Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, в якому просила суд стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3831,70 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2013 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON], які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER], та, що за відповідачами за період з 01.05.2012 року по 31.10.2013 року утворилася заборгованість у сумі 3831,70 гривень. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 04.06.2013 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. 12 березня 2014 року представник позивача уточнила позовні вимоги, вказавши у якості відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], у зв'язку зі смертю [PERSON]. Також, позивачем було проведено перерахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованість складає 3698,50 грн. Представник позивача, Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності від 25.12.2013 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2013 року представнику КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення. Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3698,50 гривень в порядку позовного провадження. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Харківській обл. від 16.12.2013 року. (а.с. 16) Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ [NUMBER] за адресою: [ADDRESS]. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.05.2012 року по 31.10.2013 року в розмірі 2470,12 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.05.2012 року по 31.10.2013 року в розмірі 1113,79 грн. (а.с. 44-46) Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК УРСР встановлено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Згідно ст. 162 ЖК Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв'язку з чим за ними утворилась заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.05.2012 року по 31.10.2013 року в розмірі 2470,12 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.05.2012 року по 31.10.2013 року в розмірі 1113,79 грн. (а.с. 44-46) Позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 25,54 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 89,05 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 47-49). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved