Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся [PERSON], в якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року в сумі 10410 грн. 64 коп. Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 08 липня 2016 року по 17 липня 2017 року працював складачем поїздів 5-го розряду у виробничому підрозділі «Станція Дебальцеве-сортувальне» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». З квітня 2017 року роботодавець припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. Станом на 17 липня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року склав 13245 грн. 42 коп., за вирахуванням обов'язкових платежів розмір заборгованості з заробітної плати складає 10410 грн. 64 коп., яка добровільно відповідачем не сплачена. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце його проведення відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника не повідомив. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 14.02.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 08.07.2016 року працював на посаді складача поїздів 5 розряду виробничого підрозділу «Станція Дебальцеве-сортувальне» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». На підставі наказу структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 10.07.2017 року № 7862/ДН-ОС [PERSON] звільнено з 17 липня 2017 року в зв'язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджується трудовою книжкою позивача. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2018 року у публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було витребувано довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], який працював на посаді складач поїздів 5 розряду виробничого підрозділу «Станція Дебальцеве-Сортувальна» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року. Проте позивач вимоги ухвали суду не виконав, про причини невиконання суд не повідомив. Позивачем до позову додано власний розрахунок заборгованості із заробітної плати, згідно з яким станом на 17 липня 2017 року розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року складає 13245 грн. 42 коп., за вирахуванням обов'язкових платежів розмір заборгованості з заробітної плати складає 10410 грн. 64 коп. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов'язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано розрахунок позивача в частині заборгованості по заробітній платі за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року в загальному розмірі 13245,42 грн. з наступним утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів. Підсумовуючи наведене, з ПАТ «Укрзалізниця» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 01 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року у загальному розмірі 13245 гривень 42 копійки з наступним утриманням з цієї суми обов'язкових податків та зборів. Згідно з п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць Оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved