Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вищезазначеним позовом, згідно якого зазначив, що 02.04.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» з однією сторони та [PERSON] з другої сторони був укладений договір відновлювальної кредитної лінії, а з метою забезпечення виконання зобовязання, між [PERSON] та відповідачем був укладений договір поруки до кредитного договору № 2333-н. Умовами договору поруки визначено, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань за договором не предявлялись вимог до поручителя. 21.08.2015 року банк звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, однак в задоволенні позову було відмовлено, у звязку з припиненням поруки. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просив подану заяву задовольнити, визнати договір поруки припиненим. Ані відповідач, ані третя особа до суду не зявились, про дату час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, такою що не містить посилань ані про початок перебігу шестимісячного строку, ані дати з якої вказаний договір припинив свою дію. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не кореспондує з вимогами ст. 15, 16 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору про відновлювальну кредитну лінію № 2333-н від 02.04.2008 року, [PERSON] був наданий кредит 29155 євро, який в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5 процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки визначені цим договором. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 02 квітня 2018 року укладено договір поруки № 1 до кредитного договору № 2333-н від 02 квітня 2008 року з [PERSON] Відповідно до п.4.2. договору, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань за кредитним договором № 2333-н від 02.04.2008 року не предявить вимоги до поручителя Судом, зокрема з тексту судового рішення від 13.06.2016 року, встановлено, що 28.08.2015 року Державний ощадний банк звернувся до Первомайського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 2333-н. Рішенням Первомайського районного суду Миколаївської області від 13.06.2016 року позовну заяву було задоволено частково, в задоволені позову в частині вимог до [PERSON] було відмовлено. Судом було встановлено, що у звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 15.06.2011 року письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів як до боржника так і до поручителя. Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Оскільки з позовом до суду кредитор звернувся лише у серпні 2015 року, а письмові вимоги про повне дострокове повернення заборгованості за кредитним договором були направлені поручителю 15.06.2011 року, то у звязку з пропущенням шестимісячного строку предявлення вимоги до поручителя позовні вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, судом був встановлений факт припинення поруки. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, факт пропуску строку звернення до поручителя встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, а відтак суд вважає що позовна заява підлягає задоволенню. Суд відхиляє заперечення відповідача щодо необґрунтованості поданого позову. Так, законом не передбачена необхідність зазначення моменту припинення договору поруки, тому суд вважає вказані посилання такими що не засновані за законі.

Outcome: approved