Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 17.12.2018 року до звернувся [PERSON] із позовною заявою до Одеської міської ради, про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, згідно якої просив встановити факт спільного проживання однією сім`єю, з [PERSON] , посилаючись на ті обставини, що у липні 2010 року познайомився з [PERSON] та його дружиною [PERSON] . З того часу між позивачем та подружжям виникли взаємовічливі та добрі стосунки, побудовані на принципах взаємодопомоги та взаєморозуміння. Позивач зазначив, що в результаті спілкування з подружжям йому було запропоновано оселитися та проживати разом з ними однією родиною безстроково у житловій квартирі, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Запрошення стосовно сумісного проживання було обґрунтовано тим, що у подружжя відсутні близькі родичі, які б дієво піклувалися про них, оскільки вони перебувають у похилому віці та їм потрібно підтримка та допомога. Позивач погодився на пропозицію проживати разом однією родиною та згодом оселився у зазначеній квартирі, приймав участь у ведені спільного господарства разом з подружжям [PERSON] , надавав необхідну допомогу та приймав безпосередньо фінансову участь в утриманні квартири. В подальшому в наслідок тяжкої хвороби [INFO] померла [PERSON] , позивач разом з чоловіком померлої приймав участь в організації та проведенні похорон. Після смерті [PERSON] , позивач продовжив проживання однією родиною за вказаною адресою разом з чоловіком померлої [PERSON] , після смерті якого, що сталося [INFO] року, він у порядку ч. 1 ст. 1264 ЦК України 20 березня 2017 року, в межах визначеного законом строку звернулася до Шостої Одеської Державної нотаріальної контори, з заявою № 248 про прийняття спадщини як спадкоємцем за законом четвертої черги, на підставі якої було заведено спадкову справу № 82/2017. Однак, після розгляду його заяви, нотаріальною конторою було надано мотивоване роз`яснення у відповідності до п. 4.4 Розділу 4 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», яким було відмовлено у наданні свідоцтва про право на спадкове майно, на тій підставі, що на часі у позивача відсутні належні докази, які б свідчачи про факт його проживання однією родиною зі спадкоємцем, не менш ніж п`яти років. Вказаний факт повинен підтверджуватись рішенням суду, яке набрало законної сили. Враховуючи роз`яснення та рекомендації нотаріуса позивач звернувся до суду для встановлення юридичного факту сумісного проживання однією сім`єю. В судове засідання з`явились позивач та його представник позивача та просив задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Представник відповідача з`явилася в судове засідання та надала відзив на позовну заяву, у якому просила у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. У відзиві на позовну заяву, заперечувала проти задоволення позову посилаючись на відсутність фактів які підтверджують спільне проживання позивача зі спадкодавцем. Також, зазначила, що позивачем порушений порядок подання письмових доказів, встановлений процесуальним законом, а заяви сусідів спадкодавця, які засвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу отримані не за процедурою допиту свідків та не можуть використовуватися як засіб доказування. Надані позивачем докази є неналежними, недопустимими та недостовірними, жодним чином не підтверджують спільного проживання, ведення позивачем зі спадкодавцем спільного господарства, наявність спільних витрат, піклування та підтримку один одного морально і матеріально, тобто проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ознайомившись з матеріалами справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши думку представників сторін у справі, свідків, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] року в наслідок важкої хвороби померла [PERSON] , про що 22.04.2013 року складено актовий запис № 4093. В подальшому [INFO] помер [PERSON] , про що 26.09.2016 року складено актовий запис №9691. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири, загальною площею 42,5 кв.м. по [ADDRESS] , яка належить спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської Ради народних депутатів від 13.08.1996 року. Надаючи оцінку доказам, що підтверджують певні факти утримання позивачем [PERSON] померлого [PERSON] , судом встановлено наступне. Згідно довідки Шевченківського відділення поліції Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області за № 36/1-6884 від 05.05.2017 року, під час перевірки вказаних фактів дільничним офіцером поліції був здійснений вихід за вказаною адресою та прийняті відповідні пояснення від сусідів які мешкають поруч в багатоквартирному житловому будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . З пояснень суміжних сусідів було встановлено, що позивач починаючи з 2010 року приймав участь в ведені спільного господарства разом з померлим [PERSON] , надавав йому всіляку необхідну матеріальну допомогу, утримував його під час хвороби через придбання необхідних ліків та доставляв його до лікарні. Разом з тим особисто організовував похорони та сплачував необхідні витрати на ритуальні послуги та поховання померлого. Також факт спільного проживання однією сім`ю позивача разом з померлим нині [PERSON] , підтверджується Актом від 15.05.2017 року який було засвідчено начальником КП «Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», на території обслуговування якого розташоване спадкове житло, за участю свідків які є суміжними сусідами та підтвердили певні факти, щодо участі позивача у ведені спільного господарства разом з спадкодавцем та наданні йому всілякої необхідної матеріальної та іншої посильної допомоги тощо. Разом з тим до суду були надані нотаріально посвідчені заяви від свідків [PERSON] , яка зареєстрована та проживає у [ADDRESS] та [PERSON] який проживає у [ADDRESS] у яких викладені свідчення, якими також підтверджується факт спільного проживання однією сім`ю позивача разом з померлим нині [PERSON] , його утримання та ведення спільного господарства. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] 23 вересня 2016 року, питаннями організації поховання займався позивач, що підтверджується укладеним договором - замовленням від 27.09.2016 року та рахунком - фактурою від 27.09.2016 року №; б/14, а також квитанцією до прибуткового касового ордера від 27.09.2016 року. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що позивач проживав разом із [PERSON] починаючи з 2010 року. З позивачем та померлим вони були особисто знайомі. Померлий [PERSON] працював сторожем у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова, там же працював і позивач [PERSON] .. Свідок [PERSON] підтвердила, що завідувала столовою у приміщенні університету, позивач та [PERSON] відвідували столову разом, їй було відомо що проживають вони разом. Свідок [PERSON] повідомив, що допомагав [PERSON] та [PERSON] відвідувати лікарню разом із дружиною [PERSON], а вже потім допомогав відвозити до лікарні [PERSON], допомогав [PERSON] з організацією поховання [PERSON] .. [PERSON] повідомив, що знайом з [PERSON] з початку 2000-х років, неодноразово відвідував [PERSON] у квартирі спільного проживання із [PERSON] , допомагав ремонтувати сантехнику. Відповідно до ч. 1 -2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до частин 2, 4 ст. З СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно роз`яснень викладених в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті З С К України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, відповідно до п 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5 рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Вирішуючи питання щодо наявності спору про право цивільне у виниклих правовідносинах, судом встановлені наступні обставини, згідно матеріалів спадкової справи № 82/2017 яка була заведена Шостою Одеською Державною нотаріальною конторою, що до майна померлого [INFO] [PERSON] , заяв про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, з боку інших осіб до нотаріальної контори не надходило. Згідно дослідженим матеріалам які місяця у спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини в межах визначеного законом строку звернувся лише позивач. Крім того з боку відповідача Одеської міської ради також в ході судового розгляду вимоги майнового характеру щодо спадкового майна у розумінні ст. 1277 ЦК України заявлені не були. Так, встановлення юридичного факту, що має юридичне значення не пов`язано з наступним вирішенням спору про право відносно нерухомого майна. Відповідно до пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. За таких обставин, суд встановлює відсутність спору про право цивільне. Відповідно до пункту1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно зі статтею 8 Закон України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Отже, встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем обґрунтовуються відповідними доказами та має для нього юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення права на спадкування за законом четвертої черги. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт проживання однією сім`єю в період з липня 2010 року до дня його смерті [PERSON] у житлової квартирі [ADDRESS] .

Outcome: approved