Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

До Покровського районного суду Дніпропетровської області із цивільним позовом звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання шлюбу недійсним, а саме, просила визнати шлюб, укладений між [PERSON] і [PERSON], який зареєстрований 19.12.2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 142 недійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] помер брат позивачки, [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 199 та 16 червня 2016 року Покровський районним відділом ДРАЦС ГТУ у Дніпропетровській області видано свідоцтво про смерть. У позові позивачка зазначає, що їй тільки на початку 2017 року стало відомо, що її брат, [PERSON], 19 грудня 2003 року одружився, але його дружина, [PERSON], майже одразу після одруження разом з ним не проживала, вважає, що цей шлюб укладено формально (фіктивно), без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя, а лише з метою отримати після його смерті усе його майно, оскільки на момент укладення шлюбу вона знала, що у разі смерті [PERSON] вона є єдиним спадкоємцем за законом та матиме право на все його майно. Також позивачка зазначає, що коли [PERSON] захворів, вона взяла на себе всі витрати по його лікуванню, а після смерті організовувала та несла витрати на його поховання. Відповідно до ч.1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. На підставі ст. 40 Сімейного кодексу України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним з них без наміру створити сім'ю та набуття прав та обов'язків подружжя. У відповідності до ст. 45 Сімейного кодексу України недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Відповідачка позовні вимоги не визнає, надала письмові заперечення, у яких посилається на наступне. Вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, а деякі факти, викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності. Так, відповідачка зазначає, що позивачка зазначає, що шлюб було укладено з метою отримання майна після смерті [PERSON], але майно [PERSON] набув у власність тільки у 2014 році, тоді як шлюб було укладено у 2003 році. Позивачка зазначає, що свого майбутнього чоловіка знала із самого дитинства, почала з ним зустрічатися у 1997 році, проживати разом з 2001 року, а одружилися вони у 2003 році. Також відповідачка зазначає, що ніяк не могла знати під час укладення шлюбу, що її чоловік помре у 2016 році у молодому віці і стане до часу своєї смерті власником майна. За твердженням відповідачки ніякою серйозною невиліковною хворобою її чоловік не страждав ні на момент укладення шлюбу, ні під час перебування у шлюбі. В судове засідання з'явилися: позивачка [PERSON], представник позивача [PERSON], відповідачка [PERSON], представник відповідачки [PERSON] Третя особа в судове засідання не з'явилася, надала письмове клопотання провести судове засідання без їх участі, сторони не заперечували проти проведення судового засідання без участі представника третьої особи. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила додатково суду, що не заперечує факт укладеного шлюбу, але вважає його фіктивним, таким, що не був спрямований на проживання відповідачки з її братом як дружини з чоловіком, а був укладений з метою наживи. Зі слів позивачки, відповідачка проживала з покійним разом рік-півтора, відповідачка була поганою господинею, по господарству не поралася. Підтвердила що її померлий брат і відповідачка зустрічалися з 2000 року. Також в засіданні пояснила, що на урочистій церемонії укладення шлюбу присутня не була, але святкувала ввечері з молодятами із запрошеними гостями. Також визнала, що жодного нерухомого майна на момент одруження померлий [PERSON] не мав, жодними хворобами не страждав, окрім астигматизму. Пояснила, що після смерті бабусі [PERSON] у 2007 році отримав у спадок хату та присадибну ділянку, у якій і проживав за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позов, пояснив суду, що вважає їх повністю обґрунтованими, пояснив, що інтереси позивачки порушені цим шлюбом тим, що позивака могла би спадкувати майно за своїм померлим братом, [PERSON], якби відповідачка не була спадкоємцем першої черги за законом, оскільки заповіту її брат не залишив. В судовому засіданні відповідачка позов не визнала, пояснила суду, що почала зустрічатися з майбутнім чоловіком у 1997 році, в період з 2001 по 2003 роки вони проживали разом, у цивільному шлюбі, стверджувала, що проживали разом з покійним чоловіком з 2003 року по 2014 рік. Жили, вели господарство, держали свиней. Позивачка була на весіллі (ввечері), тобто, про весілля знала. Також визнала, що з зими 2016 року дійсно взагалі разом вже не проживала з чоловіком по причині його зловживання спиртними напоями, останні 2 роки дійсно проживала з батьками. Про те, що [PERSON] потрапив у лікарню, узнала від позивачки, на похованні була, витрат на поховання дійсно не понесла, бо не мала коштів. В судовому засіданні представник відповідачки позов не визнав, пояснив суду, що в діях відповідачки немає жодних ознак того, що вона уклала шлюб з [PERSON],

Outcome: dismissed