Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

До Михайлівського районного суду звернулась [PERSON] з вимогами до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, згідно яких просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 грудня 1996 року вона придбала у відповідача житловий будинок, за який нею було сплачено грошові кошти в сумі 2000,00 гривень. Отримання коштів [PERSON] підтверджує розпискою від 05 грудня 1996 року, складеною ним власноручно. Позивач зазначає, що того ж дня їй були передані ключі від домоволодіння, домову книгу та свідоцтво про право на спадщину - житловий будинок, за спільною домовленістю між сторонами про оформлення правочину найближчим часом. Однак, в подальшому відповідач не маючи намір виконати умови домовленості, відмовлявся в оформленні права власності на домоволодіння на ім'я позивача. Позивач не мала можливості оформити право власності на придбаний будинок, в зв'язку з проживанням відповідача за межами України. В 2007 році на чергове звернення [PERSON] стосовно оформлення договору купівлі-продажу відповідачем була надана довіреність на користування житловим будинком з земельною ділянкою, прилеглою до нього, однак довіреністю не передбачене право на вчинення позивачем угоди купівлі-продажу. Позивач зазначає, що з грудня 1996 року вона, як власник домоволодіння опікується ним, господарює на прилеглій земельній ділянці, утримує домоволодіння у повному обсязі. Вже 26 років позивач володіє житловим будинком, протягом яких перешкоди такого володіння ніким не були створені, ніхто не заперечував та не заперечує проти такого володіння. Факт безперешкодного володіння житловим будинком [PERSON] підтверджує договором про користування електричною енергією, квитанціями про оплату комунальних послуг. Позивач, добросовісно заволодівши нерухомим майном, та продовжуючи відкрито, безперервно володіти ним протягом більше десяти років, вказує на своє право на отримання у власність зазначеного житлового будинку. На обґрунтування позовних вимог позивачем надані суду: - світлокопія свого паспорту та ідентифікаційного номеру (а.с.4-5); - світлокопія розписки від 05 грудня 1996 року (а.с.6); - світлокопія довіреності від 20 березня 2007 року (а.с.7); - світлокопія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.8); - світлокопія домової книги (а.с.9-15); - світлокопія акту депутата селищної ради (а.с.16); - світлокопія акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння з додатками(а.с.17-19); - світлокопія поетажного плану (а.с.20); - світлокопія договору про користування електричною енергією (а.с.21-22); - світлокопія технічного паспорту (а.с.23-25); - світлокопія довідки щодо вартості житлового будинку (а.с.26); - світлокопії квитанцій по сплаті комунальних послуг (а.с.27-30). Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позові, та просили їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла заява, завірена належним чином, згідно якої [PERSON] позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідач, який своєчасно та в установленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. За наявності відомостей про отримання відповідачем судових викликів, неявки відповідача в судове засідання, відсутність повідомлень про причини неявки, згоди позивача на заочний розгляд справи, судом прийнято рішення про можливість ухвалення заочного рішення відповідно до положень ст.ст.224-226 ЦПК України. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та потребу їх задоволення виходячи з наступного: - відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню; - в судовому засіданні з пояснень сторони позивача та досліджених доказів встановлено, що 05 грудня 1996 року між сторонами була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку [ADDRESS] На підтвердження укладення договору відповідачем була складена розписка про отримання ним коштів за продаж будинку. Після розрахунку за придбаний будинок, з 1996 року позивач фактично володіє будівлею, однак складання договору купівлі-продажу та його посвідчення своєчасно не здійснено. Через проживання відповідача за межами України, позивач була позбавлена можливості провести перереєстрацію нерухомого майна на своє ім'я,однак фактично продовжувала володіти будинком. - відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; - статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: визнання права; - відповідно до положень ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває права власності на це майно (набувальна давність). З аналізу наданих суду доказів, в тому числі розписки відповідача щодо отримання коштів за продаж будинку, наданої позивачу довіреності на користування будинком, акту депутата стосовно постійного проживання в будинку позивача, наданих підтверджень утримання нерухомого майна, та з урахуванням визнання відповідачем обставин, викладених в позові, суд приходить до висновку про доведеність добросовісного оволодіння майном, відкритого та безперервного володіння нерухомістю з 1996 року, в зв'язку з чим, враховуючи відсутність у позивача підстав для набуття права власності, позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання стосовно судових витрат підлягає вирішенню відповідно до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved