Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові вказано, що [INFO] в шлюбі сторін народився син [PERSON]. Відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо матеріального забезпечення дитини, а тому позивачка просила присудити стягнення з відповідача аліментів в сумі 3000 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов та просила задовольнити його з підстав, вказаних в позові. Представник позивача надала перед судом пояснення про те, що відповідач вчиняв насильство над позивачкою та дітьми, не надає матеріального утримання дітям, не забезпечує задоволення їх потреб, займається перевезеннями, використовуючи належні йому вісім автобусів, вигнав позивачку із квартири в Італії. Відповідач подав суду письмове заперечення проти позову, відповідно до якого просив врахувати, що він проживає із батьками, не має доходів для виплати аліментів в сумі 3000 гривень та визнав позов в частині стягнення з нього аліментів сумі 600 гривень. Судом встановлено наступні обставини. 26/02/2014 р. розірвано шлюб сторін та залишено проживати з матір`ю сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження від 12/09/2002 р. сторони зареєстровані батьками сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до довідки №503 відповідач проживає з батьками в м. Тлумач, які потребують догляду. Відповідно до довідки №504 відповідач не працює. Відповідно до довідки №20223433 відповідач припинив підприємницьку діяльність. У виписці №1933/14 вказано, що син сторін [PERSON] отримував медичну допомогу за вказаним діагнозом. Відповідно до пояснень представника позивача в наданій нею таблиці, зазначено належні відповідачу транспортні засоби, а відповідно до її пояснень перед судом інформацію про ще три транспортні засоби відповідач не надав суду. Відповідно до інформації представника позивача зазначено доходи позивача за 2015 р. В ст. 180 СК України вказано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду жодного доказу щодо того, що він раніше надавав і на час спору надає матеріальне утримання сину [PERSON]. В своїх письмових запереченнях проти позову відповідач вказав, що у нього немає довіри до позивача щодо використання нею грошових коштів. Однак відповідач не надав суду жодного доказу того, що він раніше будь-коли надавав позивачці грошові кошти на утримання дитини і їх було використано не за призначенням. Так само відповідач не надав суду жодного доказу того, що він раніше надавав будь-яке матеріальне забезпечення дитини у натуральній формі. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В п. 4 ст. 60 ЦПК України зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже заперечення відповідача щодо виконання ним обов`язку з утримання дитини засновані виключно на припущенні того, що він би надавав забезпечення, як би позивач його потребувала. Хоча саме з таким позовом позивач і звернулась до суду, про примусове стягнення з відповідача матеріального забезпечення для дитини, оскільки він не надає його осамостійно. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом враховано усі обставини, про які сторони повідомили суд для їх врахування при ухваленні цього судового рішення. Суду не надано доказів того, що у позивача є витрати на утримання дитини на суму, що перевищує таку, в якій би частка відповідача становила більше 1500 гривень. Таким чином суд дійшов висновку про те, що потреби в матеріальному забезпеченні інтересів дитини, необхідні для її належного розвитку і життя буде забезпечено при присудженні до стягнення аліментів в сумі 1500 гривень, які відповідач зможе сплачувати за обставин, що ним не спростовано пояснення представника позивача про те, що він, хоча і без необхідної реєстрації такого виду діяльності, але займається перевезеннями, для чого використовує належні йому вісім транспортних засобів. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial