Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що з подружжя втратило почуття любові один до одного, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, між подружжям відсутня взаємна повага та підтримка, жодних спільних інтересів в позивача та відповідача не має, так, як і наміру продовжувати шлюбу. Протягом останніх 25 років сторони живуть окремо, спільного домашнього господарства не ведуть, не підтримують відносини та не спілкуються. Спільних дітей не мають, майнові спори між сторонами відсутні. Ухвалою суду від 13.05.2020 року прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. До суду надійшла заява позивача від 26.05.2020 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Від представника позивача 26.05.2020 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, серія [NUMBER] , виданого 16.01.1988 року ЕССР виконкомом РНД м.Талліна, відділом ЗАГС, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 16.01.1988 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати пов`язані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Outcome: approved