Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначав, що він зареєстрований та проживає у [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на праві приватної власності - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.03.1994 Житлово-комунальним відділом автомобільного заводу згідно розпорядження №1350 від 16.03.1994; 2/3 частки на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2015, посвідченого державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №1-1349. У вказаній квартирі також зареєстрований його син, [PERSON], проте з квітня 2012 року за вказаною адресою не проживає. Він фактично мешкає за іншою адресою, комунальні платежі не сплачує. Факт не проживання [PERSON], [INFO], з 2012 року по теперішній час підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 06.10.2016 №989М. Просив суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Представник третьої особи у судове засідання не прибув, попередньо надавши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає у [ADDRESS]. Вказана квартира належить йому на праві приватної власності - 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 16.03.1994 Житлово-комунальним відділом автомобільного заводу згідно розпорядження №1350 від 16.03.1994; 2/3 частки на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2015, посвідченого державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим №1-1349. У вказаній квартирі також зареєстрований син позивача, [PERSON], проте з квітня 2012 року за вказаною адресою не проживає. Він фактично мешкає за іншою адресою, комунальні платежі не сплачує. Факт не проживання [PERSON], [INFO], з 2012 року по теперішній час підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» від 06.10.2016 №989М. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання здійснюється остаточно за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved