Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового Бюро України (МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 14 липня 2010 року у м. Донецьку на вул. Артема сталося зіткнення автомобілів Шевроле, реєстраційний номер [NUMBER], яким керував відповідач та, та Мітсубісі, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, яка встановлена постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 16 серпня 2010 року. В результаті ДТП власнику автомобіля Мітсубісі завдано матеріальної шкоди на суму 7173,43грн. Винуватцем ДТП шкода потерпілій особі не відшкодована. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ВЕ/981963 терміном дії з 28.12.2009 року до 27.12.2010 року). Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була задоволена страховим бюро і йому було виплачено відшкодування у розмірі 5977,86грн. Крім цього, МТСБУ оплатило витрати на правову допомогу у розмірі 1500грн., яка надавалася ТзОВ «ВМ» згідно з контрактом про надання правової допомоги. Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Листом від 15.04.2011 року МТСБУ запропонувало відповідачу добровільно відшкодувати понесені витрати, однак до цього часу ця претензія не задоволена. 06.12.2013 року МТСБУ звернулося за місцем реєстрації відповідача до Будьоннівського районного суду міста Донецька з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування понесених витрат, однак розгляд справи не було завершено через події на сході України. Оскільки справа не була розглянута по незалежних від позивача причин вважають поважною причину пропуску строку позовної давності. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати поважною причину пропуску строку позовної давності і поновити цей строк, стягнути з відповідача на їх користь суму коштів у розмірі 5977,86грн., суму судового збору у розмірі 1600грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 1500грн.. Представник позивача до судового засідання не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення судових повісток повідомлень на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14.07.2010 р. в Ворошиловському районі м. Донецька по вул. Артема -43 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Шевролет Лачетти», державний номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] та «Міцубісі», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.3). На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ВЕ/981963 терміном дії з 28.12.2009 року до 27.12.2010 року) (а.с.11). В результаті ДТП власнику автомобіля Мітсубісі завдано матеріальної шкоди на суму 7173,43грн. (а.с.4-6). Власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була задоволена страховим бюро і йому було виплачено відшкодування у розмірі 5977,86грн., що підтверджується платіжним дорученням №4997 від 07 грудня 2010 року (а.с.10). Згідно постанови Будьоннівського районного суду міста Донецька [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340грн. (а.с.3). Відповідачу було направлено лист від 15.04.2011 року і запропоновано добровільно відшкодувати понесені витрати (а.с.9). Відповідач вказаної суми заборгованості до цього часу не сплатив. Частиною 1 статті 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. 33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути\~\~ підставою\~\~ для\~\~ здійснення\~\~\~ страхового\~\~\~ відшкодування (регламентної виплати),\~ водій транспортного засобу,\~ причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно,\~ але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної\~\~\~ пригоди,\~\~\~ письмово\~\~ надати страховику,\~ з яким\~ укладено\~ договір\~ обов'язкового\~ страхування цивільно-правової\~\~ відповідальності\~\~ (у\~ випадках,\~ передбачених статтею\~\~ 41\~\~ цього\~\~ Закону,\~\~ -\~\~ МТСБУ),\~\~ повідомлення\~\~\~ про дорожньо-транспортну\~ пригоду встановленого МТСБУ зразка,\~ а також відомості\~ про\~ місцезнаходження\~ свого\~ транспортного\~ засобу\~ та пошкодженого майна,\~ контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з\~ поважних\~ причин\~ не\~ мав\~ змоги\~ виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідно до ст..38 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 цього закону. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. З матеріалів справи вбачається, що відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо- транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Будьоннівського районного суду міста Донецька від 16 серпня 2010 року. Таким чином, особою, відповідальною за завдані потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України. 06.12.2013 року МТСБУ звернулося за місцем реєстрації відповідача до Будьоннівського районного суду міста Донецька з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування понесених витрат, однак розгляд справи не було завершено через події на сході України. Тому позивач пропустив строк позовної давності з поважних причин. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до пункту першому частини третьої цієї статті визначено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно додаткової угоди №41 до контракту про надання правової допомоги №80 від 19.12.2012 року позивачем сплачено винагороду у розмірі 1500грн. і вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України. Згідно із\~статтею 133 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1600 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням №1260665 від 16 листопада 2017 року (а.с.1). У звязку з задоволенням позовних вимог сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved