Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

До Корольовського районного суду м.Житомира звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому його представник просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 28.03.2009 в загальному розмірі 13 242,26 грн. та витрати по оплаті судового збору у сумі 2 102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява №б/н від 28.03.2009 разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, відповідно якого вона отримала кредит в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак зобов`язання за договором не виконує. Ухвалою судді від 13.01.2020 було відкрито провадження у справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов суду не надала і клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від відповідача також не надходило. З огляду на викладене та відповідно до ст.280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.03.2009 [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступник якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої отримала кредитну картку «Універсальна» та отримала в кредит у сумі 5 000,00 грн. (а.с.14). До кредитного договору банк додав Довідку про умови кредитування та використання кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яку 28.03.2009 підписано [PERSON] . Згідно довідки базова % ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості) становить 2,5 %, передбачено порядок погашення кредиту, порядок нарахування пені, штрафу (а.с.15). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 ЦК України. Відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені ст.11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідач належним чином не виконав узяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 17.09.2019 загальна заборгованість відповідача за кредитом складає 13 242,26 грн., з яких: 6 615,84 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6 615,84 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 898,57 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно ст.625; 4 621,08 грн. нарахована пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 606,77 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.9-13). Суд вважає, що підстави для стягнення одночасно з відповідача як пені, так і штрафу за невиконання умов договору відсутні, виходячи з наступного. Відповідно до ст.49 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2. ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У Довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня у сумі базової відсоткової ставки по договору та 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується раз у місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. Одночасно у Довідці визначено, що при порушенні строків платежів по будь якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, на більше ніж 30 днів стягується штраф у розмірі 500 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Оскільки умовами договору, який був укладений між сторонами, двічі передбачено цивільно-правову відповідальність у вигляді нарахування як пені, так і штрафу за одне те й саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, що свідчить про недотримання положень, закріплених ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15, яка згідно ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України. Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4 621,08 грн., при цьому, у розрахунку заборгованості не наведено яким чином було нараховано саме такий розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, що свідчить про те, що розрахунок розміру пені проведений позивачем, не відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. З огляду на те, що позивач неправомірно заявляє вимоги про стягнення одночасно і пені, і штрафу за одне й те ж порушення умов договору, наведений розмір розрахунку пені не відповідає умовам кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за порушення строків виконання грошового зобов`язання, який обчислений відповідно до умов договору. За таких обставин, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе з зобов`язань, суд прийшов до висновку про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 621,18 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 615,84 грн., три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України в розмірі 898,57 грн., штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 606,77 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: partial