Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 18.10.2010р., близько 10.40 год. на вулиці Миколаївська дорога у м.Одесі, з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність була застрахована у ЗАТ «СК «Княжа», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВС/2174880, строк дії якого з 05.12.2009р. по 04.12.2010р. Розмір завданих збитків згідно Звіту № 2810/10 від 01.11.2010р., складеного спеціалістом СПД [PERSON], складає 12 694 грн. 83 коп., в тому числі ПДВ - 2115 грн. 80 коп. 12694 грн. 83 коп. - 2115 грн. 80 коп. = 10579 грн. 03 коп. 12694 грн. 83 коп. : 1,2 = 2 115 грн. 80 коп. Отже, податок на додану вартість в розмірі 2 115 грн. 80 коп. не є прямим збитком, а тому не може бути включений МТСБУ до суми регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 10 579 грн. 03 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначив, що у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач здійснив регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 10 579 грн. 03 коп. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 10 579 грн. 03 коп., судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. Крім того, позивач просив поновити йому строк звернення в суд, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що оскільки виплата відшкодування потерпілій особі була здійснена 21.02.2011р. право регресної вимоги виникло саме з 21.02.2011р. 20.02.2014р. позивач звернувся в Суворовський районний суд м.Одеси з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. Матеріали даної справи надійшли до суду 24.02.2014р., що підтверджується зворотним повідомленням. Згідно ухвали Суворовського районного суду м.Одеси, яка надійшла на адресу позивача 18.06.2014р. вищевказані матеріали справи були повернуті на адресу позивача з посиланням на порушення правил підсудності. Отже, зазначене призвело до порушення позивачем строків звернення з регресними вимогами до відповідача до Малиновського районного суду м.Одеси. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача про що надав письмову заяву, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не з'явився, сповіщений належним чином. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08.12.2010р. близько 10.40 год. [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» державний номер [NUMBER] по вул. Миколаївська дорога у м.Одесі, не надав дорогу автомобілю марки «Ніссан» д/н [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 08.12.2010р. постановою Малиновського районного суду м.Одеси [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні встановлено, що пошкоджений автомобіль «Ніссан» д/н [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якої була застрахована у ЗАТ «СК «Княжа», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВС/2174880, строк дії якого з 05.12.2009р. по 04.12.2010р. Згідно Звіту № 2810/10 від 01.11.2010р., складеного спеціалістом СПД [PERSON] складає 12 694 грн. 83 коп., в тому числі ПДВ - 2115 грн. 80 коп. 12694 грн. 83 коп. - 2115 грн. 80 коп. = 10579 грн. 03 коп. 12694 грн. 83 коп. : 1,2 = 2 115 грн. 80 коп. Податок на додану вартість в розмірі 2 115 грн. 80 коп. не є прямим збитком, а тому не може бути включений МТСБУ до суми регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 10579 грн. 03 коп. 18.01.2011р. до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля з відповідною заявою про страхову виплату. 21.02.2011р. позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій в розмірі 10 579 грн. 03 коп., відповідно до Наказу МТСБУ № 414 від 21.02.2011р. про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується платіжним дорученням. Позивачем направлялися відповідні листи про досудове врегулювання спору. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове бюро відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 зазначеного Закону України страхове бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як відомо з матеріалів справи, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, на підставі копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВС/2174880, строк дії якого з 05.12.2009р. по 04.12.2010р. Моторне (транспортне) страхового бюро України здійснило перерахування суми страхового відшкодування позивачу у розмірі 10 579, 03 грн. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та пп.38.2.1. п.38 ст.38 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено матеріалами справи, оскільки [PERSON] отримала від позивача кошти в розмірі 10 579 грн. 03 коп. у останнього виникло право регресу до [PERSON] Згідно до ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. До матеріалів справи додано заяву про поновлення строку позовної давності яка підлягає задоволенню, оскільки згідно до матеріалів справи вбачається, що у позивача виникло право регресної вимоги з 21.02.2011р., а саме з моменту виплати страхового відшкодування потерпілій особі. Згідно до копії позовної заяви вбачається, що 20.02.2014р. позивач звернувся з аналогічним позовом до Суворовського районного суду м.Одеси, який надійшов до суду 24.02.2014р., що підтверджується зворотним повідомленням. 11.04.2014р. ухвалою Суворівського районного суду м.Одеси вищевказані матеріали цивільної справи повернуто позивачеві з посиланням на порушення позивачем правил підсудності. Вказана ухвала надійшла на адресу полизача 18.06.2014р., відповідно до реєстрації в Журналі вхідної кореспонденції МТСБУ. В матеріалах справи є довіреність від 27.12.2013р., яка дійсна до 31.12.2014р. з якої вбачається, що вона видана МТСБУ [PERSON] на виконання контрактів про надання правової допомоги №24 від 11.01.2009р. та № 69 від 28.09.2012р., укладених між МТСБУ та СПД [PERSON] про те, що вона є представником МТСБУ, який має певні повноваження. Також додано платіжне доручення № 448 від 30.01.2014р., в якій вказано, що позивач сплатив 1 000,00 грн. для поповнення карткового рахунку згідно договору № 466398 з [PERSON] за надання правової допомоги (50%) (спр. 13556) зг. ДУ№51 від 23.01.2014р. до контракту № 69 від 28.09.12р. без ПДВ. Суд зазначає, що [PERSON] представляла інтереси позивача в суді саме як представник, а не як особа, яка має право надавати правову допомогу, доказів про те, що вона має право надавати правову допомогу в справі відсутні. Крім того, представник особи, яка бере участь у справі, за дорученням має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст.ст.26,42 ЦПК України і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. ЦПК не відносить до судових витрат витрати на послуги представника у суді. Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 1000грн., як оплата правової допомоги, задоволенню не підлягають.. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Судові витрати відповідно до платіжного доручення № 33314 від 02.07.2014р. складають 243,60 грн. За таких підстав суд вважає за необхідне позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.

Outcome: partial