Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник,\~\~[PERSON],\~ із заявою про встановлення факту смерті громадянки України [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 02 квітня 2017 року в м. Брянка, Луганської області Україна, причина смерті хронічна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку, на час смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що вона є донькою померлої [PERSON],\~ яка померла 02 квітня 2017 року на тимчасово окупованій території в місті Брянка, Луганської області, Україна,\~ причина смерті хронічна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку. Отримати свідоцтво про смерть у відділі РАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на непідконтрольній території України. З метою реєстрації смерті матері, заявник звернувся з відповідною заявою до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але отримав письмову відмову у реєстрації факту смерті. Встановлення зазначеного факту необхідно\~ для реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув. В прохальній частині заяви заявником зазначено про\~ розгляд справи за його відсутності. Представник заявника [PERSON], в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії VІ-УР №1546669 від 27 грудня 1969 року, виданого міськ. ЗАГС м. Брянка Луганської області, [PERSON] народилась 11 жовтня 1955 року, про що зроблено відповідний актовий запис №978, батьком вказано [PERSON], мати [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №345108 від 17.07.1976 року, виданого відділом ЗАГС м. Брянка Ворошиловградської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.07.1976 року, про що зроблено відповідний актовий запис 311, прізвища чоловіка після одруження - [PERSON], дружини - [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що заявник є донькою померлої [PERSON]. Згідно з копією паспорта громадянина України\~серії ЕМ 207640, виданого Брянківським МВ УМВС України в Луганській області\~ 07.07.1999 року, [PERSON], [INFO], уродженка с. Тецьке Старобільського району Луганської області, зареєстрована за адресою: [INFO]. Згідно довідки про причину смерті від 04.04.2017 року, [PERSON], померла 02.04.2017 року, причина смерті хронічна енцефалопатія, атеросклероз судин головного мозку. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №026152 від 04 квітня 2017 року, складеного російською мовою, виданого на тимчасово окупованій території, [PERSON], [INFO], померла 02 квітня 2017 року. Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 70 від 04.04.2017 року, складеного російською мовою, яке видано на тимчасово окупованій території, [PERSON], [INFO], померла 02 квітня 2017 р., місце проживання - м. Брянка, вул.. Шахтарської Дівізії, 76, причина смерті хронічна енцефалопатія ІІІ ступеню, атеросклероз судин головного мозку. З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті матері, проте, листом від 19.09.2017 начальником Попаснянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області йому було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав предявлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження . Абзацом 2 ч. 1\~ст. 257-1 ЦПК України\~передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до розяснень, даних в п.13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого\~розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р,\~місто Брянка відноситься до території, де здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія\~Конституції\~та законів України.\~Ст. 4 цього ж закону\~передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього\~Закону\~поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey) (Страсбург, 10 травня 2001року заява №25781/94), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. У справі Намібії так званого «намібійського винятку» зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи , видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність не може бути заснована до таких документі як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог\~ст. 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного зясування обставин справ на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видні органами та установами, що знаходяться на такій території. Приписами п.8 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Встановлення даного факту, має юридичне значення та необхідно заявнику для державної реєстрації смерті його матері та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її матері [PERSON], [INFO], на тимчасово окупованій території, що дасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. Згідно ч. 4\~ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення.

Outcome: approved