Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до ТДВ СТДВ «Глобус», [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку Закону України «Про захист прав споживачів», та просить суд, згідно останніх уточнень, стягнути з ТДВ СТДВ «Глобус» на його користь 1220, 30 грн., в тому числі 1114,30 грн., 3% річних - 106 грн., стягнути з [PERSON] на його користь 5000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, стягнути з [PERSON] на його користь 2219,61 грн. в якості відшкодування заподіяних збитків, в тому числі 1709,61 грн. несплачену суму ПДВ та 510 грн. франшизи, та стягнути в рівних частинах з відповідачів суму судових витрат з надання правової допомоги в розмірі 3000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 30.04.2016 р. о 17.50 год. сталася ДТП, учасниками якого були [PERSON] та [PERSON], який залишив місце ДТП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення від 05.05.2016р. серії АП2№075210 та серії АП2№075211. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2016 р. [PERSON] визнанно винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус». Позивач звернулася до відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» за отриманням страхового відшкодування, шляхом подання повідомлення про подію та надання всіх необхідних документів, страхове відшкодування в розмірі 8 963,01 грн., було виплачено несвоєчасно, а лише 24.10.2016р. Згідно висновку № 160823 від 26.08.2016р. визначено вартість матеріального збитку, яка становить 18202,33 грн. Несплачена сума на момент подачі позову становить 9239,32 грн., розмір пені станом на 28.10.2016р. становить 1114,30 грн., та 3% річних в розмірі 106 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на її користь. Разом з тим, ТДВ СТДВ «Глобус» 23.12.2016р. на його користь сплатили додатково 7567,55 грн. відшкодування, тобто було сплачено частину суми страхового відшкодування й станом на 26.12.2016р. сума заборгованості ТДВ СТДВ «Глобус» становить 2929,91 грн., з яких 1114, 30 грн. - пеня, 106 грн. - 3% річних. Суму в розмірі 1709,61 грн. ТДВ СТДВ «Глобус» було утримано, у зв'язку з відсутністю підтверджень проведення ремонтних робіт, за даних обставин дана сума підлягає стягненню з [PERSON], та дана сума являється сумою прямого збитку, спричиненого відповідачем, підтвердити дану суму в нього не має можливості, оскільки ремонтні роботи здійснював власними силами без звернення до станції технічного обслуговування. окрім цього відповідач [PERSON] повинен сплатити йому суму моральної шкоди в розмірі 5000 грн., оскільки відповідач втік з місця ДТП, йому було завдано ушкодження здоров'я через ушкодження хребта та нанесення шкоди нервовій системі. Крім того [PERSON] повинен сплатити суму франшизи в розмірі 510 грн. За даних обставин позивач звернувся до суду з заявленими вимогами. Позивач та його представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача - ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду письмові заперечення щодо позовної заяви та зазначив, що позовні вимоги позовні вимоги до ТДВ СТДВ «Глобус» є безпідставними та необґрунтованими, справу просить розглядати за його відсутності. Пояснив, що 06.05.2016 р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON] з повідомленням про ДТП. 11.05.2016р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON], з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування із зазначеними банківськими реквізитами. 11.05.2016 р. за присутності позивача було здійснено огляд транспортного засобу «Шевроле», р/н [NUMBER], про що було складено відповідний акт, який було позивачем підписано без жодних зауважень. Згідно акту № 725/16 від 23.05.2016р. розмір матеріальної шкоди, завданого власнику транспортного засобу «Шевроле» р/н [NUMBER] та з урахуванням фізичного зносу, становить 9473,01 грн. та за мінусом франшизи в розмірі 510 грн. становить 8963,01 грн. 12.07.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8963,01 грн. на зазначений позивачем рахунок, однак того ж дня Банком на рахунок ТДВ СТДВ «Глобус» було повернуто зазначені кошти у зв'язку з тим, що вказаний позивачем рахунок не існує, тому на адресу позивача було направлено листа щодо надання конкретних банківських реквізитів, 04.10.2016р. позивачем було повідомлено нові банківські реквізити. 19.10.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8963,01 грн. 08.11.2016р. позивач звернувся до ТДВ СТДВ «Глобус» з проханням здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 18202, 33 грн. та підставі висновку № 160823 від 28.08.2016р. та 600 грн. - оплати за проведення вказаного висновку. Отримавши оригінал вищезазначеного висновку, листом від 21.12.2016р. позивача було повідомлено про рішення щодо доплати страхового відшкодування в розмірі 7567,55 грн., виходячи з того, що 18202,33 грн. (вартість матеріального збитку з ПДВ) + 600 грн. (вартість послуг за проведення експертизи) - 8963,01 грн. (раніше виплаченої частини страхового відшкодування) - 1761,77 грн. (сума ПДВ, яка не відшкодовується на підставі ст. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») - 510 грн. (франшиза) = 7567,55 грн. Дану суму було сплачено позивачеві 22.12.2016р. Щодо відшкодуванню 3% річних дані вимоги позивача є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Крім того, щодо розрахунку пені позивачем, такі твердження є хибними, оскільки ТДВ СТДВ «Глобус» виплату страхового відшкодування здійснило в передбачені законодавством строки, однак затримку даної виплати було здійснено з вини позивача, який невірно вказав розрахунковий рахунок в банку для перерахування страхового відшкодування. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав письмові заперечення, в яких зазначив, що стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 2219,61 грн. в якості відшкодування заподіяних збитків, в тому числі 1709,61 грн. несплачену суму ПДВ та суму франшизи в розмірі 510 грн. є безпідставними, оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ТДВ СТДВ «Глобус», ТДВ СТДВ «Глобус» сплатило позивачеві суму страхового відшкодування в розмірі 16530,56 грн., ТДВ СТДВ «Глобус» було зменшено розмір страхового відшкодування на суму податку на додану вартість (ПДВ) у розмірі 1761,77 грн. Крім того зазначив, що сума ПДВ, є обов'язком щодо відшкодування та покладено на страховика, фактично ремонт автомобіля проводився власноручно [PERSON], без використання послуг відповідних компаній з надання послуг ремонту транспортних засобів, тобто ремонт проведений особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов'язання з відшкодування страховиком ПДВ не виникають. При визначенні моральної шкоди позивач, не зазначив, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди, та не довів обставин, що мали місце, та завдали йому моральних або фізичних страждань. Щодо стягнення суми судових витрат з надання правової допомоги в розмірі 3000 грн., зазначає, що позивачем не підтвердження належними та допустимими доказами, не надано доказів оплати такої допомоги, тому позбавляє позивача права вимагати їх відшкодування. Суд, розглянувши подані сторонами докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 30.04.2016р. о 17.50год., водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Ауді» д/н [NUMBER], рухаючись в м. Одесі по вул. І. Рабіна, на перехресті здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, не витримав безпечний інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле» д/н [NUMBER] та залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 13.1., 2.10 ПДР. (а.с. 11) За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2016р. по справі № 521/8635/16-п водія автомобіля «Ауді» д/н [NUMBER] - [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу. Постанови набрала законної сили 06.06.2016р. (а.с. 11) Судом встановлено, що на час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON]. була застрахована у ТДВ СТДВ «Глобус» згідно полісу серії АЕ/2709971 від 14.07.2015р., обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з терміном дії до 13.07.2016р. (а.с. 46) 06.05.2016 р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON] з повідомленням про ДТП. (а.с.47-48) 11.05.2016р. до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON], з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування із зазначеними банківськими реквізитами.(а.с.49-51) 11.05.2016 р. за присутності позивача було здійснено огляд транспортного засобу «Шевроле», р/н [NUMBER], про що було складено відповідний акт, який було позивачем підписано без жодних зауважень. Згідно акту № 725/16 від 23.05.2016р. розмір матеріальної шкоди, завданого власнику транспортного засобу «Шевроле» р/н [NUMBER] та з урахуванням фізичного зносу становить 9473,01 грн. та за мінусом франшизи в розмірі 510 грн. становить 8963,01 грн. (а.с. 52-70) 12.07.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 8963,01 грн. на зазначений позивачем рахунок, однак того ж дня Банком на рахунок ТДВ СТДВ «Глобус» було повернуто зазначені кошти у зв'язку з тим, що вказаний позивачем рахунок не існує, тому на адресу позивача 06.09.2016р. було направлено листа щодо надання конкретних банківських реквізитів. (а.с. 71, 72, 73) 04.10.2016р. позивачем було повідомлено нові банківські реквізити. (а.с. 74) 19.10.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування в розмірі 8963,01 грн. (а.с. 78) 08.11.2016р. позивач звернувся до ТДВ СТДВ «Глобус» з проханням здійснити виплату страхового відшкодування в розмірі 18202, 33 грн. та підставі висновку № 160823 від 26.08.2016р. (а.с. 79-80) 08.11.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» на адресу позивача направило листа, в якому вказало на необхідність надати оригінал вказаного висновку. Листом від 21.12.2016р. ТДВ СТДВ «Глобус» позивача було повідомлено про прийняття рішення щодо доплати страхового відшкодування в розмірі 7567,55 грн., виходячи з того, що 18202,33 грн. (вартість матеріального збитку з ПДВ) + 600 грн. (вартість послуг за проведення експертизи) - 8963,01 грн. (раніше виплаченої частини страхового відшкодування) - 1761,77 грн. (сума ПДВ, яка не відшкодовується на підставі ст. 36.2 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») - 510 грн. (франшиза) = 7567,55 грн. та повідомлено, про обов'язок страхувальника провести виплату потерпілій стороні, франшизи в розмірі 510 грн. на підставі ст. 36.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, позивача було повідомлено про те, що у разі документального підтвердження понесених в результаті ремонту транспортного засобу витрат на суму ПДВ, СК «Глобус» готове здійснити доплату раніше утриманої суми. (а.с. 85-86) 22.12.2016р. позивачу було виплачено вищезазначену суму доплати страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 11400, копія якого наявна в матеріалах справи. (а.с. 87) Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначений законодавцем у ст. 1194 ЦК України. Відповідно до приписів вказаної правової норми особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування цивільної відповідальності на випадок завдання шкоди, передбачене ЦК (ст. 980 ЦК України), є однією із форм забезпечення виконання зобовязань особою, яка її завдала. Однак, страхове відшкодування або страхова сума, що підлягає сплаті потерпілому, не завжди покриває завдану шкоду, оскільки межі відповідальності страховика встановлюються угодою між сторонами, а у разі обовязкового страхування - Законом і ґрунтується на гіпотетичні (умовно передбачувані), а не фактичні розміри відповідальності. За змістом статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого, що зазначено в полісі № АЕ/2709971 від 13.07.2015р. У відповідності з п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку. На страховика покладено обов'язок протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування, подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Відповідно до ст. ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує шкоду, заподіяну майну третьої особи. Статтею 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.5. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь часпрострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що ТДВ СТДВ «Глобус», здійснив всі виплати, щодо сплати страхового відшкодування, передбаченого законодавства, та встановленого на підставі страхового Акту № 725/16 від 23.05.2016р. та Звіту № 160823 від 26.08.2016р. Будь-якої заборгованості ТДВ СТДВ «Глобус» перед позивачем, щодо виплати страхового відшкодування, не має. З огляду на те, що під час розгляду справи, судом встановлено, що затримка виплати страхового відшкодування, на підставі страхового Акту, відбулася не з вини ТДВ СТДВ «Глобус», а з вини позивача, оскільки ним було надано невірні реквізити рахунку, на який необхідно було здійснити таку виплату. Крім того, посилання позивача на те, що виплата страхового відшкодування повинна була здійснена 11.06.2016р. а фактично була виплачена із затримкою 4 місяці, тому із ТДВ СТДВ «Глобус» підлягає стягненню пеня за період з 11.06.2016р. по 28.10.2016р. в сумі 1114,30грн. не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи та протирічать діючому законодавству. За даних обставин, судом не вбачається прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, тому вимоги щодо нарахування пені та 3% річних, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Пунктом 6 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до [PERSON] в частині стягнення суми франшизи в розмірі 510 грн. за страховим договором, як до особи відповідальної за завдану шкоду. (а.с. 46) Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За даних обставин, суд вважає за необхідно задовольнити вимоги позивача, щодо стягнення з [PERSON] суми франшизи в розмірі 510 грн. Позивачем не було надано будь-яких документів, підтверджуючих, що ремонт пошкодженого автомобіля позивача був здійснений платником ПДВ, крім того позивач, зазначив у своїй уточненій позовній заяві та не спростовував у судовому засідання, що ремонт свого пошкодженого автомобіля здійснював власноруч, не користуючись послугами осіб які є платниками ПДВ. Тому заявлена до виплати сума ПДВ не може бути стягнута із [PERSON], у зв'язку з чим заявлені вимоги, щодо сплати суми ПДВ задоволенню не підлягають. Обговорюючи питання про компенсацію моральної шкоди, заявленої позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз'яснень, викладених в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 9. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, вимушених змінах в її житті внаслідок неможливості використання автомобіля після його пошкодження. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 5000 грн. не відповідає обставинам справи й ступіню його моральних страждань, у зв'язку з чим підлягає стягненню в меншому розмірі, а саме в сумі 1000 грн. Стаття 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов'язок доведення вказаних обставин також міститься в нормах ст. 60 ЦПК України. Позивачем було надано, на підтвердження оплати правової допомоги, договір про надання юридичних послуг від 22.09.2016р. та акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 09.02.2017р., в якому зазначено, що загальна вартість послуг становить 3000 грн., з яких замовником було сплачено готівкою 1500 грн. в якості авансу при укладанні договору. Крім того, в матеріалах справи є договір №9/05 від 14.03.2017р., укладений між [PERSON], який має диплом спеціаліста за спеціальністю «Правознавство», та позивачем, про надання правової допомоги, в якому вказується на те, що вартість послуг складає 1500грн. та сплачується передплатою. Разом з тим, в йому договорі вказано, що позивач (замовник) повинен підписати акт приймання-передачі послугу строк, що не перевищує календарних 10 днів. Однак в матеріалах справи вказаний акт відсутній. Позивачем не надано доказів сплати всієї суми, вказаної в договорі за надання правової допомоги, за даних обставин суд вважає, про часткове задоволення даних вимог, в розмірі 1500 грн.

Outcome: partial