Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

До суду 30.08.2016 року надійшла вказана позовна заява. Позивач в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки заробітної плати відповідача щомісячно, з дня подання позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільної дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. На даний час син навчається, тому потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні визнав та не заперечував проти їх задоволення в розмірі ? частини його доходів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши сторони, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] В свідоцтві про народження [PERSON] батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 15.08.2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] навчається на контрактній основі в Національному педагогічному університеті імені М.П.Драгоманова в період 2015-2018 навчальні роки. За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вказаною нормою надано три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу) або одночасно і в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Ініціатива вибору способу визначення розміру аліментів належить, насамперед, позивачеві, але врешті спосіб визначення величини аліментного платежу залежатиме від різних обставин, які належить оцінити суду. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає (суду надані докази про перерахування коштів уже після відкриття провадження у справі), тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до закінчення навчання в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини (доказів, що на даний час дитина перебуває на обліку чи потребує спеціального лікування немає), відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в розмірі 1/4 частини доходу [PERSON] щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2018 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved