Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 20 квітня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому вказало, що 18 липня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 181/08-ф, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 11000,00 доларів США зі строком погашення до 15 липня 2018 року, зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами 14,00% річних. 06.11.2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до якої змінено відсоткову ставку за користування кредитними коштами з 14,00% на 15,00% річних. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 15.01.2016 р. має заборгованість 6662,23 доларів США або за курсом НБУ на дату складання розрахунку 159565,59 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 159565,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2393,48 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 280,00 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, остання у судове засідання викликалася в суд через оголошення у пресі. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 18 липня 2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа - [PERSON] уклали кредитний договір № 181/08-ф, відповідно до якого остання отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 11000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом 14,0% річних (а.с. 8-14). 06 листопада 2008 року між сторонам було укладено додаткову угоду №1 про внесення змін до кредитного договору №181/08-ф від 18 липня 2008 року, відповідно до якої було змінено процентну ставку за користування кредитом на 15,0% річних (а.с. 15). Відповідач зобов'язалася виконати зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами згідно з встановленим графіком сплати кредиту. Відповідно до п. 1.1 договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 15 числа кожного місяця відповідно до графіка погашення заборгованості з кінцевим терміном повернення до 15 липня 2018 року (а.с. 8). Згідно з п. 4.1 кредитного договору при порушенні відповідачем зобов'язань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню за користування кредитом (а.с. 13). Позивач зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти, що підтверджується копіями меморіальних валютних ордерів від 18 липня 2008 року (а.с. 7). Відповідач порушила вимоги договору та додаткової угоди, а саме не виконала в обумовлені строки зобов'язання, передбачене договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 15.01.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 6662,23 доларів США або за курсом НБУ на дату складання розрахунку 159565,59 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом - 108976,02 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом - 27722,32 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту - 15188,05 грн., - пені за несвоєчасне повернення відсотків - 7679,21 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклала договір з позивачем, чим взяла на себе грошове зобов'язання, яке належним чином не виконала та прострочила зобов'язання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договором кредиту №181/08-ф від 18.07.2008 р. (а.с.8-14), додатковою угодою №1 від 06.11.2008 року (а.с. 15), розрахунком заборгованості (а.с.16-17). Як випливає з розрахунку заборгованості, в неї входить і розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків, які були нараховані відповідачу після 14.01.2015 року (а.с. 17). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією її паспорта. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які нараховані банком до сплати, у сумі 15188,05 грн. та 7679,21 грн. з 14 січня 2015 року стягненню не підлягають, а тому в зазначеній частини в позові слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 136698,34 гривень. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 2393,48 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 280,00 грн. (840 грн/3 справи в оголошенні), всього 2673,48 грн., що підтверджено відповідними документами. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2290,35 гривень (136698,34*2673,48/159565,59).

Outcome: partial