Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла уточнена в ході судового розгляду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісного майна. Дана позовна заява мотивована тим, що 09.10.2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який рішенням суду від 28.10.2016 року був розірваний. Під час шлюбу, 26.07.2011 року сторони за спільні кошти придбали житловий будинок в м. Словянську по вул. Арматурній, 55, право власності на який оформили на чоловіка. Крім того, під час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER]. Просить визнати обєктом спільної сумісної власності подружжя легковий автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] та житловий будинок №55 по вул. Арматурній м. Словянська та провести розподіл майна, визнавши за нею право власності на вказаний автомобіль та на 1/2 частку житлового будинку та за [PERSON] визнати право власності на 1/2 частку вказаного будинку. В судове засідання позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні уточнених позовних вимог. Відповідач, [PERSON], та його представник, [PERSON], уточнені позовні вимог визнали, не заперечували проти їх задоволення. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.10.2010 року. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 28.10.2016 року, яке набуло законної сили 08.11.2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд доходить до висновку, що розподілу підлягає майно, яке придбане в період шлюбу подружжя, а саме з 09.10.2010 року по 08.11.2016 року. Згідно з Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.12.2016 року право власності на житловий будинок №55 по вул. Арматурній в м. Словянську належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області від 26.07.2011 року. Відповідно до довідки виконкому Словянської міської ради від 16.11.2016 року в спірному житловому будинку №55 по вул. Арматурній в м. Словянську зареєстровані [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх син, [PERSON] За даними компютерного обліку станом на 29.12.2016 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21093, АН1331КХ, дв.: 21113579151, к.: ХТА21093033448655, ш.: 0,2003 р.вип., сірий, що підтверджується довідкою територіального сервісного центру 1443 МВС у Донецькій області від 29.12.2016 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вищенаведене рухоме та нерухоме майно було придбано [PERSON] під час шлюбу з позивачем [PERSON] При вирішенні питання про те, чи є зазначене нерухоме майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної, сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічні законодавчі положення містить ч. 3 ст. 368 ЦК України, яка говорить про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 своїй Постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної, сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідач позов визнає, а тому, на думку суду погоджується з тим, що такий розподіл майна: 1/2 частини житлового будинку №55 по вул. Арматурній м. Словянська та автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] - залишаються позивачу, а 1/2 частина житлового будинку №55 по вул. Арматурній м. Словянська відповідачу. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Словянськ, вул. Арматурна, 55, та автомобіль ВАЗ 2109, реєстраційний номер [NUMBER] та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Словянськ, вул. Арматурна, 55, - підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved