Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що він є власником будинку [NUMBER] по [ADDRESS] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності від 20.10.1980 р. Відповідач [PERSON] та [PERSON] є співвласниками даного будинку. Вказує, що згідно рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.09.1980 р. № 407 [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 800 кв.м та дозволено будівництво житлового будинку. Згідно акту від 15.02.1995 р. спірний житловий будинок був введений в експлуатацію. Зазначає, що він звернувся до землевпорядної організації ТОВ «Бучанське ЗКБ», яка виготовила йому кадастровий план його земельної ділянки та визначила, що її площа складає 712 кв.м, тобто вона не відповідає площі, яка була надана йому в користування та вказали, що площа захвата земельної ділянки з боку відповідача [PERSON] складає 106 кв.м. Вказує, що він звернувся до неї з проханням відновити їхню межу та поставити паркан, відповідно до плану, однак вона відмовилась, мотивуючи це тим, що відповідно до рішення Бучанської селищної ради Київської області № 1324-45-ІУ, де була встановлена норма землекористування за будинковолодінням [NUMBER] по [ADDRESS] площею 3200 кв.м, їй був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації по землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, площею 1450 кв.м, з яких 759 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та 700 кв.м для ведення особистого селянського господарства. 03.02.2006 р. Бучанська селищна рада Київської області видала їй Державний акт на право власності на спірну земельну ділянку площею 0,1392 га для обслуговування житлового будинку - 0,0750 га та для ведення особистого селянського господарства 0,0642 га. Також вказує, що він не згодний з вище вказаним рішенням ради, оскільки при передачі земельної ділянки [PERSON] не було перевірено, чи перебувала у користуванні у вказаної особи дана земельна ділянка такої площі, не визначені фактичні її розмір та межі, а також відсутній його підпис про погодження меж земельної ділянки на акті, як суміжного користувача. У зв'язку з вищенаведеним просить суд визнати недійсним рішення Бучанської селищної ради Київської області № 1324-45-ІУ в п.1 щодо визначення норми землекористування за будинком [NUMBER] по [ADDRESS] та п.2 - щодо надання дозволу [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку площею 1450 кв.м із них 750 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та 700 кв.м для ведення особистого селянського господарства. Також просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS], площею 0.1392 га для обслуговування житлового будинку 0,0750 га та для ведення особистого селянського господарства - 0,0642 га. Представники позивача в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та її представник в судове засідання з'явилися, заперечували щодо позову в повному обсязі. Інші сторони по справі в судове засідання не з'явилися. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві власності від 20.10.1980 р. (а.с. 19) [PERSON] належить земельна ділянка площею 800 кв.м по [ADDRESS]. Відповідно до рішення виконкому Ірпінської міської ради від 30.09.1980 р. № 407 (а.с.20) [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 800 кв.м та дозволено будівництво житлового будинку. Згідно акту від 15.02.1995 р. (а.с. 16) спірний житловий будинок [NUMBER] по [ADDRESS] був введений в експлуатацію. Рішенням Бучанської селищної ради від 28.04.2005 р. № 1324-45-ІУ (а.с. 8) було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, де була встановлена норма землекористування за будинковолодінням [NUMBER] по [ADDRESS] площею 3200 кв.м, був наданий дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації по землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, площею 1450 кв.м, з яких 759 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку та 700 кв.м для ведення особистого селянського господарства. Судом також встановлено, що на підставі державного акту від 03.02.2006 р. Серія [NUMBER] (а.с. 7) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1392 га по [ADDRESS]. Згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки суду не було надано беззаперечних доказів того, що саме за рахунок земельної ділянки [PERSON] відбулося фактичне зменшення розміру земельної ділянки [PERSON], тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed