Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В позові вказано, що 25/12/2013 р. померла матір сторін [PERSON], яка проживала в м. Івано-Франківськ. Внаслідок цього відкрилась спадщина на житловий будинок. Заповіт спадкодавцем не було складено. Позивач постійно проживав зі спадкодавцем, отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частки в спірному будинку після свого батька. Позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини їх матері. З 2003 року відповідач припинила спілкування із спадкодавцем. З 1996 року спадкодавець осліпла, в наступному практично не пересувалась. Вказані обставини на думку позивача свідчать про безпорадний стан спадкодавця. У зв`язку із зазначеним позивач запозичував грошові кошти, працював не повний робочий день, самостійно доглядав за спадкодавцем, організовував догляд за спадкодавцем іншими людьми. Позивач просив суд усунути відповідача від права на спадщину. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені. Позивач надав суду пояснення про те, що у його матері було хворе серце, від цього пухли ноги, потребували постійних перев`язок, вона самостійно не пересувалась за межі кімнати, потребувала допомоги при ході, на вулицю її виводили рідко і за умов сторонньої допомоги; у матері була хвороба органів зору, внаслідок пошкодження катарактою і похилого віку вона була сліпою. В судовому засіданні відповідач та її представник заперечили позов з тих підстав, що спадкодавець не перебувала в безпорадному стані, а відповідач не могла надавати допомогу своїй матері, оскільки сама пенсіонер, а в 2012-2013 роках працювала прибиральницею в навчальному закладі, а її чоловік має інвалідність; вважає, що безпорадний стан матері сторін позивачем не доведено. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про смерть № 182199 [PERSON] померла 25/12/2013 р. Відповідно до виписки №7443/96 р. у спадкодавця діагностовано вікову катаракту за скаргою на сліпоту правого ока. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18/01/1988 р. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] на 1/2 частки в будинку по вул. Котовського, 17 в м. Івано-Франківськ; власником іншої 1/2 частки є [PERSON] Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку по вул. Реміснича, 17 в м. Івано-Франківськ видано на ім`я [PERSON] 17/03/1995 р. Відповідно до свідоцтва про народження № 2157144 батьками позивача зареєстровано [PERSON] та [PERSON] Відповідно до довідки №3792 [PERSON] отримувала пенсію в 2014 р. Відповідно до товарних чеків в 2013 році придбавались продукти харчування. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] в 2012-2013 р. спадкодавець була хвора, потребувала стороннього догляду, не виходила на двір, була лежачою, відповідачка бувала у неї дуже рідко, переважно по суботах; спадкодавець казала, що для неї все позивач: доглядає, миє, придбаває продукти харчування; свідок бувала у спадкодавця від 2 до 3 разів на тиждень. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] проживає по сусідству з позивачем, спадкодавець була практично сліпою, пересувалась лише у двох кімнатах, в 2012-2013 роках ходила лише по одній кімнаті; бачила відповідачку у своєї матері лише біля двох раз; спадкодавець скаржилась їй на те, що донька ніколи не приходить, а коли приходить, то постійно створює суперечки; відра з випорожненнями спадкодавця носив позивач; позивач часто кликав свідка, оскільки вона є лікарем; спадкодавець скаржилась на високий тиск, набряки в ногах, постійно потребувала обробки ніг, важко пересувалась. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] був знайомий зі спадкодавцем, яка йому скаржилась, що донька її не відвідує; догляд за спадкодавцем здійснював позивач, спадкодавець була сліпою, на вулицю її виводив позивач; свідок бачив відповідача біля двох раз за весь час, теплих відносин у відповідачки та спадкодавця не було; свідок відвідував спадкодавця після роботи і по вихідних; спадкодавця оцінює як немічну людину; позивач виносив відра з нечистотами за спадкодавцем. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] часто бував у позивача, 2-3 рази в тиждень, спадкодавець потребувала постійного догляду, годував і водив в туалет її позивач, позивач був пов`язаний необхідністю бути біля дому через догляд матері, останні роки перед смертю відповідачка практично не з`являлась; свідок надавав позивачу грошові кошти для лікування матері позивача. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] бачила у відповідачки сумки та їжу, літом бачила її після великих свят. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] бувала у спадкодавця 1-2 рази в місяць, останній раз була в 2011 році; одного разу зустріла відповідачку, яка несла сумку до місця проживання спадкодавця, не вважає спадкодавця безпорадною, оскільки та сиділа на лавці біля дому, а годувати її виходила дружина позивача. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] бачила, що відповідач ходила до матері, не вважає спадкодавця безпорадною; позивача ніколи не бачила; в 2013 році була двічі у спадкодавця. Відповідно до наданих в судовому засіданні показань свідка [PERSON] відвідувала спадкодавця 1 раз в місяць, спадкодавець пересувалась сама, погано бачила, бачила відповідачку у матері одного разу, в 2012 році бачила спадкодавця раз, в 2013 році не бачила спадкодавця взагалі. Відповідно до п. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Отже позивачем доведено ту обставину, що внаслідок похилого віку матір позивача та відповідачки не пересувалась самостійно далі ніж в кімнаті, в якій проживала, не доглядала за собою самостійно, оскільки позивач виносив за нею нечистоти, його дружина годувала спадкодавця, у зв`язку з цим потребувала медичного забезпечення, на яке не було грошових коштів, оскільки такі, позивач отримував в позику від свідка; спадкодавець потребувала догляду, оскільки свідок надав пояснення про те, що через стан матері позивач не міг і не залишав її саму на себе, не залишав навіть на короткі періоди часу. Відповідно до пояснень позивача отримуваних спадкодавцем грошових коштів не вистачало на її проживання, медичну допомогу та догляд. Відповідачка відвідувала матір, але відвідування матері, яка потребує постійного догляду по суботах не є способом догляду. Відповідачка не надала суду жодного доказу того, що вона забезпечувала матері необхідний рівень для проживання, лікування, догляду. Не здійснення забезпечення відповідачкою догляду за спадкодавцем не може бути виправдано поясненням відповідачки про те, що вона отримувала пенсію, оскільки не вказує на можливість для неї особисто здійснювати догляд. Доказу вчинення перешкод відповідачці у відвідуванні матері нею суду не надано. Так само не є доказом неможливості здійснювати відповідачкою догляд за матір`ю не може бути обґрунтовано інвалідністю її чоловіка, який, за її ж поясненням перед судом, відвідав усі судові засідання в цій справі разом з нею, не потребує стороннього догляду, не позбавлений можливості самостійно пересуватися. Також законодавством України інвалідність надає право на утримання грошового утримання із соціальних фондів. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. В ст. 203 СК України вказано, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Показаннями свідків позивача було однозначно встановлено неспроможність спадкодавця здійснювати самостійний догляд за собою і обслуговування себе самостійно. Відповідачкою не надано доказу того, що про неспроможність матері їй не було відомо і у неї не було будь-якої можливості здійснювати догляд за матір`ю. В своїх показаннях свідки відповідача обмежувались лише загальною, абстрактною думкою про те, що на їх думку можливо матір сторін не потребувала стороннього догляду; жоден із свідків відповідача не надав пояснення про те, що він перебував у спадкодавця регулярно. Свідок [PERSON] надала показання про те, що одного разу зустріла відповідачку, яка несла білизну матері для її прання, при цьому свідок вказувала, що спадкодавець не потребувала допомоги і самостійно ходила, а дружина позивача виносила на вулицю для спадкодавця їжу і годувала її. Однак обслуговування матері в частині годування і прання її білизни суперечить поясненням цього свідка про те, що матір сторін сама себе обслуговувала. Свідок [PERSON] повідомила взаємно суперечливі показання про те, що вона відвідувала спадкодавця регулярно, але в 2013 році бачила спадкодавця лише двічі. При цьому свідок надала показання про те, що позивача, який проживав за спадкодавцем і здійснював за нею догляд, свідок взагалі ніколи не бачила. Вказані показання у зв`язку з їх неконкретністю і абстрактністю підлягають критичній оцінці, оскільки вказують на їх надуманий характер. Таким чином, судом однозначно встановлено, що матір сторін у зв`язку з похилим віком, станом здоров`я потребувала стороннього догляду, самостійно себе не могла обслуговувати. Догляд і матеріальне забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу повністю здійснював позивач. У відповідачки була можливість здійснювати догляд за своєю матір`ю, забезпечувати задоволення її мінімальних необхідних життєвих інтересів. Проте відповідачка не виконувала своїх обов`язків, ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved