Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Дана позовна заява мотивована тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.06.2015 року. З жовтня 2016 року позивач з відповідачем не проживає однією сім'єю. Таким чином, з жовтня 2016 року та по теперішній час відповідач дитиною не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Вважає, що відповідача потрібно позбавити батьківських прав по відношенню до їх сина, оскільки він ухиляється від утримання та виховання дитини. Крім того, оскільки особи, позбавлені батьківських прав, не позбавлені обов'язку утримувати дитину, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина. Також, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, вважає, що відповідач має сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Просить суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його сина - [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та стягнути на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON], не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради - Шевченко М.В., в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 23.06.2015 року ВДРАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського МУЮ у Донецькій області складено відповідний актовий запис за №261, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 22.07.2015 року, виданого ВДРАЦС по м. Слов'янську реєстраційної служби Слов'янського МУЮ у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою виконкому Слов'янської міської ради від 09.02.2017 року, син [PERSON], [PERSON], 2015 р.н., дійсно зареєстрований та фактично мешкає з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Відповідно до акту комітету мікрорайону Черевківка від 07.02.2017 року за №88, [PERSON], 1991 р.н., з дитиною помічений не був, зловживає спиртними напоями, в суспільному житті мікрорайону участі не приймає. Згідно з повідомленням КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов'янська» №2/37-17 від 09.03.2017 року [PERSON], [INFO], перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога даного лікувального закладу з січня 2016 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками». З повідомлення начальника Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області від 03.02.2017 року встановлено, що 21.09.2016 року до Слов'янського ВП зверталась [PERSON], 1991 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] з приводу сварки з чоловіком. Крім того, до Слов'янського ВП звертався [PERSON] 27.07.2016 року за фактом сварки з батьком та братом, які не пускали його до хати, та 19.08.2016 року з приводу проведення перевірки на законність функціонування посудного цеху в [ADDRESS] та [ADDRESS]. Відповідно до довідки ДП «Рітейл Центр» №11 від 08.02.2017 року, [PERSON], 1991 р.н., працює у ДП «Рітейл Центр» на посаді продавця-консультанта відділу «Кулінарія» магазину «Фуршет» з 15.03.2014 року по теперішній час. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-643 від 30.03.2017 року орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання сина, не піклується про фізичний та розумовий стан дитини, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється щодо обов'язку утримання дитини. Крім того, частина 2 статті 84 СК України говорить про те, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитини трьохрічного віку. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved