Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача, третя особа: ПАТ «Страхова Компанія «Уніка», про захист прав споживачів та зняття обтяжень, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 24.02.2003 року між ним та ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено угоду №53855, відповідно до якої він зобов'язався щомісячно сплачувати кошти, а товариство зобов'язалося надати йому автомобіль за програмою «Автоплан». ЗАТ «АІСЕ Україна» було перейменовано в ПАТ «АІСЕ Україна». 30.08.2007 року між ним та відповідачем ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої встановлено термін дії угоди №53855 - до 28.02.2010 року. Відповідач у виконання угоди передав йому автомобіль ЗАЗ - Daewoo Lanos TF69Y3НГ, який зареєстровано за ним 07.12.2007 року в Слов'янському МРЕВ ДАІ, державний номерний знак [NUMBER]. Він вважає, що також виконав всі умови договору та виплатив всі платежі до кінця дії угоди, тобто до 28.02.2010 року. При зверненні до ПАТ «АІСЕ Україна» із заявою про надання відповідних довідок для зняття з реєстрації автомобіля, він отримав відповідь, що за ним рахується заборгованість у сумі 174,97 грн. та щоб він надав всі квитанції про сплати боргу, а також звернувся до компанії ПРАТ «Страхова компанія «Уніка», з якою він взагалі не має ніяких правовідносин. Вважає, що його права порушені та просить зняти всі обтяження з його автомобіля, оскільки заборгованості по угоді він не має, відповідач не пред'являв жодної вимоги про існування боргу. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна», третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Уніка», про захист прав споживача та зняття обтяжень - задоволено. Зняте обтяження з автомобіля ЗАЗ - Daewoo Lanos TF69Y3НГ, номер шасі [NUMBER] [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстрованого 07.12.2007 року за [PERSON], в тому числі і заборону зняття з обліку та вчинення інших реєстраційних дій. Вирішено питання про судові витрати. З рішенням суду першої інстанції не погодилися Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» та Приватне акціонерне товариство «Страхова Компанія «Уніка», та подали апеляційні скарги. В обґрунтування своєї апеляційної скарги ПрАТ «АІСЕ Україна» зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено або неправильно застосовано ряд норм матеріального права, грубо порушено норми процесуального права, судом не повно встановлено обставини справи, які мають значення для справи, та висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд необґрунтовано зняв обтяження з рухомого майна. Він не має права самостійно знімати обтяження, може тільки зобов'язати відповідного суб'єкта владних повноважень зняти обтяження з цього майна. На підставі цього, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї апеляційної скарги ПрАТ «СК «Уніка» зазначає, що судом першої інстанції було порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, визнано доведеними невстановлені факти, а тому цим рішенням суд порушує майнові інтереси апелянта в частині забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] відповідно до умов угоди шляхом стягнення на предмет застави. Позивач не в повному обсязі виконав обов'язки по сплаті вартості автомобіля. З грудня 2009 року він не сплачує щомісячні внески. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. В судовому засіданні апеляційного суду представник третьої особи ПрАТ «СК «Уніка» доводи апеляційної скарги підтримав та просив скаргу задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача ПрАТ «АІСЕ Україна» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому апеляційний суд вважає можливим слухати справу за відсутністю позивача та відповідача. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як зазначено в ст. 303 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом першої інстанції встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що ЗАТ «АІСЕ Україна» було перейменовано в ПАТ «АІСЕ Україна». 24.02.2003 року між [PERSON] та ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено угоду №53855, відповідно до якої він зобов'язався щомісячно сплачувати кошти, а товариство зобов'язалося надати йому автомобіль за програмою «Автоплан». 30.08.2007 року між ним та відповідачем ЗАТ «АІСЕ Україна» було укладено додаткову угоду №3, відповідно до якої встановлено термін дії угоди №53855 - до 28.02.2010 року (а.с. 5-8). Зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що автомобіль ЗАЗ - Daewoo Lanos TF69Y3НГ, номер шасі [NUMBER] [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], зареєстровано за [PERSON] на підставі акту прийому - передачі авт плану (розстрочка), ПАТ «АІСЕ Україна» (а.с. 9). З листа від 28.05.2013 року ПАТ «АІСЕ Україна» на заяву [PERSON], вбачається, що для отримання документів, за допомогою яких він зможе оформити автомобіль, йому необхідно сплатити суму боргу у розмірі 174,87 грн., надати комплект квитанцій про сплату боргу та надати лист від ПрАТ «Страхова компанія «Унія» на підтвердження виконання зобов'язань [PERSON] перед цією компанією (а.с . 11, 12). Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки він виконав всі умови по угоди, та має право вільно розпоряджатися своїм майном. Проте, такий висновок суду не ґрунтується на законі та не відповідає фактичним обставинам справи. Пунктом 1.1 договору застави від 11.12.2007 року (а.с. 143-144), укладеним між [PERSON] (заставодацець) та закритим акціонерним товариством «АІСЕ Україна» (заставоутримувач) передбачено, що для забезпечення вимог заставоутримувача до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов'язань, передбачених угодою №053855 від 27 лютого 2003 року, додатком №1 від 27 лютого 2003 року, додатком №2 від 27 лютого 2003 року, додатку №3 від 30 серпня 2007 року до угоди, заставодацець передає заставоутримувачу в заставу автомобіль. З п. 1.2 цього договору вбачається, що предметом застави є автомобіль марки ЗАЗ - Daewoo Lanos TF69Y3НГ, кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який належить заставодавцеві. Моментом виникнення права застави та строк дії договору закріплений п. 3.1 та 3.2 - право застави виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору та діє до повного виконання заставодавцем всіх зобов'язань, передбачених цим договором, угодою та додатками №№ 1. 2. 3 до угоди. З матеріалів справи вбачається, що позивач не виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до угоди та додатків до неї за ним утворилася заборгованість перед ПрАТ «АІСЕ Україна» в розмірі 174,87 грн. - розмір франшизи за договором страхування фінансових ризиків, і перед ПрАТ «Уніка» - 23139,37 грн. - поточна заборгованість в розмірі 5 повних внесків, яку визнано страховим випадком, та ПрАТ «Уніка» сплатила за договором добровільного страхування фінансових ризиків на користь ПрАТ «АІСЕ Україна» (а.с. 12, 116). Факту про наявність заборгованості позивач не спростував. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання… Відповідно до ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Виходячи з цього та враховуючи заборгованість позивача, вбачається, що зобов'язання, що забезпечені заставою не припинились, умови договору застави продовжують діяти. Тому підстав для зняття обтяжень з заставленого майна не вбачається. Суд першої інстанції на вимоги цього закону і умов договору застави від 11.12.2007 року уваги не звернув та зробив помилкові висновки про наявність правових підстав для задоволення позову. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено вимоги матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому рішення суду на підставі ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed