Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON], в якій останній посилався на те, що з 15.10.1976 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON]). Від шлюбу мали доньку [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року. 10.11.1987 року шлюб з [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду від 04.06.1987 року. Проте, після розірвання шлюбу він продовжував спілкуватись з колишньою дружиною, а з часом відновив з нею дружні стосунки, що в результаті призвело до фактичного відновлення шлюбних відносин. Після продажу своєї квартири по [ADDRESS] вони з колишньою дружиною прийняли рішення про подальше спільне проживання та ведення спільного господарства, а 25.03.2005 року він був зареєстрований в квартирі, що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та доньці [PERSON] Після цього ними вже не приділялось уваги щодо офіційного оформлення шлюбних відносин. [INFO] [PERSON] померла. За життя заповіту не складала. У встановлений шестимісячний строк він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та оформленні прав на спадщину, в зв'язку з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім'єю із спадкодавцем необхідно підтвердити відповідним рішенням суду. В зв'язку з цим, заявник просив встановити факт спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю в період з 23.05.2005 року по день її смерті. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заінтересована особа в наданій до суду заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Перевіривши викладені в заяві доводи, заслухавши пояснення заявника та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] та [PERSON] з 15.10.1976 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мали доньку [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року (а.с.5,13). 10.11.1987 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення народного суду Кіровського району м.Дніпропетровська від 04.06.1987 року (а.с.5,6). Згідно договору купівлі-продажу від 22.08.2003 року [PERSON] було продано належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.15). 25.03.2005 року [PERSON] був зареєстрований в квартирі [ADDRESS], що належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та доньці [PERSON] (а.с.12,16). [INFO] [PERSON] померла та після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої зокрема входить і квартира [ADDRESS]. Також матеріалами справи підтверджено, що у встановлений законом шестимісячний строк, а саме: 17.08.2017 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Повєткіної Н.М. з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Однак, постановами нотаріуса від 14 та 20 вересня 2017 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтв на спадкове майно, в зв'яжу з тим, що факт проживання спадкоємців однією сім'єю із спадкодавцем необхідно підтвердити відповідним рішенням суду. Перевіряючи доводи заяви, суд враховує, що матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] з 12.01.1981 року та по день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала в належній їй на праві спільної сумісної власності квартирі [ADDRESS] (а.с.11). Заявник [PERSON] з 25.03.2005 року також значиться зареєстрованим за цією адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] на момент смерті останніх та по теперішній час в квартирі [ADDRESS]. Також з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2017 року [PERSON] нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої доньки [PERSON] 08.02.2017 року [PERSON] було видано свідоцтво про поховання [PERSON] Зазначені вище обставини, що підтвердженні відповідними письмовими доказами, в сукупності з показаннями свідків, на думку суду беззаперечно підтверджують факт проживання заявника однією сім'єю із [PERSON] в період з 25.03.2005 року по день смерті останньої [INFO]. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації своїх прав, як спадкоємця, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved