Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , втратившою право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.1995р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-5670, є власницею квартири [ADDRESS] . Право власності за нею зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради за № 158 на стор. 52 в реєстраційній книзі 160. З часу отримання квартири у спадщину, яку позивач отримала від померлого батька [PERSON] , вона проживає разом із своїм сином та невісткою, крім того в квартири зареєстрована [PERSON] в якості піднаймача, оскільки її померлий батько здавав під найм частину квартири [PERSON] , однак після відкриття спадщини остання зібрала власні речі та залишила квартиру та до цього часу не проживає в ній. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялася за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі зареєстрованого в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.1995р., зареєстрованого в реєстрі за № 2-5370, є власницею квартири [ADDRESS] (а.с. 10) Згідно з довідкою (виписки із домової книги про склад сім`ї і реєстрації) № 19 від 19.10.2018 року відповідальною особою квартири [ADDRESS] у місті Одесі є [PERSON] . Крім того, за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] . - син, [PERSON]. - невістка, а також відповідач по справі [PERSON] - піднаймач. (а.с. 7) Крім того, відповідно до акту про не проживання, який підписаний сусідами [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 1994 року, місце її проживання невідоме, особистих речей в квартирі не має, підписи мешканців засвідчено головою ОСББ «Дружний 20». (а.с. 16) Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Реєстрація відповідача у квартирі, яка належить позивачу, перешкоджає останній у здійсненні її права користування та розпорядження своїм майном, що суд розцінює, як порушення прав позивача, яке підлягає захисту. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради. На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved