Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради, в якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] , яку передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини на користь особи, до якої буде влаштована дитина на постійній основі. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . відомості про батька дитини внесені в актовий запис про народження дитини у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Мати разом з дитиною з 2015 року проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач веде асоціальний спосіб життя, не працює, хоча є працездатною, постійних доходів (заробітків) не має. Крім того, відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дитини, зокрема, не доглядає за дитиною, належних умов для її проживання та виховання не створила, не слідкує за станом її здоров`я, не звертається вчасно за медичною допомогою. На поведінку матері надходили скарги громадян, звернення закладів охорони здоров`я. Сім`я [PERSON] з 2015 року перебувала під соціальним супроводом Костянтинівського міського центру соціальних служб для сім`ї дітей та молоді з метою формування навичок відповідального батьківства, мінімізації шкідливих звичок (вживання алкогольних напоїв), сприяння у вирішенні соціально-побутових питань. З [PERSON] проводилися бесіди щодо необхідності ведення здорового способу життя, працевлаштування, відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу. Вона була неодноразово попереджена про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, про можливість позбавлення батьківських прав відносно дитини. Незважаючи на вжиті профілактичні заходи [PERSON] продовжує нехтувати своїми батьківськими обов`язками, не виконує рекомендації фахівців із соціальної роботи. Дитину до дитячого навчального закладу не влаштувала, її здоров`ям не опікується, належних умов для проживання та виховання дочки не створила, разом із співмешканцем продовжує зловживати алкоголем. З 2016 року перебуває на обліку лікаря-нарколога з діагнозом: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю». [PERSON] вживає наркотичні засоби, займалася виготовленням та зберіганням опію ацетильованого. 29 березня 2018 року її засуджено вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Мати притягалася до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч.2, 184 ч. 1 КУпАП. 07 червня 2019 року співробітниками поліції під час перевірки звернення сусідів [PERSON] о 22-14 годині поблизу будинку [ADDRESS] було виявлено бездоглядну малолітню [PERSON] . При перевірці умов проживання встановлено, що квартира відключена від газопостачання, на кухні знаходиться небезпечна електропіч з відкритою спіраллю, житло запилене, просякнуте смородом, тютюном, не придатне для проживання малолітньої дитини, продукти харчування для дитини відсутні, речі дитини не випрані, наявні брудні іграшки, дитячі книжки, розвиваючі ігри, письмові приладдя відсутні. Оскільки подальше перебування дитини з матір`ю загрожує її життю, здоров`ю та моральному вихованню, малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до іншої сім`ї. Таким чином, мати [PERSON] не забезпечує дочку продуктами харчування, одягом та взуттям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечує її виховання та навчання, тобто свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини, зловживає алкоголем. Представник позивача Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради - Карпушин В.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та висновку органу опіки та піклування від 15 липня 2019 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце його проведення повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 15.11.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка міста Єнакієве Донецької області, є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про батька до актового запису записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №427 від 15.08.2014 року), витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за № 00023362059 від 11.07.2019 р., копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно з довідками про склад сім`ї КП «СЄЗ № 3» від 06.07.2018 р. за № 2489, від 20.11.2019 р. за № 924/1 відповідач [PERSON] разом з дитиною [PERSON] проживали у квартирі померлої баби відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відомостей, наданих відділом реєстрації Костянтинівської міської ради 20.11.2019 р. за № 5247/09, відповідач за вказаною адресою має зареєстроване місце проживання. 01 липня 2015 року завідувачем педіатричного відділення КУ «ЦРЛ» у присутності працівника органу внутрішніх справ та спеціаліста у справах дітей складено акт щодо дитини, яка була покинута в закладі охорони здоров`я, згідно з яким мати дитини [PERSON] , [INFO] , протягом періоду з 26 червня по 01 липня 2015 року дитину не відвідувала. 07 липня 2015 року відповідач [PERSON] в службі у справах дітей отримала витяг з Державного реєстру актів про народження та їй було роз`яснено, що в разі неподання до 08.08.2015 року виплата допомоги на дитину може не здійснитися, попереджена, що в разі невиконання батьківських обов`язків можливе позбавлення батьківських прав відносно дочки, що підтверджується відповідною розпискою, копія якої додана до матеріалів справи. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Костянтинівської міської ради 08 липня 2015 року [PERSON] з приводу вищенаведених подій пояснила, що 26 червня 2015 року вона дійсно разом із співмешканцем вживала алкоголь, сусідка викликала соціальні служби і дитину було госпіталізовано до лікарні. Не відвідувала дитину тому, що знайоме медсестра порадила їй протверезіти та навести лад в квартирі. Вона отримує стипендію як особа з числа дітей-сиріт близько 3000,00 грн., допомогу при народженні дитини близько 1500,00 грн. Батьком дитини є її співмешканець [PERSON] . Проте в органах РАЦС він батьківство не визнав, тому вона вважається одинокою матір`ю. На комісії було вирішено, зокрема, взяти сім`ю [PERSON] під соціальне обслуговування. Листом від 10 липня 2015 року за № 0 1-3/534 головний лікар КУ «ЦПМСД» повідомляла службу у справах дітей Костянтинівської міської ради про незадовільний стан оселі, де мешкала родина [PERSON] та неналежний догляд за малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , а також про те, що 26 червня 2015 року в 11-20 годині в амбулаторію № 5 зателефонувала сусідка вказаної родини, яка повідомила, що батьки дитини перебувають в стані сп`яніння та не можуть здійснювати догляд за дитиною. Дільничною медсестрою та завідувачем амбулаторії № 5 разом з представниками служби у справах дітей та міліцією дитина була оглянута. В квартирі антисанітарні умови, немає світла, в холодильнику зіпсовані продукти харчування, дитяче харчування відсутнє, батьки перебувають в стані сп`яніння, загальмовані, зі слів батька дитини вони вживають алкоголь другу добу. При огляді стан дитини задовільний, злегка загальмований, бліда шкіра, в області сідниць наявні попрілості ІІ ступеню. На питання чим будуть годувати дитину вказано на молоко, яке прокисло. Враховуючи, що батьки не можуть здійснювати догляд за дитиною, антисанітарні умови проживання, відсутність продуктів харчування для дитини, дитина була госпіталізована в дитяче відділення КУ «ЦРЛ». 10 липня 2015 року КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради направив до Костянтинівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомлення про дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах щодо сім`ї [PERSON] . Відповідно до повідомлення Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костянтинівської міської ради від 10.07.2019 р. за № 264, наданого начальнику служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, одинока матір [PERSON] не займається вихованням дитини [PERSON] , [INFO] . Мати зловживає спиртними напоями, часто залишає дитину без догляду. Під час обстеження вказаної сім`ї жінка знаходилась у тверезому стані, дитина одягнена відповідно до сезону, без слідів ушкоджень та синців. У будинку були незадовільні санітарно-гігієнічні умови (брудна підлога, вікна, посуд, розкидано брудний одяг). Матеріальне забезпечення родини недостатнє. [PERSON] не працює, має статус одинокої матері, проте допомогу одинокій матері не отримує. Дитина дошкільний заклад не відвідує. Сім`я мешкає у двокімнатній квартирі, яка потребує капітального ремонту. Рішенням Робочої комісії з попередження насильства в сім`ї та роботі з сім`ями, яки опинилися у складних життєвих обставинах від 20.07.2015 року сім`я [PERSON] взята під соціальний супровід з метою формування навичок відповідального батьківства, робота з мінімізації шкідливих звичок (зловживання спиртних напоїв), сприяння у вирішенні соціально-побутових питань (оформлення дитини до дитячого садку). В ході роботи з матір`ю проводились бесіди щодо підтримання чистоти в будинку та належного виховання, батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, щодо необхідності вести здоровий спосіб життя. Мати не виконувала рекомендації спеціалістів. Згідно висновку про стан здоров`я відповідача [PERSON] від 17.07.2015 р. за станом здоров`я може бути опікуном. 03 січня 2018 року при відвідуванні сім`ї [PERSON] спеціалістами Костянтинівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та служби у справах дітей Костянтинівської міської ради складено відповідний акт про те, що [PERSON] повідомила, що сміття з квартири викинула, не працює, оскільки дитина не відвідує дитячий садок, наразі займається її влаштуванням, проживає із співмешканцем, дохід сім`ї складається із його заробітку 200,00 грн. на день. З нею проведено бесіду щодо необхідності вести здоровий спосіб життя, влаштуватися на роботу, оформити дитину до дитячого садку. [PERSON] 04.01.2019 р. надала заяву службі у справах дітей, в якій пояснила, що 03 січня 2019 року не відкрила двері комісії, оскільки її закрив співмешканець. Має запах алкоголю, оскільки була на дні народжені у друзів та пила пиво. Вона не працює, допомогу від держави не отримує. Дитина в дитячий садок не влаштована. Зобов`язалась влаштувати дитину до дитячого садку в строк до 08.02.2019 р. 04.10.2018 р. сусідка відповідача [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, в якій просила звернути увагу на сім`ю [PERSON] , в якій проживає малолітня дитина, яка постійно голодна, роздягнута, побита, матір вихованням дитини не займається, зловживає спиртними напоями, вночі не буває вдома, дитина часто перебуває одна, матір дитини проживає з співмешканцем, який вживає наркотичні засоби, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується відповідною заявою. 10 жовтня 2018 року [PERSON] попереджено про необхідність виконувати батьківські обов`язки щодо дитини [PERSON] , [INFO] , та про недопущення усіх форм фізичного і психічного насильства стосовно дитини, втягнення дитини у злочинну діяльність, залучення до вживання алкоголю, наркотичних засобів і психічних речовин, жебрацтва, бродяжництва та інше, та про персональну відповідальність за ст.ст. 173-2, 180, 184 КУпАП, ст.ст. 137,149,150,150-1,151,155,156,164,166,167,181,304 КК України. Відповідно до рапорту від 07.06.2019 року та повідомлення від 14.06.2019 року Костянтинівського відділення поліції Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області на службу «102» 07 червня 2019 року о 22 годині 12 хвилин надійшло повідомлення про те, що біля будинку за адресою: [ADDRESS] , гуляє без догляду дорослих дівчинка приблизно 4-5 років, у допомозі лікарів не потребує. Згідно з актом обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] від 13 червня 2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Костянтинівської міської ради, Костянтинівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, квартира, за адресою: [ADDRESS] , де проживає [PERSON] з дитиною, відключена від газопостачання, на кухні знаходиться небезпечна електропіч з відкритою спіраллю, житло запилене, просякнуте смородом, тютюном, не придатне для проживання малолітньої дитини, продукти харчування для дитини відсутні, речі дитини не випрані, наявні брудні іграшки, дитячі книжки, розвиваючі ігри, письмові приладдя відсутні. 17 червня 2019 року КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Костянтинівки» відповідачу [PERSON] було надано направлення для уточнення діагнозу: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю. Згідно з довідкою від 11.07.2019 р. за № 13-357/03, наданою КЛПЗ «Міський психіатричний диспансер м. Костянтинівки», під наглядом у лікаря-психіатра [PERSON] не знаходиться. Відповідно до відомостей, наданих Костянтинівським ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 12.07.2019 р. [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності 08.01.2019 р. за ст. 178 ч. 2 КУпАП, 07.06.2019 р. за ст. 184 ч. 1 КУпАП. Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2018 року [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено, узгоджене сторонами угоди, покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вирок суду набрав законної сили 03 травня 2018 року. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року [PERSON] , засудженій вищезазначеним вироком, замінено несплачену суму штрафу у розмірі 500,00 грн., що становить 29 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, покаранням у вигляді громадських робіт тривалістю 29 годин, ухвала суду набрала законної сили 16 січня 2019 року. 05.07.2019 р. дитина [PERSON] , 2014 року народження, була оглянута лікарем з приводу пахової грижі, рекомендовано оперативне лікування, дитячий садок відвідувати може. В судовому засіданні була заслухана думка дитини. Так, [PERSON] зазначила, що жити з матір`ю [PERSON] не бажає, хоче залишитися проживати з іншою жінкою [PERSON] , яку називає мамою. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона працює начальником служби у справах дітей Костянтинівської міської ради. Сім`ю [PERSON] знає з 2015 року, коли дитині [PERSON] було 11 місяців лікарі повідомили, що дитину у лікарні не відвідує матір. В 2019 році сусіди повідомили, що дитина самостійно бродить по вулиці без нагляду батьків. При відвідуванні квартири було встановлено, що вона в занедбаному стані, брудна підлога, присутній дим від сигарет, розкидані пляшки, на кухні відсутній газ. Спальне місце для дитини не було облаштоване належним чином: було брудне та замале для її віку. Під час перебування із свідком дитина поскаржилася на болі в грудній клітці, на грудині свідок побачила вм`ятину. Дитина вказала, що саме матір завдавала їй ударів. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є фахівцем Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та спілкувалась з сім`єю [PERSON] в межах соціального супроводу. Неодноразово відвідувала квартиру відповідача та бачила незадовільні умови проживання для дитини, про що складалися відповідні акти обстеження побутових умов. Свідок неодноразово вела профілактичні бесіди з [PERSON] та сприяла налагодженню ситуації, що склалася в сім`ї дитини. Проте [PERSON] не дотримувалась умов договору соціального супроводу та надані рекомендації не виконувала. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона працює медсестрою Амбулаторії №5 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради та з народження [PERSON] спостерігає за розвитком дитини. Так, перші три місяці від народження дитина була не доглянутою та через незадовільне харчування потрапляла на стаціонарне лікування. Мати дитини рідко навідувала лікарню для здійснення профілактичних щеплень дитині. Майже завжди бачила відповідача в стані алкогольного сп`яніння. В житловому приміщення, де мати проживала з дитиною завжди було брудно та захаращено. Свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є сусідкою [PERSON] Дитина [PERSON] завжди була не доглянута матір`ю. Часто без батьків опинялася сама на вулиці, просила їсти у сусідів, була вдягнута в брудний одяг. На початку літа 2019 року діти з дитячого майданчика повідомила про те, що [PERSON] довгий час знаходиться на вулиці без батьків. Чоловік свідка відшукав дитину через декілька будинків від дому, відвели її додому, проте там батьків не було, викликали поліцію. В цей час повернулась додому матір дитини, яка була в нетверезому стані, забрала дитину та закрилась в квартирі. Після прибуття поліції до з`ясування обставин дитину тимчасово залишили у свідка, яка прожила в неї все літо. У дитини була вдавлена грудна клітка. Крім того, свідок бачила на тілі дитини синці. Віра сказала, що її била мати. Декілька раз матір дитини приходила до свідка та приносила за її проханням одяг для дитини. Матір обіцяла працевлаштуватися та забрати дочку. Свідок бачила відповідача перед судовим засіданням та повідомляла про те, що наразі в суді перебуває справа про позбавлення її батьківських прав щодо дитини та вказала про дату і час розгляду справи. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради надав висновок від 15.07.2019 року за № 780/26 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , оскільки матір вихованням та утриманням дитини не займається, часто залишає дитину без догляду, зачиняє в квартирі, не працює, зловживає алкоголем та наркотичними засобами. Не зважаючи на проведені профілактичні заходи, мати висновків для себе не робила, не давала дитині належного виховання, не працювала, пиячила. 07 червня 2019 року співробітниками поліції під час перевірки звернення сусідів [PERSON] о 22 годині 14 хвилин на вулиці Суворова м. Костянтинівки поблизу будинку № 26 було виявлено бездоглядну малолітню [PERSON] . При перевірці умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що квартира відключена від газопостачання, на кухні знаходиться небезпечна електропіч з відкритою спіраллю, житло запилене, просякнуте смородом, тютюном, не придатне для проживання малолітньої дитини. Оскільки подальше перебування дитини з матір`ю загрожує її життю, здоров`ю та моральному вихованню, малолітню [PERSON] тимчасово влаштовано до іншої сім`ї. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухиляння відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що виразилось в тому, що вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти, не забезпечує безпечних умов проживання, зловживає спиртними та наркотичними засобами, в зв`язку з чим [PERSON] , [INFO] , громадянку України, необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини. При цьому слід роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Отже, у разі зміни поведінки відповідача, вона має право звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки судом не встановлена наявність інших родичів, [PERSON] необхідно передати органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Донецької області для подальшого влаштування дитини. А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті її заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 липня 2019 року і до повноліття дитини на користь особи, яка буде законним опікуном або на користь закладу, до якого буде передано дитину. А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, які мають немайновий та майновий характер, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави витрати, пов`язані із сплатою судового збору, у загальному розмірі 1536,80 грн. (768,40 грн. + 768,40 грн.).

Outcome: approved