гарні , в будинку пічне опалення, 4 кімнати та коридор, умови відповідають нормам. На підставі діючого законодавства України, Служба у Справах дітей Святогірської міської ради зробила висновок, що умови проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрованих за адресою: будинок [ADDRESS] відповідають нормам проживання. Відповідно акту обстеження умов проживання від 02.11.2021 року, складеним та підписаним членами комісії Служби у Справах дітей Святогірської міської ради у кількості п`яти осіб вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не мешкають, оскільки з травня 2014 року проживають в РФ м. Санкт Петербург. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Частиною 1 статті 163 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Беручи до уваги той факт, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та їх діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] тривалий час, а саме з 2014 року не проживає за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до переконання про законність вимог позивача та достатність підстав для визнання відповідачів таким, що втратили право користування вищезазначеним житлом. Відповідно до ч. ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фактично право на житло не буде порушене, адже [PERSON] та [PERSON] , протягом тривалого часу не мешкають за місцем реєстрації, в той час як наявність лише формальної реєстрації місця їх проживання, у належній позивачу квартирі створює йому перешкоди у реалізації свого права власності на цю квартиру. За наведених обставин суд погоджується з встановленою Службою у Справах дітей Святогірської міської ради доцільністю визнання [PERSON] та [PERSON] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved