Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, де в обґрунтування позовних вимог зазначається, що він з 1988 року займав посаду генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Кранобудівна фірма «Стріла», ще до 03 листопада 1999 року ним придбано акції Товариства у кількості 28 691 шт., що складало 50,82 % загальної кількості акцій Товариства (контрольний пакет), це було зафіксовано у річному звіті Товариства за 2005 рік. На момент придбання акцій у шлюбних відносинах з [PERSON] не перебував. Між сторонами 09 липня 2005 року було зареєстровано шлюб, однак шлюбні відносини не склалися і рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2012 року, яке набрало законної сили 07 квітня 2012 року, шлюб розірвано. 11 квітня 2012 року до Броварського міськрайонного суду Київської області звернулася [PERSON] з позовною заявою про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. Саме при розгляді даної справи позивачу стало відомо про договір купівлі-продажу простих іменних акцій, який укладений між сторонами 03.05.2006 року. Позивач стверджує, що ніколи не підписував такого договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 року, що підтверджується висновком експерта Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України Київської області № 627 від 12.08.2013 року, згідно якого: « 1.Зображення підпису в графах «Покупець» в копії договору купівлі-продажу простих іменних акцій ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» між [PERSON] та [PERSON] від 03.05.2006 p., нанесене з підпису [PERSON]. 2. Зображення підпису в графах «Продавець» в копії договору купівлі-продажу простих іменних акцій ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» між [PERSON] та [PERSON] від 03.05.2006 p., нанесене не з підпису [PERSON]». На підставі даного договору Національною комісією з цінних валерів та фондового ринку було внесено дані про те, що станом на 30.06.2006 року та 30.09.2006 року [PERSON] була власником 28700 шт. простих іменних акцій номінальною вартістю 3 157 000 грн., що становить 50,8415 % від статутного капіталу емітента ВАТ «Кранобудівна компанія «Стріла». Позивач заперечує дійсність правочину щодо відчуження акцій [PERSON], оскільки не укладав з нею такого договору, тому просив визнати недійсним вищезазначений договір. У ході розгляду справи позивач позовні вимоги доповнив та просив також визнати недійсним передавальне розпорядження від 03.05.2006 року, засвідчене нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про перереєстрацію цінних паперів на ім'я [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представники [PERSON] і [PERSON] доводи позову підтримали та просили задовольнити його в повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, крім того, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Представник Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку у судовому засіданні висловили думку про безпідставність позовних вимог. Представник Публічного акціонерного товариства «Кранобудівна фірма «Стріла» Русак Н.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги про визнання недійсним передавального розпорядження вважає безпідставними. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Стаття 203 ЦК України передбачає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути Цільним і відповідати його внутрішній волі. Матеріалами справи встановлено, що 1988 року займав посаду генерального директора Відкритого акціонерного товариства «Кранобудівна фірма «Стріла». 09 липня 2005 року було зареєстровано шлюб між сторонами, а рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2012 року, яке набрало законної сили 07 квітня 2012 року, шлюб розірвано. Із копії договору-купівлі продажу акцій від 03.05.2006 року вбачається, що [PERSON] продав [PERSON] прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства «Кранобудівна фірма «Стріла» у кількості 28 700 шт. сумарною номінальною вартістю 3 157 000 грн. 03.05.2006 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] засвідчено справжність підпису [PERSON] на передавальному розпорядженні цінних паперів у кількості 28 700 шт. сумарною вартістю за номіналом 3 157 000 грн. За наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими реєстратором власників іменних цінних паперів ТОВ «Магістр-реєстр», відповідно до положення №290, станом на 30.06.2006 року, 30.09.2006 року, власниками, які володіють значними пакетами акцій ( 10 відсотків і більше статутного капіталу ) емітента ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» є: фізична особа - резидент [PERSON], яка володіє 28 700 шт. простих іменних акцій емітента, що становить 50, 84 % від статутного капіталу емітента. Зазначена обставина підтверджується інформацією, наданою 09.12.13 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку. ( т. 2 а.с. 28 ). Матеріалами справи встановлено, що під час проведення слідчих дій в кримінальному провадженні вилучено оригінал договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 року та проведено судову почеркознавчу експертизу. Згідно висновку експерта Науково - дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Київській області № 687 від 11.09.2013 року встановлено: « 1 Підпис від імені [PERSON] в графі «покупець» договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], виконаний [PERSON]. 2. Підпис від імені [PERSON] в графі «продавець» договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. 3. Підпис від імені [PERSON] в графі «продавець» договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], виконаний [PERSON], з наслідуванням підпису [PERSON]» Копія зазначеного висновку долучена до матеріалів справи. ( а.с. 100-120, т. І ). Експертиза проводилась експертом Онашко Н.В. Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 25.10.2013 року № 10856/10857/13-32/ Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ( проведеного за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013100130003396 ) : « 2. Підпис від імені [PERSON] у графі «Продавець» у договорі купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., який укладено між [PERSON] та [PERSON], виконано не [PERSON]. 3. Підпис від імені [PERSON] у графі «Продавець» у договорі купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., який укладено між [PERSON] та [PERSON], виконано [PERSON]. 4. Підпис від імені [PERSON] у графі «Покупець» у договорі купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., який укладено між [PERSON] [PERSON], виконано [PERSON].». Належним чином завірена копія зазначеного висновку долучена до матеріалів справи. ( а.с. 122-133, т. І ). Експертиза проводилась експертами Куріпко К.П. та Слободянюк О.П. Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судово-почеркознавчої експертизи від 17.02.2014 року № 1147/1148/14-32/ Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ( проведеного за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013100130003396 ) встановлено: « 2. Підпис від імені [PERSON] у графі «Продавець [PERSON]» у договорі купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], виконано не [PERSON]. 3. Підпис від імені [PERSON] у графі «Продавець [PERSON]» у договорі купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON], виконано [PERSON]». Належним чином завірена копія зазначеного висновку долучена до матеріалів справи. ( а.с. 139-149, т. ІІ ). Експертиза проводилась експертами Слободянюк О.П. та Малибога М.П. Стороною відповідача до матеріалів справи додано належним чином завірений висновок експерта №296 від 19.11.2013 року, виконаний експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, ( проведеного за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013100130003396 ), де встановлено: « 1. Підпис від імені [PERSON] в графі «Покупець» договору купівлі-продажу акцій ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» від 03.05.2006 року, виконаний [PERSON] 2. Підпис від імені [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі-продажу акцій ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» від 03.05.2006 року, виконаний не [PERSON], а [PERSON].» (а.с. 90- 95, т. ІІ ). З огляду на викладені обставини вбачається, що на підтвердження доводів позову до матеріалів справи додано висновки експертів, виконаних різними експертами, які прийшли до висновку про те, що підпис від імені [PERSON] в оспорюваному договорі виконаний не [PERSON] На підтвердження доводів заперечення стороною відповідача надано висновок експерта про те, що оспорюваний договір підписаний [PERSON] Однак, зазначений висновок суд оцінює критично, оскільки, висновки про те, що [PERSON] не підписував договір купівлі-продажу, зроблені декількома експертами різних установ, куди входить також висновок за результатами комісійної експертизи. У свою чергу, стороною відповідача не спростовано зазначених висновків. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON], який у 2006 році був генеральним директором ТОВ «Магістр-реєстр» надав покази про те, що операція щодо купівлі-продажу акцій ВАТ «Кранобудівна фірма «Стріла» відбувалась у травні 2006 року, [PERSON] надав пакет документів для внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів, серед яких був договір купівлі-продажу та передавальне розпорядження. За таких обставин, зібрані докази по справі свідчать про те, що [PERSON] не підписував оспорюваного правочину, що може бути підставою для визнання правочину недійсним. Разом з тим, у запереченні на позовні вимоги представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку із пропуску позивачем строку позовної давності. (а.с. 176-182, т. І). В обґрунтування таких доводів, представник позивача посилається, на те, що про існування оспорюваного договору позивачу було відомо ще з 2006 року, що підтверджується відповідними судовими рішеннями та заявою [PERSON] від 15 червня 2006 року, адресованою до Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку. У судовому засіданні представники позивача заперечували проти доводів пропуску строку позовної давності, посилаючись на те, що про договір купівлі-продажу позивачу стало відомо лише під час розгляду цивільної справи про поділ майна подружжя у 2012 році. Крім того, пояснили, що процесуальні документи за 2006 рік жодним чином не підтверджують обізнаність [PERSON] про існування оспорюваного правочину. Всі інші документи, оформлені від імені позивача, також не підтверджують обставин пропуску строку позовної давності, оскільки [PERSON] їх не підписував та переконаний, що такі документи були оформлені у період рейдерського захоплення очолюваного ним підприємства. Позивач також пояснив, що акції він дійсно продав, але не в травні 2006 року, а вкінці 2006 року, однак жодних доказів на підтвердження даних обставин суду не надав. Згідно із ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2006 року вжито заходів забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна шляхом заборонити реєстратору власників іменних цінних паперів ТОВ «Магістр-реєстр» здійснювати операції щодо переходу права власності на акції ВАТ Кранобудівна фірма «Стріла» в кількості 28 691 шт. ( а.с. 197, т. І ). В ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2006 року зазначено, що «В судовому засіданні представник позивача (цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна) подав доповнення до позову в якому просив визнати недійсним договір купівлі продажу акцій від 3.05.2006 року укладений між [PERSON] та [PERSON] предметом якого є об'єкт права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], а саме 28700 акцій Відкритого акціонерного товариства Кранобудівна Фірма «Стріла». Зазначеною ухвалою суд постановив заяву задовольнити та заборонити реєстратору власників іменних цінних паперів ТОВ «Магістр-реєстр» здійснювати операції щодо знерухомлення акцій ВАТ Кранобудівна фірма «Стріла» у кількості 28700, що зареєстровані за реєстром за [PERSON]. ( а.с. 199, т. І). Про розгляд справи про поділ майна подружжя [PERSON] і [PERSON] та про вищевказані судові рішення [PERSON] було відомо, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2006 року, яка була прийнята за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] на вищевказані ухвали. (а.с. 200, т.І ) Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2006 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання довіреності недійсною - залишено без розгляду. Зі змісту заяви від 15.06.2006 року, адресованої різним органам державної влади, в тому числі Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку, та підписаної [PERSON], також вбачається, що йому було відомо про укладення договору купівлі-продажу акцій між ним та його дружиною [PERSON] ( а.с. 203-207, т. І ). Викладені обставини свідчать про те, що [PERSON] ще у 2006 році було відомо про існування договору купівлі-продажу акцій від 03.05.2006 року. Позов про визнання недійсним зазначеного правочину подано до суду 23.08.2013 року, тобто більш як через 6 років з часу, коли йому стало відомо про порушення його прав. Оскільки представник позивача подав заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, то суд приходить до висновку про обґрунтованість такої заяви та відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Позовні вимоги про визнання недійсним передавального розпорядження [PERSON] від 03.05.2006 року задоволенню також не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до вимог Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26.05.1998 року №60 (чинний на час укладення оспорюваного правочину ), передавальне розпорядження - письмове розпорядження власника, номінального утримувача, який дає розпорядження реєстроутримувачу внести зміни до реєстру власників іменних цінних паперів у зв'язку з передачею іменних цінних паперів інший особі. Передавальне розпорядження є одним із основних вхідних документів реєстроутримувача. Пунктом 7.1. Положення встановлено, що всі зміни до системи реєстру реєстроутримувач здійснює на підставі письмових розпоряджень емітента, зареєстрованих осіб або органів державної та судової влади в межах їх компетенції. За змістом даного Положення визначено, що реєстроутримувачу для внесення у реєстр записів про перехід права власності на іменні цінні папери за наслідками цивільно-правових угод повинні надаватися такі документи: передавальне розпорядження, складеного від імені зареєстрованої особи (залишається у реєстроутримувача), сертифікату цінних паперів власника, який передає цінні папери (при документарній формі випуску цінних паперів (погашається та залишається у реєстроутримувача), оригіналу або нотаріально засвідченої копії цивільно-правової угоди, яка підтверджує перехід права власності на цінні папери. Пункт 2.1. оспорюваного Договору передбачає, що право власності на Акції переходить до Покупця з моменту передачі Продавцем Покупцю передавального розпорядження, оформленого на ім'я Покупця, та Сертифікату. Таким чином, передавальне розпорядження не є самостійним правочином, а є частиною цивільно-правової угоди щодо іменних цінних паперів, тому визнання недійсним передавального розпорядження не є тим способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України. Отже, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників цивільного процесу та надавши об'єктивну оцінку зібраним доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку із пропуском позивачем строку позовної давності, про що заявлено представником відповідача, та який просив застосувати до даних правовідносин наслідки спливу позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed