Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ТОВ «Дата [PERSON]» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 28599,83 грн. та судових витрат у розмірі 1378 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 12.03 2013р. між ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є ТОВ «Дата [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500351252, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 16620 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, з кінцевим строком повернення до 14.03 2016р. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями. 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата [PERSON]» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500351252 від 12.03.013 року позичальником згідно якого є відповідачка [PERSON] На виконання умов договору відповідачці була направлена вимога на дострокове повернення кредиту, але на дату предявлення позовної заяви вимога не виконана. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх зобовязань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з неї суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 28599,83 грн., яка виникла станом на 02.03.2016р., з яких: заборгованість за кредитом\~15078,27 грн.; заборгованість за відсотками\~3,09 грн.; заборгованість за комісією\~9318,47 грн., штраф\~4200 грн., та судові витрати по сплаті судового збору. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч.1 ст.60 ЦПК України,\~кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що 12.03.2013р. між ПАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Дата [PERSON]» та [PERSON] був укладений кредитний договір №500351252, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 16620 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, з кінцевим строком повернення до 14.03.2016р. (а.с.6-8). 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями (а.с.15-17). 08.12.2014 року у відповідності до додаткової угоди №2 до договору факторингу від 30.09.2014 року доповнено перелік договорів, що відступаються. Відповідно до умов договору ТОВ «Дата [PERSON]» зобовязується передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» за плату, а клієнт зобовязується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Право грошової вимоги вважається відступленим фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500351252 від 12.03.2013 року позичальником згідно якого є відповідачка [PERSON]М.(а.с.18-21). Стаття 1077 ЦК України\~передбачає, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобовязання клієнта. Згідно\~ст.1080 ЦК України\~договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Через невиконання відповідачкою зобовязань за кредитним договором №500351252 від 12.03.2013 року, станом на 02.03.2016р. склалася заборгованість відповідачки перед ТОВ «Дата [PERSON]» в розмірі 28599,83 грн., з яких: - заборгованість за кредитом\~15078,27 грн.; - заборгованість за відсотками\~3,09 грн.; - заборгованість за комісією\~9318,47 грн., - штраф\~4200 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов кредитного договору №500351252 від 12.03.2013 року (а.с. 12). Встановлено, що позивачем на імя відповідачки надсилалась досудова вимога про повернення заборгованості (а.с.13). Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідачка від виконання своїх зобовязань ухиляється. Відповідно до\~ст.526 ЦК України,\~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України,\~порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання відповідно до\~ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено п. 2.1 кредитного договору №500351252 від 12.03.2013 року, сума кредиту, валюта кредиту становить 16620 грн. Пунктом 2.4 договору встановлені умови використання та порядок надання кредиту: кредит надається позичальнику для власних потреб, шляхом безготівкового перерахування: - на рахунок позичальника №26251000771843, що відкритий позичальнику в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 15000 грн.; - на рахунок №26504010601605, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346 для оплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №006.500351252.111 від 12.03.2013 року у сумі 1620 грн. Відповідно до ч.2\~ст.1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 214 ЦПК України,\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір в розмірі 1378 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а.с.5).

Outcome: approved