Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшла заява [PERSON] про визнання недієздатним її сина - [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Миргорода Полтавської області. В заяві вказано, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, оскільки хворіє на легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності та проживає разом з нею в [ADDRESS] . Вона здійснює догляд за хворим сином. Останнім часом психічний стан сина погіршився, він не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати, в зв`язку з чим нещодавно в черговий раз перебував на лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримала, суду пояснила, що син закінчив 6 класів, вміє рахувати, ні тютюн ні алкоголь не вживає, все життя знаходиться під її опікою, кожного року два-чотири рази проходить добровільне лікування. Просила її заяву задовольнити, визнати сина [PERSON] недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном . Представник заявника, адвокат Сидоренко Ю.В.. що діє на підставі ордеру на надання правової допомоги (а.с.42) в судовому засідання заяву [PERSON] , підтримав, просив її задоволити з підстав вказаних у заяві. Представник заінтересованої особи Миргородської міської ради Філіментєва Т.Д., що діє на підставі довіреності (а.с.44), в судовому засіданні вважала що заява [PERSON] підлягає задоволенню і вона може бути призначена опікуном свого сина. Особа, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, [PERSON] під час розгляду справи заперечень проти задоволення заяви [PERSON] не висловив, не заперечував проти того, щоб вона була його опікуном. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства (а.с.9), перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Миргородської ЦРЛ з діагнозом легка розумова відсталість в стадії помірно вираженої дебільності (а.с.8). На даний час він страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії, інший тип, безперервний перебіг з стійким дефектом особистості. Наявний у нього стійкий хронічний психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час, що підтверджується актом судово-психіатричного експерта № 536 від 17.12.2019 року № 536 (а.с.31-36). Тому, відповідно до ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України він може бути визнаний недієздатним. Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Зважаючи на те, що органом опіки і піклування направлене подання про призначення опікуном [PERSON] його матір [PERSON] , яка піклується про нього, і підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б перешкоджали її призначенню опікуном, під час судового розгляду не виявлено, заява підлягає до задоволення і в цій частині. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved