Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства Актабанк з позовом до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник Публічного акціонерного товариства Актабанк зазначив, що 15.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством Актабанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0860372403/Т/973820 на споживчі потреби, згідно з умовами п. 2.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80 000 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 25.02.2016 року за кредитним договором від 15.05.2012 року укладеним між Публічним акціонерним товариством Актабанк та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 142 223, 57 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства Актабанк не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Актабанк до [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством Актабанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0860372403/Т/973820 на споживчі потреби, згідно з умовами п. 2.1. якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 80 000 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, комісії, в обумовлені цим договором строки. Відповідно до п 2.1.1 договору процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних та включається в суму щомісячного платежу. Згідно п. 2.1.2 договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту у розмірі 2 240 грн. що розраховується як 2, 8 % відсотків від суми кредиту вказаного в п. 2.1. цього договору та включається в суму щомісячного платежу. Відповідно до п. 2.1.3 договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісій за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця наступним за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 3 573, 68 грн. та з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 14.05.2017 року. Згідно до п. 3.3. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно у валюті наданого кредиту на суму фактичної заборгованості за кожен календарний день, за методом «факт/360/де факт - це фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, а «360» - умовна кількість днів у році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. У відповідності до п. 3.4 кредитного договору, сплата процентів здійснюється щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, у валюті наданого кредиту не пізніше 15 числа (включно) кожного, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Згідно до п. 3.4.2 кредитного договору сплата процентів здійснюється у строки/терміни, зазначені в п. 3.4. цього договору, у відповідності до п.п. 2.1.4. цього договору. Згідно з п 3.5. кредитного договору нарахування комісій за супроводження кредиту здійснюється щомісячно в останній банківський день місяця, починаючи з місяця надання кредиту, на повну суму кредиту, наданого позичальнику, незалежно від фактичної від кількості днів користування кредитом в поточному місяці. У відповідності до п. 5.1. кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків погашення щомісячного платежу/частини щомісячного платежу на термін більш ніж 5 календарних днів в сумі що перевищує 15 грн. позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 грн. за кожен прострочений щомісячний платіж. Згідно з п. 4.3.4. кредитного договору позичальник зобовязався погасити банку в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п. 2.1.3. цього договору; також згідно з п. 4.3.5. сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.З., цього договору. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за договором від 15.05.2012 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] станом на 25.02.2016 року становить 142 223, 57 грн., яка складається із строкової заборгованості по кредиту у сумі 20 003, 72 грн.; простроченої заборгованості по кредиту у сумі 46 665, 74 грн.; строкової заборгованості по відсоткам у сумі 0, 06 грн.; простроченої заборгованості за відсотками у сумі 19, 01 грн.; строкової комісії за обслуговування кредиту у сумі 2 240 грн.; простроченої комісії за обслуговування кредиту у сумі 71 695, 04 грн.; штраф у сумі 1 600 грн. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved