Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

Донецький юридичний інститут МВС України звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості навчання у зв'язку з достроковим звільненням з органів внутрішніх справ, посилаючись на наступні обставини. 15.08.2007 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ, який в подальшому виділено зі складу ЛДУ внутрішніх справ та віднесено до сфери управління МВС України. 19.09.2007 року відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про міліцію» та п.2.2. наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України у Дніпропетровській області та відповідачем було укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, а 01.09.2010 року договір було переукладено на освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст». Пунктом 2.3.6. договору передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 договору [PERSON] зобов'язувався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2. договору). Відповідно до п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС затвердженого постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 однією з підстав такого відшкодування є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за порушення дисципліни. Наказом № 123 о/с Донецького юридичного інституту від 18.06.2011 року лейтенант міліції [PERSON] був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України у Дніпропетровській області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного університету. Наказом ГУМВС України у Дніпропетровській області від 21.06.2011 року № 94 о/с відповідача було призначено слідчим відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Нікопольського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області. 10.07.2012 року наказом №133 о/с ГУМВС України у Дніпропетровській області лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.64 «Є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України. Таким чином, після закінчення навчання відповідач прослужив в органах внутрішніх справ 01 рік 00 місяців 21 день. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 01.10.2007 року по 18.06.2011 року на навчання [PERSON] витрачено 19 478,46 грн. Після звільнення з органів внутрішніх справ відповідач добровільно вартість свого навчання не відшкодував. Просить стягнути з відповідача до державного бюджету вартість його навчання у сумі 19 478,46 грн. та судовий збір. Від представника Донецького юридичного інституту МВС України у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Від представника ГУ МВС України у Дніпропетровській області у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги Донецького юридичного інституту МВС України підтримує у повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 34). За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в судовому засіданні 15.08.2007 року [PERSON] було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту Луганського державного університету внутрішніх справ, що підтверджується наказом № 129о/с від 28.07.2007 року (а.с.6). В подальшому Донецький юридичний інститут виділено зі складу ЛДУ внутрішніх справ та віднесено до сфери управління МВС України. 19.09.2007 року відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про міліцію» та п.2.2. наказу МВС України від 04.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між Донецьким юридичним інститутом Луганського державного університету внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України у Дніпропетровській області та відповідачем було укладено Договір про підготовку фахівця в Донецькому юридичному інституті Луганського державного університету внутрішніх справ, а 01.09.2010 року договір було переукладено на освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст» ( а.с.7-8, 9-10). Пунктом 2.3.6. договору передбачено, що в разі відрахування з інституту чи звільнення з органів внутрішніх справ до закінчення навчання і встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами передбаченими пунктом 3 договору [PERSON] зобов'язувався відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Однією з підстав такого відшкодування є відмова від подальшої служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2. договору). Відповідно до п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС затвердженого постановою КМУ від 01.03.2007 року №313 однією з підстав такого відшкодування є звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчання за порушення дисципліни. Відшкодування витрат проводиться за договором про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі. Сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах затверджений спільним наказом МО України, МВС України, адміністрації ДПС України, Мінфіну України, Мінтрансу України, УДСО України, СБУ від 16.07.2007 року № 419/831/240/605/538/219/534. Судом встановлено, що наказом № 123 о/с Донецького юридичного інституту від 18.06.2011 року відповідач був відряджений для подальшого проходження служби у розпорядження ГУМВС України у Дніпропетровській області у зв'язку з закінченням Донецького юридичного університету (а.с.13). Наказом ГУМВС України у Дніпропетровській області від 21.06.2011 року № 94 о/с відповідача було призначено слідчим відділення розслідування загально кримінальних злочинів слідчого відділу Нікопольського МВ ГУМВС України у Дніпропетровській області (а.с.15). 10.07.2012 року наказом №133 о/с дск ГУМВС України у Дніпропетровській області відповідач був звільнений з органів внутрішніх справ України за п.64 «є» (за порушення дисципліни) Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (а.с.14). Таким чином, після закінчення навчання відповідач прослужив в органах внутрішніх справ 01 рік 00 місяців 21 день. За час навчання в Донецькому юридичному інституті з 01.10.2007 року по 18.06.2011 року на навчання [PERSON] було витрачено 19 478,46 грн., що підтверджується наказом № 421 від 17 червня 2011 року (а.с.11), розрахунком витрат (а.с.12). Після звільнення з органів внутрішніх справ відповідач добровільно вартість свого навчання не відшкодував. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с.1).

Outcome: approved