Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , [INFO], який на день смерті постійно проживав в с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області. Після смерті дядька залишилося спадкове майно - сертифікат про право на земельну частку (пай), площею 6,68 га, розміщеної на території Новопавлівської об`єднаної сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Після смерті дядька ні позивач ні його батько, [PERSON] , який помер [INFO] , заяви до нотаріальної контори про успадкування майна спадкодавця не подавали, тому що ніхто не знав, що [PERSON] мав право на земельну частку (пай), площею 6,68 га. Дядько позивача [PERSON] був одиноким, проживав у [ADDRESS] домі [ADDRESS] . В листопаді 2019 року позивач випадково знайшов серед речей дядька його сертифікат серії ДП № [NUMBER] на право на земельну частку (пай) площею 6,68 га землі на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Заповіту за життя дядько не складав. Позивач одразу звернувся з необхідними документами та виявленим сертифікатом до приватного нотаріуса смт. Межова, щоб оформити спадкове майно померлого дядька, але нотаріус, прийнявши заяву з документами, видав постанову про відмову і рекомендував йому через суд поновити пропущений строк звернення за спадщиною. Позивач зазначає, що він не звернувся із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини померлого дядька за наступних обставин: проживаючи постійно на території Донецької області він не знав про наявність у померлого дядька права на земельну частку (пай) і був упевнений, що такого майна у нього не має до дня випадкової знахідки оригінала самого сертифіката. Позивач просить суд визнати причини пропуску ним строку для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] . У судове засідання позивач, [PERSON] , не з`явився, у позовній заяві просив судове засідання провести без його участі. На задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду лист, в якому просив розглянути справу за відсутності представника, заперечень не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України). У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровської області від 16 серпня 2013 року, актовий запис № 37. Згідно довідки №2963 виданої 24 грудня 2019 року виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, [PERSON] на день смерті [INFO] проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проживав один. Заповіт у виконкомі Новопавлівської сільської ради не посвідчувався, що також підтверджується довідками №2685 та №2686 від 24.10.2013 року виданими виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, які містяться в матеріалах спадкової справи, дослідженої у судовому засіданні. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] , серії [NUMBER] від 24.12.1985 року, вбачається, що батьком останнього записано [PERSON] . У свою чергу, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 1954 року та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27 липня 1956 року, спадкодавець [PERSON] та батько позивача [PERSON] - є рідними братами, адже мають спільну матір. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Частиною 3 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,68 гектарів, розташованої на території Новопавлівської об`єднаної сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП №0226008. Постановою від 02 грудня 2019 року, виданою приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П., визначено, що [PERSON] , звернувся до нотаріуса 02 грудня 2019 року із заявою про видачу постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті його дядька [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Судом встановлено, що [PERSON] пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що проживаючи постійно на території Донецької області, тобто на великій відстані від місця знаходження спадкового майна, він не знав про наявність у померлого дядька права на земельну частку (пай) і був упевнений, що такого майна у нього не має до дня випадкової знахідки оригінала самого сертифіката. Тобто, причини пропуску строку на прийняття спадщини, наведені у позовній заяві, є поважними. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавав. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а отже є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його дядька, [PERSON] , [INFO], який помер [INFO] , та встановлення строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини в розмірі 3 (трьох) місяців, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved