Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 08.06.2002 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 53. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. У вересні місяці 2012 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімейних відносин стало різність характерів, вони з жінкою не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки і конфлікти, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 08.06.2002 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, де позивачка та відповідач вказані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. З вересня місяця 2012 року сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання, що підтверджується поясненням позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Так як з відповідачкою залишається проживати неповнолітня дитина, суд вважає, що витрати пов»язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на позивача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved