Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

До суду 23 березня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про повернення коштів, що знаходяться на поточному рахунку у розмірі 5028 доларів США з урахуванням трьох відсотків річних за весь час прострочення у розмірі 23,45 долара США, а також 9% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування грошима у розмірі 70,39 доларів США, пеню у розмірі 3% за день від простроченої суми в розмірі 8567,34 доларів США, а всього 13\~689,18 долара США; та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10\~000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 12.11.2013 р. між ним та ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» був укладений договір № 87-В-20-27 про відкриття та обслуговування поточного рахунку та обслуговування СПЗ в іноземній валюті доларах США. На його особовому рахунку, згідно витягу, станом на 17.11.2014 року наявні грошові кошти у розмірі 5575,87 доларів США. Відповідач з 17.11.2014 року відмовляється обслуговувати рахунок і видавати замовлені ним гроші, а також виконувати переказ грошей на рахунок в іншій банк, він систематично приходив до відділення банку і писав письмові звернення з приводу повернення грошей. На протязі пяти місяців відповідач виплатив йому лише 548 доларів США. Своїми діями щодо неповернення належних йому коштів банк завдав йому моральної шкоди, оскільки він є безробітним, доходів не має, а гроші йому потрібні на лікування. До початку судового розгляду 06.04.2015 р. від відповідача до суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких відповідач в задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що підписуючи договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку, позивач ознайомився та погодився з викладеною пропозицією банку щодо обслуговування вкладу на умовах, встановлених цим договором та Правилами користування електронними платіжними засобами, а саме, банк і позивач у п.5.4. Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку дійшли згоди про те, що банк має право встановлювати спеціальні ліміти на використання коштів по картрахунку, а саме, регламентувати кількість операцій та суму однієї та усіх операцій на добу, що здійснюються в підприємствах торгівлі, банкоматах, установах банка за визначений період та в односторонньому порядку змінювати їх. Згідно виписки по поточному рахунку позивача, залишок коштів на рахунку станом на 31.03.2015 року складає 4178,11 доларів США, що свідчить про постійне зняття коштів позивачем з рахунку. Позивачем не доведена наявність втраченої вигоди, не визначені доході, які він мав би отримати, за умовами договору банк щомісячно здійснює нарахування процентів на залишок коштів на рахунку, що погоджено між банком та позивачем, тому позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди у розмірі 9% безпідставні, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобовязання в порядку ст. 625 ЦК України у розмірі трьох процентів річних має місце лише якщо в договорі не визначено розмір процентів, позивачем не доведена наявність та обґрунтування спричиненої йому моральної шкоди (а.с.19-22). В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 3978,17 доларів США, з урахуванням трьох відсотків річних (індекс інфляції) у розмірі 23,45 доларів, 9% річних (упущена вигода) у розмірі 70,39 доларів США, 3% пені за кожний день прострочення у розмірі 8567,34 долара США, а всього 12639,35 доларів США, а також на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн., просив ухвали заочне рішення через неявку відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 12.11.2013 р. між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та [PERSON] був укладений договір № 87-в-20-27 про відкриття поточного рахунку та обслуговування спеціального платіжного засобу, за яким банк відкрив позивачу поточний рахунок № 26252091816101 в валюті доларах США та видає клієнту спеціальний платіжний засіб у вигляді платіжної картки (СПЗ) (п.1.1.). Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Із зазначено в абзаці 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, й ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Виходячи з вищенаведеного, позивач за договором банківського рахунку фізичної особи є споживачем фінансових послуг банку, зокрема, послуг із залучення коштів. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Пунктом 5.4. Договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку сторони дійшли згоди про те, що з метою забезпечення безпеки розрахунків з використанням «СПЗ» банк має право встановити спеціальні авторизаційні ліміти на використання коштів по торгівлі і послуг та/або в банкоматах і установах банків за визначений період, та в односторонньому порядку змінювати їх. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду ксерокопію виписки по рахунку № 816101-2014/1226, відповідно до якої станом на 17.11.2014 року на його рахунку № 26252091816101 знаходиться 5575,87 доларів США, з яких: 5040,00 доларів США повернення депозиту; 535,87 доларів США відсотки по договору (а.с.11). Як вбачається з наданої відповідачем виписки по особовим рахункам, станом на 31.03.2015 року вихідний залишок коштів на рахунку № 26252091816101 [PERSON] становить 4178,11 доларів США, та з цієї виписки вбачається, що позивач з грудня 2014 року по 30.03.2015 року, тобто і під час перебування його позову в провадженні суду, проводив систематичне зняття коштів з рахунку (а.с.23). Отже, посилання позивача на те, що з 17.11.2014 року відповідач відмовляється обслуговувати його рахунок, не знайшло свого підтвердження зібраними у справі доказами. Доказів про те, що на особовому рахунку позивача в дійсний час знаходиться саме 3978,17 доларів США, які позивач просить стягнути, [PERSON] суду не надав. Відповідно до п. 10.2 договору цей договір може бути розірваний за ініціативою клієнта шляхом подання до банку заяви про закриття картрахунку. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. На підтвердження свого звернення до установи банку із заявою про закриття рахунку позивач надав ксерокопію своєї заяви від 27.02.2015 року до Харківського відділення № 9 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», де зазначена дата перерахування залишку коштів/виплати готівкою 13.04.2015 р., яка не містить штампу або печатки банку про прийняття такої заяви, в звязку з чим неможливо встановити походження цього документу. Вищезазначене також стосується до ксерокопій заяв позивача, адресованих до начальника Харківського відділення № 9 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», наданих позивачем у судовому засіданні, в яких відсутні штамп або печатка відділення банку, а зазначені лише дата та вхідний номер, незрозуміло ким проставлений. Крім того, заяви позивача від 09.02.2015 року і від 10.02.2015 року мають однаковий вхідний номер 87-в-06-948. Тобто, позивач не довів суду, що звертався до відповідача із заявою про закриття рахунку, та відповідачем у задоволенні такої заяви було відмовлено. Відповідно до положень ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, лише за наявності її вини. Зважаючи на те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження заявлених вимог, то позовні вимоги через відсутність доказів задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed