Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, Публічне Акціонерне Товариство «Альфа банк», з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить суд, стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (01001, м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, код ЄДРПОУ 23494714, п/р №37396000000004 ) заборгованість у сумі 23877,09 грн., що складається із заборгованостей: за кредитом - 14 943,22 UAH; по відсотках - 6539,38 UAH; по комісії - 2394,49 UАН. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та відповідачами було укладено кредитний договір та договір поруги. Проте, відповідачі у порушення договорів зобов'язання не виконують, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через сайт http://lsm.lg.court.gov.ua/sud 415/, заяви про відкладення розгляду справи чи слухання справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії кредитного договору № 490076726 від 12.06.2008 року ПАТ «Альфа-Банк» (ЗАТ «Альфа-Банк») в якості кредитора та [PERSON] в якості позичальника уклали договір, згідно із умовами якого позичальнику надається кредит у розмірі 66690,00 грн. із процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 15,5% річних, дата остаточного повернення кредиту - 12.06.2015р. Згідно із п. 3 вищевказаного договору, повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються в порядку та строки згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати процентів, наведеному у Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною (далі «Графік»). Також, 12.06.2008 року ПАТ «Альфа-Банк» (ЗАТ «Альфа-Банк») в якості кредитора та [PERSON] в якості поручителя уклали договір поруки № 490076726-П, відповідно до якого [PERSON] взяла на себе обов'язок солідарно відповідати в повному обсязі за зобов'язаннями відповідача, що випливають з вищевказаного кредитного договору. З виписки по особовому рахунку відповідача [PERSON] та розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що банком на користь відповідача [PERSON] було надано суму кредиту у повному обсязі, проте відповідач [PERSON] станом на 31.08.2016 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість перед позивачем у загальній сумі 23877,09 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 14943,22 грн.; по відсотках - 6539,38 грн.; по комісії - 2394,49 грн. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України). Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ч. 1 ст. 527 ЦК України) . Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ( ст. 625 ЦК України) . Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами ( ст. 629 ЦК України) . Приписами ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, а тому суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується меморіальним ордером № 121328 від 20.10.2016 року про сплату судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. в рівних частках, по 689 грн. 00 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved