Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 14 жовтня 2009 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають трьох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Подружніх стосунків з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, відновлювати стосунки з відповідачем наміру немає та на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без неї, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв клопотань до суду не подав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 14 жовтня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Виконкомом Семенівської сільської ради Обухівського району Київської області зроблено актовий запис № 1 від 14.10.2009 року та видано Свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями їхніх свідоцтв про народження. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати залишити за позивачем за його клопотанням. Враховуючи наведене,

Outcome: approved