Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивував тим, що рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 28.04.2010 року з нього було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На час прийняття рішення позивач працював по найму, мав певний заробіток, з якого сплачував аліменти. 23.08.2016 року позивач уклав шлюб з іншою жінкою, а [INFO] у них народилась дочка [PERSON], яка знаходиться на повному їх утриманні. Матеріальний стан позивача на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в визначеній судом сумі, оскільки змінився його матеріальний та сімейний стан як платника аліментів. В 2016 році позивач втратив роботу, рухомого чи нерухомого майна не має. Просить суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про зміну (збільшення) встановленого розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що [PERSON] звільнився з роботи в вересні 2016 року за власним бажанням, заходів з пошуку нової роботи не здійснив, не став в центр зайнятості. На час народження іншої дитини був безробітнім, проте з позовом про зменшення аліментів не звертався. Дані факти свідчать про те, що [PERSON] має неофіційні доходи. За заявою [PERSON] 11.07.2017 року було розпочато кримінальне провадження по факту несплати аліментів. 26.01.2018 року кримінальне провадження було закрито за її ж завою, оскільки впродовж січня 2018 року [PERSON] було сплачено заборгованість з виплат по аліментам за 2015-2017 роки в сумі 30 тис. грн. Протягом 2018 року останній нерегулярно сплачував аліменти, і станом на 30 жовтня 2018 року заборгованість склала 141 грн. 21 коп. Ці обставини також можуть свідчити що [PERSON] має неофіційні доходи. Розміру аліментів, які на даний час сплачує [PERSON] недостатній для забезпечення мінімальних необхідних потреб дитини. Відповідач не бере участі в додаткових витратах на дитину, пов?язаних з її навчанням у школі, розвитком її здібностей, фізичним розвитком, лікуванням, оздоровленням, тощо. Протягом 2017-2018 років дитина 6 раз перебувала на амбулаторному лікуванні, також позивач зверталась за медичною допомогою без надання лікарняних. Кожного разу витрати складали не менше 200 грн. З 23 червня по 09 липня 2018 року дочка їздила на оздоровлення до дитячого табору міста Албена (Республіка Болгарія), вартість путівки склала 11613 грн. 97 коп., оплати хоча б частину путівки батьком дитини відмовився. Просить суд збільшити розмір аліментів, та стягувати з відповідача ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позов, проти зустрічного позову заперечував з підстав викладених у своїй позовній заяві. Відповідач позов не визнала з підстав викладених в зустрічному позову, власний позов підтримала. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 27.04.2010 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач одружився 23.08.2016 року і від шлюбу в нього народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіям свідоцтв. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що він 21.09.2016 року звільнився з роботи за власним бажанням. Аналіз вищевказаних доказів свідчить про відсутність підстав для зменшення аліментів, які присуджено до стягнення Драбівським районним судом Черкаської області від 28.04.2010 року. Так, на народжену дитину позивача держава виплачує допомогу, про що останній не заперечував, крім того, обов?язок по утриманню дитини несе і мати дитини. На даний час позивач працює, про що свідчить надана ним довідка. Сам факт одруження та народження іншої дитини не може бути підставною для зміни розміру аліментів, які стягуються на неповнолітню дитину з платника аліментів. Інших суттєвих обставин, які б могли бути підставою для зменшення раніше встановленого до сплати розміру аліментів суду не надано, тому в позові [PERSON] необхідно відмовити. Щодо зустрічної позовної заяви суд зазначає наступне. [PERSON] просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Проте, на думку суду, дана вимога не відповідає ч.1 ст.192 СК України по критерію збільшення аліментів. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує мінімальні гарантії які встановлені законодавством щодо розміру аліментів які передбачені на час розгляду справи, проте якщо такі гарантії в подальшому будуть змінені, мінімально гарантований розмір аліментів повинен враховуватися при стягненні аліментів (як в примусовому так і в добровільному порядку при виконанні рішення суду). Підстав для захисту даного права в судовому порядку не має, оскільки такі гарантії встановлені законодавством. В даному випадку рішення суду виконується через органи державної виконавчої служби, тому саме державним виконавцем повинен бути врахований новий розмір мінімально гарантованого рівня аліментів, що стягуються на дитину відповідного віку, а якщо останній відмовить чи проявить бездіяльність з даного питання, його дії можуть бути оскаржені до суду. Про даний підхід щодо застосування ч.1 ст.192 СК України зроблено висновок Верховного Суду в постанові від 12.09.2018 року по справі № 459/2181/17. Відтак, суд вважає, що підстав для задоволення зустрічного позову не має. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed