Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 28.04.1984 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Красноармійськ Донецької області, актовий запис № 143. 27.01.2015 року шлюб було розірвання за рішенням Красноа\-рмійського міськрайонного суду Донецької області, рішення суду набрало чинності 13.02.2015 року. 10.12.2014 року відповідач, [PERSON] звернувся до Красноармійського міськра\-йонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 17.11.2015 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області було прийн\-ято рішення про поділ майна подружжя, 17.02.2016 року дане рішення було скасовано Апе\-ляційним судом Донецької області та прийняте нове рішення, яке на даний час набрало чин\-ності. Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 17.02.2016 року за [PERSON] було визнано право власності на автомобіль [NUMBER] вартістю 188599,24 грн. Однак, відповідач ігнорує рішення Апеляційного суду Донецької області і до теперіш\-нього часу його не виконав. Автомобіль марки «FORD TRANSIT» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області знаходиться у особистому використанні відповідача. Позивачкою були використані усі можливі дії для повернення у власність автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області. Позивачка просить суд витребувати у відповідача, [PERSON] належний їй на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 17.02.2016 року автомобіль марки «FORD TRANSIT», 2007 року виписку, державний реєстраційний номер [NUMBER] та передати його [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]. Визнати недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на імя [PERSON], автомобіля марки «FORD TRANSIT», 2007 року виписку, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Зняти автомобіль марки « FORD TRANSIT», 2007 року виписку, державної реєстраційний номер [NUMBER] з державної реєстрації в Регіональному сервісному центрі МВС в Донецькій області. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмір 551, 20 грн. Позивачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Свої інтереси довіряє представляти представнику за довіреністю. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник [PERSON] позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні. В свою чергу [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, яку обґрунтував тим, що рішенням апеляційного суду Донецької області від 17.02.2016 року йому виділено та визнано за ним право власності на наступне майно: -квартиру №180 будинку 1 мікрорайону Горняк у м. Красноармійську Донецької області, вартістю 576 868 грн; - холодильник LG вартістю 12000 грн; - кухонний гарнітур вартістю 6000 грн.; - шафа вартістю 3000 грн.; - тумба вартістю 1200 грн.; - тумба велика вартістю 2000 грн.; - тумба маленька вартістю 1200 грн.; - диван шкіряний вартістю 18400 грн.; - крісло шкіряне вартістю 6000 грн.; - крісло шкіряне вартістю 6000 грн.; - туалетний стіл вартістю 3000 грн.; - тумба під телевізор вартістю 1500 грн.; - тумба під квіти 2 шт. вартістю по 900 грн. кожне; - телевізор вартістю 3000 грн.; - сервант вартістю 9000 грн.; та інше майно, яке не є предметом даного спору. [PERSON] звернувся до ВДВС Красноармійського міськрайонного УЮ із заявою про примусове виконання рішення суду в частині виділення йому предметів меблі та побуту. Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 5.09.2016 року державним виконавцем Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області [PERSON], було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, оскільки у даному виконавчому документі відсутні заходи (суть) примусового характеру виконання рішення, оскільки майно, зазначене у виконавчому документі, вже виділено судом стягувачу, а право власності на майно, зазначене у виконавчому листі, вже визнане судом за стягувачем. Вищезазначена побутова техніка та меблі, знаходилися у квартирі 180 будинку 1 мікрорайону Гірник в м Покровську, де вони раніше проживали з відповідачкою [PERSON]. Шлюб було розірвано за рішенням Красноармійського міськрайсуду від 27.01.2015 року. 25.05.2015 року [PERSON] К,В. вийшовши з квартири, більше не зміг до неї повернутися, оскільки відповідачка змінила замки, чим чинила перешкоду у користуванні ним квартирою і, як наслідок, предметами меблів та побуту. Рішенням Красноармійського міськрайсуду від 16.03.2016 року були усунуті перешкоди у здійсненні права користування квартирою, що розташована за адресою: м. Красноармійськ, м-н Гірник 1/180, шляхом вселення у вказану квартиру. Виконавчий лист про вселення знаходиться на примусовому виконанні в Красноармійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області, але на теперішній час рішення суду про вселення не виконане, позивач не потрапив до квартири та не отримав доступ до речей, які за рішенням суду виділені саме йому. З боку відповідачки, дізнався, що в квартирі відсутнє майно на яке він має право, тобто відповідачка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа майном, тому він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Майно (з урахуванням уточнених вимог), яке позивач має намір витребувати з чужого незаконного володіння він оцінює в 222 300 грн., а саме: - холодильник LG 36 000 грн.; - ліжко з матрацом 2 шт. по 18000 грн. кожне разом 36000 грн.; - шафа 9000 грн.; - тумба вартістю 3600 грн.; - тумба велика вартістю 6000 грн.; - тумба маленька вартістю 3600 грн.; - диван шкіряний вартістю 55 200 грн.; - крісло шкіряне вартістю 18 000 грн.; - крісло шкіряне вартістю 18 000 грн.; - туалетний стіл вартістю 9 000 грн.; - тумба під телевізор вартістю 4 500 грн.; - тумба під квіти 2 шт. вартістю по 2700 грн. кожне; - телевізор 9 000 грн.; - сервант вартістю 27 000 грн. Під час звернення у 2014 році з позовом про розподіл майна, позивачем робилася оцінка спільно нажитого майна виходячи з курсу долара 8 грн. за 1 долар США. В теперішній час курс гривни по відношенню до долара США змінився, тому вважає за необхідне скоригувати вартість майна. Позивач за зустрічною позовною заявою просить витребувати у [PERSON] та передати йому зазначене майно, стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача за зустрічним позовом зустрічні позовні вимоги не визнала. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги як за первісним так і за зустрічним позовами підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 17 лютого 2016 року скасовано рішення Красноармійського міськрайонного суду від 17 листопада 2015 року скасовано. Позовні вимоги задоволено частково. Крім іншого майна, яке не є предметом розгляду даної справи, [PERSON] виділено та визнано за нею право власності на автомобіль марки «FORD TRANSIT», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], вартістю 188 599,24 гривень. Виділено [PERSON], крім іншого майна, яке не є предметом розгляду даної справи, та визнано за ним право власності на наступне майно: холодильник LG вартістю 12 000 гривень;- 2 ліжка з матрацом вартістю 6 000 гривень кожне;- шафа вартістю 3 000 гривень;- тумба вартістю 1 200 гривень;- тумба велика вартістю 2 000 гривень;- тумба маленька вартістю 1 200 гривень;- диван шкіряний вартістю 18 400 гривень;- крісло шкіряне вартістю 6 000 гривень;- крісло шкіряне вартістю 6 000 гривень;- туалетний стіл вартістю 3 000 гривень;- тумба під телевізор вартістю 1 500 гривень;- тумба під квіти 2шт. вартістю 900 гривень кожна;- телевізор вартістю 3 000 гривень;- сервант вартістю 9000 гривень. Рішення набрало законної сили. Відділом державної виконавчої служби відмовлено у відкритті виконавчих проваджень, оскільки у виконавчому документі відсутні заходи (суть) примусового характеру виконання рішення, оскільки майно, зазначене у виконавчому документі, вже виділено судом стягувану, право власності а майно вже визнане судом за стягувачем (а.с.28). В добровільному порядку \~сторони не передали майно, право власності на яке визнано за іншою стороною, та продовжують утримувати це майно у себе без правової підстави на це. Щодо позовних вимог заявлених у первісному позові. Автомобіль марки «FORD TRANSIT», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], перебуває у [PERSON] та він не передає його у добровільному порядку [PERSON], продовжуючи утримувати його у себе без законних підстав та користуватися ним, тим самим порушує право [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Зі сторони відповідача за первісним позовом не доведено законних підставу тримання даного майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню в частині витребування автомобіля та визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вимоги щодо зняття з реєстрацію автомобілю задоволенню судом не підлягає, оскільки [PERSON], як власник цього автомобіля має право звернутися до відповідних органів з вимогою перереєстрації автомобілю на своє імя. Щодо зустрічних позовних вимог. Позивач за зустрічним позовом визначено вартість майна, як зазначила представник позивача у судовому засіданні, відповідно до курсу долара США станом на час розгляду даної справи. Вартість майна в позові в порівнянні з рішенням апеляційного суду від 17.02.2016 року, збільшено втричі. Суд не може погодитись з такою позицією позивача та його представника виходячи з наступного. Відповідно до статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. В рішенні апеляційного суду від 17.02.2016 року зазначено вартість спірного майна, а саме: холодильник LG вартістю 12 000 гривень; ліжко з матрацом - 2 шт. вартістю по 6000 гривень кожне, разом 12000 гривень; шафа вартістю 3000 гривень; тумба вартістю 1200 гривень; тумба велика вартістю 2000 гривень; тумба маленька вартістю 1200 гривень; диван шкіряний вартістю 18400 гривень; крісло шкіряне вартістю 6000 гривень; крісло шкіряне вартістю 6 000 гривень; туалетний стіл вартістю 3 000 гривень; тумба під телевізор вартістю 1 500 гривень; тумба під квіти 2 шт. вартістю по 900 гривень кожна; телевізор 3 000 гривень; сервант вартістю 9 000 гривень, на загальну суму 80 (вісімдесят тисяч сто) гривень 00 копійок. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно офіційного курсу гривні щодо долара США станом на 17.02.2016 року, то він становив: 100 доларів США = 2701.9798 гривень. Курс гривні щодо долара США станом на день розгляду даної справи складає: 100 доларів США = 2555.8575 гривень. Станом на час розгляду справи Красноармійським міськрайонним судом про поділ майна, рішенні від 17.11.2015 року, яке в подальшому скасовано, курс складав 100 доларів США = 2394.8086 гривень. Під час звернення [PERSON] до суду з позовом про розподіл майна у грудня 014 року курс долара до гривні складав 15-17 гривень до 1 долар. Тобто курс долара не збільшився втричі. Вартість майна не визначалась у доларах. Суду не надано доказів того, що майно, яке просить витребувати [PERSON] не перебуває у [PERSON], за таких обставин саме вона і повинна повернути належне майно [PERSON] Враховуючи викладене, те, що вартість спірного майна вже визначена рішенням апеляційного суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, сплачений судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених вимог, доказів витрат, повязаних з наданням правової допомоги, суду не надано. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України). Відповідно до статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, що передбачено статтею 387 ЦК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial