Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 січня 2020 року за підсудністю з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно. У поданому позові позивач просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] у період з 01 червня 2013 року по 20 листопада 2019 року, а також визнати за нею право власності на 1/2 частину придбаного у період спільного проживання автомобіля марки BMV318D, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, зареєстрованого за [PERSON] 20 листопада 2013 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на початку літа 2013 року вона та відповідач почали проживати спільно, однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Вони мали спільний побут, спільно відпочивали, мали спільних друзів. За цей час у них народилося двоє дітей. Сторонами за спільні кошти з метою задоволення потреб сім`ї у листопаді 2013 року було придбано автомобіль марки BMV318D, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, який є спільним сумісним майном, оскільки придбано за час проживання однією сім`єю. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.26). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно (а.с.27-28). 08 квітня 2020 року до суду від представника відповідача адвоката Карчагіна С.В. надійшло клопотання, у якому зазначено, що відповідач не заперечує проти задоволення позовної вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 01 червня 2013 року по [INFO] . Відповідач підтвердив, що у вказаний період часу вони мешкали разом, мають двох малолітніх дітей, проводили час разом та у колі спільних друзів. Щодо позовної вимоги про визнання права власності на автомобіль, то відповідач не погоджується з вказаної вимогою, оскільки спірний автомобіль був придбаний за грошові кошти, які належали відповідачу. Таким чином, представник відповідача просить врахувати надані пояснення під час розгляду справи, розгляд справи провести без участі відповідача та його представника (а.с.46-47). У квітні 2020 року представником позивача подано клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі, клопотання про виклик свідків просив залишити без розгляду (а.с.53). 20 травня 2020 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від представника позивача адвоката Шевкової К.І. до суду надійшли письмові пояснення у справі, у яких остання пояснила, що між сторонами було встановлено усну домовленість щодо користування спірним автомобілем. Крім того, [PERSON] видав довіреність на ім`я позивача, відповідно до якого уповноважує її розпоряджатися належним йому майном, а також грошовими коштами (а.с.60-62). \~ \~ \~ \~Від представника\~позивача 20\~травня 2020\~року до\~суду надійшло\~клопотання про\~проведення розгляду\~справи по\~суті без\~участі позивача\~та її\~представника.\~Позовні вимоги\~підтримала у\~повному обсязі,\~наполягала на\~їх задоволенні\~(а.с.69).\~ У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що з 01 червня 2013 року [PERSON] і [PERSON] почали проживати спільно, однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Вказана обставина відповідачем не заперечується, отже, у силу частини першої\~статті 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. За час спільного проживання у позивача та відповідача народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.11, 12). 20 листопада 2013 року Центром ДАІ 1201 ГУМВС України в Дніпропетровській області за [PERSON] було зареєстровано право власності на автомобіль BMV318D, реєстраційний номер [NUMBER] , 2013 року випуску, про що було видано відповідне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14). Частиною другою\~статті 3 СК України\~визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої та другої\~статті 21 СК України шлюбом\~є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно із частиною 1\~статті 36 цього Кодексу шлюб\~є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Відповідно до\~статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі\~статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Таким чином,\~з 01\~червня 2013\~року по\~20\~листопада 2019\~року [PERSON] \~і [PERSON] \~проживали однією\~сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу,\~оскільки у\~цей період\~спільно проживали,\~вели спільний\~побут та\~мали взаємні\~права та\~обов`язки\~притаманні подружжю. Правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі\~статті 74 СК України. Так, за положеннями\~статті 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма\~статті 60 СК України\~вважається правильно застосованою, якщо встановлено: час набуття майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. За таких обставин, вирішуючи питання, чи є майно спільною сумісною власністю сторін, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. При встановленні факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та придбання ними у цей період майна за спільні сумісні кошти для потреб сім`ї не має значення на ім`я кого із таких осіб, які перебували у фактичних шлюбних стосунках, майно було придбано або оформлено. Має значення для визначення осіб такими, що перебували у фактичних шлюбних відносинах у певний період, із метою вирішення майнового спору на підставі\~статті 74 СК України, встановлення судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно та спільна участь сторін коштами або працею в набутті цього майна для потреб сім`ї. Зі змісту частини першої\~ст.70 СК України\~слідує, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Частиною 3 статті 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із п. 4 ч. 5 ст.\~12\~ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 129\~Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі порушення права з боку відповідача. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5 ст.81 ЦПК). Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно із ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Оскільки законодавцем презюмується виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, то обов`язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього. Так, позивач посилається на те, що сторонами за спільні кошти з метою задоволення потреб сім`ї було придбано спірний автомобіль. Проте на підтвердження обставин придбання автомобіля за спільні кошти не надає належних та допустимих доказів. Таким чином, всупереч приписам закону [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на придбання спірного автомобіля було витрачено спільні кошти, хоча за приписами ЦПК України це є її обов`язком. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] і [PERSON] у період з 01 червня 2013 року по 20 листопада 2019 року. Решта вимог задоволенню не підлягає з підстав зазначених вище. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial