Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Малиновської районної державної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування домоволодіння [ADDRESS] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що вони являються власниками домоволодіння [ADDRESS] , в якій зареєстрована [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2019р. скасовано усиновлення [PERSON] та [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] . Крім того у відповідному рішенні суду вказано, що [PERSON] перебувала в КУ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей Одеської міської ради Одеської області», за адресою м. Одеса, 2-й пров. Бузковий , 2 /3 не мешкає. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та у разі ухвалення рішення врахувати інтереси дитини. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16.04.2009р. [PERSON] та [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS] . (а.с. 10) Вищезазначене також, підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 16.04.2009р. (а.с. 11) На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2019р. скасовано усиновлення [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] , [INFO] . Поновлено актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , змінивши прізвище та по батькові дитини на попереднє. Виключено з графи «мати» та «батько» відомості про [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 14-18) Крім того слід зазначити, що відповідним рішенням суду встановлено, що [PERSON] надала заяву від 07.12.2018 року до КУ «ЦСПРД ОМР Одеської області» в якому, просить перевести її до Білгород-Дністровського дитячого будинку, де вона виросла та має друзів і знайомих, тому що стосунки з прийомними батьками не склалися. На даний час [PERSON] влаштована до КЗ «Білгород-Дністровський дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку». У відповідності до ч.4, ч.5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній справі або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, проте, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно з довідки (виписки з будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) від 01.08.2019 року уповноваженим власником без реєстрації домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] . Крім того, за вказаною адресою зареєстрована малолітня - [PERSON] , [INFO] , з 20.06.2018р. (а.с. 19) Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку поважності причин не проживання у житловому приміщенні Житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує у кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи. Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як роз`яснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування домоволодіння [ADDRESS] . При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради. На підставі ст. ст. 317, 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved