Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 29.12.2006р.. відповідач взяв у неї в борг грошові кошти у розмірі 75000 дол.США на строк до 12.08.2014р.. На підтвердження виконання зазначеного зобовязання було складено та підписано розписку. На теперішній час відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання. Борг відповідача за курсом НБУ гривні до долару США на 22.06.2015р. складає 1\~597\~500грн. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1\~597\~500грн. та судові витрати в сумі 3654грн.. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та з урахуванням того, що відповідач повернув їй 2000 дол.США, просила стягнути з останнього 1\~460\~000грн. та судові витрати в сумі 3654грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та пояснювали, що 40\~000дол.США, які позивачка позичила відповідачу, це кошти, отримані від продажу власної квартири позивачки №130 по вул..Балківській, 24 в м.Одесі. Інша сума боргу а саме 35000 дол.США була позичена позивачкою у [PERSON] та повернута нею 25.11.2007р., що підтверджується розпискою. Всі кошти, які позичила позивачка відповідачу, повинні були підти на бізнес відповідача. Також позивачка зазначала, що для купівлі квартири [ADDRESS] вона змушена була взяти кредит в АКІБ « УкрСиббанк» в сумі 256\~760 швейцарських франків та передати вказану квартиру в іпотеку банку і на даний час в суді є позов ПАТ «Дельта Банк» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, відповідач в своїх запереченнях зазначав, що винен позивачці 28800 дол.США, а розписка дійсно була написана ним на прохання позивачки в 2013 році у зв»язку з пред»явленням до неї позову ПАТ «Дельта Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки для полегшення їй переговорів з представниками банку. В судовому засіданні відповідач визнав, що має борг перед позивачкою в сумі 58\~000 дол.США. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 01.12.2006р. позивачка та відповідач зареєстрували шлюб, від якого 21.01.2009р. народився син [PERSON]. 10 грудня 2006 року позивачка позичила у [PERSON] 35\~000 дол.США на строк до 10.12.2007р., що підтверджується розпискою, копія якої є в матеріалах справи та свідченнями допитаного в судовому засіданні свідка [PERSON] Також на копії цієї розписки є припис про те, що 25.11.2007р. [PERSON] отримав від [PERSON] всю суму боргу в розмірі 35\~000 дол.США. 29.12.2006р. позивачка продала за 40000 дол.США належну їй квартиру [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29.12.2006р., посвідченого приватним нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером У-290. Згідно розписки від 29.12.2006р.. відповідач взяв у позивачки в борг грошові кошти у розмірі 75000 дол.США та зобов»язався повернути їх в строк до 12.08.2014р. Відповідач не заперечував, що він дійсно добровільно написав зазначену розписку, до правоохоронних органів та до суду з приводу примусового написання зазначеної розписки він не звертався. Крім того, посилання відповідача на той факт, що вона написана не в 2006 році а в 2013 році не підтверджено належними доказами. Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів того, що сума боргу становить не 75\~000 дол.США, а 58\~000 дол.США.. Відповідач в судовому засіданні давав різні показання, а саме в своїх запереченнях вказував, що сума боргу становить 28800 дол.США, потім зазначав, що борг становить 70\~000 дол.США, а в подальшому заявляв, що винен позивачці 58\~000 дол.США. У відповідності до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт позики грошей позивачкою [PERSON] відповідачу [PERSON] в сумі 73 000 дол.США, що еквівалентно 1\~460\~000грн. Матеріали справи не містять належних доказів того, що відповідач позичив у позивачки меншу суму коштів, а той факт, що він погасив кредит за квартиру в сумі 47\~000 дол.США не стосується предмету спору. За таких підстав суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу задовольнити, стягнути з [PERSON] суму боргу у розмірі 1\~460\~000грн. Згідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачкою про подачі позову сплачено судовий збір в сумі 3654грн., що підтверджується квитанцію, яка є в матеріалах справи. Таким чином з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3654грн.

Outcome: approved