Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом, а згодом з уточненим позовом, до [PERSON] сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, [PERSON], [PERSON] про визнання прав забудовника земельної ділянки в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що 23 червня 1973 року позивач уклала шлюб з [PERSON] У період шлюбу чоловіку позивача, [PERSON], із земель сільського населеного пункту була виділена земельна ділянка, площею 0,20 га, для будівництва житлового будинку по вул. Садова в с. Рівне Мелітопольського району. В подальшому [PERSON] було дозволено на виділеній земельній ділянці в с.Рівне по вул. Садова, площею 0,20 га, будівництво житлового будинку та був виданий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Позивач разом з чоловіком [PERSON] на виділеній земельній ділянці в с.Рівне по вул. Садова почали будівництво житлового будинку, проте через відсутність коштів, ще в 2000 році припинили будівництво будинку. 17 серпня 2016 року чоловік позивача [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на виділену за життя чоловіку земельну ділянку по вул. Садова, №71 в с. Рівне Мелітопольського району. Між тим, через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, в теперішній час позивач не має можливості оформити право власності на земельну ділянку. Спадкоємцями першої черги по закону після смерті [PERSON] є позивач, дружина померлого та відповідачі по дійсному позову, донька - [PERSON], донька - [PERSON] Спадщину після смерті чоловіка позивач прийняла шляхом подачі заяви в установлений законом строк про прийняття спадщини в Мелітопольську державну нотаріальну контору. Проте, в теперішній час в звязку зі смертю чоловіка [PERSON] забудовника земельної ділянки, площею 0,20 га, по вул. Садова, 71 в с. Рівне Мелітопольського району, позивач не має можливості ні оформити право власності на земельну ділянку, ні оформити право власності на незакінчений будівництвом будинок, який розташований на вищевказаній земельній ділянці. В позасудовому порядку, визнати за право забудовника земельної ділянки не є можливим, а тому позивач змушена звертатися до суду з дійсним позовом за захистом свого порушеного права. Позивач у судове засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача [PERSON] сільської ради [PERSON] у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заявлених позовних вимог. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. 23 червня 1973 року районним відділом реєстрації актів громадянського стану м. Пологи, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 85 (а.с.7). Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 17.03.2017 року №368/1, за [PERSON] обліковується земельна ділянка площею 0,20 га, розташована в с. Рівне, вул. Садова, 71, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (а.с.8). Розпорядженням представника Президента України від 06 жовтня 1992 року № 260, [PERSON] було дозволено на виділеній земельній ділянці в с. Рівне по вул. Садова, площею 0,20 га будівництво житлового будинку та був виданий будівельний паспорт на застройку земельної ділянки (а.с.9,10,11). Судом встановлено та ніким не оспорюється той факт, що за життя [PERSON] на виділеній земельній ділянці в с. Рівне по вул. Садова позивач разом з чоловіком [PERSON] розпочали будівництво житлового будинку. 17 серпня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС номер 364244 (а.с.6). Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цієї категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. В установлений законом строк позивач [PERSON] звернулася до державного нотаріусу із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], однак нотаріусом 24.04.2017 року була ухвалена постанова, згідно якої позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на незакінчений будівництвом будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Рівне, вул. Садова, 72, що належить померлому 17.08.2016 року чоловіку [PERSON], у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності померлого на вищевказане нерухоме майно /а.с.25/. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON] про відмову від спадщини не заявляла. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка [PERSON] інших спадкоємців немає. Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 17.08.2016 року, до складу спадщини після його смерті входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті,зокрема право забудовника щодо земельної ділянки, площею 0,20 га, яка була виділена для будівництва житлового будинку по вул. Садова, 71 в с. Рівне Мелітопольського району. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, визнавши за нею право забудовника щодо земельної ділянки, площею 0,20 га, яка була виділена для будівництва житлового будинку по вул. Садова, 71 в с. Рівне Мелітопольського району в порядку спадкування після смерті [PERSON] який помер 17.08.2016 року.

Outcome: approved