Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 05.04.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №500266704, згідно якого сума кредиту складає 19990 грн., процентна ставка за користування кредитом становить 23% річних, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків, є 06.04.2015р. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. 16.01.2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1 відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. Таким чином, ТОВ «Вердикт капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 26.11.2020 року, становить 31547,27 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5168,44 грн., заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 4731,53 грн., заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2247,30 грн., заборгованість з пені - 19400 грн., нараховані 3% річних - 465,63 грн., втрати від інфляції - 860,03 грн., подвійна облікова ставка НБУ - 905,95 грн. Відтак, позивач просить позов задовольнити, стягнути вказану заборгованість, судовий збір в сумі 2102 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 20000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи була повідомлений вчасно, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. 05.04.2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №500266704, згідно якого сума кредиту складає 19990 грн., процентна ставка за користування кредитом становить 23% річних, датою остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків, є 06.04.2015р. 21.06.2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. 26.12.2018 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «ФК «Веста» було укладено договір факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. 16.01.2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1 відповідно до якого відступлено право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №500266704 від 05.04.2012 року. Як підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем, первісний кредитор в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідач не належно виконувала взяті на себе за Кредитним договором зобов`язання. Вищевказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи Розрахунком заборгованості за договором. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають в частині стягнення заборгованості. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 20000 грн., то суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачем долучено до матеріалів справи Договір №21-12/2019 про надання правової допомоги від 21.12.2019 року, заявку на надання юридичної допомоги №81 від 04.10.2020 року, на загальну суму 20 000 грн., хоча позивач й долучив підтвердження оплати за правову допомогу не 20 000 грн., а 200 000 грн. Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги №81вартість надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в позасудовому порядку (1 год.) становить 1500 грн., надання усної консультації з приводу можливості стягнення боргу в судовому порядку (1 год.) - 1500 грн., надання письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні акти (3 год.) - 9000 грн., складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка та друк необхідних документів (4 год.) - 8000 грн. На переконання суду, зважаючи на типовість справ про стягнення заборгованості, суд вбачає, що загальна консультація у даній справі фаховим юристом не могла становити більше 1 години, а саме як поглиблена консультація і співмірна до 3000 грн., а для складання позовної заяви у даній справі достатньо було 2 год. та співмірно до 4000 грн. Враховуючи визначені ч.4-6 ст. 137 ЦПК України критерії, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн., оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу, на думку суду, відповідає вищезазначеним критеріям. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, в межах задоволених вимог судом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial