Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася Петрівська сільська рада в інтересах [PERSON] із вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно рішення від 21 лютого 2014 року №1026-6 Одеської обласної ради про внесення змін до рішення обласної Ради від 04 липня 2013 року №825- 6 «Про затвердження регіональної програми забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа на 2013 - 2015 роки», рішення Котовської районної Ради №313-6 від 25 квітня 2014 року про внесення змін до рішення районної Ради від 05 лютого 2013 року №228-6 «Про районну програму забезпечення житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа на 2013-2015 роки та рішення сесії Петрівської сільської Ради 28-6 - 132 від 07 липня 2014 року про виділення коштів на придбання житла особі з числа дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування [PERSON] 1992 року народження. Згідно Витягу з протоколу №6 комісії з питань захисту прав дитини при Котовській районній державній адміністрації від 18.06.2014 року та рішення сесії Петрівської сільської Ради 28-6 - 132 від 07 липня 2014 року досягнуто угоди про придбання житлового будинку №11 у громадянина [PERSON] по [ADDRESS]. Вартість угоди складає 40 000 /сорок тисяч/ грн. Вказана угода затверджена Петрівською сільською Радою. Право власності належить відповідачу відповідно рішення Виконкому Петрівської сільської Ради від 03 квітня 2012 року, свідоцтво про право власності САЕ №277042 від 03.04.2012 року. Оформити нотаріально угоду купівлі-продажу на житловий будинок між Петрівською сільською Радою та громадянином [PERSON] позивач не має змоги в зв'язку з відсутністю державного акта на земельну ділянку за місцем розташування будинку. Позивач стверджує, що у випадку визнання права власності на будинок за територіальною громадою Петрівської сільської Ради особі з числа дітей-сиріт, та дітей позбавлених батьківського піклування, [PERSON], 1992 року народження, за угодою буде передано право користування на житловий будинок [ADDRESS]. Житлові права та інтереси [PERSON] не порушуються, навпаки здійснення правочину приведе до покращення житлових прав дітей-сиріт. З огляду на вищевикладене, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS], на земельній ділянці 0,25 Га, який мав місце 25.08.2014 року між Петрівською сільською радою в інтересах [PERSON] та [PERSON] - дійсним та визнати за територіальною громадою Петрівської сільської ради Котовського району Одеської області право власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 89,9 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м. з господарчими будівлями погріб з шийкою літ. «Г», літня кухня літ «Б», сарай літ. «В», убиральня літ. «Д», ганок літ. «а», колодязь питний І, огорожа №1, хвіртки №2, №3, по [ADDRESS] на земельній ділянці 0,25 Га. В судовому засіданні представник позивача Петрівська сільська рада Котовського району Одеської області вимоги підтримав наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Вивчивши матеріали справи, перевіривши належність та допустимість доказів у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою їх виникнення, поряд з іншими, є договори та інші правочини. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, від 03.04.2012 року, відповідач по справі [PERSON] являється власником житлового будинку, що розташований [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу від 25.08.2014 року, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і того ж дня 28 серпня 2014 року відбулося повне його виконання, тобто Петрівська сільська рада Котовського району Одеської області повністю сплатила вартість житлового будинку [ADDRESS], а [PERSON] отримав гроші за вказаний житловий будинок в сумі 40 000 гривень, про що свідчить акт приймання-передачі нерухомого майна та передав всю технічну та правовстановлюючу документацію на будинок та розписався у акті прийому-передачі нерухомого майна. Відповідно до вимог ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Із зазначеного випливає, що 25 серпня 2014 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] та відбулося повне виконання умов зазначеного договору, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved