Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява (а. с. 2-4), в обґрунтування якої позивач посилалась на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2004 року, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] - з іншого, набула право власності на квартиру [ADDRESS]. За даною адресою станом на 20 червня 2014 року зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], який понад 10 років не проживає за даною адресою. У зв'язку з зазначеним позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаною квартирою та зняти його з реєстраційного обліку за адресою квартири [ADDRESS] (а. с. 2-4). Представник позивача надав заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає (а. с. 37). Відповідач у судове засідання не з'явився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, надіслав на адресу суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві також вказав, що за адресою квартири [ADDRESS] не мешкає з 1995, за даною адресою мешкають його колишня дружина та їхні діти; у відповідача нова родина та інше місце мешкання (а. с. 31). Представник третьої особи - Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, надіслав на адресу суду заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, при вирішенні даного спору - поклався на розсуд суду (а. с. 28). Від третіх осіб: [PERSON], [PERSON] - на адресу суду надійшли заяви про розгляд даної цивільної справи за їхньої відсутності (35, 36). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 лютого 2004 року, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON] - з іншого, набула право власності на квартиру [ADDRESS] (а. с. 17). З копії довідки про склад сім'ї № 11387 від 20 червня 2014 року вбачається, що за адресою квартири [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до акту, складеного 26 червня 2014 року мешканцями квартир [ADDRESS], відповідач не мешкає в квартирі № 156 з 2004 року. Даний акт завірений печаткою КП «ЖЕП № 42» ДМР (а. с. 12). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач відсутній за адресою: [ADDRESS] понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України. У зв'язку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку, доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved