Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 26 січня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. З матеріалів справи вбачається, що позивач протягом розгляду справи уточнювала позовні вимоги. Остаточно позивач [PERSON] в уточненій позовній заяві від 08 квітня 2015 року просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця села Більманка Куйбишевського районну Запорізької області, проживаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі ? (одної четвертої) відсотків, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно від доходу відповідача, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 29 квітня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено. В судовому засіданні уточнені позовні вимоги від 08 квітня 2015 року були розглянуті, їм дона належна оцінка. При друкуванні судового рішення в резулятивній частині, судом зазначено про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Куйбишеве Запорізької області, ІПН [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS], працюючого, маючого земельну частку ( пай) в ТОВ «Аграрний союз Запоріжжя», аліменти на користь [PERSON] для утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини його всіх видів доходу(заробітку), починаючи з дня звернення до суду - з 26 січня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягнення ним 23-х років, за виключенням строку перебування на канікулах. 20 липня 2015 року представник позивача [PERSON] - адвокат Гришко Р.П. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмирі ? частини його всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 26 січня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж як досягнення ним 23-х років, без виключення строку перебування на канікулах, посилаючись на те що судом не ухвалено повного змісту позовних вимог, а саме - не визначена періодичність стягнення аліментів з відповідача, що є перешкодою для виконання рішення з боку виконавчої служби. В позові позивач прохав стягнути аліменти щомісячно, судом це питання не вирішено. Крім того, судом ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, за виключенням строку перебування на канікулах, однак заочна форма навчання, не передбачає канікули. Ні позивач, ні відповідач в запереченнях не заявляли умови сплати аліментів таких як за винятком перебування на канікулах. В даний частині виконання рішення буде неможливим, адже виконавча служба не зможе відраховувати канікулярні дні від всього періоду сплати аліментів з боку відповідача. Також судом під час ухвалення рішення не вирішено питання щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу. Так, позивачем було сплачено адвокату 1500 гривень за складання клопотання про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення та його особисте представництво в суді при розгляді цього питання 12 червня 2015 року. Також позивачем 20 липня 2015 року сплачено адвокату 1000 гривень за складання заяви про ухвалення додаткового рішення та його представництво в суді при розгляді цього питання. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву про ухвалення додаткового рішення на тих підставах, що викладені в заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заявлені вимоги не визнали просили відмовити у винесенні додаткового рішення так як дані вимоги не відповідають статті 220 ЦПК України і змінюють суд заочного рішення та мають інші позовні вимоги. Судом було винесено заочне рішення яке набуло законної сили, позивач та його представник мали час на оскарження даного рішення в апеляційному порядку чим вони не скористались. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення задоволенню не підлягає. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини . Отже,враховуючи вище викладене, суд дійшов до наступних висновків, так при винесенні заочного рішення суд в резулятивній частині вказав стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця смт. Куйбишеве Запорізької області, ІПН [NUMBER], проживаючого за адресою: [ADDRESS], працюючого, маючого земельну частку ( пай) в ТОВ «Аграрний союз Запоріжжя», аліменти на користь [PERSON] для утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/4 частини його всіх видів доходу(заробітку), починаючи з дня звернення до суду - з 26 січня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягнення ним 23-х років, за виключенням строку перебування на канікулах. Позивач та його представник посилається на те, що судом при ухваленні рішення не визначена періодичність стягнення аліментів з відповідача, що є перешкодою для виконання рішення з боку виконавчої служби. Позивач прохає стягнути аліменти щомісячно, судом це питання не вирішено. Судом при винесені заочного рішення дане питання не розглядалось, так як позивачем вказана вимога в позові не зазначалась. Твердження представника позивача про те, що не вирішення даної вимоги є перешкодою для виконання рішення з боку виконавчої службу є передчасним, так як виконавче провадження за рішенням суду не розпочато. Посилання позивача на те що судом не ухвалено рішення щодо повного змісту позовних вимог, а саме не розглянуто вимогу щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача щомісячно на період навчання, а судом лише ,ухвалено рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON] до закінчення його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, за виключенням строку перебування на канікулах, є безпідставними, так як позивачем не надано суду доказів підтверджуючих передування [PERSON] на протязі всього навчального року в учбовому закладі та його витрат на проживання пов'язаного з навчанням, що не підтверджує щомісячне стягнення аліментів з відповідача. Суд при винесені заочного рішення стягував з відповідача аліменти за час сесійного навчання [PERSON] та його перебування в учбовому закладі з урахуванням канікул. Позивач та його представник посилається на те, що судом при ухваленні рішення не вирішене питання щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу. Судом при винесені заочного рішення дане питання не розглядалось, так як позивачем при подачі до суду первинного позову та уточненої позовної заяви, вказана вимога не зазначалась.

Outcome: dismissed