Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 19 вересня 2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 10 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з 01 травня 2018 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 31). Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява від 12 листопада 2018 року про розгляд справи за її відсутності, в якій вона наполягала на задоволенні позовної заяви, просила після розірвання шлюбу прізвище «Павленко» залишити без змін та не стягувати судові витрати з відповідача (а. с. 33). Від відповідача [PERSON] надійшла заява від 12 листопада 2018 року про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги він визнав у повному обсязі (а. с. 34). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 10 червня 2014 року [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 10 червня 2014 року, актовий запис № 211 (а. с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Академічним відділом ЗАЦС Управління ЗАЦС Москви 21 листопада 2014 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15). Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,8 грн., який пов'язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Разом із тим, позивач у своїй заяві просила не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір, тому суд не стягує такий із відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved