Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] вказаним з позовом, який обґрунтовує, тим що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 25.11.2013 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилась донька, [PERSON], [INFO]. Відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою, не дозволяє йому здійснювати лікування дитини, не дає розмовляти по телефону з дитиною. Органом опіки та піклування була розглянута заява позивача та встановлено час та місце зустрічі батька з донькою, але відповідач продовжує чинити перешкоди. Позивач у судове засідання не зявися але до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо винесення по справі заочного рішення. Відповідач, яка належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, з невідомих суду причин, та від неї не надійшло повідомлення про причини неявки. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, з невідомих суду причин, та від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою відповідача без поважних причин, враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, судом ухвалено рішення про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано та у шлюбі у них народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 5,6). Згідно до висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 02.07.2011 року, визначено час та місце зустрічі, [PERSON], [INFO], з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], кожної суботи з 10.00 годин до 19.00 годин, літні канікули: 1 тиждень в місяць, зимові, осінні та весняні канікули в рівних частинах (а.с. 8). Згідно акту обстеження житлових побутових умов позивача, він має добрі житлові умови та санітарний стан будинку задовільний(а.с. 7). Згідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликане інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно до ч.2 ст.15 Закону України „Про охорону дитинства дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Слід звернути увагу на положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.91р., дата набуття чинності для України 27.09.91р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. З зазначених підстав, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved