Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 21 вересня 2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 31 жовтня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, з 2018 року шлюбні відносини між ними фактично припинені. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб, після розірвання шлюбу прізвище «[PERSON]» залишити без змін. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз'яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 17). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 07 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено до судового розгляду по суті (а. с. 25). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06 березня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю та не заперечувала проти заочного вирішення справи, після розірвання шлюбу, просила прізвище «[PERSON]» залишити без змін та не стягувати з відповідача судові витрати (а. с. 21). Відповідач у судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 31 жовтня 2008 року [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 31 жовтня 2008 року, актовий запис № 1075 (а. с. 13). Під час шлюбу у [PERSON] до [PERSON] народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а. с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім'ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,8 грн., який пов'язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Разом із тим, позивач у своїй заяві просила не стягувати з відповідача сплачений нею судовий збір, тому суд не стягує такий із відповідача. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved