Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є власником 2/3 частки домоволодіння [ADDRESS]. Інша частка належить її старшому сину [PERSON], який свідоцтво про право на спадщину за законом не отримав. Також в будинку проживав та був зареєстрований її молодший син - [PERSON]. У 2010 році він виїхав до іншої країни і з того часу більше не повертався. Добровільно знятися з реєстраційного обліку він не бажає. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2018 року, позивачу [PERSON] належить 2/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з реєстру № 140153476 від 04.10.2018 року. Також зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2018 року, вбачається, що 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], належить третій особі по справі - [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу [PERSON] належить 2/3 частки житлового будинку, право користування якого просить позбавити відповідача. Згідно з довідкою виконавчого комітету Слов'янської міської ради за адресою: [ADDRESS], окрім позивача, зареєстрований її син - [PERSON]. Відповідно до Акту, складеного керівником комітету мікрорайону «Черевковка» [PERSON], відповідач [PERSON] з 2010 року по теперішній час не проживає за адресою: [ADDRESS], його особисті речі в будинку відсутні. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власницею 2/3 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], відповідач [PERSON] не проживає в будинку з 2010 року, у зв'язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved