Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 16033,42 грн., що виникла за споживачем за адресою: [ADDRESS] , а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач послався на те, що позивачем за вказаною адресою надавалися послуги з водопостачання та водовідведення. Проте відповідач в період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року не в повному обсязі оплачувала вартість послуг з водопостачання та водовідведення, внаслідок чого виникла вказана заборгованість. Відповідач [PERSON] надала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що вона не є власником вказаного житлового приміщення, а розмір заборгованості нараховано не обґрунтовано. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. Позивач надав відповідь на відзив, в якому посилався на те, що розмір заборгованості відповідає розміру наданих послуг відповідно до норм споживання послуг з водопостачання та водовідведення на кількість осіб, що мають зареєстроване місце проживання за вказаною адресою. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 20.07.2020 року залучено до участі у цивільній справі співвідповідача - [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач надає послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , на ім`я споживача [PERSON] за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] у Костянтинівському ВУВКГ КП «Вода Донбасу». Відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення за вказаною адресою, що підтверджується договором дарування від 19.06.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської держнотконтори Сівяковою Г.П. Право власності [PERSON] було зареєстроване 24.06.1997 року Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації за №222кн104. Відповідач [PERSON] разом з іншими членами сім`ї, яка складається з дружини [PERSON] , дітей [PERSON] , [PERSON] , мають зареєстроване місце проживання за вказаною адресою, що підтверджується довідкою, наданою КП «СЕЗ» №1 від 20.04.2020 р. Згідно з паспортом громадянина України [PERSON] має зареєстроване місце проживання за вказаною адресою з 05.08.2016 року. В реєстрі територіальної громади містяться відомості про дату реєстрації місця проживання [PERSON] з 08.08.2016 року, що підтверджується інформаційною довідкою, наданою відділом реєстрації Костянтинівської міської ради. 31.10.2019 року представником позивача складено акт інвентаризації споживачів мешканців багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою. Споживач від підпису акта відмовився. Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. ч. 1ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 541, ч. ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату послуг з водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з 01 січня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 16033,42 грн. Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачами не спростовано отримання ними послуг з водопостачання та водовідведення, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості, розрахунок якої відбувався з врахуванням норм споживання послуг з водопостачання відповідно до кількості осіб, що мали зареєстроване місце проживання у спірному житловому приміщенні. Враховуючи те, що [PERSON] є дієздатною особою, яка має зареєстроване місце проживання з 05.08.2016 року у житлі споживача - власника житлового приміщення [PERSON] , є членом його сім`ї та користується нарівні з ним усіма житлово-комунальними послугами, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність стягнути лише зі [PERSON] на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 березня 2016 року по 04 серпня 2016 року в розмірі 480 гривень 48 копійок, а також стягнути солідарно зі [PERSON] , [PERSON] на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 05 серпня 2016 року по 01 грудня 2019 року в розмірі 15552 гривень 94 копійок. Посилання відповідачів про необхідність застосувати позовну давність до спірних правовідносин не спростовує висновків суду з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач 19 грудня 2019 року звернувся до суду з вказаним позовом. 01.04.2019 року КП «Вода Донбасу» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу. Судовим наказом Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2019 року у справі № 233/1981/19 з зі [PERSON] на користь Костянтинівського Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» стягнуто заборгованість за оплату послуг з водопостачання та водовідведення за період часу з 01 березня 2016 року по 01 березня 2019 року в сумі 14597 грн 38 коп. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.11.2019 року вказаний судовий наказ скасовано. Відповідно до вимог частини третьої статті 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Згідно з частиною четвертою 4 статті 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Враховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Вказаний висновок узгоджується з правовими позиціями викладеними в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року в справі № 6-214цс14, постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 465/8166/14-ц. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що строк позовної давності до вимог позивача перервався зверненням стягувача до суду про видачу судового наказу та його перебіг почався заново з 01.04.2019 року. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, зі [PERSON] на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» необхідно стягнути судовий збір в розмірі 989 гривень 28 копійок, зі [PERSON] на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» - в розмірі 931 гривні 72 копійок.

Outcome: partial