Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що його шлюб з відповідачем було зареєстровано 23 жовтня 1999 року у Завидівській сільській раді Іваничівського району, актовий запис № 4. За час спільного проживання у них народилося двоє дочок [PERSON] [INFO] та Маряна [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. Причиною того є те, що в них виявились несумісні характери для подальшого проживання, між ними постійно виникали непорозуміння та конфлікти. З 21 грудня 2015 року вони разом не проживають та подружніх відносин не підтримують, а тому просить шлюб із відповідачем розірвати, а неповнолітніх дітей залишити проживати разом із ним. В судове засідання позивач не зявився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, яке відбулося 15 лютого 2016 року, позовні вимоги визнала повністю, згідна на розірвання шлюбу та не заперечує, щоб діти залишились проживати разом із позивачем у будинку його батьків, що знаходиться в с. Завидів по вул. Центральній, 77 Іваничівського району. Одночасно відповідач повідомила, що усвідомлює значення своїх дій та слів і не є вагітною. Представник органу опіки та піклування Іваничівської РДА [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на вимогу суду ними було здійснено обстеження умов проживання неповнолітніх дітей сторін по справі, відібрано пояснення у дітей з ким із батьків вони хочуть проживати. На підставі здійсненого огляду господарства та відібраних пояснень складено акт обстеження умов проживання та висновок органу опіки та піклування Іваничівської РДА про визначення місця проживання дітей. Було встановлено, що відповідач з 21 грудня 2015 року у будинку позивача не проживає. Позивач разом із своїми батьками виховує двох неповнолітніх дітей та належно здійснює за ними догляд. [PERSON] більш прихильніше ставляться до батька, поважають його та хочуть проживати разом із ним, а тому орган опіки та піклування Іваничівської РДА вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом із батьком [PERSON], що проживає у [INFO]. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представника органу опіки та піклування Іваничівської РДА, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 1999 року у Завидівській сільській раді Іваничівського району, актовий запис № 45. За час спільного проживання у них народилося двоє дочок [PERSON] [INFO] та Маряна [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, в них виявилися несумісні характери для подальшого спільного проживання на основі чого постійно виникали конфлікти. З 21 грудня 2015 року сторони разом не проживають та подружніх відносин не підтримують, що ствердила і сама відповідач по справі. Відповідно до довідки про склад сімї, позивач проживає у [INFO] і склад його сімї слідуючий : дружина [PERSON], дочки [PERSON], [PERSON], батько [PERSON], мати [PERSON] та брат [PERSON] Згідно висновку органу опіки та піклування Іваничівської РДА діти проживають разом із позивачем по справі, їх матеріальне забезпечення здійснює позивач по справі. [PERSON] мають охайний вигляд, в будинку прибрано, діти забезпечені необхідними речами для навчання, проживають в окремих кімнатах. Сімя утримує значне підсобне господарство, що дає їм змогу краще забезпечувати дітей продуктами харчування. Дочки прихильніше ставляться до батька, а тому вважають за доцільне визначити місце проживання дітей разом із позивачем по справі. Житлово-побутові умови проживання дітей відповідають належним, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 1 лютого 2016 року. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована ВР України 27 лютого 1991 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 9 вказаної вище конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи, що відповідач у судовому засіданні, яке відбулось 15 лютого 2016 року позовні вимоги визнала повністю та не заперечила, щоб діти залишились проживати разом із позивачем за адресою: вул. Центральна, 77 с. Завидів Іваничівський район , беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Іваничівської РДА про визначення місця проживання дітей та виходячи виключно із інтересів та бажання дітей, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а неповнолітніх дітей залишити проживати разом із батьком.

Outcome: approved