Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулись позивачі [PERSON] , [PERSON] з позовом до Київської міської ради, третя особа - Головне управління юстиції у м.Києві, про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно заявлених вимог, позивачі просять суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] за [PERSON] , яка померла [INFO] , внаслідок спільного проживання з [PERSON] (т.1 а.с.26). Вимоги позиву обґрунтовані тим, що [INFO] померла двоюрідна сестра позивачів - [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - квартира [ADDRESS] . Дана квартира належить спадкодавцю, оскільки остання фактично проживала з власницею квартири - своєю бабусею [PERSON] . [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] прийняли спадщину після смерті бабусі, проте не оформили її за життя. Після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати в квартирі [ADDRESS] . У зв`язку зі смертю спадкоємців квартира [ADDRESS] належала [PERSON] внаслідок спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні позивачів до нотаріальної контори із заявами на отримання свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлої на спірне майно. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання (т.1 а.с.29-31). 24 жовтня 2019 року представником відповідача - Київської міської ради отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами (т.1 а.с.46). 28 жовтня 2019 року представником третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м.Києві отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами (т.1 а.с.39). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року залучено до участі у справі співвідповідача - [PERSON] (т.1 а.с.170-171). Копію вказаної ухвали суду співвідповідачем [PERSON] отримано 17 січня 2020 року (т.1 а.с.176). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 21 липня 2020 року закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.1 а.с.236-237). Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 12 грудня 2019 року до суду від представника третьої особи - Головного територіального управління юстиції у м.Києві надійшли письмові пояснення, в яких наведені норми матеріального права щодо спірних правовідносин та прохання розглянути справу за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства (т.1 а.с.153-155). 21 грудня 2019 року до суду від представника відповідача - Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (т.1 а.с.161-163), надісланий до суду 10 грудня 2019 року (т.1 а.с.165) - з пропуском встановленого ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року п`ятнадцятиденного строку на подання відзиву, клопотання про продовження такого строку матеріали відзиву не містять, що є підставою для застосування положень ст.126 ЦПК України. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвокат Урлапова О.Я. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснила, що [PERSON] фактично проживала разом зі своїми мамою [PERSON] та бабусею [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , хоча була зареєстрована в квартирі № 57 в тому ж будинку. Проживати за місцем реєстрації [PERSON] не мала можливості, оскільки в цій квартирі проживав її батько - [PERSON] , який зловживав спиртними напоями. [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] та була зареєстрована в цій квартирі. Не зважаючи на те, що [PERSON] із запізненням подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , є такою що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час смерті останньої. Також представник позивачів подала до суду заяву з проханням не стягувати з відповідачів судовий збір (т.2 а.с.9). Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи вказаний відповідач був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не подав. Представник третьої особи Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши представника позивачів, допитавши позивачів в якості свідків та свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як убачається з матеріалів справи [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (т.1 а.с.79, 91, 97), яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.87, 91-зворот). Спадкодавець [PERSON] є двоюрідною сестрою позивачів [PERSON] та [PERSON] , що підтверджуються повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00014461348, де батьками [PERSON] вказані [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.10), а також свідоцтвами про народження (т.1 а.с.13-15) та про шлюб (т.1 а.с.73). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом (т.1 а.с.84). Батько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть (т.1 а.с.8). Рідний брат [PERSON] та дядько [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом (т.1 а.с.12). З урахуванням положень ст.1263, ч.ч.4, 5 ст.1266 ЦК України, позивачі є спадкоємцями [PERSON] за законом третьої черги. [PERSON] померла [INFO] , про що видано свідоцтво про смерть (т.1 а.с.16, 129), яка з 01 грудня 1964 року до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.130). Інші зареєстровані за вказаною адресою особи, на час смерті [PERSON] відсутні (т.1 а.с.131). [PERSON] є онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (т.1 а.с.134-135) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00015281159 (т.1 а.с.119). Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходженням основної частини рухомого майна. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. 18 вересня 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] ,звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.54). 08 травня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] ,звернулись до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (т.1 а.с.139). Постановами державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори Панченко Л.Є. від 08 травня 2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частини квартири [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документа на квартиру та у зв`язку з тим, що померлою [INFO] [PERSON] пропущено 6-ти місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та в судовому порядку не продовжено строк для прийняття спадщини (т.1 а.с.140, 141). Як убачається з матеріалів спадкових справ, копії яких долучені до матеріалів справи, 28 лютого 2015 року до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (т.1 а.с.96). Частиною 1 ст.1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Згідно положень ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України) Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Допитані в судовому засіданні в якості свідків позивачі [PERSON] та [PERSON] показали, що їх двоюрідна сестра [PERSON] на момент смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з бабусею та мамою [PERSON] . [PERSON] продовжувала проживати у вказаній квартирі й після смерті [PERSON] разом з матір`ю, аж до смерті останньої. Проживання за адресою: [ADDRESS] було неможливим, оскільки там проживав [PERSON] , який вживав алкоголь та через його сварки з [PERSON] остання з донькою переїхали жити до бабусі. Позивач [PERSON] підтвердила більш близькі відносини з покійною сестрою [PERSON] , періодичне відвідування двоюрідної сестри за адресою: [ADDRESS] та допомогу покійній сестрі в оформленні спадщини, навчанні в училищі, всіляку підтримку. Також [PERSON] показала, що до часу смерті [PERSON] , [PERSON] проживала з бабусею більше року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] та була сусідкою померлих спадкодавців. Знала всю сім`ю [PERSON] , [PERSON], часто бувала в гостях. Підтвердила, що через погані стосунки [PERSON] з [PERSON] перша разом з донькою - [PERSON] переїхала до [PERSON] в квартиру [ADDRESS] , ще за 3-4 роки до смерті останньої. [PERSON] зі своєю матір`ю [PERSON] продовжували проживати в квартирі №63 й після смерті бабусі, аж до смерті [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона працює двірником у будинку [ADDRESS] вже 15 років. Дуже часто спілкувалась із [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вручала їм повідомлення про заборгованість по житлово-комунальним послугам, приписи тощо. Вказані особи разом проживали в квартирі [ADDRESS] приблизно з 2007 року. Після смерті бабусі та матері [PERSON] переїхала жити в квартиру №57, а квартиру №63 здавали в оренду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . Дружила з померлими, була близькою подругою [PERSON] , однокласницею, знала сім`ю [PERSON] , [PERSON] з дитинства. Часто провідувала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Всі втрьох у вказаній квартирі постійно спільно проживали на час смерті [PERSON] . [PERSON] з донькою - [PERSON] переїхали до бабусі через сварку [PERSON] з чоловіком [PERSON] . Правдивість наведених показань свідків у суду сумніву не викликає, оскільки вказані показання є детальними та послідовними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи, в тому числі з Актом про спільне постійне проживання від 15 лютого 2020 року, підписаним допитаними в судовому засіданні свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.189) В п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Проте при наявності спору про право, справа розглядатиметься в порядку позовного провадження. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 23 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову[PERSON] , [PERSON] до Київської міської ради, [PERSON] , третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м.Києві, про встановлення факту прийняття спадщини, оскільки стороною позивачів доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт постійного проживання двоюрідної сестри позивачів - [PERSON] разом з її бабусею - [PERSON] на час відкриття спадщини. При розподілі судових витрат суд враховує, що стороною позивачів подано заяву про не стягнення судового збору з відповідачів. Враховуючи наведене та

Outcome: approved