Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» 18.07.2008 року було укладено договір про отримання кредиту у сумі 5 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 27.08.2015 року за кредитним договором від 18.07.2008 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», рахується заборгованість на загальну суму 6\~086, 94 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» 18.07.2008 року було укладено кредитний договір № 315/гр про отримання кредиту у сумі 5 000 грн.. Відповідно до п. 1.3. строк користування кредитом по 15.07.2011 року включно. Згідно пункту 1.4. за користування кредитними коштами встановлюється плата у розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 2.4. кредитного договору позичальник зобовязується повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у графіку у сумах визначених тим же графіком. Згідно до п. 4.2. кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3. (крім підпунктів 3.3.3. та 3.3.2.), цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 (пяти) відсотків від суми кредитних коштів, зазначеної в п. 1.1. цього договору. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору за неналежне виконання зобовязань, передбачених пунктом 3.3.3. цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 25 % від суми неналежного виконання грошового зобовязання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 18.07.2008 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 6\~086, 94 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає 4 655, 37 грн.; відсотки за користування кредитом складають 508, 93 грн.; штраф складає 922, 64 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved