Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітню дитину у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини даної вікової категорії. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2006 року, якій було розірвано рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 23.08.2012 року. Від даного шлюбу, вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково зазначивши , що позов визнає лише у розмірі ? частини, обґрунтувавши це тим, що на теперішній час він офіційно працевлаштований, але отримує заробітну плату у розмірі 1800 грн. Тому з урахуванням своїх доходів він не може сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.01.2006 року, якій було розірвано рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 23.08.2012 року. Під час шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина мешкає з матір'ю знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини основним критерієм є майновий стан сторін та можливість відповідача сплачувати аліменти на дитину у зазначених позивачем розмірах. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В суді встановлено, що відповідач працює УЖКГ водієм, де отримує заробітну плату. За таких обставин суд приходить до переконання, що в даному випадку слід застосувати передбачений ст. 181 СК України, такий спосіб стягнення аліментів, який визначається у частці від доходу відповідача. Зазначений принцип визначення розміру аліментів буде найбільше відповідати інтересам обох сторін, оскільки враховуючи розмір доходів відповідача, визначення розміру аліментів на дітей, як просить позивачка. З огляду ж на встановлені у справі обставини, доказів, які б підтверджували доводи позивачки про те, що матеріальний стан відповідача дозволяє здійснювати виплати в розмірах зазначених нею в позові, позивачка суду не надала. Разом з цим слід врахувати ту обставину, що позивачка теж працює, отримує заробітною плату у розмірі 1800 грн., на неї також покладається обов'язок по утриманню дитини. З огляду на наведене суд приходить до переконання, що аліменти на утримання дитини слід стягувати у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача до повноліття дитини. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved