Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

До Миронівського районного суд Київської області із вказаним позовом звернувся [PERSON] та просив суд стягнути з [PERSON] заподіяну йому матеріальну шкоду в розмірі 225 гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовував тими обставинами, що відповідач 12 січня 2015 року вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, яким заподіяв позивачу матеріальну та моральну шкоду. В судове засідання позивач не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просила розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Вказав, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки на час судового засідання закінчився строк розгляду справи, передбачений ст. 157 ЦПК України. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки в судове засідання повторно не зявився відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. ст. 224 - 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи та прийняття по ній заочного рішення. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що вироком Миронівського районного суду Київської області від 11 лютого 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, зокрема у вчиненні 12 січня 2015 року крадіжки акумуляторного ліхтарика вартістю 78 гривень 80 копійок, чотирьохжильного мідного дроту, довжиною 10 метрів, вартістю 22 гривні 50 копійок за один метр. Вказаними діями відповідач завдав [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 303 гривні 80 копійок (а.с. 6-10). Вирок суду набрав законної сили 16 березня 2015 року (а.с. 10) Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, внаслідок вчинення 12 січня 2015 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, заподіяно позивачу матеріальну шкоду у вигляді вартості 10 метрів чотирьохжильного мідного дроту, яка становить 225 гривень. Згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, внаслідок вчинення вказаного злочину позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях повязаних із втратою майна, хвилюваннях, повязаних з викликами до правоохоронних органів та суду, які призвели до порушення звичайного життєвого ритму позивача. Відповідно до ч. ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Позивач у позовній заяву оцінив заподіяну моральну шкоду в розмірі 2000 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів. Відповідач в судове засідання не зявився, проти задоволення позову не заперечив, не надав доказів, які спростовують оцінену позивачем завдану йому моральну шкоду, тому позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто, у випадку незгоди відповідача із цим рішенням, він має змогу звернутися до Миронівського районного суду Київської області із заявою про перегляд цього рішення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved