Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить встановити факт його постійного проживання з братом [PERSON], на час його смерті - 05 травня 2013 року. Визнати його власником спадкового майна померлого брата, а саме, визнати за ним право власності в порядку спадкування: на 1/8 частину квартири [ADDRESS] (раніше [PERSON]) в м. Корюківка Чернігівської області, яка належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13 листопада 2007 року; на 1/2 частину грошового вкладу, які зберігаються в Корюківському відділенні №3060 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках №915512686 з залишком в сумі 333,31 грн. та №915513078 з залишком в сумі 1333,80 грн., що належить померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Трудовик Корюківського району Чернігівської області, у власному житловому будинку №13 по вул. Толстого, проживав його рідний брат [PERSON]. Після смерті їх батька [PERSON], він та брат успадкували у відповідних частках (7/8 та 1/8 частини) квартири [ADDRESS]. Останній час брат позивача тяжко хворів, позивач забрав його до себе, і він проживав разом з ним в спадковій батьківській квартирі, позивач здійснював догляд за братом. 05 травня 2013 року брат позивача [PERSON] помер. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається з 1/8 частини квартири [ADDRESS] (зараз пров. Зарічний) в м. Корюківка Чернігівської області та 1/2 частини грошових вкладів, які брат успадкував після смерті батька. Брат при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Позивач не звертався у встановлені законом строки до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа після смерті брата нотаріусом не відкривалась. Брат на час смерті постійно проживав разом із ним, тому позивач вважав, що прийняв спадщину після смерті брата. Нещодавно позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті брата, однак через те, що він не може надати довідку про постійне проживання та реєстрацію за однією адресою з братом на час його смерті, бо брат був зареєстрований в [INFO], також в документах брата позивач не він знайшов свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі та банківських вкладів, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини. За таких обставин позивач звернувся з даним позовом до суду. Позивач та його представник в підготовчому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з?явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори у підготовче засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не з?явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи. Третя особа [PERSON] в підготовче засідання не з?явилась. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом по справі встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], проживає і зареєстрований в [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України НМ055795 виданим 16 липня 2002 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. Батьками позивача є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження ФГ №394542 виданим 18 червня 1953 року Красночикойським райбюро ЗАГС Читинської області. В с.Трудовик Корюківського району Чернігівської області, у власному житловому будинку №13 по вул.Толстого, проживав рідний брат позивача [PERSON], [INFO], батьками якого також є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується довідкою про народження №35 архіву відділу ЗАГС Красночикойського району Читинської області від 13 листопада 2017 року. Після смерті їх батька [PERSON], позивач з братом успадкували у відповідних частках (7/8 та 1/8 частини) квартири №1 в будинку №3 по [PERSON] в м.Корюківка Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 листопада 2007 року та грошовий вклад (по 1/2 частині кожному), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 листопада 2007 року, обидва свідоцтва посвідчені державним нотаріусом Корюківської районної державної нотаріальної контори. Останній час брат позивача тяжко хворів, позивач забрав його до себе, і він проживав разом з ним в спадковій батьківській квартирі, позивач здійснював догляд за братом. 05 травня 2013 року брат позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-ЕЛ №299913 виданим 07 травня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції. Після смерті брата відкрилась спадщина, яка складається з 1/8 частини квартири [ADDRESS] (зараз пров. Зарічний) в м. Корюківка Чернігівської області та 1/2 частини грошових вкладів, які брат успадкував після смерті батька. Брат при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлого брата позивача є спадкоємці першої черги це дві його дочки [PERSON] та [PERSON], які вказані третіми особами, але вони спадщини після смерті свого батька не приймали і на спадщину не претендують. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у другу чергу право спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Позивач є братом померлого, що підтверджується його свідоцтвом про народження та довідкою відділу ЗАГС про народження брата. Крім нього, на спадщину брата ніхто не претендує. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом і спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву. Позивач не звертався у встановлені законом строки до Корюківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа після смерті брата нотаріусом не відкривалась. Брат на час смерті постійно проживав разом з позивачем, тому позивач вважав, що прийняв спадщину після смерті брата. Нещодавно позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті брата, але нотаріус запропонувала надати його довідку про постійне проживання та реєстрацію за однією адресою з братом на час його смерті та свідоцтва про право на спадщину згідно яких брат є власником 1/8 частини батьківської квартири та 1/2 грошового вкладу. За довідкою про проживання позивач звернувся до міської ради, але йому відмовили у видачі такої довідки, бо згідно їх даних брат був зареєстрований в [INFO] і проживав один. Даними про проживання позивача з братом міська рада не володіє. Позивач звернувся до Корюківської центральної районної лікарні, де йому видали карти виїзду швидкої допомоги для надання медичної допомоги брату, в яких вказана адреса виклику квартира, де проживає позивач, а також прізвище хворого його брата, ці документи позивач надав до міської ради, але довідки йому про проживання з братом не видали. Тому довідку про своє постійне проживання з братом на час його смерті позивач нотаріусу надати не може, в документах брата він не знайшов свідоцтва про право на спадщину на частку в квартирі та банківських вкладів. За таких обставин нотаріус пояснив, що не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого брата. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України 2003 року, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що постійне проживання позивача з братом на час його смерті не можливо вирішити позасудовим шляхом, позивач вимушений звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту його постійного проживання з братом на час його смерті. Встановлення факту, що має юридичне значення, вирішується судом в порядку окремого провадження, але враховуючи те, що виник спір про право, є спір про спадкове майно, тому встановлення даного факту має вирішуватись в позовному провадженні відповідно до ст.294 Цивільного процесуального кодексу України. Встановлення даного факту необхідно позивачу для отримання спадщини після смерті його брата. Факт постійного проживання позивача з братом на час його смерті підтверджується наступними доказами. Згідно печатки в паспорті громадянина України позивач зареєстрований і проживає за адресою: [INFO] пров.Зарічний 3/1. Згідно свідоцтва про смерть брата, він помер в м.Корюківка Корюківського району Чернігівської області, хоча згідно довідки міської ради брат був зареєстрований в [INFO]. Брат проживав разом з позивачем постійно, він дуже хворів, тому позивач неодноразово викликав швидку допомогу, яка прибувала в квартиру місця проживання для надання брату медичної допомоги, всі виклики фіксувались в картках виклику швидкою допомоги, копії яких додано позивачем до матеріалів даної заяви. В картках вказана адреса виклику - [PERSON] (зараз Зарічний), 3/1, вказано прізвище хворого: [PERSON], такі картки за період: 19.04.2013 року, 27.04.2013 року, 30.04.2013 року, 03.05.2013 року, 05.05.2013 року. Вказані обставини у підготовчому засіданні підтвердили свідки, які є сусідами позивача, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спірне спадкове майно брата складається: з 1/8 частини квартири №1 в будинку №3 по пров.Зарічний (раніше [PERSON]) в м. Корюківка Чернігівської області, згідно довідки КРКП «Рампа» загальна площа квартири 56,3 м.кв., житлова 28,3 м.кв., загальна інвентарна вартість квартири становить 76864,00 грн., вартість спадкової 1/8 частини квартири становить 9608,00 грн.; з 1/2 частини грошового вкладу, які зберігаються в Корюківському відділенні №3060 ВАТ «Державний ощадний банк України» на рахунках №915512686 з залишком в сумі 333,31 грн., №915513078 з залишком в сумі 1333,80 грн., вартість братової 1/2 частини становить 833,56 грн., загальна вартість спадкового майна становить 10441,56 грн.(9608,00 грн. + 833,56 грн.), що і є ціною позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: за квитанцією від 03.02.2018 номер платежу 10, що становить 352,40 гривень та за квитанцією № 42 від 17.02.2018, що становить 352,40 гривень. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved