overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

\~\~\~\~ До суду 11.01.2016 року звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа\~Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконкому Циркунівської Сільської ради №924 від 05.10.1995 року на земельну ділянку площею 0.25 гектарів на території с. Михайлівка по вул. Харківській №38, яка зареєстрована в книзі записів державних актів на право приватної власності 24.11.1995 року за №962. Крім того просить встановити факт, що «Макіенко» і «Макієнко» це одна і таж особа [PERSON] \~\~\~\~ В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 23.03.2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з «Макієнко» на «Рослякова» на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ 212632. Згідно рішення виконавчого комітету Циркунівської Сільської ради №924 від 05.10.1995 року їй було передано у власність безкоштовно земельну ділянку площею 0.25 гектарів на території с. Михайлівка по вул. Харківській №38. На підставі зазначеного рішення їй був виданий Державний акт на право приватної власності на землю №962 від 24.11.1995 року в яким земельна ділянка передано їй [PERSON] на дівоче прізвище [PERSON]. \~\~\~\~ Заявник викладені у заяві вимоги підтримала, просила заяву задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмову заяву. \~\~\~\~ Заінтересована особа Циркунівська Сільська рада Харківського району Харківської області в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. \~\~\~\~ Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~ Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 256 ЦПК України\~суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~\~\~ \~Факт, що [PERSON] це є [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб №755 від 23.03.2004 року, копією атестату про середню освіту, копією свідоцтва про народження. Крім того факт того, що земельна ділянка площею 0.25 гектарів на території с. Михайлівка по вул. Харківській №38 належить саме їй [PERSON] підтверджується копією рішення виконкому Циркунівської Сільської ради №924 від 05.10.1995 року та копією Державного акту на земельну ділянку від 24.11.1995 року за №962. \~\~\~\~ Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки стосується права власності на земельну ділянку. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

До суду 11.08.2021 року надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 липня 2008 року між сторонами Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі зроблено актовий запис 215. В період шлюбу народилась донька [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення між ними є неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.08.2021 року провадження у справі було відкрито. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач не приймав участі у судовому засіданні, однак надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі зроблено відповідний актовий запис №215, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . В шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

До суду 11 вересня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.09.2013 року з [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння в життєвих справах, що призвело до втрати почуття любові, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують більше двох місяців, разом не проживають, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року у Червонозаводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

До суду, 11 жовтня 2018 року, звернулась [PERSON] з позовом (а.с.1-2) до [PERSON] в якому, мотивуючи тим, що відповідач добровільно приймати участь в утриманні їхнього сина - [PERSON] ([INFO]) не бажає, просить суд: -стягувати щомісячно з [PERSON] (ідентифікаційний номер:[NUMBER]) аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] ([INFO]) у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення [PERSON] повноліття; Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, надала заяву про проведення підготовчого засідання за її відсутності. Просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, то суд вважає за можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Судом вивчені докази та встановлені фактичні обставини. Згідно Свідоцтва про народження (а.с.3) [PERSON] ([INFO]) батьком приходиться [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Ст.180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч.1 ст.183 СК України передбачає, що судом визначається частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Ст.182 СК України передбачає, що суд при визначення розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст.191 СК України передбачає, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивача на утриманні відсутні інші неповнолітні діти, непрацездатні батьки, дружина то суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. П.3 ч.1 Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, від слати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справа про стягнення аліментів. Враховуючи, що відповідача звільнено від сплати судового збору то у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

До суду 11 липня 2016 року надійшла заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між нею та її двоюрідним дядьком [PERSON], 1937 року народження, померлим [INFO]. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що після смерті її двоюрідного дядька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять грошові кошти, які накопичилися на пенсійному рахунку спадкодавця. У встановлений законом строк вона звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Голик С.В. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 8/2016, проте документи, які беззаперечно підтверджують наявність родинних стосунків між померлим [INFO]. [PERSON] та [PERSON] не збереглись, в зв'язку з чим в неї, як двоюрідної племінниці померлого виникла потреба у встановленні факту родинних відносин для прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені в заяві підтримала, просила заяву задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] як свідки показали, що померлий [PERSON] був двоюрідним дядьком заявника [PERSON]. Заінтересована особа приватний нотаріус ХМНО Голик С.В. проти заяви про встановлення факту родинних відносин не заперечувала, просила розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, та дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Факт, що [PERSON], [INFO] є двоюрідною племінницею [PERSON], [INFO], який помер [INFO], підтверджується: ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO],; ксерокопією паспорта [PERSON]; ксерокопією свідоцтва про смерть [PERSON]; ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]; ксерокопією паспорта [PERSON]; ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON]; ксерокопією договору-замовлення, укладеним з [PERSON] на організацію та проведення поховання [PERSON]; фотокартками (а.с.4, 6, 12, 13, 15, 17-18, 19-22); а також показами свідків. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

До суду 11 липня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «ХЕЛЗ «Укрелектромаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. В ході судового розгляду позивач уточнив позовні вимоги, відмовився від вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, в звязку з проведенням з ним остаточного розрахунку, та просив стягнути з відповідача суму середнього заробітку за весь час затримки розрахунку, у розмірі 5918 грн. 64 коп. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що наказом № 91к від 16.05.2016 року він був прийнятий на ПАТ «ХЕЛЗ» Укрелектромаш» електромонтером 5 розряду до енергоцеху. Наказом № 110к від 03.06.2016 року він був звільнений з роботи за власним бажанням, остаточного розрахунку в день звільнення з ним не було проведено. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку у розмірі 5918 грн. 64 коп. та розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову про стягнення середнього заробітку у розмірі 5918 грн.64 коп. не заперечував, просив розглянути справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] наказом № 91к від 16.05.2016 року він був прийнятий на ПАТ «ХЕЛЗ» Укрелектромаш» електромонтером 5 розряду до енергоцеху. Наказом № 110к від 03.06.2016 року він був звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується ксерокопією трудової книжки (а.с.6). Згідно довідки ПАТ «Харківський електротехнічний завод «Укрелектромаш» [PERSON] виплачена заборгованість по заробітній у розмірі 525 грн. 61 коп. 29.07.2016 року та 1404 грн. 75 коп. 02.08.2016 року. Середня заробітна плата позивача в день становить 151 грн. 76 коп. (2181,30:115,0=18,97х8,0). Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення позивача з ним не був проведений остаточний розрахунок. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

До суду 11 січня 2014 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з жовтня 2002 року по грудень 2010 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та регулярний заробіток. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву (а.с.14). Відповідач позовні вимоги визнав, погодився сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з жовтня 2002 року по грудень 2010 року, за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.12.2010 року шлюб між ними було розірвано (а.с.5). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], (а.с.6), яка проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буда стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач працездатний, згоден та має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

До суду 11 червня 2015 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, та на утримання якою відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний, працює в компанії ТОВ «Магнетік», отримує заробітну плату, в неї достатніх коштів на утримання дитини не має. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, просив розглядати справу за його відсутністю, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.2). Малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буда стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працездатний, працює, має можливість та згоден надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач звільнення від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

До суду 12.07.2016 р. надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.02.2014 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, між нею та відповідачем відсутні взаємні почуття, між ними постійно виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуття любові один до одного, з лютого 2016 року шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, вважає, що, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « Діденко», та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 22 лютого 2014 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До суду 12 липня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.01.1995 року з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та почуття любові один до одного, більше десяти років вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, зберігання шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 28 січня 1995 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (до реєстрації шлюбу Тростинською) [PERSON] (а.с.2). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved