Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Моторно (транспортне) страхового бюро України до [PERSON], третя особа [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 50\~000 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 20 червня 2011 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом «КІА» д/н [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Тойота» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить йому на праві власності. Позивач зазначає, що вказані обставини встановлені та підтверджуються вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.04.2013 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб відповідно до висновку експерту складає 194\~008 грн. Згідно умов страхування Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 50 000 грн. в межах обовязкового ліміту. Позивач вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, тому до позивача, після виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до винної особи відповідача, у розмірі відшкодування збитків. У звязку з чим, позивач прохає суд стягнути з відповідача витрати повязані із страховим відшкодуванням в розмірі 50\~000 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилася, надіславши на адресу суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Раніше в судовому засіданні заперечив проти позову, надавши до суду відзив на позовну заяву, зазначивши, що раніше відшкодував збитки заподіяні дорожньо-транспортною пригодою потерпілому, не погоджується із висновком експерта щодо суми відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля. Третя особа в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2013 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за те, що він 20 червня 2011 року приблизно о 14 годин 30 хвилин відповідач [PERSON], керуючи належним йому автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Козинця в с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровській області, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки обрав швидкість руху транспортного засобу, при який втратив можливість контролювати його рух, внаслідок чого на закругленні проїжджої частини дороги ліворуч, поблизу з будинком № 45, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся назустріч з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Водій відповідач [PERSON] грубо порушив п.12.1 ПДР України, невиконання якого знаходиться у прямому причинному зв'язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: політравми, гострої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, посттравматичного артриту скронево-нижньощелепного суглоба зліва з порушенням функції жування, саден і синців на обличчі, забитої рани обличчя, саден на попереку, забиття лівої руки і ноги, гемартрозу лівого колінного суглоба, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоров'я (а. с. 5). Вирок суду від 04.03.2013 року залишений без змін в частині обвинувачення ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.06.2013 року. На підставі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Автомобіль Тоуота Саmry, д/н [NUMBER] застраховано Моторно (транспортне) страховим бюро України, згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ 5830884 від 25.11.2010 року (а. с. 8). Відповідно до заяви страхувальника (а. с. 8), висновку спеціаліста від 04.06.2011 року (а. с. 9) вартість страхового відшкодування становить 50\~000 грн. (а. с. 11). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 50\~000 грн. (а. с. 12). Позивачем доведено факт того, що відповідачем було завдано збитки від дорожньо-транспортної пригоди, тому після виплати страхового відшкодування право вимоги до відповідача має позивач. Таким чином суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір сплачений позивачем в розмірі 1\~378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved