Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просить зобов`язати [PERSON] , [INFO] , не перешкоджати [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення: - перебування дитини з батьком у суботу та неділю кожного тижня місяця, починаючи з 9:00 год. суботи та закінчуючи 18:00 год. неділі; - перебування дитини з батьком кожного дня народження дитини, тобто [INFO] з 16:00 год. до 21:00 год. до досягнення дитиною повноліття; - перебування дитини з батьком з 01 серпня до 25 серпня кожного року під час літніх канікул до закінчення дитиною школи. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 2011 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] , 1983 року народження. [INFO] в них народився син - [PERSON] . З березня 2017 року вони проживають окремо. Син залишився проживати разом з матір`ю. Позивач, [PERSON] та їх син зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Зараз відповідач змінила місце проживання. Де зараз вона проживає з їх сином позивачу невідомо. Відносини між позивачем та відповідачем не склалися, вона постійно перешкоджає йому у спілкуванні з сином. [PERSON] неодноразово намагався зустрітися з дитиною, однак відповідач не надає йому можливості виконувати обов`язки по його вихованню. Позивач надавав [PERSON] матеріальну допомогу на утримання сина. Однак зараз в нього не має такої можливості у зв`язку з тим, що він не знає де відповідач перебуває. Його спроби вирішити питання участі батька у вихованні сина шляхом домовленостей з відповідачкою, результату не мали. Позивач має на праві власності квартиру [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат. В нього є автомобіль марки «MITSUBISHI», 1996 року випуску. Він має можливість разом з сином проводити вихідні, спілкуватися з ним, допомагати йому виконувати домашнє завдання з школи, відвідувати культурно - пізнавальні заклади, тобто кінотеатри, музеї, театри. Оскільки вирішити спірне питання у позасудовому порядку не виявилось можливим, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду та діє, перш за все, в інтересах дитини. Справа була розподілена судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуху А.П. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 04 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року, у зв`язку зі звільненням з посади судді Малиновського районного суду м. Одеси Целуха А.П. , справу розподілено судді Малиновського районного суду м. Одеси Гуревському В.К. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20 травня 2019 року Гуревського В.К. прийнято цивільну справу 521/21135/18 (провадження № 2/521/1462/19) до свого провадження. Представник [PERSON] [PERSON] надала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо запропонованого позивачем графіку участі батька у вихованні дитини, та встановити інший спосіб, запропонований відповідачкою, з урахуванням зайнять дитини спортом та його стану здоров`я, а саме: - у неділю з 10:00 год. до 15:00 год. за місцем проживання дитини у присутності відповідача; - день народження дитини за місцем його проживання у присутності відповідачки; - відпустка у присутності відповідачки за її погодженням, посилаючись на таке. Позивач зазначає, що відповідачка змінила місце проживання, та воно не відомо позивачу. В той же час, йому достеменно відомий телефонний номер відповідачки, який не змінювався, але він жодного разу не дзвонив, щоб поцікавитися сином. Позивач зазначає, що відповідачка постійно перешкоджає йому спілкуватися з сином, при цьому не зазначає обставин вчинення перешкод з боку відповідачки. Не є перешкодою зміна місця проживання відповідачкою, оскільки є мобільний зв`язок, і друзі відповідачки, з якими позивач також підтримує дружні зв`язки. Відповідачка заперечує проти запропонованого графіку спілкування батька з дитиною у зв`язку з наступними обставинами. По суботах дитина відвідує секцію УШУ, на якій отримує фізичні навантаження, після чого йому необхідно відпочити та готуватися до шкільних зайнять в наступний тиждень. У дитини діагностовано хронічний холецистит, дискінезія жовчовивідних шляхів., диспанкреатизм, алергічний дерматит, у зв`язку з чим є жорсткі обмеження у харчуванні, при недотриманні яких можливі загострення захворювань. Також, відповідачка зазначає про складний характер позивача, який не спілкується з дитиною тривалий час, не намагався знайти нову адресу. Жодним чином не допомагає у матеріальному забезпеченні дитини, не дарує подарунків на свята, взагалі не цікавиться життям дитини. При цьому подає позов про визнання способу участі у вихованні дитини без жодних спроб визначити цей спосіб у позасудовому порядку. Крім того, відповідачка вважає, що у квартирі позивача не створено умов для тривалого знаходження дитини, він не зможе дотримуватися дієтичного харчування, що перешкоджає участі у вихованні дитини згідно графіком, запропонованим позивачем. Відповідачка зазначає, що син боїться знаходитися з батьком, то спілкування зводилося до того, що він цілий день їздив у автомобілі по справах батька, а коли дитина просила поїсти купував йому на вулиці шаурму у фаст-фуді. Оскільки це пов`язано з його підприємницькою діяльністю, позивач постійно возить в автомобілі балони з побутовим газом та інколи, вони пропускають газ, що дуже небезпечно для життя та здоров`я дитини. У зв`язку зі станом здоров`я дитини та становленням сина до батька. Тому, відповідачка пропонує інший спосіб спілкуванням позивача з сином. Представник [PERSON] [PERSON] надала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що у відзиві на позовну заяву відповідачка посилається на той факт, що вона не перешкоджає батьку спілкуватися з сином. Однак, після її переїзду до іншого житла в нього не було можливості спілкуватися з сином, тому як він не знав де син знаходиться. Позивач неодноразово телефонував відповідачу та намагався зустрітися з сином. Між тим, мати дитини знаходила різні обставини, щоб відмовити йому у цій зустрічі. Потім вона вирішила не відповідати на його телефонні дзвінки. Відповідачка зазначає, що його син хворіє на хронічний холецистит, дискінезію жовчовивідних шляхів, диспанкреатизм та алергічний дерматит у зв`язку з чим є жорсткі обмеження у харчуванні. Цей діагноз не лишає його можливості займатися УШУ. Тоді постає питання, як цей діагноз може заважити дитині зустрічатися з батьком. Крім того, відповідач посилається на його складний характер. Однак, це суб`єктивна думка відповідача, яка не має ніякого відношення до розгляду справи. Посилання відповідача на те, що він не приймає ніякої участі у матеріальному утриманні їх сина не відповідає дійсності. Він придбав для сина у магазині СОМFI телефон та героскутер. Квитанції будуть надані суду додатково у зв`язку з тим, що він подав до магазину заявку на їх отримання. Всі посилання відповідача на те, що він створює для сина умови, які загрожують його здоров`ю, що дитина побоюється проводити із позивачем час наодинці є надуманими, не відповідають дійсності та основуються на припущеннях матері дитини. Спроби позивача домовитися з відповідачем були марними. Мати дитини вважає, що позивач може бачитися з дитиною лише у її присутності. 15 липня 2019 року сину виповниться 8 років. Той спосіб спілкування, який пропонує відповідач є для позивача неприпустимим, тому як спілкуватися з сином у присутності матері протягом декілька часів фактично неможливо. Крім того, пропонується проводити день народження сина за містом його проживання у присутності відповідача. Цей порядок унеможливлює проведення день народження сина у іншому місті, крім його міста проживання, що порушує право позивача відносно сина та права самого сина. Також не зрозуміло, що означає відпустка. Якщо це є літні канікули, то як їх можливо проводити у присутності відповідача та ще й за її погодженням також невідомо. З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 11 липня 2019 року залучено до участі у справі Овідіопольську району державну адміністрацію в особі відділу усиновлення, опіки, піклування та розвитку сімейних форм виховання (Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Шевченка, 169) в якості третьої особи без самостійних вимог. Представник [PERSON] [PERSON] надала до суду заяву про зміну позовних вимог, оскільки Органом опіки та піклування Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області зроблений висновок щодо доцільності надання визначення порядку спілкування батька, [PERSON] з сином, [PERSON] , [INFO] , а саме: - зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та встановити такий порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина, [PERSON] : - перебування дитини з батьком кожну неділю кожного тижня у місяці починаю з 10:00 год. до 15:00 год. за місцем, погодженим між обома батьками за 1 добу до спілкування; - перебування батька з сином у день його народження, тобто 15 липня за місцем погодженим між обома батьками за 2 тижні до цього; - перебування дитини з батьком у період його відпустки протягом 2 тижнів зі місцем погодженим між обома батьками за 1 місяць до початку відпустки. Третя особа: Орган опіки та піклування Таїровської селищної ради (об`єднана територіальна громада) надав висновок щодо доцільності надання визначення порядку спілкування батька [PERSON] , з малолітнім сином, [PERSON] , [INFO] . Сторони в судовому засіданні надавали свої пояснення, надавали докази. В подальшому надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, кожна із сторін наполягала на своїй позиції. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами письмових доказів. [PERSON] та [PERSON] перебували у відносинах, від яких народився син - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] від 31 жовтня 2018 року, про що 09 серпня 2011 року складено відповідний актовий запис №713, де батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: квартира [ADDRESS] , згідно копії технічного паспорту, виданого на ім`я [PERSON] , серія АЕ № 002048 від 24 липня 2018 року, копія паспорту [PERSON] , [INFO] , номер витягу 5114-205043-2016, дата внесення до Реєстру запитуваної інформації 03 грудня 2016 року, копія карти платника податків № [NUMBER] від 15 жовтня 2002 року. Через відсутність порозуміння між [PERSON] та [PERSON] з питання участі батька у вихованні сина звертається до суду. [PERSON] має на праві власності квартиру [ADDRESS] , яка складається з чотирьох житлових кімнат та є власником автомобіля марки «MITSUBISHI», 1996 року випуску, що підтверджується договором купівлі-продажу від 01 листопада 2006 року, зареєстровано в реєстрі за №7554, технічним паспортом від 08 лютого 2006 року, та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 01 липня 2003 року. Відповідно до довідки за №114 від 18 квітня 2018 року, вбачається, що [PERSON] , мати учня Одеської загальноосвітньої школи №82 І-ІІІ ступенів [PERSON] , [INFO] , учня 1-Б класу. За період навчання з 01 вересня 2017 року по 04 квітня 2018 року, батько хлопчика [PERSON] навчальний заклад не відвідував: на батьківських зборах присутнім не був, не цікавився шкільним життям дитини, рівнем успішності, з вчителем не спілкувався. [PERSON] виховує дитину самостійно. Згідно довідки за №131 від 19 квітня 2019 року, вбачається, що [PERSON] , мати учня Одеської загальноосвітньої школи №82 І-ІІІ ступенів [PERSON] , [INFO] , учня 2-Б класу. За період навчання з 01 вересня 2018 року по 17 квітня 2019 року, батько хлопчика [PERSON] навчальний заклад не відвідував: на батьківських зборах присутнім не був, не цікавився шкільним життям дитини, рівнем успішності, з вчителем не спілкувався. [PERSON] виховує дитину самостійно. Відповідно до довідки від 24 квітня 2019 року [PERSON] , 2011 року народження, який займається «УШУ» ЗОШ № 82 за наступним графіком: вівторок - 17:30-19:00; четвер - 17:30 - 19:00; субота - 10.00 - 11:30. Висновком органу опіки та піклування Таїровської селищної ради (об`єднана територіальна громада), затверджено рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради №233 від 19 серпня 2020 року, встановлено такий порядок участі батька у вихованні дитини: 1) Кожну неділю з 10:00 до 15:00 за місцем, погодженим між обома батьками за 1 добу до спілкування. 2) У день народження сина, [PERSON] , з урахуванням його бажання за місцем, погодженим між обома батьками за 2 тижні до цього враховуючі інтереси дитини. 3) У період відпустки батька протягом 2 тижнів за місцем, погодженим між обом батьками за 1 місяць до початку відпустки з урахуванням бажання дитини. 4) Спілкування проводиться у присутності матері [PERSON] , а за її згодою без присутності. У разі хвороби дитини, підтвердженої медичними документами, або за наявності об`єктивних ознак будь-якого захворювання не наполягати на побаченні з дитиною. [PERSON] має надавати інформацію про місце знаходження дитини та умови проживання дитини. Рекомендувати батькові гр. [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати, враховуючи інтереси дитини. Рекомендувати матері гр. [PERSON] поважати батьківські права гр. [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. Висновком спеціаліста психолога за результатами психологічного дослідження від 07 листопада 2020 року, встановлено, що соціальна адаптація стійка. Дитина нормально йде на контакт. Брехня і агравація не встановлені. На даний момент дитина ( [PERSON] ) відчуває себе емоційно комфортно в сім`ї з матір`ю, відчуває цілісність сім`ї та відчуває себе потрібним в цій родині. [PERSON] відчуває виражену позитивну емоційну прихильність до матері [PERSON] . До біологічного батька, [PERSON] , емоційна прив`язаність повністю втрачена. У тесті «Сімейна соціограма», (тест Р. Жиля) Дитина продемонстрував явне позитивне ставлення до матері [PERSON] . У цьому тесті дитина свого біологічного батька взагалі не вказав, забув вписати в родинне коло. Відсутність спілкування з біологічним батьком, [PERSON] , не відіб`ється негативно на психо-емоційному стані дитини, так як дитина втратила позитивний емоційний зв`язок з [PERSON] і не має бажання бачитися з ним. Можливе раптове поява біологічного батька в житті дитини, буде провокувати у нього психологічну травму. Рекомендовано проживання з матір`ю, [PERSON] . Режим спілкування з батьком може бути встановлений за взаємною домовленістю батьків або за рішенням суду. Даний висновок складено за результатами психологічного діагностичного дослідження, проведеного у відповідність з професійними психологічними нормами, включаючи етичні професійні норми. Рекомендації: Психологічна корекція сімейних взаємин, стресового стану дитини. Для збереження здоров`я і працездатності випробуваному потрібно відносно чіткий розподіл часу роботи і відпочинку, виключення впливу конфліктних ситуацій. Рекомендація фахівцям органів опіки та піклування: приділити пильну увагу ситуації, що склалася, сприяти усуненню причин, що викликали негативний емоційно-психологічний стан дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічний висновок щодо застосування частини першої статті 161 СК України зроблений в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 травня 2018 року у справі № 754/5128/16-ц, від 02 серпня 2018 року у справі № 459/1640/17 та від 22 серпня 2018 року у справі № 539/1406/17. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Суд бере до уваги Висновок органу опіки та піклування Таїровської селищної ради (об`єднана територіальна громада), затверджено рішенням виконавчого комітету Таїровської селищної ради №233 від 19 серпня 2020 року, хворобливість дитини, яка підтверджена медичними довідками, вік дитини (9 років), Висновок спеціаліста психолога за результатами психологічного дослідження від 07 листопада 2020 року, а тому приходить до висновку про встановлення такого порядку участі батька у вихованні дитини: 1) Кожну неділю з 10:00 до 15:00 за місцем, погодженим між обома батьками за 1 добу до спілкування. 2) У день народження сина, [PERSON] , з урахуванням його бажання за місцем, погодженим між обома батьками за 2 тижні до цього враховуючі інтереси дитини. 3) У період відпустки батька протягом 2 тижнів за місцем, погодженим між обом батьками за 1 місяць до початку відпустки з урахуванням бажання дитини. 4) Спілкування проводиться у присутності матері [PERSON] , а за її згодою без присутності. У разі хвороби дитини, підтвердженої медичними документами, або за наявності об`єктивних ознак будь-якого захворювання не наполягати на побаченні з дитиною. [PERSON] має надавати інформацію про місце знаходження дитини та умови проживання дитини. Рекомендувати батькові гр. [PERSON] не порушувати графік побачень, виконувати свої батьківські обов`язки, приділяти дитині увагу і турботу, виховувати її, матеріально утримувати, враховуючи інтереси дитини. [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. Оскільки відповідач утримує дитину, проживає разом з нею, суд вважає обґрунтованим витрати по оплаті судового збору залишити за позивачем. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial