Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області 18.01.2017 року звернувся [PERSON] до [PERSON] із позовними вимогами про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, який обґрунтовує тим, що 24.09.2016 року о 15.30 годині в м. Краматорську [PERSON] керуючи автомобілем Хонда деж. номер АН8338 по вул. В.Стуса в напрямку вул. Маяковського, яка є головною дорогою, не надала перевагу автомобілю [PERSON] держ. номер [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення, в результаті чого його автомобіль отримав механічні ушкодження та позивачу спричинена майнова шкода. Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2016 року [PERSON] визнана винною у вчинені ДТП. В результаті ДТП автомобіль, який належить позивачу прийшов в неробочий стан. Страхова компанія відповідачки сплатила йому максимальну суму 50000,00 грн., але ця сума компенсації не покрила всі витрати, повязані із ремонтно-відновлювальними роботами. Відповідно до експертного авто товарознавчого дослідження майнова шкода, внаслідок пошкодження автомобіля [PERSON] держ. номер АН 3270СТ склала 74003,00 грн., витрати на послуги експерта 700 грн. Таким чином з врахування суми сплаченої страховою компанією, сума майнової шкода, яка залишалася до відшкодування склала 74703 50000 = 24703 грн. Відповідачка відмовляється відшкодовувати суму, що залишилася. Крім того, в наслідок ДТП позивачу спричинена моральна шкода. Він є інвалідом 1 групи. Бо у нього ампутовані ноги та автомобіль був єдиним засобом для переміщення. У нього появилася безсоння, збільшився артеріальний тиск, вимушений ходити до суду, у нього погіршився стан здоровя, він був вимушений відмовитися від путівки на оздоровлення, яка йому пропонувалася органами УТСЗН у жовтні 2016 року. Моральну шкоду він оцінює у 30000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідачки на його користь майнову шкоду у сумі 24703,00 грн. та моральну шкоду у сумі 10000,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити повністю. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю. Відповідачка в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила повністю, бо вона сплатила 500,00 грн. франшизи, та не заперечує сплатити суму майнової шкоди, яка залишилася, якщо позивач віддаси їй залишки автомобіля. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, вважає, що дослідження вартості майнової шкоди не обґрунтовано, бо проведено без відповідачки, дослідження проведено без повідомлення відповідачки. Також вважає, що позивачка повністю розрахувалася за спричинену шкоду, а саме: 72297,33 грн. (розмір майнової шкоди) 50000,00 грн. (розмір страхового відшкодування) 21886,81 грн. (вартість технічно справних складових частин). Тобто [PERSON] разом із страховою компанією повністю відшкодувала позивачу спричинену ДПТ майнову шкоду. Відповідно до постанови п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 7.03.1992 року №6 «Постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду». Будь-яких документів, які обґрунтовують завдання моральної шкоди до суду не надано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «СК АСКО ДС». Заслухавши пояснення сторін та їх представників, повно та всесторонньо зясував обставини справи та дослідивши представлені сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що як вбачається з постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2016 року, 24.09.2016 року о 15.30 годині у . Краматорську, [PERSON] керуючи автомобілем Хонда CR-V, номерний знак АН 8338АР по вул. В.Стуса в напрямку вул. Маяковського на перехресті вул. [PERSON] та вул. Маяковського, яка являється головною дорогою не надала перевагу автомобілю [PERSON], номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдані матеріальні збитки. Чим порушила п.12.1 Правил дорожнього руху України, та тим самим скоїла правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУАП. Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20.12.2016 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, а провадження у адміністративній справі закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.4) З даних підстав, у суду не виникає сумнівів у тому, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна з вини відповідачки [PERSON], бо згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, цей факт встановлений постановою суду, яка набрала законної чинності. Відповідно до полісу №АЕ/5711963 від 25.12.2015 року, дії водія транспортного засобу Хонда CR-V, номерний знак АН 8338АР, були забезпечені полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія АСКО Донбас Північний». Строк дії полісу з 25.12.2015 року до 24.12.2016 року включно. Страхова сума за шкоду завдану майну 50000,00 грн. Розмір франшизи 500,00 грн. (а.с.47) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 845621, власником транспортного засобу [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с.13) Відповідно до висновку №101/10 експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного 20.10.2016 року судовим експертом [PERSON], вартість майнової шкоди, завданої володільцю автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], на момент проведення дослідження склала 72297,33 грн. (а.с.61-71) Відповідно до висновку №107/10 експертного автотоварнознавчого дослідження, виконаного 20.10.2016 року судовим експертом [PERSON], вартість технічно справних складових частин, з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER], на момент проведення дослідження склала 21886,81 грн. (а.с.72-75) Відповідно до висновку №191/16 експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного 28.10.2016 року судовим експертом [PERSON], вартість майнової шкоди, завданої володільцю автомобіля [PERSON], реєстраційний номер [NUMBER] склала 74003,00 грн. (а.с.6-20) Відповідно квитанції до прибуткового касового ордера №194/16 від 24.10.2016 року, за експертизу автомобіля [NUMBER], прийнято від [PERSON] 700 грн. (а.с.5) ПрАТ СК «Аско ДС» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 49500,00 грн., тобто максимальної суми страхового відшкодування. Як встановлено в судовому засіданні, про що не заперечували сторони позивач отримав від страхової компанії суму страхового відшкодування майнової шкоди в сумі 49500,00 грн. та від відповідачки 500 грн. франшизи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до ст.28 ЗУ «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів»,Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст.30 ЗУ, Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.12 ЗУ, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобовязаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; ... відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором... Страховим випадком, згідно договору страхування, визначається пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу тощо внаслідок ДТП. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно статті 1192 ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). В постанові від 20.01.2016 року по справі №6-2808цс15 Верховний Суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець ДТП, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану потерпілому своїми неправомірними діями. Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Таким чином, на підставі ст.1187, 1192 та 1194 ЦК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода, яка полягає у різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, а саме 24703,00 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Позивач є інвалідом 1 групи та в судовому засіданні довів, що в результаті дій [PERSON] було ушкоджено його здоровя та завдано фізичного болю, після ДТП 27.09.2016 року звертався до невропатолога у звязку із перенесеною 24.09.2016 року черепно-мозговою травмою (а.с.83), крім того, позивач був вимушений відмовитися від санаторно-курортної путівки як інваліду для оздоровлення, [PERSON] є інвалідом 1 групи у звязку із відсутністю у нього обох ніг, у звязку із чим у суду не має сумнівів, що пошкодженням його автомобіля, який є засобом переміщення, позивачу завдано моральної шкоди. Враховуючи характер правопорушення допущеного відповідачкою, глибину фізичних та душевних страждань позивача [PERSON], ступеня вини [PERSON], враховуючи обставини справи, вимоги розумності та справедливості, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.,яка є необхідною та достатньою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судовий збір за розгляд позовних вимог майнового характеру в сумі 640,00 грн. та немайнового характеру в розмірі 640 грн., а всього 1280 грн. Суд не приймає заперечення відповідачки та її представника про те, що позивач має право на відшкодування різниці майнової шкоди, яка залишилася не відшкодованою у разі переданні залишків автомобілю відповідачки, бо відповідно до ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним та власник на свій розсуд володіє користується та розпоряджається власністю (ст.319 ЦК України). Також суд не приймає заперечення представника відповідача про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, бо зазначені вимоги не були заявлені до страхової компанії, в якій застрахована відповідальність [PERSON] в тому числі й відшкодування моральної шкоди, бо звернення позивача до винної особи із вимогами про стягнення шкоди, в тому числі й моральної є абсолютним правом позивача, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Крім того, відповідно до ст..23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія відшкодовує шкоду, завдану саме життю та здоровю потерпілого, в тому числі і моральну, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Outcome: partial