Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 21 липня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа [PERSON] (далі - третя особа), про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в період шлюбу її батьків народилася вона [INFO] . Після розірвання шлюбу батьків [PERSON] проживала разом з матір`ю та перебувала на її утриманні, батько сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. [INFO] позивачу виповнилося 18 років. На теперішній час [PERSON] продовжує навчання на 4 курсі денної форми навчання в педагогічному коледжі комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради І рівня акредитації до 30.06.2021. З часу навчання позивач проживає в гуртожитку, мати надає їй допомогу в добровільному порядку, хоч на теперішній час і не працює. Фактично [PERSON] та [PERSON] утримує чоловік останньої, тому позивач та третя особа мають скрутне матеріальне становище. [PERSON] потребує допомоги від батька, однак останній в добровільному порядку її надавати відмовляється на час навчання. Відповідач працездатний, є фізичною-особою підприємцем, крім того додатково працює неофіційно, має стабільні значні доходи, а тому може надавати матеріальну допомогу [PERSON] . Враховуючи викладене, позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі ј частки з усіх видів його доходів щомісячно на період навчання, але не довше, ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з дати подання позову. Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому вказав, що позивач з третьою особою надали суду неправдиві пояснення та не відмовляється від надання матеріальної допомоги доньці та надає її в добровільному порядку. Третя особа на протязі року декілька разів перетинала кордон України та виїжджала на заробітки, а в цей період [PERSON] надав допомогу доньці ще й окрім коштів, які сплачувалися в рахунок аліментів. Неодноразово з власної ініціативи відповідача позивачу перераховувалися кошти на її особисту картку, що за липень 2020 року становило 2010,06 гривень. [PERSON] на теперішній час проживає разом з матір`ю, яка є пенсіонером та потребує додаткових витрат на лікування, оскільки має вади із здоров`ям. Позивачем не надано доказів того, яку суму витрат вона несе на навчання, та те, що отримує стипендію. Відповідач не відмовляється від надання матеріальної допомоги доньці у розмірі 2000 грн щомісячно на період навчання, але вважає, що її мати так само має такий обов`язок по утриманню дитини. Позивач надала до суду відповідь на відзив, відповідно до якого спростувала факт отримання нею стипендії, підтвердила доводи відповідача про надання допомоги відповідачем у липні 2020 року у розмірі 2000 грн, 01.09.2020 - 1000 грн. Зазначила про вчинення нею витрат на харчування, взуття, канцелярське приладдя, надала докази оплати третьою особою за гуртожиток. Крім того, [PERSON] зазначила, що мати відповідача є працюючою пенсіонеркою та досі працює в ТОВ «Україна», а мати позивача також має на утриманні непрацездатних батьків, бабуся є інвалідом ІІ групи. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просить справу розглянути без його участі, не заперечує проти стягнення з нього користь позивача аліментів на навчання в сумі 2000 грн. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд дійшов висновку про те, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим відділом РАГС Куйбишевського РУЮ Запорізької області 17 липня 2002 року (а.с. 4), та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області 14 квітня 2016 року (а.с. 13). Відповідно до копії Довідки про реєстрацію місця проживання особи виконавчого комітету Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області від 17.08.2018 №359 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно з довідкою, виданої Педагогічним коледжем комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради 16.07.2020 за №109, [PERSON] навчається в Педагогічному коледжі комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради І рівня акредитації на четвертому курсі за спеціальністю «Початкова освіта», на денній формі навчання, на бюджетній основі, термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 (а.с. 5). Відповідно до довідки, виданої Педагогічним коледжем комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради 16.07.2020, [PERSON] дійсно з вересня 2017 року проживає на час навчання у гуртожитку Запорізького педагогічного коледжу за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, буд. 13. Гуртожиток перебуває у комунальній власності КЗВО «КННРА» ЗОР, приватизації не підлягає (а.с. 6). Згідно з довідкою Комунального закладу вищої освіти «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради від 03.09.2020 оплата за проживання у гуртожитку за три місяці навчального року зроблена матір`ю у сумі 1170 грн (а.с. 45). Відповідно до довідки про доходи №106 від 03.09.2020 [PERSON] з січня 2020 року стипендію не отримує (а.с. 46). Судом встановлено, що у зв`язку із навчанням [PERSON] ніде не працює, ніяких доходів не має, стипендію з січня 2020 року не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги на період свого навчання. Зокрема, позивач витрачає кошти на продукти харчування, придбання навчального приладдя, одягу, засобів особистої гігієни, проживання в гуртожитку. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу - підприємця відповідач є фізичною особою - підприємцем з 28.01.2009 та здійснює такі види діяльності: роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібну торгівлю квітами, рослинами, насінням, добривами, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах; іншими видами роздрібної торгівлі поза магазинами. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, оскільки навчається на денній формі навчання, проживає в гуртожитку, має витрати, пов`язані з цим, які несуть її батьки, що підтверджується доказами, наданими сторонами та дослідженими в судовому засіданні, а саме: довідкою про оплату за проживання в гуртожитку (а.с. 45), придбання одягу, взуття, канцелярського приладдя, продуктів харчування (а.с. 42-44), платіжними дорученнями про перерахування позивачу коштів відповідачем 08.07.2020 в сумі 1005,03 грн, 25.07.2020 в сумі 1005,03 грн, 08.08.2020 в сумі 1010,08 грн, 31.08.2020 в сумі 1010,08 грн., 16.09.2020 в сумі 1000 грн. (а.с. 32, 33, 56-58). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач є фізичною особою - підприємцем, добровільно надає матеріальну допомогу доньці щомісячно. Відповідачем не заперечується вимоги щодо утримання повнолітньої дитини на період її навчання, однак він просить встановити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем такої допомоги по справі не встановлено. При визначені способу стягнення аліментів, суд враховує положення ст.200 СК про те, що спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) визначається судом, з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Судом враховується матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів на утриманні матері, поведінку відповідача щодо добровільності надання допомоги доньці шляхом перерахування грошових коштів на картку в середньому 2000 грн щомісяця. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи та враховуючи те, що відповідачем фактично визнав позов, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON] , яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 840 грн. 80 коп. згідно із Законом України «Про судовий збір».

Outcome: partial