Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області звернувся із позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 11.04.2016р. між ним та відповідачем укладено договір позики у вигляді розписки. Згідно розписки від 11.04.2016р. написаної власноручно [PERSON], остання отримала від позивача кошти в сумі 30 000 гривень строком до 11 травня 2016 року. Розписку [PERSON] склала у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] У зазначений термін відповідач гроші не повернула, багаторазово переносила час повернення боргу, стала уникати зустрічей з ним та перестала відповідати на телефонні дзвінки, чим взяті на себе зобов'язання не виконала. Просить суд стягнути з [PERSON] борг згідно розписки від 11.04.2016р. в сумі 30 000,00 грн., 224,38 грн. - 3% річних, суму заборгованості по відсотках - 1 285,24 грн., а всього - 31 509,62 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1200,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 08.08.2016 року (а.с.6,7) підтримала позовні вимоги позивача, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Повідомлення про причину неявки в засідання до суду не надійшло, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 11.04.2016 р. позивач [PERSON] позичив [PERSON] кошти в сумі 30000 грн. строком до 11 травня 2016 року, по що останньою була написана власноручно розписка в присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. З огляду на відносини, які склалися між сторонами, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, так як позивач передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 30000 грн., які відповідач зобов'язався повернути в тій же сумі, що відповідає ст. 1046 ЦК України та оформлено у вигляді розписки. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підтвердження виконання зобов'язання має відбуватись у спосіб, встановлений ст. 545 ЦК України, у т.ч. видачею кредитором на вимогу боржника розписки про одержання виконання частково або в повному обсязі, повернення кредитором боржнику боргового документу, а у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що станом на 11.04.2016р. [PERSON] отримала згідно розписки від [PERSON] кошти в сумі 30000 грн. та взяла на себе зобов'язання повернути ці кошти до 11.05.2016р. (а.с.5). Відповідно до ст.509 ЦК України одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статті 526, 527 ЦК України зобов'язують боржника належним чином виконувати свої зобов'язання. Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання і не повернув вчасно борг, а тому у відповідності до положень ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості на день подачі позову до суду загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити [PERSON] становить 31509,62 грн., а саме: - борг по договору позики 30 000 грн.; - 3% річних становить 224,38 грн. (а саме: період прострочення з 11.05.2016 року по 10.08.2016 року, - загальна кількість прострочення - 92 днів; загальна сума процентів - 224,38 грн. Статтею 1048 ч.1 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Облікова ставка НБУ на початок заборгованості складає 2570,49:2=1285,34 грн. Загальна сума боргу з урахуванням відсотків та річних станом на 10.08.2016 року склала 31509,62 грн. Суд погоджується з розрахунком ціни позову наданого позивачем, оскільки розрахунки проведені вірно і у відповідності до чинного законодавства, оцінюючи надані позивачем докази, дослідивши їх в судовому засіданні, проаналізувавши, суд приходить до висновку, що позивачем надано належні та допустимі докази на повне підтвердження заявлених позовних вимог, і їх доводи знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому позов підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] від сплати судового збору звільнений відповідно до п.10 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», так як він є громадянином 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 26.06.2015 року (а.с.4), а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,30 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved