Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.04.2016 року звернувся позивач з позовною заявою до ПАТ «Імексбанк», зазначаючи, що 14.03.2014 року між ПАТ «Імексбанк» та ним було укладено договір №1000006690 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, сума вкладу згідно якого складає 23\~142,00 доларів США та договір №1000005982 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу ( депозиту) від 20.01.2014 року, сума вкладу за яким складає 2\~706,00 євро. У вересні 2014 року у звязку з неплатоспроможністю банку «Фінростбанк» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснив виплату грошової суми в розмірі 101\~000 грн., яка була переведена через ПАТ «Імексбанк», з яких позивач отримав готівкою 50\~000 грн., залишок суми банком не видано, посилаючись на відсутність готівки в касі та запропоновано відкрити депозитний рахунок на дану суму строком на 30 днів, в звязку з чим 08.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Імексбанк» було підписано договір банківського вкладу №1000010092. У звязку з неплатоспроможністю відповідача та введення тимчасової адміністрації позивач звернувся до голови Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогою про повернення грошових коштів, однак, позивачу запропоновано виплату гарантованої суми відшкодування коштів у розмірі 200\~000 грн. з Фонду, з яких він отримав 52\~829,26 грн, а від остатку відмовився, бажаючи отримати кошти в сумі та валюті, наданій банку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю №201015 від 20.10.2015 року в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причин неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що 26.01.2015 року правлінням НБУ була прийнята постанова №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, в звязку з чим будь-яка виплата коштів вкладникам припиняється, а вимоги позивача не відповідають нормам діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.03.2014 року між позивачем та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір №1000006690 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, згідно якого банк приймає кошти вкладника в сумі 23 142,00 доларів США зі сплатою 11% річних на депозитний рахунок №26356240925028/26352110371201 на строк до 15.04.2015 року. Також, 14.03.2014 року між позивачем та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір №1000005982 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу ( депозиту) від 20.01.2014 року, згідно якого банк приймає кошти вкладника в сумі 2 706,00 євро зі сплатою 7,50% річних на депозитний рахунок №26357240925027/26356110371230 на строк до 23.02.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду, Банк зобовязаний видати вклад або частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно п. 6 ч.1 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року № 84 проведення тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» продовжено до 26.05.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року № 105 на підставі постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку [PERSON] строком до 26.05.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №189 від 19.10.2015 року повноваження уповноваженої особи Фонду передано [PERSON] Таким чином, на момент запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» строк дії договору банківського вкладу позивача не закінчився. Згідно п.8 розділу І Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Судом встановлено, що позивачу було надано можливість отримати гарантовану Фондом суму відшкодування в розмірі 200\~000 грн., однак, він отримав лише 52\~829,26 грн., що підтверджується квитанцією №1279441 від 12.05.2015 року. Від залишку гарантованої суми відшкодування позивач відмовився, бажаючи отримати від банку вклад в сумі та валюті, зазначеній в депозитних договорах. Суд зазначає, що віднесення банку до неплатоспроможних фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження тимчасової адміністрації стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми банківського вкладу не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону.

Outcome: dismissed