Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом в якому просить визнати за ним право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії [NUMBER] від 21.07.2017 року він є власником вказаного житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Також на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 21.07.2017 року вказана особа є власником земельної ділянки за тією ж адресою. В подальшому [PERSON] здійснив реконструкцію належного йому на праві власності нерухомого майна, а саме: здійснив прибудову до будинку, побудував літню кухню, пральню та комору. Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 08.12.2017 року, зазначений вище будинок після реконструкції має загальну площу 279,2 кв.м., житлову площа 91,9 кв.м. та складається з наступного: житловий будинок, літера «И»: «І» - сходова клітина, площею 8,2 кв.м.; «ІІ» - котельня, площею 7,2 кв.м.; «ІІІ» - підвал, площею 47,6 кв.м.; 1 - коридор, площею 8,6 кв.м.; 2 - коридор, площею 7,4 кв.м.; 3 - коридор, площею 3,4 кв.м.; 4 - хол, площею 25,1 кв.м.; 5 - кухня, площею 27,1 кв.м.; 6 - житлова кімната, площею 12,3 кв.м.; 7 - санвузол, площею 6,6 кв.м.; 8 - вітальня, площе 26,2 кв.м.; 9 - хол, площею 22,3 кв.м.; 10 - гардеробна, площею 7,9 кв.м.; 11 - туалет, площею 2,2 кв.м.; 12 - ванна, площею 5,7 кв.м.; 13 - коридор, площею 1,7 кв.м.; 14 - житлова кімната, площею 16,5 кв.м.; 15 - коридор, площею 4,7 кв.м.; 16 - житлова кімната, площею 14,0 кв.м.; 17 - шафа, площею 0,8 кв.м.; 18 - кабінет, площею 9,2 кв.м.; 19 - шафа, площею 0,8 кв.м.; 20 - житлова кімната, площею 13,7 кв.м.; гараж, літера «Б», площею 24,7 кв.м.; літня кухня, літера «К», площею 25,6 кв.м.; пральня, літера «Л», площею 10,0 кв.м.; комора, літера «М», площею 32,8 кв.м.; № 1 - ворота; № 2, 3 - огорожа; І - дворове покриття. У зв'язку з тим, що вказане будівництво було виконано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, воно вважається самочинним, а тому позивач має перешкоди у введені в експлуатацію завершеного будівництвом об'єкта та у реєстрації свого права власності на збудоване нерухоме майно. При цьому в якості аргументації своєї позиції позивач посилався на положення порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461. Позивач у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав суду клопотання, в якому просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Чорноморської міської ради Одеської області в судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серії [NUMBER] від 21.07.2017 року позивач є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-9). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії [NUMBER] від 21.07.2017 року (а.с.10-13) позивач є власником земельної ділянки площею 0,036 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер: [NUMBER]). В подальшому позивач на належній йому на праві власності земельній ділянці здійснив реконструкцію житлового будинку без відповідного документу, який дає право виконувати будівельні роботи та без належно затвердженого проекту, у зв'язку з чим реконструйований житловий будинок відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України вважається самочинним будівництвом. Згідно технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» від 08.12.2017 року (а.с.16-20), зазначений вище будинок після реконструкції має загальну площу 279,2 кв.м., житлову площа 91,9 кв.м. та складається з наступного: житловий будинок, літера «И»: «І» - сходова клітина, площею 8,2 кв.м.; «ІІ» - котельня, площею 7,2 кв.м.; «ІІІ» - підвал, площею 47,6 кв.м.; 1 - коридор, площею 8,6 кв.м.; 2 - коридор, площею 7,4 кв.м.; 3 - коридор, площею 3,4 кв.м.; 4 - хол, площею 25,1 кв.м.; 5 - кухня, площею 27,1 кв.м.; 6 - житлова кімната, площею 12,3 кв.м.; 7 - санвузол, площею 6,6 кв.м.; 8 - вітальня, площе 26,2 кв.м.; 9 - хол, площею 22,3 кв.м.; 10 - гардеробна, площею 7,9 кв.м.; 11 - туалет, площею 2,2 кв.м.; 12 - ванна, площею 5,7 кв.м.; 13 - коридор, площею 1,7 кв.м.; 14 - житлова кімната, площею 16,5 кв.м.; 15 - коридор, площею 4,7 кв.м.; 16 - житлова кімната, площею 14,0 кв.м.; 17 - шафа, площею 0,8 кв.м.; 18 - кабінет, площею 9,2 кв.м.; 19 - шафа, площею 0,8 кв.м.; 20 - житлова кімната, площею 13,7 кв.м.; гараж, літера «Б», площею 24,7 кв.м.; літня кухня, літера «К», площею 25,6 кв.м.; пральня, літера «Л», площею 10,0 кв.м.; комора, літера «М», площею 32,8 кв.м.; № 1 - ворота; № 2, 3 - огорожа; І - дворове покриття. З метою введення в експлуатацію вказаного об'єкту нерухомості позивач звернувся до відділу архітектурно-будівельного контролю виконкому Чорноморської міської ради, де згідно відповіді (а.с.15) отримав відмову. З метою реєстрації права власності на вказаний реконструйований об'єкт позивач звернувся до управління державної реєстрації прав та правового забезпечення виконкому Чорноморської міської ради, де згідно відповіді (а.с.29) отримав відмову. Листом від 26.01.2018 року № 012-23 (а.с.14) управління архітектури та містобудування Чорноморської міської ради повідомила про відповідність ДБН розміщень житлової прибудови (літера «и»), літньої кухні (літера «Б»), пральні (літера «Л») та комори (літера «М»). Пунктом 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 750) регламентовано прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів за рішенням суду. Так, відповідно до вказаного пункту Порядку, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта. На підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об'єкта, проведених заходів, передбачених цим пунктом, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об'єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об'єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Згідно звіту про проведення технічного огляду садибного (індивідуального) житлового будинку від 25.01.2018 року № 06/18-ТЗ встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с.21-29). Таким чином позивач у відповідності до вимог чинного законодавства здійснив дії щодо введення в експлуатацію вказаного реконструйованого об'єкта нерухомості. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Також згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012р. № 6 на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята ст. 376 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Як зазначалось вище звітом про проведення технічного огляду садибного (індивідуального) житлового будинку від 25.01.2018 року № 06/18-ТЗ встановлено можливість та надійність безпечної експлуатації будинку. Враховуючи, що реконструкція житлового будинку [ADDRESS] відповідає вимогам державних будівельних норм, а також те, що вказане нерухоме майно розташовано на земельній ділянці, яка перебуває у власності позивача, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved