Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь нараховані, але не виплачені суми, що належали їй при звільненні з Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, що складалися із заробітної плати з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в розмірі 8588,39 грн, вихідної допомоги в розмірі 8847,01 грн, а всього 17435,40 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» Костянтинівська районна державна адміністрація, до структури якої входив Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, реорганізовано шляхом приєднання до Краматорської районної державної адміністрації Донецької області, а отже Краматорська районна державна адміністрація Донецької області є правонаступником Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Відповідач надіслав до суду відзив, до якого не додано документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Оскільки документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи є невід`ємною частиною відзиву відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що відповідач не надав відзив у встановлений судом строк без поважних причин. Враховуючи наведене, на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд не бере до уваги вказаний відзив та вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, позивач та представник відповідача надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , зокрема з 10 жовтня 2016 року працювала на посаді фахівця із соціальної роботи без категорії відділу соціальної роботи Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. 29 січня 2021 року на підставі наказу від 29.01.2021 року № 1/к позивач була звільнена у зв`язку з припиненням діяльності державної організації (установи, закладу) Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді шляхом ліквідації за п. 1 ст. 40, ст. 43-1, 49-2 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER] , наказом Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костянтинівської райдержадміністрації № 1/к від 29.01.2021 про звільнення [PERSON] , копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно з платіжною відомістю за січень 2021 року, довідкою Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Костянтинівської райдержадміністрації від 17.05.2021 за № 23 станом на 17.05.2021 заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану відпустку [PERSON] за січень 2021 року склала 8588,39 грн, нарахована та невиплачена вихідна допомога - 8847,01 грн, загальна сума заборгованості становить 17435,40 грн. Розпорядженням Костянтинівської районної державної адміністрації від 30 листопада 2020 року за № 329, зокрема вирішено припинити діяльність Державної організації (установи, закладу) «Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді» (код ЄДРПОУ 25109531) шляхом ліквідації з 30 листопада 2020 року. Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (код ЄДРПОУ 25109531) засновником вказаної юридичної особи є Костянтинівська районна державна адміністрація Донецької області (код ЄДРПОУ 05420103), яка здійснює функції з управління корпоративними правами держави у вказаній юридичній особі. Костянтинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (код ЄДРПОУ 25109531) перебуває в стані припинення. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15 січня 2021 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Краматорської районної державної адміністрації Донецької області (ЄДРПОУ 43991155). 18.03.2021 розпорядженням голови Облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації № 213/3-21 було затверджено передавальний акт прав та обов`язків Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області до Краматорської районної державної адміністрації, яка є правонаступником майна, активів та зобов`язань Костянтинівської районної державної адміністрації. Відповідно до частини першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників. Абзацом 3 п. 8 Порядку здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1321, передбачено, що у разі утворення райдержадміністрації на території новоутвореного району, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та затвердження передавального акта комісії з реорганізації. У постанові від 16 червня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/5953/17 виклала такий правовий висновок. При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності. При реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Зважаючи на принцип універсальності правонаступництва, зміст якого наведений у вищевказаній постанові Верховного Суду, враховуючи те, що судом встановлено факт державної реєстрації юридичної особи - Краматорської районної державної адміністрації Донецької області та наявність передавального акту від юридичної особи, що припиняється - Костянтинівської райдержадміністрації, яка своєю чергою є засновником Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, суд дійшов висновку про те, що Краматорська районна державна адміністрація Донецької області є правонаступником усіх прав і обов`язків Костянтинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, та є належним відповідачем у даній справі. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно з ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути з Краматорської районної державної адміністрації Донецької області на користь [PERSON] нараховані, але не виплачені суми, що належали працівникові при звільненні, в розмірі 17435,40 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved