Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 24.11.2016 року звернувся позивач ТДВ СК «Альфа-Гарант» з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 13.07.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом №АЕ/4376153, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 20.09.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, під керуванням [PERSON] та автомобіля «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження, а водії [PERSON] та [PERSON] та пасажирка автомобіля «Cherry Tiggo» - [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», [PERSON] та [PERSON] звернулись до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявами про виплату страхового відшкодування, та вважаючи такі вимоги обґрунтованими, ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило таке відшкодування. В звязку з тим, що [PERSON] не надав ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмове повідомлення про ДТП, яка сталася 13.07.2015 року, позивач, за уточненими позовними вимогами, просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» в порядку регресу грошові кошти в розмірі 49945,66 грн. та судові витрати в розмірі 1378 грн. Позивач ТДВ СК «Альфа-Гарант повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, до суду подано клопотання, згідно якого представник позивача за довіреністю [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно не звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант із повідомленням про ДТП, позовні вимоги не визнав. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення відповідача, суд вважає, що заявлені уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, згідно Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року, встановлено, що 20.09.2015 року о 01 годині 00 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись у м. Одесі, по вул. Торговій, на регульованому світлофорним обєктом перехресті з вул. Пастера, здійснив рух перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Внаслідок зіткнення транспортні засоби виїхали за межі проїзної частини, де автомобіль «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер [NUMBER], скоїв наїзд на світлофорний обєкт, а автомобіль «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], скоїв наїзд на стіну будинку №21 вул. Пастера. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії автомобілів [PERSON] і [PERSON], а також пасажирка автомобіля «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Вищевказаною Постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, що підтверджує його вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 20.09.2015 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ-21013», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON]С була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується Полісом №АЕ/4376153. 09.12.2015 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант», звернувся власник пошкодженого в результаті ДТП, що сталася 20.09.2015 року автомобіля «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно Звіту №15716 про вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного 19.12.2015 року оцінювачем [PERSON], вказано, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 57690,79 грн. з урахуванням ПДВ. З страхового акта ТДВ СК «Альфа-Гарант» №ЦВ/15/1982 за договором (полісом) страхування №АЕ-0004376153 від 13.07.2015 року та розрахунку страхового відшкодування, вбачається, що сума страхового відшкодування, яка належить до виплати ТДВ СК «Альфа-Гарант» власнику пошкодженого автомобіля «Cherry Tiggo», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] складає 47075,66 грн. та була виплачена йому у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №22420 від 11.05.2016 року. З матеріалів справи вбачається, що 09.12.2015 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулись також [PERSON] та [PERSON], як особи, які в результаті ДТП, що сталася 20.09.2015 року, отримали тілесні пошкодження, з метою відшкодування понесених на лікування витрат. Згідно страхових актів ТДВ СК «Альфа-Гарант» №ЦВ/15/2981, №ЦВ/15/2979 за договором (полісом) страхування №АЕ-0004376153 від 13.07.2015 року та розрахунків страхового відшкодування, вбачається, що [PERSON] належить до виплати 2070 грн. у відшкодування збитків, заподіяних здоровю потерпілої внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, та була виплачена позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №22205 від 28.04.2016 року, та [PERSON] належить до виплати 800 грн., що було виплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №19870 від 26.02.2016 року. Згідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис\~ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сплачена ТДВ СК «Альфа-Гарант»сума страхового відшкодування у розмірі: 47075,66+800+2070= 49945,66 грн. - підлягає стягненню з відповідача. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №ID-85236 від 05.10.2016 року долученим до матеріалів справи, у звязку з чим такі витрати також підлягають стягненню з\~ відповідача.

Outcome: approved