Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

До суду 30 серпня 2013 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі щомісячно по 1500 гривень, з урахуванням індексації, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 30.09.2011 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач є приватним підприємцем, інших осіб на утриманні не має, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначивши, що шлюб з відповідачем було розірвано у жовтні 2013 року, в останнє вона бачила відповідача у липні 2013 року, про те, чим займається відповідач та який він має дохід вона не знає, вона сама утримує дитину, отримує щомісячно соціальну допомогу по народженню дитини по 950,00 грн. та по 130,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку, а також отримує щомісячно соціальну допомогу по 639,00 грн., як малозабезпечена. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у суду відсутні відомості про причину неявки відповідача в судові засідання на 23.12.2013 року та 20.01.2014 року, повістки, що направлялися судом відповідачу за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, повернуті до суду з відміткою на зворотному поштовому повідомленні через неотримання їх відповідачем, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2011 року (а.с.4). За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.14). Від спільного життя у [PERSON] і [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (а.с.5), який проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Проте, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі присуджуються за обставиною, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Суду не надані докази того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує на користь позивачки з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

Outcome: partial