Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся позивач з даним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.03.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №700013873, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 60443 грн. 61 коп. виключно для оплати вартості транспортного засобу, страхового платежу за договором добровільного страхування від нещасного випадку, з врахуванням комісійних виплат з кінцевим терміном погашення 22.03.2018 із сплатою 0,01 % річних. Відповідач зобовязувався щомісячно сплачувати грошові кошти на погашення заборгованості, сплати відсотків за користування кредитом та комісійні виплати. Проте, всупереч умовам договору відповідач щомісячно відповідні платежі не проводить, а тому утворилась заборгованість, яка станом на 25.08.2015 становить 58282 грн. 29 коп., яку просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином рекомендованими листами неодноразово повідомлявся, про що свідчать відповідні судові повідомлення. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 22.03.2013 між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №700013873, відповідно до якого банк надав позичальнику строковий кредит у розмірі 60433 грн. 61 коп. виключно для оплати вартості транспортного засобу ВАЗ 211340, страхового платежу за договором добровільного страхування від нещасного випадку, а також оплати комісійної винагороди зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01 % річних на суму залишку заборгованості з останнім терміном погашення 22.03.2018. Згідно умов даного договору відповідач зобовязався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками за користування кредитом та комісійних виплат. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобовязання по кредитному договору. Станом на 25.08.2015, відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується суд, відповідач має заборгованість, яка становить 58282 грн. 29 коп., та складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 46250,44 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 5,81 грн., заборгованість за комісією у розмірі 8974,35 грн., штраф у розмірі 12026,04 грн. Позивачем, з метою досудового врегулювання спору, на адресу відповідача 15.09.2015 за вих.№80775-102-б/б було направлено відповідну вимогу про дострокове повернення кредиту з підстав невиконання взятих на себе зобовязань за даним кредитним договором, проте, відповідач не реагує, заборгованість не погашає. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобовязання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. П.3 розділу 2 даного кредитного договору передбачено порядок та розмір штрафу за повне чи часткове прострочення позичальником сплати кредитних зобовязань. Відповідно до положень п.10 розділу 2 кредитного договору, банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобовязань за договором у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦПК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований, в звязку з чим підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved