Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом до Миколаївської обєднаної територіальної громади Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 лютого 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-Ки № 737312 видане виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, за актовим записом. Позивач проживала разом , зі спадкодавцем [PERSON] , по вул. Артемівська буд. 37 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області з 2010 року і на день її смерті до 12 лютого 2017року,в них склалися дружні теплі стосунки, спільно вели господарство, сплачували комунальні послуги. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина у виді нерухомого майна, а саме житлового будинку із господарчими спорудами за № 37 по вул. Артемівська в с. Миколаївка, Петропавлівського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] заповіту не склала, отже спадкування після її смерті повинно здійснюватися за законом. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями другої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є її сестра [PERSON],яка відмовилася від прийняття спадщини після померлої сестри. Спадкоємці першої та третьої черги відсутні . 12 жовтня 2017 року Деркач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори ,але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, так як не надала документи підтверджуючи родинний зв'язок з померлою, та рекомендовано звернутися до суду. Тому позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач в судове засідання зявилася та пояснила,що з 2010 року постійно проживала з [PERSON], по вул. Артемівська буд. 37 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області з 2010 року і на день її смерті до 12 лютого 2017року, з якою були добрими подругами з молодості, підтримували одна одну, та коли погіршилося здоровя [PERSON] вона перейшла до неї проживати, та офіційно не приписалася. Після смерті [PERSON] залишився будинок , де на даний час проживає позивач, та хоче спадкувати його за законом, інших спадкоємців немає. Представник відповідача позовні вимоги визнали,та пояснили, що дійсно [PERSON] проживала за адресою [INFO] з 2010 року в одному будинку з його власником [PERSON]. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], та [PERSON], підтвердили, що Позивачка [PERSON], проживала з спадкодавцем [PERSON] , в с. Миколаївка по вул.. Артемівська буд.37 з 2010 року до 12 лютого 2017 року. Вони проживали разом спільно вели господарство,оплачували комунальні послуги. Рідна сестра [PERSON] відмовилася від отримання спадщини, про що написала заяву. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини. Судом встановлено, що 12 лютого 2017 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 737312 виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, актовий запис №10. На час відкриття спадщини [PERSON], належав на праві приватної власності один обєкт нерухомого майна: Житловий будинок із господарчими спорудами за № 37 по вул.. Артемівська в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області . Позивач по справі [PERSON] спільно проживала зі спадкодавцем [PERSON] , по вул. Артемівська буд. 37 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області з 2010 року до 12 лютого 2017року, але офіційно зареєстрована за місцем проживання не була. Позивач відноситься до четвертої черги спадкоємців та має право на спадкування за законом в порядку ст. 1264 ЦК України. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця) , до інших осіб ( спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. За життя [PERSON] заповіт не склала, а отже спадкування після її смерті здійснюється за законом. На час відкриття спадщини після смерті [PERSON] спадкоємцями другої черги у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України є її сестра [PERSON], яка звернулася з заявою до органів нотаріату та відмовилася від прийняття спадщини після померлої сестри . Спадкоємці першої та третьої черги відсутні. Позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із письмовою заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину , за законом на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.. Артемівська, буд. №37 в с. Миколаївка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, який залишився після померлої [PERSON], 12 жовтня 2017 року нотаріус виніс Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, та порекомендував звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання з померлою [PERSON] В судовому засідання показами свідків, відповідача, актами складеними депутатами Миколаївської сільської ради Дніпропетровської ради факт постійного проживання позивача, зі спадкодавцем [PERSON] , по вул. Артемівська буд. 37 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області з 2010 року до 12 лютого 2017року, доведений. Статтею 256 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець,який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом, або за законом. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач звернувся до суду з позовною заявою яка містить дві позовні вимоги, але сплатив лише за одну і тому в порядку ч.3 ст.6 Закону України « Про судовий збір» За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Суд стягує з позивача несплачений ним судовий збір в розмірі 320 гривен. В порядку ст. 88 ЦПК України витрати по справі віднести на рахунок позивача. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши докази позивача, надані ними на підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved