Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який з 31.03.2001 року по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , проте зареєстрований був за адресою: [ADDRESS] . Викладені обставини підтверджуються рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28.02.2018 року. Після смерті батька відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Україна, Київська область, місто Ірпінь , кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для індивідуального садівництва та транспортний засіб - автобус D, IVECO, 2002 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Заповіту [PERSON] не залишив. У першу чергу право на спадкування за законом після смерті батька мали: дружина померлого - [PERSON] ; син померлого - [PERSON] ; мати померлого - [PERSON] ; батько померлого - [PERSON] . Вказує, що прийняв спадщину після смерті батька відповідно до правил ст. 1269 ЦК України шляхом подачі до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття спадщини. Його мати, [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини на його користь. Батьки померлого - [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини вони не зверталися і постійно не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Батьки померлого зареєстровані та постійно проживали за адресою; [ADDRESS] . В березні 2018 року звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про видачу йому Свідоцтв про право на спадщину за законом на все майно після смерті батька. Проте, 13.03.2018 року державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавель А.М. винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у видачі Свідоцтв про право на спадщину стало те, що померлий був зареєстрований за однією адресою разом із своїми батьками по [ADDRESS] . А тому, на думку нотаріуса, батьки спадкодавця прийняли спадщину відповідно до правил ч. 3 от. 1268 ЦК України, як спадкоємці, які постійно проживали з померлим за однією адресою на час відкриття спадщини. Викладені обставини підтверджуються Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018 року № 265/02-31. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 лютого 2018 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 31.03.2001 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS], а по [ADDRESS] проживали його батьки - відповідач у справі [PERSON] (його дід) та його дружина [PERSON] (його баба). [PERSON] померла [INFO] . Спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджуються Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Зазначає, що оскільки він прийняв спадщину після смерті батька, його мати, [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини на його користь, а батьки спадкодавця, відповідач [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті батька не прийняли, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушений звернутися до суду та просить визнати за [PERSON] , право власності на земельну ділянку площею 0,06 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташована на території Ірпінської міської ради; кадастровий номер: [NUMBER] , в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] , право власності на транспортний засіб - автобус - D, IVECO, 65С15, 2002 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] у Ірпінський міській державній нотаріальній конторі Київської області заведено спадкову справу №255/2017 р. до майна померлого. 25.07.2017 року [PERSON] звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Також, в заяві зазначив, що крім нього, спадкоємцями за законом є: батько померлого - [PERSON] , 1936 року народження, дружина померлого - [PERSON] , [INFO] ; син померлого - [PERSON] , [INFO] . 25.07.2017 року [PERSON] звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] на користь її сина [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018 року №265/02-31 до складу спадщини входить: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: Україна, Київська область, місто Ірпінь , кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення - для індивідуального садівництва та транспортний засіб - автобус D, IVECO, 2002 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , які належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.11.2014 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.06.2013 року. Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 лютого 2018 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у період з 31.03.2001 року по день смерті [PERSON] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 07.09.2018 року спадкова справа щодо [PERSON] не заводилась. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.03.2018 року №265/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на все майно, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадщина повинна бути поділена між трьома спадкоємцями. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що батьки [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] та [PERSON] , спадщину не прийняли, до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття спадщини, на час відкриття спадщини не проживали разом із спадкодавцем, що встановлено рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 лютого 2018, дружина померлого - [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, син померлого - [PERSON] не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, приймаючи до уваги, що позивач у встановлені законом строки звернувся до нотаріальних органів за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 0,06 га, цільове призначення: для індивідуального садівництва, розташована на території Ірпінської міської ради; кадастровий номер: [NUMBER] та на транспортний засіб - автобус - D, IVECO, 65С15, 2002 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved