Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] сільської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. З урахуванням уточнень наданих до суду 09.07.2018 року позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке складається з: житлового будинку А-1 шлакобетонний, цегляний площею 66.3 кв. м; прибудова а-1 шлакобетонна, цегляна площею 11.5 кв. м; літня кухня Б-1 шлакобетонна, шлакоблочна площею 42.3 кв. м; сарай В-1 цегляний площею 3.2 кв. м; входу до підвалу Є-1 цегляний площею 3.2 кв.м; підвал шлакобетонний площею 12.8 кв. м; колодязь №1, розташованого за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.03.2001 року. Визнати за позивачем право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0.5409 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, розташовану за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.03.2001 року. Визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 5.7168 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 04.05.2005 року. Стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір на користь позивача у розмірі 3\~566.62 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 04.03.2001 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на: житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області; земельну ділянку площею 0.5409 га надану для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], також дружина померлого [PERSON]. [PERSON] народилась 20.08.1990 року, її батьком є саме спадкодавець [PERSON], що вона може підтвердити копією свідоцтва про народження, згодом [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка, про що надано копію свідоцтва про шлюб. Спадкоємцем ? частки майна померлого [PERSON], а саме житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області є його дочка [PERSON], на підтвердження чого позивач додав копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2016 року. Також, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року за [PERSON]\~визнано право\~власності на\~1/2 частину земельної ділянки площею 0.5409 га, яка розташована за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 006898, який зареєстровано 28.02.2000 у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 786. Інша частина спадкового майна в силу ст. 1268 ЦК України належить дружині померлого [PERSON], яка спадщину прийняла, адже на день смерті спадкодавця проживала разом з ним (про що є відповідна довідка з [PERSON] сільської ради), однак право власності на нерухоме майно не оформила. 16.10.2015 року померла сама [PERSON], про що додано копію свідоцтва про смерть. За наведених обставин, позивач вважає, що у даному випадку має місце спадкова трансмісія, коли спадкоємець за законом ([PERSON]О.) помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, тож право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. Відтак після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт. Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області та 1/2 земельної ділянки площею 0.5409 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, які вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Також, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5.7168 га надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Петриківської селищної ради, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 052461. Заповіту від імені [PERSON] сільська рада не посвідчувала, тож позивач вважає, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Позивач посилаючись на п. 3.15 п. 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зауважує, якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у 3 місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Позивач наголошує, що відповідач [PERSON] до нотаріуса з метою оформлення спадщини не звертався, хоча від дня смерті матері [PERSON] минуло майже 3 роки. Разом з тим, постановою державного нотаріуса від 15.11.2017 року [PERSON] позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно з огляду на те, що відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За наведених обставин позивач вважає, що він позбавлений можливості отримати спадкове майно, яке належало його батькам у повному обсязі, тому мусить звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30.07.2018 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено поштовими відправленнями, які були повернуті до суду з довідками «через не запит», «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення», «за закінченням встановленого строку зберігання». Причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи без його участі або про відкладення судового засідання до суду не надходило, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов не подано. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов не подано, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] до суду не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк письмових пояснень щодо позову не подала, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Всебічно та повно вивчивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 04 березня 2001 року, про що складено відповідний актовий запис № 24 та відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області, повторно видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 736662. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на житловий будинок, що розташований на не приватизованій земельній ділянці за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, що належав спадкодавцю [PERSON] на підставі Дубліката виданого Петриківською державною нотаріальною конторою 15.10.2016 року, реєстровий № 1-612 Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 04.01.2000 року Петриківською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5, зареєстрованого в «Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації» 06.01.2000 року, що відображено у наданій до суду копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15.11.2016 року на імя [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-655. На доказ зазначеного вище додано копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.01.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-612, згідно якого спадкоємцем зазначеного в заповіті майна померлого 07.05.1994 року [PERSON] є [PERSON]. Спадкове майно складається з: житлового будинку, що розташований на землі колгоспу за адресою: вул. Ульянова буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Згідно вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом виданого від 15.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-655, державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори посвідчено, що спадкоємцями майна [PERSON], який помер 04.03.2001 року є його дочка [PERSON] в ? частці та дружина [PERSON] в ? частці. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з: житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку видано на імя [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку ще не видано. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 0.5409 га надану для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП № 006898 зареєстрованого 28.02.2000 року у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 786. Викладене вище було встановлено у рішенні Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року у цивільній справі № 187/105/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Петриківського району, [PERSON], третя особа: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання права власності на\~ земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Рішення набрало законної сили 27.03.2017 року. За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підтвердження належності зазначеної земельної ділянки спадкодавцю [PERSON] додано також копії витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1205586252017 від 11.12.2017 року та № НВ-1205311522017 від 03.10.2017 року. Також, зазначеним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року у цивільній справі № 187/105/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] сільської ради Петриківського району, [PERSON], третя особа: Державний нотаріус Петриківської державної нотаріальної контори [PERSON], про визнання права власності на\~ земельну ділянку у порядку спадкування за законом, позовні вимоги задоволено та визнано за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки площею 0.5409 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована по вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДП № 006898. [PERSON] померла 16.10.2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 8240 та Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, повторно видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 736783. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5.7168 га з кадастровим № 1223755100:01:010:0034, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області яка належала їй на праві приватної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 052461, виданого 04.05.2005 року Петриківською районною державною адміністрацією, що підтверджено копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92932144 сформованого від 26.07.2017 року. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частку земельної ділянки площею 0.5409 га наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована по вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області; та на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, які вона прийняла у спадщину від померлого чоловіка [PERSON] Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом зареєстрованого в реєстрі за № 1-925 від 14.11.2016 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори посвідчено, що спадкоємцем майна (земельної ділянки площею 5.7168 га з кадастровим № 1223755100:01:010:0034, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області) померлої [PERSON] є її дочка [PERSON] в ? частці та син [PERSON] в ? частці. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна видано на імя [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку ще не видано. Позивач надала до суду копію свідоцтва про народження серії УІ-КИ № 341687 від 27.09.1990 року, згідно якого [PERSON] народилась 20.08.1990 року, її батьками записано: [PERSON] та [PERSON]. 28.02.2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Петриківського РУЮ Дніпропетровської області, на підтвердження чого додано копію свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 139224 від 28.02.2009 року. Відтоді [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. З копій довідок № 439 та 440 виданих від 28.03.2018 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Петриківського району вбачається, що [PERSON], який помер 04.03.2001 року був зареєстрованим та проживав до дня смерті за адресою: вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області. Разом з ним без реєстрації проживали: дружина [PERSON], яка померла 16.10.2015 року та дочка [PERSON], [INFO]. На день смерті [PERSON], 16.10.2015 року за вказаною адресою ніхто не зареєстрований та не проживає. Заборони та арешту на майно [PERSON] та [PERSON] не накладалося, заповітів від імені [PERSON] або [PERSON] сільська рада не посвідчувала. Постановою державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 15.11.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку в цілому площею 5.7168 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, належну померлій матері [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ДП № 052461, виданого 04.05.2005 року Петриківською райдержадміністрацією Дніпропетровської області; ? частку житлового будинку, розташованого в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Ульянова, буд. 2, що належав померлому [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина, яка прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав; ? частку земельної ділянки площею 0.5409 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована в с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 36, що належав померлому [PERSON], спадкоємцем якого була його дружина, яка прийняла спадщину та не оформила своїх спадкових прав. У постанові зазначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За матеріалами спадкової справи № 422/2001 після померлого 04.03.2001 року [PERSON] та за матеріалами спадкової справи № 93/2017 після померлої 16.10.2015 року [PERSON] іншим спадкоємцем за законом є син померлих [PERSON], [INFO]. З листа завідувача Петриківської держнотконтори [PERSON] щодо надання інформації, відомо, що 28.11.2001 року на майно [PERSON], померлого 04.03.2001 року, заведено спадкову справу № 422/2001 за заявою про прийняття спадщини від дружини померлого [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO]. Крім того, спадкоємцем майна померлого є його дочка [PERSON], яка фактично прийняла спадщину своєю спільною пропискою із спадкодавцем згідно довідки про прописку, виданою [PERSON] сільрадою. Свідоцтво про право на спадщину видано 13.12.2001 року на імя [PERSON] та 15.11.2016 року на імя [PERSON] Також, 05.04.2017 року на майно [PERSON] померлої 16.10.2015 року, яка була зареєстрована [INFO], заведено спадкову справу 93/2017 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину від дочки померлої [PERSON] Крім того, з матеріалів справи вбачається, що є спадкоємець син померлої - [PERSON], який фактично прийняв спадщину своєю спільною пропискою із спадкодавцем згідно довідки про прописку, видану Петриківською селищною радою. Свідоцтво про право на спадщину видано 14.11.2016 року на імя [PERSON] на ? частку спадкового майна. З копії технічного паспорту виготовленого станом на 27.12.1999 рік (виданим 25.10.2016 року) на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Дорожня, буд. 2, смт Петриківка, встановлено, що домоволодіння складається з: житловий будинок А-1; прибудова а-1; літня кухня Б-1; сарай В-1; вхід до підвалу Є-1; підвал п/д; колодязь № 1. До матеріалів справи додано копію висновку про вартість спірного майна складеного станом на 24.05.2018 року експертом Правобережної товарної біржі, з якого встановлено, що середня ринкова вартість ? частини зазначеного вище житлового будинку, станом на дату оцінки становить 50\~000.00 грн. Середня ринкова вартість ? частини земельної ділянки, площею 5.7168 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради, станом на дату оцінки становить 130\~089.00 грн. Середня ринкова вартість ? частини земельної ділянки, площею 0.5409 га наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована за адресою: вул. Польова, буд. 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, станом на дату оцінки становить 46\~484.00 грн. Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Поняття спадкування визначено у ст. 1216 Цивільного Кодексу України, як перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ч. 1 ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України: у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, тобто спадкоємці першої, другої, третьої, четвертої та п'ятої черги. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Часом відкриття спадщини є день смерті особи ( ч. 2 ст. 1220 ЦК України) Спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України) У ч. 3 зазначеної вище статті передбачено, що спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України) Згідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України) З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], який помер 04.03.2001 року, що складається з: житлового будинку, розташованого в смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Дорожня, буд. 2; земельної ділянки площею 0.5409 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована в с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, вул. Польова, 36, прийняли у рівних частках його дружина [PERSON], шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини та дочка [PERSON] (тоді [PERSON])Ю.А., шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згодом Свідоцтва про право на спадщину видано 13.12.2001 року на імя [PERSON] та 15.11.2016 року на імя [PERSON] Тож за наведених обставин, суд звертає увагу позивача на те, що у даному випадку про спадкову трансмісію не йдеться, як про те у своєму позові зазначає [PERSON], адже її мати [PERSON] встигла прийняти спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] Також, рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 року у цивільній справі № 187/105/17 за [PERSON] визнано право власності на ? частину земельної ділянки площею 0.5409 га для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована по вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області та належала [PERSON] на праві приватної власності. За наведених вище обставин суд не може повторно визнати за позивачем право власності на частину спадкового майна, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.03.2001 року, так як це право ніким не оспорюється, що підтверджено відповідним свідоцтвом про право на спадщину та судовим рішенням, яке набрало законної сили. Згодом, 16.10.2015 року спадкоємець [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? частка житлового будинку, що розташований за адресою: вул. Дорожня, буд. 2 смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області; ? частка земельної ділянки площею 0.5409 га наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована по вул. Польова, 36, с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області та земельна ділянка цілому, площею 5.7168 надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області. Спадкоємцями вказаного спадкового майна у рівних частках є діти померлої: [PERSON] та [PERSON] Суд звертає увагу позивача на те, що спадкодавець [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. ЇЇ син відповідач [PERSON], [INFO], згідно інформаційної довідки № 860 виданої виконавчим комітетом Петриківської селищної ради з 01.03.1999 року зареєстрований за тією ж адресою, що і спадкодавець, тож він є спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому в силу ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так, як у суду відсутні докази того, що він заявив відмову від спадщини, протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна (земельну ділянку площею 5.7168 га) видано на імя [PERSON] Враховуючи викладене, те, що частки кожного із спадкоємців у спадщині є рівними, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкодавця права на спадщину, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги частково, а саме: визнати за позивачем право власності на ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Дорожня, буд. 2 смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області; визнати за позивачем право власності на ? частку земельної ділянки площею 0.5409 га наданої для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що розташована в с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області по вул. Польова, 36, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Суд вважає вірним відмовити позивачу у задоволенні вимоги про визнанні за ним права власності на ? частку земельної ділянки площею 5.7168 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Петриківської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 16.10.2015 року, адже на імя позивача вже видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену частку спадкового майна, належну цьому спадкоємцю. Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, тож враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, вважає вірним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 241.21 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судового збору з відповідача [PERSON] сільської ради, тому суд вважає за доцільне судові витрати по сплаті судового збору у цій частині залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: partial