Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача [PERSON] до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якій позивач просить визнати за нею право власності на 72/1200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстрований на праві спільної часткової власності за наступними особами:за [PERSON] - 936/1200 частин, з яких 475/1200 - на підставі договору купівлі-продажу від 04.04.2002 року, 461/1200 - на підставі договору купівлі-продажу від 07.08.1987 року;за [PERSON] - 72/1200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.06.1979 року, рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 року;за [PERSON] - 192/1200 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.06.1979 року, рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 року. Оригінали правовстановлюючих документів на 72/1200 частин домоволодіння, що зареєстровані за [PERSON] були втрачені ще за життя власника. [INFO] року [PERSON] помер.Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири [ADDRESS], а також 72/1200 частин житлового будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина та діти померлого, а саме - позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON]. У встановлений ст. 1270 ЦК України строк позивач подала заяву про прийняттяспадщини після смерті чоловіка, а відповідачі звернулися із заявою про відмову від спадщини після смерті батька на користь матері.Звернувшись до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину,позивач дізналася, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо без надання оригіналів правовстановлюючих документів.Харківським обласним державним нотаріальним архівом Харківської області буловідмовлено у видачі [PERSON] дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом за 1979 рік.Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою\~Н.В. від 25.01.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 72/1200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON].Таким чином, за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно - на 72/1200 частин житлового будинку за вказаною адресою, визнання за позивачем права власності на спадщину можливе лише у судовому порядку. 28.12.2017 року позовна заява ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова прийнята до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.04.2018 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів: зобов'язано Першу державну нотаріальну контору Харківського району надати суду наступну інформацію щодо спадкової справи. 24.05.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у своїх заявах позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 02.12.1978 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 02.12.1978 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.7). За час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва пр. народження серії [NUMBER], виданого 01.06.1983 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 11.07.1979 року (а.с.11). Відповідно до рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 року, перерозподілено ідеальні частки права власності співвласників і вирішено вважати, зокрема, що [PERSON] належить 6/100 частин замість 31/400 частки, а [PERSON] - 16/100 частин замість 93/400 частки житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с.15). З довідки Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 20.04.2010 року вбачається, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] зареєстровано наступним чином: 475/1200ч. - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.04.2002 р. ПН ХМНО Мороз Г.І., р.№ 3714; 461/1200ч. - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.08.1987р. 5-ою ХДНК, р. № 3-1876; 72/1200ч. - [PERSON] на підставі свідоцтва про прав на спадщину, виданого 28.06.1979 р. 5-ою ХДНК, р.№ 1-2626; рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 р., справа № 2-1801/81; 192/1200 - [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 28.06.1979 р. 5-ою ХДНК, р.№ 1-2624; свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.06.1979 р. 5-ою ХДНК, р.№ 1-2626; рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 р., справа № 2-1801/81; Згідно матеріалів інвентаризаційної справи проіндексована вартість в цінах 2006р. становить 89 410 грн. (а.с.14). [PERSON] помер [INFO] року у віці 57 років у с. Пісочин Харківського району Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 456557, виданого 12.08.2014 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району, Харківської області (а.с. 8). Після смерті [PERSON] 03.02.2015 року зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10). 23.11.2017 року Харківським обласним державним нотаріальним архівом Харківської області відмовлено у видачі [PERSON] дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 28.06.1979 року за реєстровим №1-2626 державним нотаріусом П'ятої Харківської нотаріальної контори Леоновою В.А. на ім'я чоловіка [PERSON] за 1979 рік (а.с.16). Також [PERSON] постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богунової Н.В. від 25.01.2018 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 72/1200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON] (а.с.17). Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області на виконання ухвали суду від 26.04.2018 року повідомлено, що після померлого [INFO] року [PERSON], який проживав на час смерті у [ADDRESS] з заявами: про прийняття спадщини, згідно закону, на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулася дружина померлого, [PERSON];про відмову від прийняття спадщини на користь дружини померлого, [PERSON], на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулися діти померлого, [PERSON] та [PERSON].Заяви від інших спадкоємців по вказаній спадковій справі до держнотконтори не надходили, свідоцтво про право на спадщину держнотконтора не видавала, що підтверджено відповідними копіями документів зі спадкової справи (а.с.54-64). Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності. Статтями 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»визначено, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що після смерті чоловіка - [PERSON], його дружина позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини за законом. Разом з тим, з матеріалів спадкової справи вбачається, що відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] звернулися до Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області із заявами про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері [PERSON] Тобто, спадщину після смерті чоловіка прийняла дружина [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, однак спадкові права не оформила, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на 72/1200 частин домоволодіння, що зареєстровані за [PERSON] були втрачені. Враховуючи досліджені судом письмові докази, що свідчать про належність права власності на 72/1200 частин житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] [PERSON] на підставі свідоцтва про прав на спадщину, виданого 28.06.1979 р. 5-ою ХДНК, р.№ 1-2626; рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.12.1984 р., справа № 2-1801/81, в тому числі на день його смерті, а також враховуючи визнання позову відповідачами, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за [PERSON] права власності на 72/1200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] року чоловіка [PERSON], у зв'язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. З огляду на викладене та

Outcome: approved