Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, зазначаючи, що вона та відповідач є батьками - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2007 року з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 180 грн. до повноліття дитини. Позивач зазначає, що цих коштів на утримання дитини не вистачає, додаткової матеріальної допомоги відповідач не надає. У зв'язку із тим, що в період з 2010 року по 2013 рік вона витратила 24037,40 грн. на розвиток доньки, її одяг та лікування, позивач просить суд стягнути з відповідача одноразово 12018,70 грн. додаткових витрат на утримання доньки та понесені судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що не працює і не має ніякого доходу, перебуває на утриманні дружини, тому не має фінансової можливості сплачувати додаткові витрати на утримання доньки. Крім того, відповідач зазначив, що не вважає необхідними додаткові витрати, які понесла позивач. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON] Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2007 року. Згідно довідки Одеського ліцею «Приморський» №438 від 03.10.2013 року вбачається, що [PERSON] навчається в 9-ому класі цього учбового закладу. [PERSON] тривалий час поглиблено вивчає англійську мову для чого відвідує курси англійської мови, що визнавалось сторонами в судовому засіданні. Позивачем були надані суду квитанції про оплату курсів англійської мови для доньки, а саме: квитанція до прибуткового касового ордеру СПД [PERSON] №24 від 05.09.2011 року про оплату навчання на курсах англійської мови за рік на суму 4320 грн., чеки квитанція до прибуткового касового ордеру СПД [PERSON] №7 від 10.09.2012 року про оплату навчання на курсах англійської мови за рік на суму 4320 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру СПД [PERSON] №14 від 03.09.2013 року про оплату навчання на курсах англійської мови за рік на суму 5600 грн., квитанція №472.8.1 від 07.09.2010 року про оплату курсів англійської мови за період з вересня по листопад 2010 року на суму 1140 грн., квитанція №4501.539.1 від 22.12.2010 року про оплату курсів англійської мови за період з грудня по лютий 2011 року на суму 1140 грн., квитанція №2951.286.1 від 11.03.2011 року про оплату курсів англійської мови на суму 1140 грн. Згідно ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Досліджені судом докази щодо поглибленого вивчення дитиною іноземної мови та фактичне понесення позивачем витрат по оплаті за таке навчання, підтверджують необхідність та фактичну сплату [PERSON] грошових коштів на розвиток здібностей дитини на загальну суму 17660 грн. Надані позивачем квитанції та чеки про сплату коштів за придбання одягу, взуття та ліків суд не приймає до уваги, так як з цих квитанцій неможливо встановити необхідність таких придбань саме для доньки сторін, а також тому, що такі витрати в сенсі ст. 185 СК України не є додатковими витратами на дитину. При визначенні розміру додаткових витрат суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне положення платника додаткових витрат, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Будь-яких відповідних та належних доказів, що підтверджують надання будь-якої додаткової матеріальної допомоги дитині, крім сплати аліментів за рішенням суду, відповідачем суду не надано, в судовому засіданні відповідач вказував, що не має коштів для сплати додаткових витрат, перебуває на утриманні дружини, однак, не надав суду жодних доказів у підтвердження свого майнового стану. При визначенні розміру участі у додаткових витратах на дитину суд виходить із того, що така участь батьків має бути рівною, водночас враховуючи можливість батьків надавати таку допомогу. Інших дітей на час розгляду справи у позивача немає, він є працездатною особою, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також покладеного на батьків законодавством обов'язку утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, [PERSON] зобов'язаний утримувати свою доньку [PERSON], [INFO], та брати участь у додаткових витратах на розвиток її здібностей. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір додаткових витрат, які підлягають разовому стягненню з відповідача, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання доньки [PERSON], [INFO], підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 8830 гривень, що складає половину від понесених позивачем додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, а судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial