Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-13 00:00:00

До Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~звернувся [PERSON] \~з позовом\~до Приватного\~акціонерного товариства\~«Шахтоуправління «Покровське»,\~третя особа:\~Управління виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~України в\~Донецькій області\~про стягнення\~моральної шкоди.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~позивач зазначив,\~що він перебував у трудових відносинах з відповідачем з 18.11.1997 року до 12.02.2017 року, працював гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті. Звільнений позивач на підставі ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. 15 листопада 2016 року з позивачем під час виконання трудових обов`язків стався нещасний випадок, в результаті якого йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому фаланги 4 пальця лівої кисті зі зміщенням, розчалення м`яких тканин фаланги. Внаслідок нещасного випадку втрата професійної працездатності складає 10%. Ступень втрати професійної працездатності позивачу встановлено висновком МСЕК від 23 лютого 2017 року. Також за час роботи на підприємстві відповідача у позивача розвинулись професійні захворювання - хронічний бронхіт II ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН - І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією В.С.Остапкович та Н.І. Пономарьової, хронічна попереково-крижова радікулопатія L5, S1 праворуч у стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом. Як вбачається з акту розслідування хронічного професійного захворювання форми П-4 професійні захворювання у позивача виникли у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах праці обумовленими впливом шкідливого фактору - пил переважно фіброгенної дії, виробничий шум, фізичне перевантаження, робоча поза, нахили корпусу. Причиною виникнення професійних захворювань визначені перевищення нормативних значень по пилу, по виробничому шуму, по нахилам тулубу та по потужності зовнішньої роботи при роботі за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба, по знаходженню у нахиленому положенні під час роботи. Внаслідок професійних захворювань втрата професійної працездатності складає: за хронічною попереково-крижовою радікулопатією 30%; за хронічним бронхітом 15%; за хронічною двобічною сенсоневральною приглухуватістю 10%. За сукупністю втрата професійної працездатності позивача внаслідок нещасного випадку та професійних захворювань складає 65%. Внаслідок професійного захворювання позивачу безстроково встановлена третя група інвалідності. Ступень сукупної втрати професійної працездатності вперше встановлено 17 грудня 2019 року і з цього часу у нього виникло право на відшкодування моральної шкоди. Внаслідок професійних захворювань він став інвалідом третьої групи. Позивач вважає, що йому спричинені моральні страждання, які полягають в наступному. Позивач, пропрацювавши більше 19 років на підприємстві відповідача, втратив можливість в подальшому працювати фізично, має обмеження до трудової діяльності, потребує амбулаторного, стаціонарного та санаторно-курортного лікування, медичного спостереження, йому протипоказані важка фізична праця та праця в підземних умовах. Таким чином, позивач вимушений постійно проходити лікування від низки професійних хвороб, що порушує звичний, нормальний перебіг його життя. Позивач вимушений постійно приймати ліки, його переслідують сухий кашель і задуха, біль у попереку, біль за грудиною, та суглобах кінцівок, судоми, шум у вухах та голові, нежить, песія та головний біль, втома та слабкість. У нього постійно підвищується кров`яний тиск, з`явились порушення зору та метеочутливість, прогресує зниження слуху. Всі вищевказані розлади здоров`я завдають суттєвих незручностей та обмежують фізичні можливості позивача. Розмір моральної шкоди, завданої відповідачем, позивач, виходячи з принципу розумності і справедливості, а також тривалості моральних страждань і невиліковності наслідків професійної хвороби оцінює у 65000 грн. із розрахунку по 1000 гривень за кожний відсоток втрати професійної працездатності і вказану суму просить стягнути з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 14 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві\~на позов\~представник відповідача\~ПрАТ «Шахтоуправління\~«Покровське» позов\~визнав частково\~в розмірі\~26\~000\~грн.\~(із\~умовного розрахунку\~400\~грн.\~за кожний\~відсоток втрати\~працездатності).\~Позивач [PERSON] працював на\~підприємстві з\~18.11.1997 року по\~12.02.2017 рік з повним робочим днем у шахті. За час роботи з позивачем стався нещасний випадок та отримав професійне захворювання. Суму, яку просить стягнути позивач, на думку представника є значно завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості. \~ \~ \~ \~Обставинами,\~які мають\~істотне значення\~та які\~повинні бути\~враховані судом\~при визначенні\~моральної шкоди\~є те,\~що позивач\~протягом багатьох\~років вже\~знав про\~погіршення стану\~свого здоров`я\~після чого\~не одноразово\~звертався за\~допомогою до\~лікарні з\~приводу тих\~хвороб які з часом призвели до стійкої втрати працездатності. Позивач, знаючи про ризик виникнення професійного захворювання, тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «ШУ «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або на менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Саме приховуванням погіршення стану здоров`я у позивача та недбалим ставленням до стану свого здоров`я позивач сприяв розвитку у нього професійного здоров`я. ПрАТ «ШУ «Покровське» звертає увагу на те, що кожен рік позивач був зобов`язаний проходити обов`язкові медичні огляди як працівник, що працює в шкідливих та важких умовах. Згідно з даними пройдених медоглядів за 2015 - 2017 р.р., які за кошти ПрАТ «ШУ «Покровське» проведено лікарями Покровської ЦРБ, зазначений громадян був визнаний такий, який може працювати у підземних умовах. Також представник просить взяти до уваги такий довід, що при прийняті на роботу працівники усвідомлюють, що працюючи у підземних умовах працівники будуть піддаватися впливу шкідливих факторів. Тому позивач вже при прийняті на роботу повинен був усвідомлювати, що потрібно ретельно слідкувати за станом свого здоров`я. Позивачем було допущено недбале ставлення до стану свого здоров`я та мало того позивач умисно приховував погіршення стану свого здоров`я.\~ При визначені розміру відшкодування моральної шкоди просить врахувати, що позивачу виплачуються значні страхові виплати від Фонду соціального страхування, пенсія за віком та пенсія за інвалідністю. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, на запереченнях наполягають та просять врахувати при постанові рішення. Згідно наданих пояснень третя особа\~Управління виконавчої\~дирекції Фонду\~соціального страхування\~України в\~Донецькій області\~вказує,\~що вперше\~23.02.2017\~року обласною міжрайонною МСЕК м. Покровськ встановлено [PERSON] 10% відсотків втрати працездатності у зв`язку з травмою на виробництві 15.11.2016 року безстроково. Покровським відділенням 23.03.2017 року було винесено Постанови про призначення страхових виплат [PERSON] , а саме: одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 1632,00грн. та щомісячна грошова сума в розмірі часткової чи повної втрати професійної працездатності в розмірі 2345,13грн. Після встановлення позивачу професійного захворювання та втрати працездатності за сукупністю 65% з датою переогляду 17.12.2021 року, Покровським відділенням 23.12.2019 року було винесено постанови про припинення щомісячної страхової виплати в розмірі 3652,21 грн. та призначено [PERSON] одноразової допомоги у разі встановлення іншого вищого ступеня втрати стійкої професійної працездатності - перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня втрати професійної працездатності у зв`язку з іншим страховим випадком у розмірі 21020,00 грн., яку відділення продовжує виплачувати позивачу. Управління просить суд розглянути справу без участі представника та винести рішення по справі на розсуд суду. Відповідно до статті 223 ЦПК України неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі з 18.11.1997 р. по 12.02.2017 р., працюючи гірничим робітником очисного забою 4 та 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. 12.02.2017 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.6-10). 15 листопада 2016 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання трудових обов`язків. За даним фактом 19 листопада 2016 було складено акт №68 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, затверджений Директором ПАТ ШУ «Покровське» (а.с.11-14). в результаті нещасного випадку [PERSON] були завдані тілесні ушкодження у вигляді відкритого уламкового перелому фаланги 4 пальця лівої кисті зі зміщенням, розчалення м`яких тканин фаланги. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 07.11.2019 року, в пункті 17 якого вказано, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора пил переважно фібро генної дії, виробничий шум, фізичне перенавантаження, робоча поза, нахили корпусу. Причиною виникнення професійного захворювання є пил переважно фіброгенної дії, фактична величина 30,6-53,6 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Виробничий шум фактичне значення 88-96 дБА, при нормативному значенні 80дБА. Нахили тулубу 125-160 разів за зміну, при нормативному значенні до 100 разів. Фізичне динамічне навантаження: потужність зовнішньої роботи при роботі за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба 115,5-154,7Вт, при нормативному значенні 90Вт при регіональному навантаженні з переважною участю м`язів рук та плечового поясу фактичне значення 49,5-81,7 Вт, при нормативному значенні 45Вт; знаходження у нахиленому положенні до 30°40% часу зміни, при нормативному значенні знаходження у нахиленому положенні до 30°25% часу зміни (а.с.20-23). Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 17.12.2019 року [PERSON] встановлена первинно-повторно третя група інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання, дата переогляду 17.12.2021 року. Ступінь втрати працездатності у відсотках за сукупністю складає 65%: за хронічною попереково-крижовою радікулопатією 30%; за хронічним бронхітом 15%; за хронічною двобічною сенсоневральною приглухуватістю 10%, трудове каліцтво 15.11.2016 року повторно 10% (а.с.24,25). Позивач періодично перебував на лікуванні (а.с.27-32): З 16.11.2016 року по 05.12.2016 року перебував в трамотологічному відділенні Мирноградської ЦМЛ, діагноз: відкритий уламковий перелом фаланги 4 пальця лівої кисті зі зміщенням, розчалення м`яких тканин фаланги; З 10.04.2019 року по 24.04.2019 року на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Мирноградської ЦМЛ з діагнозом: загострення хронічної вертеброгенної (остеохондроз хребта, протрузії дисків L4-L5, L5-S1, форамінальний стеноз L5-S1) попереково крижової радикулопатії з вираженим больовим, м`язово-тонічним, правобічним корінцевим синдромами, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта; З 07.10.2019 року по 28.10.2019 року стаціонарне лікування в клініці професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії наук України», заключний діагноз: хронічний бронхіт II ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН - І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією В.С.Остапкович та Н.І. Пономарьової, хронічна попереково-крижова радікулопатія L5, S1 праворуч у стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом захворювання професійні, встановлені вперше. Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 15 жовтня 2019 року №37/835 [PERSON] встановлено діагноз: хронічний бронхіт II ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН - І-ІІ ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ) ступенем зниження слуху за класифікацією В.С.Остапкович та Н.І. Пономарьової, хронічна попереково-крижова радікулопатія L5, S1 праворуч у стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом захворювання професійні, встановлені вперше (а.с.33). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство). Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, наданими в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~зі змінами, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1\~КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих зв`язків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Вина роботодавця не відноситься до обов`язкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обов`язків. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року\~за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. В рішенні Конституційного Суду України зазначено, що відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров`я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоров`я потрібен певний час та грошові кошти. Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоров`я позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 45000 гривень. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.\~Частина 6\~ст.141 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов надійшов до суду у січні 2020 року розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial