Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-29 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовною заявою до Казанківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про визнання права власності за спадщиною на земельну ділянку. Позовна заява обґрунтовується тим, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого набули права власності по Ѕ частки житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,12 га, яка належала спадкодавцеві та яка не була включена до свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачі звернулись до нотаріуса. Постановою від 23.10.2019 року, державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1166 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що наданими документами неможливо встановити склад спадкового майна, параметри, за якими необхідно ідентифікувати земельну ділянку. З огляду на наведене, позивачі просили визнати за ними право власності по Ѕ частки земельної ділянки площею 0,1166 га для обслуговування житлового будинку за [ADDRESS] за кадастровим номером: 4823655100:37:070:0020, яка належала спадкодавцю [PERSON] на праві власності. Ухвалою суду від 03.03.2020 року провадження у справі було відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В ході проведення підготовчого судового засідання позивачами було неодноразово уточнено позовні вимоги. Згідно останньої редакції уточнених позовних вимог, поданих до суду 30.04.2020 року, позивачі остаточно просили суд: - визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,1166 га для обслуговування житлового будинку за [ADDRESS] за кадастровим номером: 4823655100:37:070:0020, яка належала спадкодавцю покійному чоловікові [PERSON] на праві власності; - визнати в порядку спадкування за законом за [PERSON] право власності на Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,1166 га для обслуговування житлового будинку за [ADDRESS] за кадастровим номером: 4823655100:37:070:0020, яка належала спадкодавцю покійному батькові [PERSON] на праві власності. 19 березня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від 17.03.2020 року № 43/01-16, де відповідач заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що не є належним відповідачем по справі. Суду пояснив, що відмова у вчинені нотаріальної дії відбулась внаслідок плутанини у правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку. Ухвалою суду від 17.06.2020 року залучено до участі у справі співвідповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою суду від 08.07.2020 року підготовче судове засідання було закрито, призначено справу до судового розгляду справи по суті. В судове засідання учасники справи не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] подав заяву, якою просив провести судовий розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити. Згідно з поданими заявами, треті особи: [PERSON] та Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області просили суд розглянути справу без їх участі. Інші учасники справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача та відповідач не з`явилися до зали судового засідання. Суд, дослідивши матеріали справи та копії матеріалів спадкової справи, в межах заявлених вимог, встановив наступне. Так, [PERSON] , за час життя набув права власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу від 15.12.1990 року, посвідченого нотаріусом за № 833. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,12 га., згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серії МК № 34, виданого [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 08.02.2000 року, [PERSON] помер [INFO] . З дослідженої судом копії спадкової справи № 273/2005, заведеної [INFO] після смерті [PERSON] , спадкоємцями останнього були його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] та [PERSON] від 07.09.2000 року, останні набула права власності в порядку спадкування на майно спадкодавця, а саме: по Ѕ частки жилого будинку, в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці, розміром 0,12 га. Рішенням Казанківської селищної ради від 17.02.2011 року № 10/5 «Про врегулювання питання щодо назви вулиці в смт. Казанка», з метою врегулювання питання щодо назви [ADDRESS] Робітнича, що знаходиться в смт. Казанка, назва якій була присвоєна рішенням селищної ради в 1992 році російською мовою, було запроваджено вживання назви вулиці українською мовою «Робітнича». Згідно з витягом з рішення Виконавчого комітету Казанківської селищної ради від 13.11.2018 року № 112, частині житлової будівлі, яка знаходиться в [ADDRESS] та належить громадянам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках згідно свідоцтва по право на спадщину за законом № 1751 від 07.09.2000 року, присвоєно номер частини будівлі «п`ять квартира два». Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 152255080 та 152255286 від 10.01.2019 року, право власності на житловий будинок, в [ADDRESS] належить до спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . З огляду на витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, № НВ-4804219172017 від 14.12.2017 року, земельній ділянці, площею 0,1166 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), присвоєно кадастровий номер: 4823655100:37:070:0020. Власником земельної ділянки значиться [PERSON] . Листом від 11.09.2019 року № 204/02-14, Казанківська державна нотаріальна контора повідомила позивачів, що у зв`язку із зміною адреси житлового будинку по [ADDRESS] з присвоєнням житлового будинку номеру квартири, виникли розбіжності в правовстановлюючих документах на земельну ділянку, а тому неможливо встановити тотожність земельних ділянок, які зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю та витягу із ДЗК. Постановою від 23.10.2019 року, державного нотаріусу Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1166 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що наданими документами неможливо встановити склад спадкового майна, параметри, за якими необхідно ідентифікувати земельну ділянку. Оцінюючи встановлені обставини, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами цивільної та спадкової справи, за життя [PERSON] набув належним чином право власності на житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,12 га для обслуговування житлового будинку. Після його смерті позивачами було прийнято у спадщину житловий будинок. З часом, житловому будинку було присвоєно нумерацію квартири, присвоєно кадастровий номер земельній ділянці, у зв`язку з чим виникли розбіжності у правовстановлюючих документах на земельну ділянку, яка згідно Державного акту про право приватної власності залишилась за старою адресою житлового будинку. Оцінюючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки вони, як спадкоємці, мають можливість реалізувати право на прийняття спадщини за законом та перед судом доведено тотожність земельних ділянок визначених у правовстановлюючих документах. Сам факт присвоєння житловому будинку нумерації квартири не змінює факту перебування житлового будинку на земельній ділянці та не позбавляє права власності на таку земельну ділянку. З огляду на наведене, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved