Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява [PERSON] (далі за текстом - Позивач) до [PERSON], [PERSON] (далі за текстом - Відповідачі) третя особа - Харківська міська рада, КП «Жилкомсервіс «Про встановлення часток, про встановлення порядку користування квартирою та виділення особових рахунків» (далі за текстом - Позов) (а.с.1-11). Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, просить суд: · встановити [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру. · встановити [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру. · встановити [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру. · виділити в користування [PERSON] та [PERSON], житлову кімнату № 2, на плані технічного паспорту, площею 12,3 кв.м. · виділити в користування [PERSON] житлову кімнату [NUMBER] на плані технічного паспорту площею 15,9 кв.м. · у спільному користуванні залишити кухню, № 4 на плані технічного паспарту, площею 6,6 кв. м., ванну кімнату, № 6 на плані технічного паспарту, площею 2,8 кв.м., вбиральню № 5 на плані технічного паспарту, площею 1,1 кв.м., коридор №1 на плані технічного паспарту, площею 7,9 кв.м, туалетну кімнату. · виділити (розділити) між співвласниками - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] особовий рахунок зі сплатою витрат за комунальні послуги у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначає, що він та його колишня дружина, [PERSON], та донька - [PERSON], є власниками двохкімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про вправо власності на житло від 12 березня 1999 року Позивач є власником 1/3 двохкімнатної квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12 березня 1999 року. Його дочка, [PERSON], та колишня дружина, [PERSON], є також власниками по 1/3 даної квартири, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.03.1999 року. Квартира [NUMBER] в житловому будинку [ADDRESS] складається з 2-х кімнат житловою площею 28,20 кв.м, загальна площа квартири 49,4 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею - 12,3 кв.м., 2-а кімната площею 15,9 кв.м., кухня площею 6,6 кв.м., ванна кімната площею - 2,8 кв.м., вбиральня площею - 1,1 кв.м, коридор площею - 7,9 кв.м, балкон площею - 1,8 кв.м, лоджія площею - 2,8 кв.м.. На даний час у вказаній квартирі зареєстровані та проживають Позивач, його донька - [PERSON] з сином [PERSON] [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надавали (а.с.20,23,35,63,68,69,78,79,83,85). Правом участі представника у судовому засіданні не скористався. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради - Лобойченко С.К., проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Судом установлено: Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, видану КП «Жилкомсервіс» дільницею № 47 від 13.02.2015 року, у квартирі № 99, розташованої за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], - з 23.01.1969 року; [PERSON], [INFO], зареєстрована з 22.10.1998 року; [PERSON], [INFO], зареєстрований з 24.05.2005 (а.с. 7). Установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 березня 1999 року Органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківській тракторний завод», квартира розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві власності : [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.4). Відповідно до технічного паспорту квартира [NUMBER] у буд. [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], розташована на четвертому поверсі чотирьохповерхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 28,20 кв.м, загальна площа квартири 49,4 кв.м., у тому числі: 1-а кімната площею - 12,3 кв.м., 2-а кімната площею 15,9 кв.м., кухня площею 6,6 кв.м., ванна кімната площею - 2,8 кв.м.,вбиральня площею - 1,1 кв.м, коридор площею - 7,9 кв.м, балкон площею - 1,8 кв.м, лоджія площею - 2,8 кв.м. (а.с.8) Судом установлено, що у спірній квартирі прописана неповнолітня дитина - [PERSON]. також між сторонами склався порядок користування жилим приміщенням, але маються протиріччя щодо сплати комунальних послуг, а розділити особові рахунки в добровільному порядку неможливо. Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які він вважає достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню: шляхом виділення [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] 1/3 частки у праві власності на квартиру. Виділити в користування [PERSON] та [PERSON], житлову кімнату № 2, на плані технічного паспорту, площею 12,3 кв.м., [PERSON] виділити в користування житлову кімнату [NUMBER] на плані технічного паспорту площею 15,9 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню, № 4 на плані технічного паспарту, площею 6,6 кв. м., ванну кімнату, № 6 на плані технічного паспарту, площею 2,8 кв.м., вбиральню № 5 на плані технічного паспарту, площею 1,1 кв.м., коридор №1 на плані технічного паспарту, площею 7,9 кв.м, туалетну кімнату. Виділити (розділити) між співвласниками - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] особовий рахунок зі сплатою витрат за комунальні послуги у квартирі [ADDRESS]. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст. 104 ЖК України член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 цього Кодексу. Разом з цим, за правилами ч.2 ст. 104 ЖК України у разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. В свою чергу, в ст. 63 ЖК України встановлено, що предметом договору найму жилого приміщення є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Виходячи з наведених норм законодавства та враховуючи, що розмір житлової площі, яка припадає на [PERSON], [PERSON], може бути виділено у вигляді приміщень, які відповідають вимогам ст. 63 ЖК України, то позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно п. 3.5 Тимчасового положення про облік та розподіл житлової площі, що звільняється в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 24.06.2009 року № 174/09 договір найму на займану житлову площу та зміни до нього укладаються виконавчими комітетами районних у місті Харкові рад згідно прийнятих ними рішень. КП «Жилкомсервіс» (районні дільниці) відкривають особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved