Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON] із позовною заявою до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те що, [INFO] помер батько та дід позивачів [PERSON], який постійно проживав і був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку за адресою: [ADDRESS], яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 01 червня 1993 року, виданого УЖКГ Лисичанської міської ради. Спадщину прийняла дочка [PERSON], яка 22 січня 2001 року подала до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що свідчить повідомлення державного нотаріуса Лисичанської державної нотаріальної контори, свідоцтво про право власності за законом не отримала. Син померлого [PERSON] фактично прийняв спадщину, як такий, що фактично вступив у володіння спадковим майном, про що свідчить довідка про зареєстрованих осіб, але не оформив її. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняла [PERSON], яка постійно мешкає разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що свідчить довідка про зареєстрованих особах. Всі спадкоємці своєчасно прийняли спадщину. Але не звертались до державного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. 19 січня 2017 року [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON] звернулась до Лисичанської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] та [PERSON]. Державний нотаріус Лисичанської державної нотаріальної контори Золоторьова М.П. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 січня 2017 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на підставі того, що немає можливості отримати інформацію, необхідну для вчинення нотаріальної дії. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46437525 від 17 січня 2017 року, наявний заповіт за реєстровим номером № 1-2050, складений від імені [PERSON], посвідчений 08 квітня 1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою. Станом на день подачі позовної заяви заповіт відсутній, видати дублікат чи копію не має можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 роки включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території в м. Луганськ, куди направити запит не уявляється можливим. Померлий [PERSON] при житті нікому не передавав заповіт, нічого про нього не повідомляв, інших спадкоємців, крім сина і дочки у нього не було. До Лисичанської державної нотаріальної контори ніхто заповіт не пред'являв та не приймав за ним спадщину. Просять суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO] та визнати за [PERSON], [INFO] право власності на спадщину, яка складається з ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], померлого [INFO] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Позивач [PERSON], яка за довіреністю також діє в інтересах позивача [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, до початку розгляду справи надала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутністю та відсутності позивача. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до його початку надала письмову заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та дідусь позивача [PERSON] - [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 08 серпня 2000 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис № 1302./а.с.10/ Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04 травня 1957 року Верхнянською міською радою депутатів працюючих Ворошиловградської області, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 277./а.с.15/. Згідно копії витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016940364 від 02 серпня 2016 року, [PERSON] та [PERSON], 17 вересня 1977 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, уклали шлюб, про що зроблено актовий запис № 172. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON]. 06 грудня 1989 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, актовий запис № 645./а.с.16/. Факт родинних відносин між [PERSON] та його сином [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23 лютого 1953 року Верхнянським міськ. РАГСом Ворошиловградської області, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 611./а.с.17/ Також судовим розглядом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] та брат позивача [PERSON] - [PERSON]. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 31 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 994./а.с.11/ Факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 квітня 1980 року відділом запису актів громадського стану Виконкому Лисичанської міськради депутатів працюючих Ворошиловградської області, згідно якого батьками [PERSON], [INFO], є батько - [PERSON], мати - [PERSON], про що зроблено відповідний запис № 442./а.с.18/ [PERSON] померла [INFO]. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 10 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1888./а.с.12/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], яка належала йому на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 01 червня 1993 року, виданого УЖКН Лисичанської міської ради./а.с.21/. Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого на замовлення [PERSON], він складається з А1Ж - житловий будинок площею 70,30 м.2; а - тамбур площею 4,30 м; Б бб1 - літня кухня площею 45,0 м2; Г - гараж площею 20,9 м2; Ж - сарай площею11,4 м2, Е - сарай площею 21 м2;, П - погріб площею 8,0 м2; д - літній душ площею 1 м2; у - убиральня площею 1 м2; № 1-3 № 1 ворота металеві і сет. стовпах, № 2 - штахетник, № 3 - дошки, № 4 водопровід - яма в 0,5 цегли, гусак; І - вимощення 58 м2./а.с.22-24/. Згідно довідки про належність нерухомого майна № 597 від 29.07.2016 року, виданої Лисичанським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації», станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності, видане 01.06.1993 року Лисичанськии УЖКГ згідно рішення № 184 Лисичанського міськвиконкому 01.06.1993 року зареєстровано Лисичанським малим підприємством «Інвентаризатор» за реєстром № 2600 /а.с.53/. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95172917 від 21.08.2017 року, за параметрами [PERSON] відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження /а.с.99/ Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 95172276 від 21.08.2017 року, за параметрами [ADDRESS] відсутня інформація про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження./а.с.100/ До складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], станом на [INFO], входять: [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON] [INFO] - власник, який знятий з реєстрації 10.08.2000 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] [INFO] - невістка, яка знята з реєстрації 27.12.2001 року у зв'язку зі смертю, [PERSON] [INFO] - син, який знятий з реєстрації 09.08.2014 року, згідно довідки відділу надання адміністративних послуг № 319/10-02 від 23.01.2017 року./а.с.19/ До складу зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], станом на 26.07.2014 року, входять: [PERSON], [INFO] - онука, [PERSON] [INFO] - син, який знятий з реєстрації 09.08.2014 року, згідно довідки відділу надання адміністративних послуг від 22.07.2016 року./а.с.20/ Як вбачається зі звіту про оцінку майна від 25.01.2017 року, ринкова вартість житлового будинку [ADDRESS] становить 58838 грн./а.с.25-30/ Відповідно до постанови державного нотаріусу Лисичанської державної нотаріальної контори Золоторьової М.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2017 року [PERSON], яка діє від свого та від імені [PERSON], відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому [INFO] [PERSON] нерухоме майно, оскільки немає можливості отримати інформаційну необхідну для вчинення нотаріальної дії, та на звернення [PERSON] з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] встановлено, що будинок належав померлому [INFO] [PERSON], спадкоємцями якого за законом є донька - [PERSON], яка 22 січня 2001 року подала до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, та син [PERSON], який помер [INFO], та який фактично прийняв спадщину, але не оформив її. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіт/спадкові договори) № 46437525 від 17 січня 2017 року, наявний заповіт за реєстровим № 1-2050, складений від імені [PERSON], посвідчений 08 квітня 1989 року Лисичанською державної нотаріальною конторою. Станом на сьогоднішній день заповіт відсутній, видати дублікат чи копію немає можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 року включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території, куди направити запит не уявляється можливим /а.с.13/ Наявність заповіту [PERSON], також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 46437525 від 17 січня 2017 року, відповідно до якої, наявний заповіт за реєстровим № 1-2050, складений від імені [PERSON], посвідчений 08.04.1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою /а.с.14/. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46916437 від 28.02.2017 року, за параметрами запиту [PERSON], дата смерті [INFO], у Лисичанський державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 64 /а.с.63/ Згідно довідки про внесення запису до Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ № 32545, у Лисичанській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 64 після спадкодавця [PERSON]/а.с.65/ Згідно з копією заяви про прийняття спадщини від 22.01.2001 року, [PERSON] приймає спадкове майно після померлого [INFO] її батька, [PERSON], зазначивши, що крім неї спадкоємцем є син померлого [PERSON] /а.с. зворот 65/ Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46916602 від 28.02.2017 року за параметрами запиту [PERSON], який помер [INFO] у спадковому реєстрі інформація відсутня/а.с.60-61/ Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відносини спадкування регулюються за правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно приписів ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст. ст. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців незалежно від черги. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною п'ятою ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що після смерті [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину, подавши 18 січня 2001 року до Лисичанської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а [PERSON] прийняв спадщину, як такий, що фактично вступив у володіння спадковим майном. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Разом з тим, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року № 24/753/0/4-13 - висловлено думку про те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.01.2017 року, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, є наявність заповіту, посвідченого 08 квітня 1989 року Лисичанською ДНК за реєстром № 1-2050 від імені померлого [PERSON], проте у зв'язку з тим, що на сьогоднішній день заповіт відсутній, видати дублікат чи копію немає можливості, оскільки архів Лисичанської державної нотаріальної контори за 1969-2000 року включно передано до Луганського обласного нотаріального архіву, який знаходиться на тимчасово окупованій території, куди направити запит не уявляється можливим. Згідно із Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р м. Луганськ Луганської області віднесений до переліку населених пунктів, на території, на яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до Наказу № 953/5 від 17.06.2014 року Міністерства юстиції України «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2014 року за № 640/25417, з 20.06.2014 року тимчасово припинений доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України на території, зокрема м. Луганська. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Крім того, суд при прийнятті рішення враховує вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод «Право на справедливий суд», згідно яких кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що використана позивачем реалізація його права на спадкове майно через такий механізм, як звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і неможливість її оформлення з незалежних від нього підстав, у зв'язку із неможливістю отримання заповіту, відповідає належному способу захисту порушеного права позивача. Тому, реалізувати своє право на спадкове майно позивач може лише через суд, у відповідності до ст. 16 та ст.392 ЦК України. А також, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є відповідні документи, які підтверджують той факт, що померлий [PERSON] - батько позивача [PERSON] та дідусь позивача [PERSON], який мав у власності житловий будинок і право на цю власність переходить до позивачів у порядку спадкування за законом, але в зв'язку з тим, що від імені померлого [PERSON] був посвідчений заповіт 08 квітня 1989 року Лисичанською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 1-2050, який відсутній у позивачів, а отримати його неможливо з підстав відсутнсті доступу до архіву Лисичанської державної нотаріальної контори, проте враховуючи, що заповіт від імені померлого [PERSON] був посвідчений у 1989 року, а спірний житловий будинок за адресою: [ADDRESS], стала власністю померлого [PERSON] з 01.06.1993 року, тобто через 4 роки з моменту складення заповіту, суд приходить до висновку, що зазначений будинок не входить до складу спадкового майна, зазначеного в заповіті від 1989 року за реєстром 1-2050. Інших спадкоємців в ході розгляду справи не встановлено. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що у позивачів [PERSON], [PERSON] існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв'язку з чим їх право має бути захищене судом шляхом визнання права власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, за таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON], [PERSON] до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню.

Outcome: approved