Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON], яка померла [INFO] року у м. Стаханові. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ. Встановлення факту смерті необхідне для реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання свідоцтва про смерть. В судове засідання заявник [PERSON] з'явився, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити їх. Підтвердив факт смерті матері - [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник - [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 05.04.1956 року. З матеріалів справи та з пояснень заявника [PERSON] судом встановлено, що в місті Стаханов [INFO] року померла [PERSON], що підтверджено та доведено заявником в судовому засіданні з огляду на медичну довідку про причину смерті № 79 від 23.12.2015 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. У разі настання смерті в дорозі (у поїзді, на судні, в літаку тощо) державна реєстрація смерті може бути проведена в найближчому органі державної реєстрації актів цивільного стану. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Про державну реєстрацію смерті іноземця відділ державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє Міністерство закордонних справ України. Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки реєстрація смерті громадянки [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, то є підстави в судовому порядку встановити факт смерті громадянки [PERSON], який достовірно встановлений судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved