Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

До суду 07.04.2017 р. позивачі звернулись із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в кВ. 181 б. 34 по вул.. Новокузнецькій в м. Запоріжжя. Посилається на таке. В 1993 році [PERSON] разом із чоловіком [PERSON], донькою чоловіка [PERSON] та спільною донькою подружжя [PERSON] були вселені в квартиру №181 в б. 34 по вул.. Новокузнецькій в м. Запоріжжя та зареєстрували своє місце проживання. 25.01.2000 року [PERSON] змінила своє місце проживання та знялась з реєстраційного обліку з вказаної квартири, головним наймачем квартири стала позивач [PERSON]. Вказана квартира є власністю територіальної громади м. Запоріжжя, знаходиться в господарському віданні КП «Наше місто», яке є наймодавцем цієї квартири. Відповідач [PERSON] навесні 1998 року зібрала свої особисті речі та виїхала з квартири. З того часу вона в квартирі фактично не проживає. Пізніше позивачам стало відомо, що відповідач [PERSON]І, зареєструвала місце проживання своєї неповнолітньої доньки [PERSON]. Хоча жодного дня [PERSON] в квартирі не проживала. Місце знаходження відповідачів невідоме. Оскільки відповідачі більше 18 років не проживають в квартирі, на підставі ст. 71 ЖК вважають відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивачів [PERSON] позов підтримали, додатково пояснили, що відповідач [PERSON] добровільно виїхала з будинку, забрала свої речі, де відповідачі проживають на теперішній час не відомо. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.\~ Треті особи, які не заявляють самостійних вимог: територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не направили своїх представників, про час та місце були сповіщені належним чином. Представник комунального підприємства «Наше місто» за довіреністю [PERSON] проти позову не заперечував, пояснив, що квартира 181 по вул.. Новокузнецька в б. 34 є неприватизована та знаходиться у комунальній власності м. Запоріжжя. Заслухавши позивача, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Квартира 181 в б. 34 по вул.. Новокузнецькій в м. Запоріжжя на підставі рішення виконкому Комунарської районної ради народних депутатів від 01.09.1992 року №237/1 ордер№4233 від 10.09.1992 року була видана [PERSON] на склад родини з 4-х осіб (вона, чоловік, дві дочки), що підтверджується листом №633/01-39/01 від 12.04.2017 року Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради та копією ордеру №4233 (а.с.31,32) Свідки [PERSON]та [PERSON] допитані в суді підтвердили, що в квартирі 181 в б. 34 по вул. Новокузнецькій м. Запоріжжя Цицкіна [PERSON] та [PERSON] не проживають з 1998 року. В цій квартирі мешкають лише позивачі по справі та дружина позивача [PERSON] Відповідачі взагалі до квартири не приходили. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами з приводу користування оспорюванню квартирою, регулюються нормами Житлового Кодексу УРСР. Так, за цими нормами для договору найму житлового приміщення обовязковою умовою є користування житловим приміщенням наймачем особисто або членами його родини. Статтею 107 ЖК України\~передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Водночас, закон вимагає, щоб житло зберігалось і у випадку тимчасової відсутності наймача. Якщо наймач фактично не використовує житлове приміщення за прямим його призначенням, тобто для постійного проживання, то настають певні правові наслідки, які залежать від причин відсутності. Так, статтею 71 ЖК передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] не мешкають в квартирі №181 в б. 34 по вул. Новокузнецька в м. Запоріжжя з 1998 року, тобто понад встановлений законом шестимісячний строк без поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved