Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області звернувся [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, в якій просить суд: визнати за\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~уродженцем с.\~Миколаївка-2,\~Казанківського району,\~Миколаївської області,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~померлої [INFO] [PERSON] ,\~право власності\~на земельну\~ділянку площею\~20.4883\~га,\~яка надана\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва і\~розташована та\~території Миколаївської\~сільської ради\~Казанківського району\~Миколаївської області,\~Державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії IV-МК\~№ 042131\~від 02.01.2001\~року,\~кадастровий номер\~земельної ділянки\~4823683900:07:000:0094. Ухвалою суду від 15.07.2019 року провадження у справі було відкрито, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12.08.2019 року відмовлено у затвердженні мирової угоди від 26.07.2019 року у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Підготовче провадження продовжено. Ухвалою суду від 21.12.2019 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 02.10.2019 року судом було повторно відмовлено у затвердженні мирової угоди від 09.09.2019 року у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Судовий розгляд продовжено. В судове засідання сторони не з`явились, згідно спільно поданої заяви від 24.10.2019 року розгляд справи просили проводити без їх участі. Позовні вимоги сторони підтримують, просять їх задовольнити. Відповідно до ч.3\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи та копії спадкової справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16\~статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За вимогами\~ст.10 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до пункту першого\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до положень\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом за результатом дослідження матеріалів цивільної та копії спадкової справи, позивач є сином [PERSON] , яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 31.08.2018 року). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, було заведено спадкову справу № 62/2018 до майна померлої, яке складалося із земельної ділянки площею 20,49 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-МК №042131 від 02.01.2001 року. Як вбачається із копії спадкової справи № 62/2018 до приватного нотаріуса Царичанського району Дніпропетровської області звернулись спадкоємці померлої [PERSON] , а саме її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 01 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріусу від 01.04.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку земельної ділянки, у зв`язку з тим, що вчиненні вказаної нотаріальної дії буде суперечити законодавству України, а також у зв`язку з ненаданням відомостей (документів), необхідних для вчинення нотаріальної дії. Будь-яких інших заява про видачу свідоцтва про право на спадщину, чи відмови від спадщини, інформації щодо усунення від права на спадщину стосовно інших спадкоємців, або відмови іншим спадкоємцям у видачі вказаного свідоцтва про право на спадщину копії матеріалів спадкової справи не містять. Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавці - [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись її діти. До кола спадкоємців за законом увійшли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки земельної ділянки, проте отримав відмову у його видачі, у зв`язку з чим звернувся до суду про визнання права власності на всю земельну ділянку в порядку спадкування. За встановлених обставин, суд приходить до наступного висновку. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.ч.1 та 2\~ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч.2\~ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, особи мають право на спадкування за законом. У відповідності до ч.ч.1-3, 5\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1\~ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч.5\~ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до\~статті 1225 Цивільного кодексу України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Беручи до уваги наведене, суд відхиляє заяву відповідачів подану 24.10.2019 року, де окрім клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, відповідачі підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити чим на думку суду фактично визнали позовні вимоги. З матеріалів спадкової справи вбачається, що як позивач так і відповідачі звертались до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. З моменту прийняття спадщини позивачем та відповідачами спадкове майно, як правило умовно, але все ж таки розподілилась на частки між спадкоємцями. За загальним\~правилом,\~частки кожного\~спадкоємця у\~спадщині є\~рівними (ст.\~1278\~ЦК України). Як правило, поділ спадщини вчинюється спадкоємцями відповідно до часток у спадковій масі, що належать їм згідно закону чи заповіту, тобто при поділі спадкоємець отримує майно, рівне за вартістю його спадковій частці. Це правило застосовується при спадкуванні за законом. Право змінити розмір частки у спадщині, визначено ст. 1267 ЦК України, де передбачено, що за угодою між собою, спадкоємці можуть змінити розмір частки у спадщині кожного з них. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності на все спадкове майно, навіть за наявності визнання таких вимог відповідачами, є фактичним позбавленням (порушенням) їх права на власність. За наявності відповідної згоди, спадкоємці за домовленістю між собою можуть змінити належні їм частки у спадщині без судового розгляду та визнання цих обставин судом. За таких обставин, суд не приймає визнання позову відповідачами та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у визнанні права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 від загальної площі земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-МК № 042131 від 02.01.2001 року, кадастровий номер земельної ділянки 4823683900:07:000:0094, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Миколаївської сільської ради Казанківського району Миколаївської області. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з квитанцією № 57 від 24.04.2019 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 5584 грн. 31 коп. Позовні вимоги на момент звернення позивача до суду складали 552 902,46 грн., з яких задоволена частина складає 184 300,82 грн., або 33,3% від заявлених вимог позивача. Враховуючи наведене, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 929,79 грн. з кожного.

Outcome: partial