Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що незаконними діями відповідача [PERSON] йому завдано матеріальної шкоди. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 09.10.2018 року у сумі 30\~050, 81 грн. У судове засідання позивач не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» надав зачву про розгляд справи без їх участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 року обвинувачений [PERSON] , доводячи свій злочинний намір до кінця, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), у період часу з кінця 01 вересня 2017 року по 15 березня 2018 року систематично знімав грошові кошти з кредитної банківської карки ПАТ КБ «Приват Банк» № [NUMBER] , що були кредитним лімітом, в різних банкоматах м. Дніпра, поповнював рахунок мобільного телефону, а також розраховувався нею за придбаний товар, тим самим спричинив потерпілому [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 10\~387, 55 грн. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік. Стягнуто з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 10 387,55 гривень за рахунок спричиненої майнової шкоди. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2019 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2019 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову потерпілого [PERSON] до [PERSON] скасовано. В решті вирок залишено без змін. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2019 року встановлено, що заборгованість за кредитним договором від 07.06.2016 року, укладеним між акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] , складається лише із заборгованості за тілом кредиту у сумі 15\~512, 72 грн. Встановлено, що сторони не обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка визначена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Зазначеним рішенням від 12.12.2019 року з [PERSON] на користь акціонерного товариства\~ комерційний банк\~«Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 червня 2016 року, яка станом на 09 жовтня 2018 року склала 15\~512, 72 грн., з яких: 15\~512,72 грн. тіло кредиту. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29.04.2020 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2019 року залишено без змін. Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 майнова шкода майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність\~це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Згідно виписки з рахунку по кредитній картці № [NUMBER] за період часу з 01.09.2017 року по 15.03.2018 року було витрачено грошових коштів на суму 11\~444, 52 грн., а саме: знято готівки на суму 10\~857 грн.; розрахунок за товари та послуги на суму 409, 65 грн. та поповнення мобільного рахунку на суму 177, 87 грн. Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню майнова шкода спричинена злочином у сумі 11\~444, 52 грн.

Outcome: partial