Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до ЧМР Одеської області про визнання права власності на спадкове майнов якому просить суд: визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Миру, 34, яка належала померлій [PERSON] та державним реєстратором прав на нерухоме майно здійснити державну реєстрацію відповідно рішення суду (а.с. 2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він [PERSON] його брат [PERSON]І та його сестра [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2002 року є спадкоємцями в рівних частках (по 1/3 частині) спільної сумісної власності житлового будинку, після смерті рідної сестри [PERSON] 08.04.2016 року спадкоємцями померлої залишилися позивач та його брат [PERSON]. При зверненні до Овідіопольської районної державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку. Позивачу було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що згідно до технічного паспорту, померлій належала 1/3 частки житлового будинку, загальною площею 115,4 кв.м., житловою площею 31,1 кв. м.,. а згідно технічного паспорту від 03.07.2015 року загальна площа зазначеного майна становить 140,6 кв. м., житлова площа 53,4 кв. м. самочинно реконструйовано прибудова «а1» зведено прибудову «а2». Позивач [PERSON] на судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 98). Представник відповідача судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 28-29). Суд, перевіривши матеріали справи та наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та йгог рідні сестра та брат [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 06.02.2002 року державним нотаріусом є спадкоємцями в рівних частках (по 1/3 частині) спільної сумісної власності житлового будинку розташованого за адресою м. Чорноморськ (Іллічівськ), с. Малодолинське, вул. Миру (Леніна), 34. Реєстраційне посвідчення вказаного юридичного факту видано Бюро технічної інвентаризації м. Чорноморськ (Іллічівськ) за реєстровим №564 від 18.03.2002 року (а.с. 9-16). [PERSON] померла 08.04.2016 року. Спадкоємцями померлої [PERSON] є ії рідні брати [PERSON] та [PERSON] (а.с. 37-95). [PERSON] звернувся у встановлений законодавством 6 місячний строк у Овідіопольську районну державну нотаріальну контору з заявою за вх.№728 від 07.08.2017 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину житлового будинку №34, по вул. Миру (Леніна), с. Малодолинського у м. Чорноморську (Іллічівську). Постановою №1187/02-31 від 07.08.2017 Державний нотаріус Овідіопольської державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину вищевказаного нерухомого майна. Причиною відмови є те, що згідно до правовстановлюючого документу та технічного паспорту, померлій належала 1/3 частина житлового будинку, загальною площею 115,4 кв. м., житловою площею, 31,1 кв. м. Згідно з технічним паспортом від 03.07.2015 року загальна площа вищевказаного майна становить 140,6 кв.м., житлова площа 53,4 кв.м. самочинно реконструйовано прибудова «а1» зведено прибудову «а2».(а.с.7-8). Відповідно копії спадкової справи № 295/2016 померлої 08 квітня 2016 року [PERSON], померла заповіла свою 1/3 частки земельної ділянки № 34, розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Миру площею 0,2050 га в тому числі житлову забудову розташовану на ділянці своєму брату [PERSON] (а.с. 91). Відповідно копії технічного паспорту № 564-5-191 від 03.07.2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками в рівних частках 1/3 будинку № 34, розташованого за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Миру з зазначенням загальної площі 140,6 кв. м. (а.с.9-16). Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] заповів свої дітям року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках житловий будинок № 34, розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, с. Малодолинське, вул. Миру (а.с.17-18). Відповідно копії листа № 011-281 від 21.07.2015 року наданого Управлінням архітектури та містобудування самочинні прибудови «а1», та «а2» не заперечують вимогам ДБН 360-92** (а.с.19). Згідно листа 1930/02/14 від 05.10.2016 року від КП «Бюро технічної інвентаризації» ЧМР Одеської області для Деравного нотаріуса Овідіопольської державної нотаріальної контори [PERSON] з зазначенням, що на момент інвентаризації 03.07.2015 року виявлено наступне: житлови будинок загальною площею 140,6 кв. м., самочинно реконструйовано прибудову «а1» та зведено «а2» (а.с.20). Ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним, тобто ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Також згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами\~статті 376 Цивільного кодексу України\~(про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012р. № 6 на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята\~ст. 376 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Враховуючи, що позивач надав суду докази в обґрунтування позову, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial