Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] та її дочку [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №55 в гуртожитку, що включений до статутного фонду ВАТ Коростишівський льонзавод та знаходиться по вулиці Гелевея, 99А в місті Коростишів Житомирської області. В обґрунтування позову вказує, що по вулиці Гелевея, 99А в місті Коростишів Житомирської області знаходиться гуртожиток малосімейного типу, що включений до статутного фонду ВАТ Коростишівський льонзавод, правокористувачем та балансоутримувачем якого на правах господарського відання є Дочірнє підприємство Житлово-експлуатаційна компанія льонзаводу. Наймачем квартири №55 в даному гуртожитку є колишній працівник льонзаводу [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в даній квартирі разом з дочкою - [PERSON], [INFO]. Представник позивача вказує, що відповідачі протягом 2015 року та на час предявдення позову в цій квартирі гуртожитку не проживають, оскільки мешкають у власному будинку за адресою: місто Коростишів, вулиця Кірова, будинок 38, що підтверджується актом інвентаризаційної перевірки від 20 січня 2016 року та повідомленням про отримання претензії від ДП ЖЕКЛ особисто [PERSON] за адресою її фактичного проживання. Додатково представник позивача вказує, що не зважаючи на те, що жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розподілу, бронюванню і здачі в піднайом, відповідач [PERSON] без дозволу власника житла здає у найм вищевказану квартиру №55, в якій здійснюється часткове переобладнання та перепланування, за що незаконно отримує щомісячно дохід у сумі 700 гривень від квартирантів, що було встановлено під час комісійної перевірки реєстраційно-паспортного режиму в даному гуртожитку. При цьому заборгованість наймача [PERSON] по квартплаті за проживання станом на 01 січня 2016 року становить 2397 гривень з розрахунку 0,68 гривень за кв.м. Представник позивача обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачі не мешкають в гуртожитку без поважних причин більше 6 місяців, мають інше власне житло - приватний будинок, в якому фактично проживають, при цьому без дозволу власника цього гуртожитку здають у найм житло, незаконно отримуючи від цього дохід, маючи при цьому суттєву заборгованість по квартплаті за проживання, що негативно відображається на діяльності правокористувача та перешкоджає власнику користуватися своїм майном (здавати в оренду, тимчасово вселяти спеціалістів з іншої місцевості тощо), тому представник позивача вважає, що є всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування даним жилим приміщенням. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, додатково пояснив, що вказане житло є власністю акціонерів товариства, а ні комунальною чи колективною власністю. Відповідачі протягом тривалого часу були відсутні у квартирі №55 за вищевказаною адресою та обрали іншу адресу проживання, що свідчить про втрату інтересу до використання приміщення в гуртожитку як до єдиного постійного місця проживання, а маючи лише комерційний інтерес, використовують дане житло для вирішення своїх матеріальних проблем. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, у судовому засіданні пояснили, що у вказану квартиру вселилися на законних підставах, з першого дня проживання й на даний час проживають та зареєстровані у вказаній квартирі №55 по вулиці Гелевея в місті Коростишів. Вони могли бути тимчасово безперервно відсутні по місцю свого проживання не більш як тиждень-два, що не є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Додатково пояснюють, що твердження позивача про відсутність їх у вказаній квартирі протягом 2015 року не відповідає дійсності, оскільки протягом вказаного року хворіла мати [PERSON] (бабуся [PERSON] М.), яка проживала [INFO] та вони були змушені доглядати її, оскільки інші родичі відмовилися це робити. [PERSON] пояснила, що з 24 грудня 2014 року по 05 січня 2015 року вона перебувала на лікуванні у кардіологічному відділені Коростишівської ЦРЛ, а з 20 травня 2015 року по 10 червня 2015 року перебувала на стаціонарному обстеження в науково-дослідницькому інституті реабілітації інвалідів у місті Вінниця. Також, у звязку з неможливістю працевлаштуватися, [PERSON] заробляє на життя та ліки тим, що збирає та продає ягоди, а [PERSON] доглядала хвору матір, тому не є дивним, що їх можливо було застати вдома лише пізно ввечері. Стосовно твердження позивача, що відповідачі здають квартиру у піднайом пояснили, що після смерті матері [PERSON] у листопада 2015 року деякий час вони були змушені проживати в її квартирі для проведення ремонту. У середині листопада 2015 року [PERSON] зустріла молоду жінку з малолітньою дитиною, яка шукала будь-яке житло. [PERSON] пожаліла її та впустила проживати до квартира на деякий час, про оплату проживання ніхто не домовлявся, та жінка, яка у них проживала вибула перед новим роком. [PERSON] також пояснила, що власного будинку немає, має лише 3/8 частки неподільної квартири (це 9,86кв.м. житлової, не виділеної в натурі, площі), що належить їй на підставі договору дарування. Інші 5/8 часток квартирі належить її родичці, яка відібрала ключі від даної квартири та не допускає їх. Представник відповідача позовні вимоги не визнає, у судовому засіданні пояснив, що сторона позивача не довела жодної з обставин, на які вона посилається в позові, а докази, досліджені у судовому засіданні, свідчать про безпідставність та надуманість претензій представника позивача. З акту №2 від 20 січня 2016 року вбачається лише те, що на момент перевірки відповідачів вдома не було та висловлено лише припущення, що вона проживають за іншою адресою. Також наданий представником позивача журнал (а фактично зошит) реєстрації отриманих наймачами повідомлень, де зазначено, що «[PERSON] не проживає» та вказана дата 12 грудня 2013 року. Вказаний зошит не прошито, не пронумеровано та не скріплено печаткою, а його ведення не передбачене будь-якою печаткою, а його ведення не передбачене будь-якими нормативними актами, що визнав й сам представник позивача. В силу того, що сторона позивача не довела жодної обставини, на які вона посилалася в позові, тому вимога позивача про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у гуртожитку є безпідставними. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що часто бачив та бачить відповідачі, вони виносять сміття, буває бачить раз на тиждень, буває щодня. Знає [PERSON] з 1997 року, а [PERSON] з 1999 року. Щодо проживання квартирантів у вказаній квартирі інформації не має, не бачив, щоб відповідачі не проживала в квартирі шість місяців. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає представника позивача як директора, а відповідачів як сусідів. Відповідачів знає з 1988 року, з моменту надання квартири. Часто бачить їх, так як гуляє з собакою. Бачив якогось дня [PERSON], яка сказала, що її матері погано та їй потрібно їхати до неї. Пояснив також, що відповідачі впустили у квартиру у колишньому році квартиранта, вони проживали близько трьох місяців, квартирант жінка, молода, до 30-ти років, часто бачив її на балконі. Про наявний журнал реєстрації отриманих наймачами повідомлень не знає, підпису свого він не ставив. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що у Коростишів приїхали з середини серпня 2015 року, не знайшли квартири, проживали у куми в місті Коростишеві. В квартирі у [PERSON] вони проживали з листопада 2015 року по 23 грудня 2015 року. Відповідача [PERSON] вона не знає, [PERSON] не розповідала хто проживає в цій квартирі і з якого часу. [PERSON] приходила та декілька разів ночувала, нічого вони не укладали, коштів не платили, пропонували їй 600 чи 700 гривень, проте вона відмовилася та сказала, що проживайте поки не знайдете квартиру. Якого дня пізно ввечері відкрила двері та побачила [PERSON] та представника поліції, які пояснили, що збирають інформацію хто проживає в квартирі. На той момент вона два тижні як проживала в квартирі. Бачила, що записують її пояснення та підписала їх, не читаючи, тому що довіряла працівнику поліції, який складав пояснення. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] є дружиною її кума. Остання проживає в Коростишеві півтора року, вона запропонувала їй приїхати, оскільки чоловік [PERSON] був без роботи, приїхали на самому початку серпня 2015 року та прожили у неї близько чотирьох місяців, на початку листопада повідомили, що з середини листопада зїжджають, на різдвяних святах їх вже в Коростишеві не було. Після того як зїхали від неї не бачилися, лише спілкувалися по телефону. Суд, заслухавши пояснення сторін та допитаних у судовому засіданні свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до копії повідомлення №04/878 від 04 квітня 2003 року Регіонального відділення по Житомирській області Фонду державного майна України згідно матеріалів приватизації (інвентаризаційного опису основних засобів №13 та довідки обєктів житлового фонду), 87-и квартирний гуртожиток за адресою: місто Коростишів, вулиця Гелевея, 99-а, 1988 року введення а експлуатацію, числиться на балансі та увійшов до статутного фонду ВАТ «Коростишівський льонзавод». (а.с.5) Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №3242678 від 01 квітня 2004 року нежитлова будівля майновий комплекс за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, місто Коростишів, вулиця Крупської, будинок 52, на праві колективної власності належить ВАТ «Коростишівський льонзавод» на підставі наказу органу Фонду державного майна №530-КАТ від 20 грудня 1995 року (ФДМ Регіональне відділення по Житомирській області). (а.с.6) Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (індексний номер витягу 44507557) ПАТ «Коростишівський Льонзавод» є власником обєкту нерухомого майна «житловий будинок, гуртожиток, обєкт житлової нерухомості, обєкт в процесі виділу частки», що розташований за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, місто Коростишів, вулиця Гелевея, будинок 99-А. Правокористувачем обєкту іншого речового права «житловий будинок, гуртожиток» на праві господарського відання є Дочірнє підприємство «Житлово-експлуатаційна компанія Льонзаводу» на підставі договору на господарське відання житлового фонду, серія та номер: б/н, виданого 18 червня 2015 року, видавник: ПАТ «Коростишівський льонзавод», та протоколу, серія та номер: 2, виданий 25 березня 2014 року, видавник: ПАТ «Коростишівський льонзавод». (а.с.8) [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають за адресою: [INFO], відповідно до копій карточки прописки форми А. (а.с.9) Згідно копії по квартирної карточки форми 5 за адресою: [ADDRESS], проживають наймач [PERSON] та її дочка [PERSON] Миколавїна. (а.с.9) Законність підстав для вселення у вказане житлове приміщення сторонами не оспорюється. З копії акту №2 інвентаризаційної перевірки фактичного проживання, реєстрації громадян та оплати за проживання у гуртожитку від 20 січня 2016 року вбачається, що комісією ДП «ЖЕКЛ», що є правокористувачем та балансоутримувачем гуртожитку малосімейного типу по вулиці Гелевея, 99А в місті Коростишеві у складі директора [PERSON], бухгалтера-паспортиста [PERSON], встановлено, що наймачі квартири №55 [PERSON] та її дочка [PERSON], на протязі 2015 року та на даний час в даній квартирі не проживають, оскільки проживають у власному будинку за адресою: місто Коростишів, вулиця Кірова, 38. При цьому, наймач [PERSON], без дозволу власника гуртожитку здає у найм вищезазначену квартиру №55, в якій здійснюються часткове переобладнання та перепланування, за що продовжує незаконно отримувати щомісячно дохід у сумі 700 гривень від квартирантів. Після комісійної перевірки реєстраційно-паспортного режиму в даному гуртожитку 19 листопада 2015 року та письмового попередження та претензії, відправленої на адресу фактичного проживання [PERSON], ситуація не змінилася. Заборгованість наймача [PERSON] по квартплаті за проживання станом на 01 січня 2016 року становить 2397 гривень (з розрахунку 0,68 гривень за кв.м.). (а.с.10) Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу [PERSON] отримала відправлення особисто 16 грудня 2015 року за адресою: місто Коростишів, вулиця Кірова, 38/2. (а.с.11) З копії повідомлення начальника Коростишівського РВ УМВС №345 від 25 листопада 2015 року вбачається, що відомості, викладені у заяві [PERSON], про проведення комісійної перевірки реєстраційно-паспортного режиму в гуртожитку малосімейного типу по вулиці Гелевея, 99а м.Коростишів для виявлення та документування осіб, які проживають у гуртожитку без відповідних законних підстав занесені в журнал єдиного облік заяв і повідомлень про чиненні кримінальні правопорушення та інші події ЖЄО №2015000133 від 18 листопада 2015 року. В ході перевірки встановлено, що по вулиці Гелевея, 99а м.Коростишів знаходиться гуртожиток малосімейного типу, що включений до статутного фонду ВАТ «Коростишівський льонзавод». 19 листопада було проведено комісійну перевірку реєстраційно-паспортного режиму гуртожитку по вулиці Гелевея 99а м. Коростишів з метою виявлення та документування осіб, які проживають у гуртожитку без відповідних законних підстав або документів, для фіксування порушень закону та правил користування мешканців гуртожитку. Під час перевірки було опитано [PERSON], [INFO], яка проживає в кімнаті 55, в своєму пояснення вона вказала, що знімає кімнату у [PERSON], згідно домовленості за кімнату сплачує 700 гривень та комунальні послуги. Було допитано [PERSON], [INFO], яка проживає в кімнаті 30, в своєму поясненні [PERSON] пояснила, що знімає кімнату у [PERSON] та згідно домовленості сплачує йому 300 гривень за кімнату, а комунальні послуги сплачує окремо поштовим переказом. Було опитано [PERSON], 19801 року народження, яка на даний проживає в кімнаті 54, дана громадянка пояснила, що проживає в кімнаті, що належить її брату [PERSON], за дану кімнату вона не сплачує брату, з її слів їй особисто невідомо хто сплачує квартплату за кімнату. Також було перевірено кім. 66, 51, 43, 44 на момент перевірки жильці даних кімнат було відсутні, з слів сусідів в даних кімнатах проживають квартиранти. Виселення з гуртожитку та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку вирішується в порядку цивільного судочинства, а також рекомендовано звернутися до суду. Доводжу до відома, що прийнято рішення перевірку зупинити за відсутністю ознак кримінального правопорушення. (а.с.12) Відповідно до копії рахунку-фактури №СФ-0001190 від 24 вересня 2015 року було нараховано 15 гривень 50 копійок плати за проживання за вересень 2015 року [PERSON]. Попередня заборгованість становить 2335 гривень 00 копійок. (а.с.13) [PERSON] знаходилася на стаціонарному обстеженні в експертному відділенні кліники інституту з 20 травня 2015 року по 10 червня 2015 року, що підтверджується копії довідки Науково-дослідного інституту реабілітації інвалідів №496 від 10 червня 2015 року. (а.с.45) Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії ААІ №239589 отримує пенсію по інвалдіності 3 групи з дитинства. (а.с.41). З копії журналу про вручення рахунків, повідомлень вбачається, що [PERSON] «не проживає. 12.12.2013». (а.с.80) Відповідно до копії пояснень [PERSON] від 19 листопада 2015 року, відібраними заступником начальника СДІП Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області майором міліції [PERSON], [PERSON] проживає за адресою: [INFO], разо з чоловіком, [PERSON], та малолітньою дитиною. Дану кімнату вона знімає у [PERSON], [INFO], яка проживає в [INFO]. Проживає та знімає квартиру №55 в гуртожитку малосімейного типу Льонзаводу. За кімнату сплачує в місяць 700 гривень. (а.с.82) Правові підстави та порядок користування гуртожитками визначено главою 4 Житлового кодексу України. Згідно із частиною 4 статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Разом з тим, а також відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України та з урахуванням подібності за змістом правовідносин саме щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа (за відсутності підстав для виселення). Тобто мається на увазі тимчасова відсутність особи. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а у разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Таким чином, у разі встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням немає. При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону. Тимчасова відсутність повинна нести безперервний характер. Якщо особа повертається на місце проживання, вважається, що переривається і строк тимчасової відсутності. Статтею 72 Житлового кодексу України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до пунктів 10 та 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами Житлового кодексу України №2 від 12 квітня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем звертається увага на те, що відповідачі не мешкають у вказаній квартирі без поважних причин більше шести місяців, мають інше житло, в якому фактично проживають, без дозволу власника здають житло у найм, мають суттєву заборгованість по квартплаті за проживання. З огляду на вищевказане, суд не знаходиться законних підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №55 в будинку 99А по вулиці Гелевея в місті Коростишеві Житомирської області, оскільки позивачем не надано підтвердження, що відповідачі більше шести місяців були відсутні за вищевказаною адресою та вибули до іншого постійного місця проживання. На підставі ст.ст. 9, 71, 72, 107 Житлового кодексу України,

Outcome: dismissed