Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в 2011 році вона та її колишній чоловік придбали будинок [ADDRESS] . Після придбання будинку вони отримали нову домову книгу, до якої було внесено відомості про прописку членів їх родини. В 2017 році її колишній чоловік подарував їй наведений житловий будинок, оскільки на той час вони фактично не проживали, а в листопада 2018 року шлюб між ними офіційно розірвано. Враховуючи, що вона залишилась з трьома дітьми, вона звернулась за призначенням субсидії, де з`ясувалось що в її будинку зареєстрована відповідач [PERSON] . Місце знаходження відповідачки й невідоме, вона її жодного разу не бачила, сусідам про її місце перебування також невідомо. Зняти відповідача без її присутності з реєстраційного обліку неможливо. Внаслідок цієї ситуації, вона з трьома дітьми, залишилась без субсидії на опалювальний сезон та її зобов`язали повернути раніше нараховану субсидію, оскільки вона не повідомила про доходи ще однієї людини, яка зареєстрована в її будинку. Вказані обставини обмежують її права, як власника. Вона є одноособовим власником будинку. Будинок нею придбано на законних підставах. Метою придбання цього майна було створення умов для проживання членів її сім`ї. Тому, просить суд визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору дарування житлового будинку, посвідченого 20 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В., [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар житловий будинок з господарчими та побутовими будовами та спорудами, що відносяться до нього, що розташований у [ADDRESS] номером 9 на земельній ділянці площею 0,0885 гектарів, кадастровий № 1414100000:01:006:0860. Таким чином, позивачу належить будинок [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка, видана 18 грудня 2019 року виконавчим комітетом Слов`янської міської ради. Відповідач у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS] , - не проживає з 2010 року, що підтверджується Актом Комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Слов`янська від 17.12.2019 року. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів\~права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку, право користування яким просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в будинку без поважних причин з 2010 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved