Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 грн. починаючи з 21.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зазначила, що на теперішній час ціни на дитячі товари, на гуртки для розвитку дітей та продукти харчування значно зросли, а тому коштів, які присуджені рішенням суду від 22.11.2017 року на утримання доньки не вистачає. Посилаючись на зазначені обставини, уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. 17 грудня 2018 року по справі було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги було задоволено у повному обсязі. 27 березня 2019 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року заочне рішення від 17.12.2018 року було скасовано. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи, не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та докази надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд прийшов до такого. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.11.2017 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 700 грн. починаючи з 21.02.2017 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . (а.с.4-5) 17 грудня 2018 року по справі №521/18213/18 було прийнято заочне рішення, яким позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] , на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Відповідач по справі, заявник за заявою про перегляд заочного рішення, у своїй заяві про перегля заочного рішення, посилався на те, що він, крім доньки, утримує свою матір та, що позивачка не надала доказів стосовно того, де він працює та скільки коштів отримує. Проте, сам до своєї заяви не надав доказів, які б спростовували вимоги позивачки. Скасовуючи заочне рішення, суд врахував Довідку, яку заявник долучив до своєї заяви про перегляд заочного рішення у справі: а саме: довідку до Акту огляду МСЕК, відповідно до якої, [PERSON] встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням та рекомендовано їй роботи в спеціально створених умовах. (а.с.46-47). Проте, що вказана гр. [PERSON] , являється матір`ю заявника, заявником до суду доказів не було надано. Враховуючи вказане, та те, що заявником до його заяви на підтвердження його вимог про перегляд заочного рішення, не було долучено жодного доказу, судом було відкладено розгляд справи та надано час заявнику [PERSON] для: - надання до суду довідки, яка б підтверджувала де та ким він працює, яку заробітну плату отримує, чи хватає йому цих зароблених коштів на утримання себе, матері та доньки; - надання до суду ксерокопії його трудової книжки; - довідки про розмір щомісячної пенсії матері та довідки чи працевлаштована вона; - довідки з місця проживання його батька, з якої б вбачалось з ким саме та де проживає його батько; - довідки про розмір щомісячної пенсії батька та довідки чи працевлаштований він. Проте, у призначений до розгляду час, заявник до суду не прибув та не надав жодного доказу на підтвердження його заяви про перегляд заочного рішення у справі. Натомість, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, всупереч встановленому законом, заявником не надано жодного доказу на підтвердження його заяви про перегляд заочного рішення у справі. Між тим, суд зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. Отже, суд розглядає справи протягом розумного строку, у зв`язку з чим дії відповідача у справі, суд відносить до таких, що суперечать вимогам ч. 2-4 ст. 43 ЦПК України, та зазначає, що вказані дії можливо розцінити як зловживання стороною своїми процесуальними правами, що призводить до порушення розумних строків розгляду справи. У відповідності до статті 180 та 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідач зазначив, що на його утриманні перебуває його мати - [PERSON] та на підтвердження зазначеного, відповідачем долучено довідку № 462 завірену Збаразьким міським КП «Збараж» з якої вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] ) Однак, суд зазначає, що з цієї, наданої заявником довідки не вбачається, що мати відповідача перебуває саме на його утриманні. Крім того, доказів щодо розміру його заробітної плати, [PERSON] до суду не надав та не представив копію трудової книжки, а тому, стверджувати що він утримує свою матір, підстави у суду відсутні. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спір, суд враховує, що державою встановлюється мінімальний та максимальний розмір аліментів на утримання дитини. Такі суми аліментів визначаються виходячи з того, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму певної вікової категорії. У 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено: з 1 січня - 2 тис. 27 гривень, з 1 липня - 2 тис. 118 гривень, з 1 грудня - 2 тис. 218 гривень Максимальний розмір аліментів дорівнює сумі 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та з 01.01.2019р. становить - 20270 грн. Отже, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів за рішенням суду та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв`язку із зазначеним, суд погоджується з доводами позивача та вважає доцільним, як того вимагає діюче законодавство, встановити розмір аліментів - 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 704,80 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved