Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у лютому 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі [PERSON]Г.) до [PERSON] (далі [PERSON]Ю.) про стягнення суми, яку згідно із протоколом від 02 лютого 2017 року передано для розгляду судді Ходаківському М.П. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що з часу реєстрації у квартирі № 63 в будинку № 35, корпус № 5 по вул. Дзержинського у місті Дніпропетровську, яка на праві спільної часткової власності належить сторонам, відповідач не сплачує за комунальні послуги, внаслідок чого позивач самостійно вимушений нести витрати з оплати комунальних послуг за вказаною адресою. У звязку із зазначеним [PERSON] просив стягнути на його користь з [PERSON] 17 198,26 грн., що становить 1/2 частину від понесених позивачем витрат з оплати комунальних послуг, а також всі судові витрати. Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Даною заявою також було уточнено позовні вимоги, а саме: зменшено суму грошових коштів, які позивач просив стягнути з відповідача з 17\~198,26 грн. на 16\~426,96 грн.; наполягав на задоволенні уточненого позову. Представником відповідача до суду було надано заяву про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових поясненнях. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині квартири № 63, розташованої в будинку № 35, корпус № 5 по вулиці Дзержинського (вул. [PERSON]) у місті Дніпропетровську (м. Дніпро). Право власності [PERSON] на 1/2 частину указаної квартири виникло на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВММ № 583607, виданого 21 липня 2010 року за реєстровим № 1-2175 Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Відповідач зареєстрована за даною адресою з 22 травня 2015 року. Викладені обставини не заперечувались сторонами та були встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 березня 2016 року у цивільній справі № 201/16766/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, зобовязання вчинити певні дії (а.с. 66), а отже за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Відповідно до наданих позивачем копій платіжних та інших документів (а.с. 6-19, 20-23) [PERSON] з жовтня 2014 року по листопад 2016 року сплачував за комунальні та інші послуги, які надавались за адресою квартири № 63, розташованої в будинку № 35, корпус № 5 по вулиці Дзержинського (вул. [PERSON]) у місті Дніпропетровську (м. Дніпро). Згідно з наданими стороною відповідача платіжними документами [PERSON] було здійснено оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою квартири № 63, розташованої в будинку № 35, корпус № 5 по вулиці Дзержинського (вул. [PERSON]) у місті Дніпропетровську (м. Дніпро) з грудня 2015 року по лютий 2017 року (а.с. 52-61). Положеннями ст. 360 Цивільного кодексу України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 68 Житлового кодексу Української РСР наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. При цьому пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні. Зазначеним вище рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29 березня 2016 року та додатковим рішенням від 12 вересня 2016 року, які були залишені без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2016 року та набрали законної сили, було вселено [PERSON], до квартири № 63, розташованої в будинку № 35, корпус № 5 по вул. Дзержинського у м.Дніпропетровську, загальною площею 54,6 м2, житловою 49,0 м2, яка складається з: 1-коридору площею 7,8 м2, 2-кухні площею 8,4 м2, 3-житлової площею 15,1 м2, 4-житлової площею 12,1 м2, 5-кладової площею 0,5 м2, 6-ванної площею 2,7м2, 7-туалету площею 1,2 м2, 8-кладової площею 5,6 м2, І-лоджії площею 5,6 м2, із встановленням наступного порядку користування квартирою: - в користування [PERSON] виділити житлову кімнату «3» площею 15,1 м2 з лоджією «І» площею 5,6 м2; - в користування [PERSON] виділити житлову кімнату «4» площею 12,1 м2; - в загальному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити 1-коридор площею 7,8 м2, 2-кухню площею 8,4 м2, 5-кладову площею 0,5 м2, 6-ванну площею 2,7м2, 7-туалет площею 1,2 м2, 8-кладову площею 5,6 м2. Крім того, вказаними судовими рішенням зобовязано [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою № 63, розташованою в будинку № 35, корпус № 5 по вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську та надати ключі від вказаної квартири. Судом також встановлено, що [PERSON] вселилась до квартири № 63, розташованої в будинку № 35, корпус № 5 по вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську 03 березня 2017 року, що вбачається з акта державного виконавця від 03 березня 2017 року (а.с. 71). З викладеного вбачається, що з жовтня 2014 року відповідач була обмежена у своєму праві на вільне користування належною їй на праві власності квартирою № 63, розташованою в будинку № 35, корпус № 5 по вул. Дзержинського у м. Дніпропетровську через чинення перешкод співвласником іншої частини цієї квартири [PERSON], внаслідок чого [PERSON] вимушена була звернутись за захистом своїх прав до суду, та лише після відкриття виконавчого провадження з виконання відповідного судового рішення [PERSON] надав відповідачу можливість на вільне користування її власністю. Таким чином, приймаючи до уваги положення п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону УКраїни «Про житлово-комунальні послуги», а також з урахуванням того факту, що [PERSON] була позбавлена можливості вільного користування квартирою через відповідні дії позивача, що не надавав доступу до квартири, половина якої їй належить, а одноособово користувався цією квартирою та всіма житлово-комунальними послугами, які надавались за адресою спірної квартири, суд приходить до висновку, що і оплату за відповідні послуги за період чинення [PERSON] перешкод у користуванні власністю, позивач має нести одноособово. З огляду на результат вирішення справи судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачеві.

Outcome: dismissed