Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 17.01.2017 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 22.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1744. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки через відсутність порозуміння, різницю в поглядах на життя та різницю характерів між подружжям відбувалися конфлікти, що призвело до суттєвого погіршення стосунків та два роки тому вони припинили шлюбно-сімейні відносини та стали проживати окремо у зв'язку з чим, просив задовольнити позовну заяву, шлюб між сторонами розірвати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, примирення між сторонами вважає неможливим, а тому просила строку для примирення не надавати. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання зявилась, заперечувала проти розірвання шлюбу, під час судового засідання заявила усне клопотання щодо надання сторонам строку для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії I-ЖД 194629, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1744. Суд, при задоволені позову, керується тією обставиною, що на даний час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть та проживають окремо, а на даний час шлюб носить формальний характер. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відхиляючи заперечення відповідача, суд зазначає, що причина бажання розірвати шлюб не має жодного значення, за умови, якщо буде встановлено, що шлюб не може бути збережений та суперечить інтересам будь-кого з подружжя. За таких обставин, суд, враховуючи, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб розірванню.

Outcome: approved