Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 13.11.2004 року сторони зареєстрували шлюб, в якому в 12.08.2006 року народився син [PERSON]. 5 років тому шлюб сторін фактично розпався через брак почуттів та відповідні непорозуміння. Позивач вважає, що примирення неможливе. Просив суд вказаний шлюб розірвати. 24.02.2015 року [PERSON] подала зустрічний позов, в якому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу визнала та зазначила, що збереження сімї є неможливим. В зустрічному позові [PERSON] вказала, що самостійно несе більшість витрат на дитину, намагаючись забезпечити сина усім необхідним для життя і навчання. [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, а тому вважає за необхідне встановити розмір аліментів у твердій грошовій сумі та присудити стягнення аліментів з дня предявлення позову. Син має здібності до вивчення іноземних мов та схильність до танців, тому відвідує курси англійської мови та заняття з танців, які є платними, крім цього потребують придбання спеціальних навчальних матеріалів; ці витрати [PERSON] вважає додатковими. Просила стягувати з [PERSON] на утримання сина аліменти в сумі 800 грн., а також додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 200 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав з мотивів викладених у позовній заяві та просив його позовні вимоги задовольнити. Щодо зустрічного позову [PERSON], то не заперечив щодо його часткового задоволення, зазначивши, що офіційно не працює, має нерегулярний мінливий дохід. При визначенні розміру аліментів просив суд врахувати його стан здоровя, що не дозволяє офіційно працевлаштуватися, а тимчасові неофіційні заробітки не дозволяють сплачувати аліменти в розмірі, який просить стягувати [PERSON] Крім цього, має непрацездатних батьківбатько інвалід ІІ групи, матір ІІІ групи, які потребують постійного догляду та фінансової підтримки. Просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. та відмовити у задоволенні вимог щодо додаткових витрат на дитину. Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №018937 сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області 13.11.2004 року, актовий запис №1713. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НМ №045454 сторони є батьками [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що первісний позов про розірвання шлюбу обґрунтовано належними правовими підставами. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну дитину, яка проживає разом з матір'ю, яка несе витрати щодо виховання та утримання дитини. При цьому, згідно наданих квитанцій, батько дитини також ніс зазначені витрати. Відповідно до ст.180 СК України України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК. [PERSON] є працездатним, не має на утриманні інших дітей і, як батько, зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує наявність в [PERSON] непрацездатних батьків: батько - інвалід 2 групи загального захворювання, матір має 3 групу інвалідності, що підтверджується відповідно наданими [PERSON] пенсійним посвідченням №2101707532 та довідкою до акта огляду МСЕК №896947. Ст.185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, додаткові витрати на дітей не є аліментними платежами. Аліменти необхідні, щоб той з батьків, з ким проживає дитина мав можливість утримувати її, забезпечити нормальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Згідно п.18 розяснень Пленуму Верховного Суду України в постанові №3 від 15.05.2006 року ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. [PERSON] не доведено, що вона понесла будь-які додаткові витрати на утримання дитини. Крім цього, позивачкою не надано суду доказів з приводу понесення додаткових витрат на утримання сина в майбутньому. Доведення таких обставин покладена на сторін згідно ст. 60 ЦПК України. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з урахуванням обставин справи, зустрічний позов про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини підлягає частковому задоволенню. Інші докази сторін не спростовують висновків суду, викладених в даному рішенні. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до зазначеного, суд,-

Outcome: partial