Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] (далі\~позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач-2) про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що позивачу на підставі договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS] . Позивачем з`ясовано, що в зазначеному будинку зареєстровано дві особи, які не являються власниками [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі фактично у помешканні не проживають, не є членами сім`ї позивача, жодної участі в утримані будинку не беруть, добровільно для зняття з реєстрації не з`являються. Реєстрація місця проживання відповідачів у будинку позивача порушує її права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ухвалою суду від 19.11.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі,\~належним чином\~повідомлені про\~час та\~дату розгляду\~справи шляхом\~направлення повістки\~та розміщення\~оголошення на\~офіційному веб-порталі\~судової влади, відзиву на позовну заяву у строк встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не надали, заяв та клопотань також не подавали. Виходячи з наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування житлового будинку від 11.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Більмацького районного нотаріального округу Запорізької області Ярошенком С.В. за реєстровим № 39 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 199819769 від 11.02.2020 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок [ADDRESS] . Згідно акту № 93 про фактичне проживання (не проживання) громадянина та склад його сім`ї, складеного 22.10.2020 року комісією Виконавчого комітету Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області встановлено, що в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані та з 14.10.2017 року не проживають [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Разом з цим, згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи наведене, оскільки відповідачі не є членами сім`ї позивача, зареєстровані та не проживають у її будинку за адресою: [ADDRESS] , без поважних причин більше шести місяців, суд дійшов висновку, що вони втратили право користування вказаним будинком, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже у зв`язку з задоволенням позову, з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню 840,80 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору, по 420,40 грн. з кожного. На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст.\~\~316, 317,\~321, 391 ЦК України,\~\~

Outcome: approved