Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просила шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 07 листопада 2018 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3216, стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 3920,40 грн. (витрати на надання правової допомоги у розмірі 3500,0 грн. та 50% судового збору в сумі 420,40 грн.), обґрунтовуючи свої вимоги таким. Сімейні відносини між сторонами не склалися, сім`я носить формальний характер. Як причину розпаду сім`ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них протилежні погляди на подружнє життя, матеріальне забезпечення сім`ї, у зв`язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство, спільно не проживають, шлюб носить формальний характер. Від шлюбу є дочка: [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позов визнав частково в частині розірвання шлюбу, в частині стягнення судового збору та витрат за надання правової допомоги просив відмовити, посилаючись на те, що він на даний час не працює, надав докази щодо надання коштів на утримання дочки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 07 листопада 2018 року між [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 3216, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2018 року. У подружжя є дочка - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 04 лютого 2019 року). На час розгляду справи дитина проживає з матір`ю. Сімейні відносини фактично припинені, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв`язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 липня 2020 року було надано строк для примирення протягом трьох місяців, провадження по справі було зупинено до 08 жовтня 2020 року, але за закінченням терміну на примирення сторони не примирилися, у зв`язку із чим 08 жовтня 2020 року було поновлено провадження. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо стягнення судових витрат суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При подачі позовної заяви позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. За її вимогами позивач просить стягнути 50 % від сплаченої суми судового збору в розмірі 420,40 грн., що відповідає принципу пропорційності і цілком обґрунтованими. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За ч. ч. 5 та 6 цієї статті у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем разом з позовною заявою до суду було подано: Договір № 2-19/11/19 про надання правової допомоги від 19 листопада 2019 року, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач за позовом поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Сума попереднього розрахунку складала 3500,0 грн. Розрахункову квитанцію від 19.11.2019 року на суму 3500,0 грн. Згідно розрахунку витрат представник позивача - [PERSON] витратив дві години робочого часу на дві зустрічі та консультації з клієнтом кожна з яких тривала по одній години( з урахуванням часу прибуття до місця знаходження клієнта) - загальна вартість послуги складає тисяча гривень (2 години х 500 грн). Представник позивача - [PERSON] витратив дві години робочого часу на вивчення матеріалів справи, аналіз судової практики стосовно розлучення з малолітніми дітьми та написання позовної заяви - загальна вартість послуги складає тисяча гривень (2 години х 500 грн.). Представник позивача - [PERSON] планує витратити щонайменше три години робочого часу на відвідання судових засідань за даною справою - загальна вартість послуги тисяча п`ятсот гривень (3 година х 500 грн.). Загальна вартість послуг складає 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Аналізуючи надані стороною позивача докази на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про їх невідповідність вимогам закону, в тому числі з урахуванням позиції Верховного Суду (відсутність в договорі детального опису послуг, їх вартість, порядок обчислення гонорару, документи щодо детального опису - акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката, документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката оформлені у встановленому законом порядку тощо), а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial