Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON]про стягнення заборгованості у сумі 16\~590,27 грн. за кредитним договором № б/н від 23.09.2009 року та судових витрат, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до вищезазначеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 3.2, п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується її підписом у заяві. Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості за договором, тобто відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. У звязку із порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2017 року має заборгованість 16\~590,27 грн., яка складається з наступного: 278,57 грн. заборгованість за кредитом; 12\~047,51 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3236,08 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 778,11 грн. штраф (процентна складова), тому позивач звернувся з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON]в судові засідання 06.07.2017 року та 08.08.2017 року не з'явилась, будучи згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надала, клопотань про розгляд справи за її відсутності не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 вересня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується копією відповідної заяви. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно п. 1.1 Умов та правил надання банківських послуг ці Умови та правила надання банківських послуг визначають умови, на яких ПРИВАТБАНК (далі «Банк») пропонує клієнтам платіжні картки, а також інші банківські послуги, зазначені в Заяві та Памятці клієнта. Належним чином заповнена Заява підписується клієнтом і, таким чином, клієнт погоджується, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає укладений договір про надання банківських послуг. Як вбачається з п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає право банку в будь-який час змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банку. Таким чином, банк має право за власним рішенням встановлювати та змінювати кредитний ліміт. Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. При цьому, згідно п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг, на позичальника покладено обовязок отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. Отже, банк має право змінювати розмір відсотків, які нараховуються за користування кредитом та інші умови обслуговування рахунку. Так, з 23.09.2009 року банком нараховувалось 36,00 % на поточну та 72,00 % на прострочену заборгованість, з 01.01.2013 року - 30,00 % на поточну та прострочену заборгованість, з 01.09.2014 року відсоткова ставка на поточну та прострочену заборгованість складала 34,80 %, а з 01.04.2015 року 43,20 %. Як вбачається із заяви відповідача від 23.09.2009 року, у разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, у звязку з чим банк змушений буде звернутися до суду, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг у випадках порушення власником чи довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по картці (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частці у випадку невиконання власником та/або довіреною особою клієнта своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором. Згідно п. 6.5, п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У випадку невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку клієнт повинен виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплаті винагороди банку. Із розрахунку заборгованості та позовної заяви вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 30.04.2017 року має заборгованість 16\~590,27 грн., яка складається з наступного: 278,57 грн. заборгованість за кредитом; 12\~047,51 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3236,08 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 778,11 грн. штраф (процентна складова). Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~600 грн.

Outcome: approved