Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011р., однак спільного господарства не ведуть та не проживають. У шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні, та їхній син перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «загиб жовчного міхура та внутрішньо-черепний тиск» та потребує постійного лікування через вищезазначені вади здоровя, крім того йому необхідно відвідувати логопеда та готуватися до школи. Відповідач обіцяв добровільно надавати матеріальну допомогу та утримання їхнього сина, проте не робить цього, долею сина не цікавиться, участі в його вихованні не приймає. Разом з тим, відповідач спроможний створити для сина сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, тому що має стабільний прибуток у вигляді заробітної плати. У теперішній час (на час звернення до суду з позовом) дитина проходить необхідний підготовчий курс для навчання в школі, окрім того дитину потрібно не тільки підготувати до школи, а й зібрати (рюкзак, зошити, форма та ін.), За даних обставин позивачка просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення ним повноліття, а також стягнути на її користь додаткові витрати у розмірі 3000 грн. на утримання сина з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені нею вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, з іншими вимогами не погодився, оскільки матеріальну допомогу на утримання дитини надає. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011р., у шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про його народження та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 9,10) Син проживає разом із матірю. Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до довідки про доходи від 26.04.2018р., яку видано [PERSON], та зазначено, що він працює у ПП «Таврія-Плюс» та займає посаду керуючого магазином, та його дохід за період з жовтня 2017р. по березень 2018 р. склав 29442,63 грн. (а.с. 40) Крім того відповідачем надано квитанції, які підтверджують його доводи, щодо надання грошових коштів для утримання сина, та які залучені до матеріалів справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача та на утримання дитини є законними та обґрунтованими в заявленому розмірі. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~з 01 травня 2017 року\~\~прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18\~\~років - 1777,00 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження\~\~її\~\~здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 25.05.2017 р. Що стосується заявленої вимоги, щодо сплати додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, суд приходить до висновку, що дані вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів, які б мали значення під час прийняття рішення, щодо необхідності стягнення такого виду утримання. Крім того, відповідач в судовому засіданні зазначив, що матеріальну допомогу на сина надає, та буде надавати і в подальшому не зважаючи на рішення суду, та у разі необхідності буде надавати додаткові кошти. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Outcome: partial