Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов позов Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» (далі - ККП «Маріупольтепломережа»), в якій позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути із [PERSON] 8 121 грн. 72 коп. заборгованості за користування послугами теплопостачання за період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року; 265 грн. 79 коп. - 3 % річних; 605 грн. 58 коп. - інфляційних витрат; 1 921 грн. - витрат зі сплати судового збору. ККП «Маріупольтепломережа» позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вимог ЖК Української РСР, Законів України «Про житлово-комунальні послуги», «Про теплопостачання», Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, власник (наймач) квартири зобов`язаний щомісячно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги, у тому числі послуги з теплопостачання. За адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), опалювальна площа склала 49,9 кв. м. Внаслідок того, що оплата за користування послугами з теплопостачання відповідачем вносилася не у повному обсязі, за період з 01 жовтня 2005 року по 01 травня 2019 року утворилася заборгованість у сумі 11 718 грн. 50 коп. У зв`язку із зміненими обставинами, за період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість у розмірі 8 121 грн. 72 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Не погоджуючись із заявленими вимоги, [PERSON] через свого представника - адвоката Лещенко О.Д. подала до суду відзив на позов, який мотивований тим, що у розрахунку заборгованості відображене повернення не використаної субсидії за опалювальний період, наприклад: у червні 2017 року - 2 739 грн. 34 коп. У розрахунку на початку опалювального періоду у жовтні 2016 року не відображено загальної суми субсидії, отриманої з бюджету. Оскільки зняття відбулося за особовим рахунком, то у жовтні 2016 року повинно відображати на 2 739 грн. 34 коп. більше. Оскільки розрахунок відображає по місячне списання коштів використаної субсидії, то повернення суми субсидії у червні 2017 року відбувається за рахунок відповідача. Такі дії порушують права відповідача, оскільки грошові кошти отримані з бюджету та не використані кошти повертаються позивачем самостійно без залучення коштів відповідача. Таке повернення бюджетних коштів за рахунок позивача відбувається у 2005, 2006, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017 роках. Розрахунок складений не коректно та не дозволяє встановити наявність дійсного боргу, оскільки відповідач не зобов`язана повертати відповідачу субсидію. Розрахунок не відображає нарахування пільги у розмірі 25 % як «дитині війни», отримання якої позивач не оспорює. Тобто сплата обов`язкової долі субсидії, яка покладена на відповідача та нарахування пільги у розмірі 25 % з урахуванням платежів відповідача виключає заборгованість за комунальними платежами. У зв`язку з наведеними підставами, нарахування інфляції та 3 % річних безпідставне. Борг, який виник за період з 01 жовтня 2005 року по 17 травня 2016 року, виходячи з дати подання позову, не підлягає задоволенню у зв`язку із спливом позовної давності. Посилаючись на викладені обставини, положення ст. ст. 257, 267 ЦК України, сторона відповідача просила відмовити у позові. 28 листопада 2019 року від сторони відповідача надійшла заява про застосування позовної давності до вимог за період з 01 жовтня 2005 року по 17 травня 2016 року. Цього ж дня від сторони відповідача до суду надійшли письмові пояснення на позов, в яких зазначено, що у розрахунку заборгованості відображене повернення невикористаної субсидії за опалювальний період, що підтверджується листом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 28 травня 2019 року № 56.13.3-22966-56.2.1, а саме: у травні 2006 року - 25 грн. 63 коп.; у серпні 2006 року - 49 грн. 24 коп.; у червні 2013 року - 123 грн. 25 коп.; у липні 2014 року - 50 грн. 50 коп.; у червні 2015 року - 173 грн. 79 коп.; у серпні 2015 року - 13 грн. 37 коп.; у вересні 2016 року - 962 грн. 38 коп., у червні 2017 року - 2 739 грн. 34 коп. Указані суми - це повернення невикористаної субсидії позивачу, тобто з початку опалювального періоду позивач на особовий рахунок відповідача не зараховував всю суму субсидії, яку було виділено для відповідача на опалювальний період, але після закінчення опалювального періоду з особистого рахунку встановлено повернення позивачу субсидії на загальну суму 4 087 грн. Таким чином заборгованість відповідача безпідставно збільшена на 4 087 грн. У розрахунку на початку опалювального періоду не відображені всі суми субсидій отриманих з бюджету для відповідача. Розрахунок відображає помісячне списання коштів використаної субсидії. Тобто повернення суми субсидії до бюджету відбувається за рахунок відповідача. Такі дії порушують права відповідача, оскільки грошові кошти отриманні з бюджету та не використані позивачем повертаються ним самостійно без залучення коштів відповідача. У такому випадку відображення повернення бюджетних коштів спотворює розрахунок та не дозволяє встановити наявність дійсного боргу. Нарахування субсидії позивачем відрізняється від нарахувань Управління соціального захисту населення Центрального району, відображених у листі від 24 липня 2019 року № 57. Розрахунок не відображає нарахування помісячно пільги у розмірі 25 % як дитині війни та отримання якої гарантовано державою. За наведених обставин, нарахування інфляції та 3 % річних безпідставне. Відповідач сплачувала у повному обсязі обов`язкову частину субсидії, що підтверджується розрахунком позивача та повідомленням про призначення субсидії. 02 грудня 2019 року стороною позивача уточнені позові вимоги та відповідно позивач росив стягнути заборгованість за період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року. Не погоджуючись із уточненими вимогами, [PERSON] через свого представника - адвоката Лещенко О.Д. подала відзив на уточнений позов, який обґрунтовує тим, що позивачем наданий розрахунок боргу з урахуванням строку позовної давності, тобто починаючи з червня 2016 року. За 2015 - 2016 роки борг складає 230 грн. 26 коп. на підставі наступного. Відповідно до розрахунку та пояснень до нього за 2015 - 2016 роки відповідач сплатила за послуги опалення та гаряче водопостачання у повному обсязі за рахунок субсидії та самостійно, підтвердженням чого є відомості з особового рахунку абонента за цей період 962 грн. 38 коп. - сума субсидія, яка надмірно поступила з бюджету за опалення, тобто зняття даної суми жодним чином не може збільшувати боргового зобов`язання за особовим рахунком. Провівши аналіз зростання заборгованості, а саме - станом на кінець серпня 2016 року - переплата становить 63 грн. 62 коп., то саме за рахунок повернення субсидії - коштів до бюджету у вересні 2016 року виникає заборгованість у розмірі 898 грн. 76 коп. З розрахунку, викладеного позивачем у поясненнях після таблиці, за 2015 - 2016 роки заборгованість відповідача за самостійними платежами виникає виключно за гарячу воду у розмірі 307 грн. 02 коп. Позивач вказує, що відповідач є пільговиком «діти війни» та відповідно має пільгу на 25 %, однак ця пільга не враховується при розрахунку заборгованості. Тобто нарахування 813 грн. 93 коп. за гаряче водопостачання повинно бути зменшене на 25 %, з урахуванням пільги борг у розмірі 307 грн. 02 коп. зменшується на 76 грн. 76 коп. Таким чином заборгованість за 2015 - 2016 роки складає 230 грн. 26 коп. виключно за гаряче водопостачання. За період 2016 - 2017 роки борг складає 369 грн. 28 коп. з наступних підстав. Аналогічна ситуація має місце за опалювальний період за 2016 - 2017 роки, де заборгованість сформована також виключно за рахунок повернення коштів до бюджету у розмірі 2 739 грн. 34 коп. за опалення. З розрахунку, викладеного позивачем у поясненнях до таблиці, за 2016 - 2017 роки заборгованість у відповідача за самостійними платежами виникає виключно за гарячу воду у розмірі 492 грн. 37 коп. Позивач вказує, що відповідач є пільговиком «діти війни» та відповідно має пільгу на 25 %, однак це не враховується при розрахунку заборгованості. Тобто нараховані 1 265 грн. 32 коп. за гаряче водопостачання повинно бути зменшене на 25 %. З урахуванням пільги борг у розмірі 492 грн. 37 коп. зменшується на 123 грн. 09 коп. Таким чином заборгованість за 2016 - 2017 роки складає 369 грн. 28 коп. виключно за гаряче водопостачання. За 2017 - 2018 роки борг складає 169 грн. 48 коп. з наступних підстав. З розрахунку, викладеного позивачем у поясненнях до таблиці, за 2017 - 2018 роки заборгованість у відповідача за самостійними платежами виникає виключно за гарячу воду у розмірі 581 грн. 77 коп. Позивач вказує, що відповідач є пільговиком «діти війни» та відповідно має пільгу на 25 %, але це не враховується при розрахунку заборгованості. Тобто нараховані 1 319 грн. 39 коп. за гаряче водопостачання повинно бути зменшене на 25 %. З урахуванням пільги борг у розмірі 581 грн. 77 коп. зменшується на 145 грн. 44 коп. та є у сумі 436 грн. 33 коп. Крім цього відповідач за 2017 - 2018 роки надмірно сплатила за опалення у розмірі 266 грн. 85 коп., таким чином заборгованість відповідача становить 169 грн. 48 коп. За 2018 - 2019 роки борг складає 5 103 грн. 55 коп., як розрахунок, зроблений з урахуванням пільг у 25 %. Таким чином з червня 2016 року до 01 травня 2019 року борг складає 5 872 грн. 57 коп. Щодо індексу інфляції, то фактично борг на травень 2019 року склав 5 872 грн. 57 коп., а за указаний період сума інфляції не розраховується. Щодо трьох відсотків річних, то їх сума становить 14 грн. 96 коп. Таким чином, за доводами сторони відповідача загальна сума боргу за указаний період становить 5 887 грн. 53 коп. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 травня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено учасникам справи їх право та строки на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень, а також порядок і строки подачі доказів. Таким правом сторони скористалися у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 жовтня 2019 року заяву представника відповідача - адвоката Лещенко О.М. про забезпечення доказів повернуто заявнику. 02 грудня 2019 року від представника позивача - Партакели Ю.Ф. до суду надійшов уточнений позов. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 грудня 2019 року заяву про уточнення позовних вимог прийнято до розгляду по суті. Представник позивача - Партакела Ю.Ф. до судового засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій уточнені вимоги підтримав у позовному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи провести за його відсутністю. Представник відповідача - адвокат Лещенко О.Д. до судового засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, що у відповідності до ст. 223 ЦПК України, з урахуванням заяви її представника, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та відповідно до них правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про право власності на житло від 18 липня 1994 року № 22460, у власності [PERSON] перебуває квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири 47,71 кв. м. Згідно із роздруківкою за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2005 року по травень 2019 року становить 11 718 грн. 50 коп. У даній роздруківці наявна відмітка, що за указаним особовим рахунок наявна пільга на 25 %. Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради 28 серпня 2019 року листом повідомив адвоката Лещенко О.Д. щодо надання субсидії [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , вказавши, що до розрахунку субсидії враховується норма використання центрального постачання гарячої води 1,6 куб. м на одну особу на місяць. Відповідно до Положення № 848 громадянин зобов`язаний сплачувати обов`язкову частку субсидії у межах соціальних нормативів, незалежно від наявності або відсутності приладів обліку. У разі використання послуги менше норми, громадянин має право сплатити фактичну норму споживання. У разі споживання послуги більше за встановлену норму громадянин зобов`язаний сплатити обов`язкову частку субсидії та різницю за використання послуги зверху норми у повному обсязі. Після закінчення опалювального сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг до державного бюджету у повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, станом на 01 травня 2017 року, згідно з відомостями ККП «Маріупольтепломережа» про розрахунок невикористаної субсидії за підсумками опалювального сезону 2016 - 2017 року за особовим рахунком [PERSON] за послугу теплопостачання розмір невикористаної субсидії склав 2 739 грн. 34 коп. Дані суми були повернуті виконавцем комунальних послуг, а саме - ККП «Маріупольтепломережа» до державного бюджету у повному обсязі. Відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії покладається на надавача послуг, що проводили такий розрахунок. Відповідно до довідки Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 05 вересня 2019 року, сукупний дохід [PERSON] за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становить 21 566 грн. 76 коп. Згідно з довідкою Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 07 червня 2019 року № 1583, [PERSON] перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року та користується пільгами за статусом «дитина війни». Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків [PERSON] за період з 2018 року будь-якого доходу не отримувала. Позивачем представлений новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого за період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року заборгованість [PERSON] за послуги теплопостачання становить 8 121 грн. 72 коп., відповідно за цей період обраховано інфляційні у розмірі 605 грн. 58 коп. та 3 % річних у розмірі 265 грн. 79 коп. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01 червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року та відповідно застосування приписів ст. 625 ЦК України. Мотиви суду. Щодо правових підстав для виконання зобов`язання, які виникли внаслідок надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно зі статтею 22 цього Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до статті 67, частини першої статті 68, статті 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін. Приписи ч. 4 ст. 319 ЦК України вказують, що власність зобов`язує. Згідно з пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води й водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа, або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Загальні засади формування тарифів на теплову енергію врегульовані статтею 20 Закону України «Про теплопостачання» Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, у справі, яка є предметом розгляду, у позивача наявний обов`язок довести факт надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, та відповідно нарахування сум за надані послуги відповідно до тарифів, які діяли у момент надання цих послуг, а у відповідача наявний обов`язок довести факт сплати коштів за надані послуги відповідно до тарифів, які діяли у відповідний період. Судом установлено та цього не заперечувалося сторонами, що ККП «Маріупольтепломережа» до квартири [ADDRESS] надаються послуги з теплопостачання. Наявність заборгованості та її доведення перед судом позивач обґрунтовує представленим розрахунком заборгованості за період з жовтня 2015 року по 01 жовтня 2019 року. Предметом спору щодо наявності заборгованості з теплопостачання є період з 01 червня 2016 року по жовтень 2019 року, тому саме у межах цього строку суд перевіряє наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Відповідно до п. 15 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Положення про субсидію), після закінчення опалювального сезону невикористана сума субсидії для відшкодування витрат на оплату послуги з централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання для індивідуального опалення (в разі використання природного газу/електричної енергії для індивідуального опалення) повертається підприємством - виробником/виконавцем такої послуги до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. Згідно з п. 14 Положення про субсидію, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни надаються такі пільги, зокрема, право на 25-відсоткову знижку при платі за користування комунальними послугами (газом, електроенергією тощо) у межах середніх норм споживання за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У справі судом установлено, що [PERSON] при платі за користування комунальними послугами за період нарахування мала пільги на 25 % як «дитина війни». Згідно з п. 4 Положення про субсидію, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, у разі призначення субсидії пільги з оплати житлово-комунальних послуг та придбання твердого палива і скрапленого газу особам, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні (будинку), у період її отримання не нараховуються. Інформація про зазначених осіб подається підприємствам - виробникам/виконавцям житлово-комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Таким чином, 25-відсоткова пільга не підлягає застосуванню під час отримання житлової субсидії. Так, відповідно до роздруківки (розшифровки) особового рахунку № [NUMBER] [PERSON] з 01 червня 2016 року по 31 грудня 2016 року за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано у загальному розмірі 2 854 грн. 72 коп., сплачено нею 212 грн. 82 коп., сплачено за рахунок житлової субсидії - 3 898 грн. 19 коп., отже, проводячи розрахунок, за указаний період відбулася переплата за надані послуги теплопостачання у розмірі 1 256 грн. 29 коп., тому за цей період борг відсутній, залишок невикористаної субсидії після завершення опалювального сезону підлягав поверненню до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. За січень, лютий, березень 2017 року (опалювальний сезон 2016 - 2017 років) [PERSON] за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано 3 451 грн. 55 коп., сплачено нею 321 грн. 76 коп., сплачено за рахунок житлової субсидії - 4 518 грн. 12 коп., отже, проводячи розрахунок, за указаний період відбулася переплата за надані послуги теплопостачання у розмірі 1 388 грн. 33 коп., тому за цей період борг відсутній, залишок невикористаної субсидії після завершення опалювального сезону підлягав поверненню до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. Загалом, за сукупний період з червня 2016 року по квітень 2017 року відбулася переплата за рахунок субсидії 1 256 грн. 29 коп. + 1 388 грн. 33 коп., що загалом становить 2 644 грн. 62 коп., які у відповідності до вимог п. 15 Положення про субсидію підлягали поверненню до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. За жовтень, листопад, грудень 2017 року (початок опалювального сезону 2017 -2018 років) [PERSON] за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано 1 925 грн. 72 коп., житлова субсидія відсутня, [PERSON] сплачено загалом 147 грн. 79 коп., тому до суми - 1925 грн. 72 коп. підлягає застосуванню 25 % пільга як «дитині війни» = 1 444 грн. 29 коп. - 147 грн. 79 коп. = 1 296 грн. 50 коп., що і є сумою боргу станом на грудень 2017 року. За січень, лютий, березень, квітень 2018 року (кінець опалювального сезону 2017 - 2018 років) [PERSON] за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано 4 844 грн. 06 коп., сплачено нею 330 грн. 54 коп., сплачено за рахунок житлової субсидії - 6 156 грн. 47 коп., отже, проводячи розрахунок, за указаний період відбулася переплата за надані послуги теплопостачання у розмірі 981 грн. 87 коп., тому за цей період борг відсутній, залишок невикористаної субсидії після завершення опалювального сезону підлягав поверненню до бюджету в повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидії. Матеріали справи не містять доказів, що субсидія нарахована [PERSON] з жовтня 2017 року, тому залишок у розмірі 981 грн. 87 коп. не може бути зарахований на погашення боргу споживача за період з жовтня по грудень 2017 року. Не передбачає такого погашення боргу і саме Положення про субсидію. У липні 2018 року [PERSON] за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано 368 грн. 79 коп., нею сплачено 179 грн. 08 коп., тому до суми - 368 грн. 79 коп. підлягає застосуванню 25 % пільга як «дитині війни» = 276 грн. 59 коп. - 179 грн. 08 коп. = 97 грн. 51 коп., що і є сумою боргу за липень - серпень 2018 року. За жовтень, листопад, грудень 2018 року та за січень, лютий, березень, квітень 2019 року (опалювальний сезон 2018 - 2019 років) [PERSON] за послуги гарячого водопостачання та центрального опалення нараховано 6 804 грн. 73 коп., житлова субсидія відсутня, доказів сплати за цей період [PERSON] не представлено, тому до суми - 6 804 грн. 73 коп. підлягає застосуванню 25 % пільга як «дитині війни» = 5 103 грн. 55 коп., що і є сумою боргу за опалювальний сезон 2018 - 2019 років. Отже, борг станом на грудень 2017 року становить 1 296 грн. 50 коп. + борг за липень - серпень 2018 року становить 97 грн. 51 коп. + борг за опалювальний сезон 2018 - 2019 років становить 5 103 грн. 55 коп., що разом становитиме 6 497 грн. 56 коп., який і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, то суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки борг [PERSON] виник у різний період та на різні суми, тому суд обраховує його відповідно до кожного розміру та періоду окремо. Так, борг у розмірі 1 296 грн. 50 коп. виник станом на грудень 2017 року, тому індекс інфляції до цієї суми боргу становить 175 грн. 61 коп. та 3 % річних становить 74 грн. 78 коп. (розрахунок, з якого виходив суд, долучений до матеріалів справи окремо). Борг у розмірі 97 грн. 51 коп. виник станом на серпень 2018 року, тому індекс інфляції до цієї суми боргу становить 9 грн. 27 коп. та 3 % річних становить 3 грн. 66 коп. (розрахунок, з якого виходив суд, долучений до матеріалів справи окремо). Борг у розмірі 5 103 грн. 55 коп. виник станом на квітень 2019 року, тому індекс інфляції до цієї суми боргу становить 40 грн. 31 коп. та 3 % річних становить 90 грн. 60 коп. (розрахунок, з якого виходив суд, долучений до матеріалів справи окремо). Отже, за таких обставин розмір індексу інфляції та 3 % річних до кожного розміру заборгованості за указаний період загалом становить 224 грн. 20 коп. та 169 грн. 04 коп. відповідно. Таким чином, проводячи оцінку поданих доказів з огляду належності та достатності, необхідно дійти висновку, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено факт наявності заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 6 497 грн. 56 коп. та відповідно 224 грн. 20 коп. індексу інфляції, 169 грн. 04 коп. 3 % річних. Розподіл судових витрат. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 1921 грн., а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 6 890 грн. 80 коп. х 100% : 8 993 грн. 09 коп. ціни позову = 76,62 %), тобто 76,62 % від ціни позову (76,62 % х 1921 грн. : 100% = 1 471 грн. 87 коп.), отже судовий збір становить 1 471 грн. 87 коп. Враховуючи, що суд зробив висновок про часткове задоволення позову (76,62 %), то судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, пропорційно покладаються на позивача та відповідача. Стороною відповідача подано клопотання про звільнення її від сплати судового збору, однак таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на змісті ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial