Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЖ Комфортний Дім» до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер свідоцтва: [NUMBER] від 04.12.2015 року. 29 листопада 2013 року у вищевказаній квартирі був зареєстрований громадянин [PERSON] , і так як право власності на квартиру [ADDRESS] позивач набув 04 грудня 2015 року означає, що [PERSON] вже був там зареєстрований. Відповідач не проживав у даній квартирі з моменту виникнення права власності на неї у позивача, особисті речі відповідача у ній відсутні. На даний час місце перебування [PERSON] позивачу не відоме. У зв`язку з тим, що в квартирі зареєстрований відповідач у позивача виникли труднощі щодо реалізації свого права власності, а саме: здійснення свого права відчуження нерухомості, так як в квартирі зареєстрована стороння особа. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з`явилася до суду направила заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.12.2015 року квартира [ADDRESS] , загальною площею: 38,9 кв.м належить на праві приватної власності Товариству з обмеженою відповідальністю «ПЖ Комфортний дім» Відповідно до листа Відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 13.02.2019 року № 08.3-11/228 малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб зареєстрованих за адресою [ADDRESS] з 04.04.2016 року по теперішній час не значиться. Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 30.06.2018 року, 31.07.2018 року, 31.08.2018 року, 30.09.2018 року, 31.10.2018 року, 30.11.2018 року, 31.12.2018 року в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] не проживає. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР. У зв`язку із цим під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, як визнання відповідача такими, що втратив право користування квартирою має для позивача важливе юридичне значення та даний факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved