Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~До суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] «Про надання повноважень та зобовязання вчинити певні дії». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про іпотечний кредит № 2059, відповідно якого відповідач отримав кредит на придбання житлового будинку, розташованого по вул. Верховинській, 38 в м. Донецьку в розмірі 3731327 гр. строком на 240 місяців зі сплатою 19,8 % річних, з кінцевою датою погашення 09 червня 2028 року. Як форма забезпечення своєчасного виконання Відповідачем своїх зобовязань за кредитом 12 червня 008 року між сторонами по справі був укладений іпотечний договір нерухомого майна, згідно якого позивач, у разі порушення відповідачем умов кредитного договору або договору іпотеки, набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки. Починаючи з листопада 2008 року позивач припинив виконувати прийняті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого 29 грудня 2009 року рішенням Ленінського райсуду м. Донецька з відповідача по справі та його поручителя [PERSON] солідарно було стягнено заборгованість за кредитним договором в розмірі 4148536 грн. 43 коп.. Виконати зазначене вище рішення суду та звернути стягнення на предмет застави не надається можливим, оскільки фактично відповідач придбав за кредитні кошти зазначений житловий будинок, однак впродовж шести років ухиляється від реєстрації права власності на вказане нерухоме майно. В Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно власником будинку № 38 по вул. Верховинська в м. Донецьку перебуває інша особа, а не відповідач. Оскільки відповідач своєю бездіяльністю унеможливлює виконання рішення суду від 29 грудня 2009 року, то в позові позивачем ставиться питання про надання представнику АТ «Ощадбанк» [PERSON] повноважень на здійснення від імені відповідача [PERSON] державної реєстрації права власності на придбаний за кредитні кошти житловий будинок предмет іпотеки, отримання витягу про державну реєстрацію прав, довідок та інших документів у реєстраційній службі Ворошиловського районного управління юстиції у м.Донецьку. 24 липня 2015 року позивачем уточнено позовні вимоги в резолютивній частині позовної заяви. У звязку із звільненням головного економіста відділу по роботі з проблемними активами філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], позивач просить надати повноваження необхідні для здійснення дій від імені [PERSON] Публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України». В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву з проханням справу слухати за його відсутністю, наполягав на задоволенні вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр». Справа розглядається на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Ворошиловського районного управління юстиції у м. Донецьку в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається згідно вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог позивача з наступних підстав. У відповідності до ст.611 ЦК України у випадку невиконання зобов*язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового забов*язання. Стаття 623 ЦК України встановлює,що боржник ,який порушив забов*язання,має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Боржник зобов*язаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку,встановленими договором у відповідності до ст.1049 ЦК України. Наслідками порушення відповідачем зобов*язань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту,що вбачається із положень ст.1050 ч.2 ЦК України. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного забов*язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним забов*язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 ч.3 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підстави рішення суду, виконавчого напису нотаріуса,або згідно з договором про задоволення вимог іпотекою держателя. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свої вимоги за основним забов*язанням у повному обсязі або в частині,встановленій іпотечним договором ,що визначена на час виконання цієї вимоги,включаючи сплату процентів,,неустойки,основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми,яке було прямо передбачене умовами договору,що обумовлює основне забов*язання. Як зазначено в п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,що виникають із кредитних правовідносин» невиконання вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику .якщо він не є перешкодою для реалізації права іпотеко держателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду,оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотеко держателя,що відповідає положенням ст.124 Конституції України. Відповідно до ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно « державна реєстрація прав проводиться на підставі документів ,що підтверджують виникнення, перехід,припинення прав на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні 12 червня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про іпотечний кредит № 2059, відповідно якого відповідач отримав кредит на придбання житлового будинку, розташованого по вул. Верховинській, 38 в м.Донецьку в розмірі 3731327 гр. строком на 240 місяців зі сплатою 19,8 % річних, з кінцевою датою погашення 09 червня 2028 року. (а.с. 42-48) Як форма забезпечення своєчасного виконання Відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором № 2059, 12 червня 2008 року між сторонами по справі був укладений іпотечний договір нерухомого майна, згідно якого позивач, у разі порушення відповідачем умов кредитного договору або договору іпотеки, набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, будинок № 38 по вул. Верховинській в м.Донецьку. (а.с.33-40) У звязку з порушенням взятих на себе зобовязань по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредиту, рішенням Ленінського районного суду м.Донецька від 29 грудня 2009 року з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку було стягнено заборгованість за кредитом в розмірі 4148536 гр 43 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили 08 січня 2010 року. (а.с. 49-50) 28 березня 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с.50-51) За результатами роботи ВПВР вбачається, що відповідачем не зареєстроване його право власності на придбаний за кредитні кошти житловий будинок, який є обєктом іпотеки та не може бути використаний для погашення його заборгованості за кредитом, оскільки в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно продовжує перебувати в якості власника житлового будинку з надвірними побудовами, що розташований за адресою : Донецька область, м.Донецьк, вул. Верховинська,38, інша особа, а не [PERSON] (а.с. 41) Судом встановлено, що 12 червня 2008 року Відповідач [PERSON] придбав за кредитні кошти житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: Донецька область, м.Донецьк, вул. Верховинська,38, уклавши договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 7847. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином право власності на вказаний житловий будинок виникне у відповідача з моменту державної реєстрації цього договору згідно законодавства України. Згідно ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у тому числі, права власності, іпотеки, податкової застави, заборони на відчуження (державна реєстрація) здійснюється в одному реєстрі Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Оскільки впродовж шести років відповідачем не зареєстроване своє право власності на придбану квартиру, що унеможливлює звернення стягнення на зазначене майно, то суд вважає доцільним надати представнику АТ «Ощадбанк» повноважень на здійснення від імені [PERSON] державної реєстрації права власності на придбаний за кредитні кошти житловий будинок предмет іпотеки, з метою виконання рішення Ленінського районного суду м.Донецька від 29 грудня 2009 року. Згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини та відносяться до виключної підсудності. Оскільки майно, стосовно якого поданий позов знаходиться в Ленінському районі м.Донецька, то позов підлягає розгляду в Ленінському районному суді м.Донецька. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Суд також зазначає,що вказаний житловий будинок з надвірними побудовами № 38 по вулиці Верховинська в м.Донецьку є предметом іпотеки та призначений для задоволення вимог іпотекожержателя,шляхом його реалізації в межах процедури виконавчого провадження. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Суд оцінує належність,допустимість ,достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв*язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved