Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

До суду 30.03.2016р. з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів звернулась позивач, посилаючись на те, що рішенням суду з відповідача на його користь були стягнуті аліменти на утримання дітей та позивача. В наслідок ухилення відповідачки від сплати аліментів виникла заборгованість в сумі 7\~240 грн., яку позивач просила стягнути на свою користь. В судовому засіданні адвокат позивача [PERSON] вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, вважається повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, адвокат позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Маліновського районного суду міста Одеси від 20.02.2013р. з відповідача на користь позивача стягнуті щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 600 (шістсот) гривень, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, а саме з 14.12.2012 року до набуття сином [PERSON] повнолітнього віку, тобто до 09.09.2026 року; на утримання сина [PERSON], у розмірі 600 (шістсот) гривень, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, а саме з 14.12.2012 року до набуття сином [PERSON] повнолітнього віку, тобто до 15.03.2028 року; також стягнуті аліменти на утримання позивача в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, а саме з 14.12.2012 року до досягнення [PERSON] трьохлітнього віку, тобто до 15.03.2013 року. Станом на 01.01.2016р. за відповідачем наявна заборгованість по аліментам в сумі 30\~626,43 грн., попередня заборгованість станом на 31.05.2015р. складала 32\~467,73 грн. (а.с. 6). Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Згідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. При розрахунку пені суд виходить з того, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.12.2015року у справі №6-2696цс15, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції. Таким чином суд доходить до висновку про обґрунтованість розрахунку позивача суми пені за період з 12.14.2012р. по 14.02.2013р. в сумі 7\~240 грн. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні судові витрати в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved