Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до ПАТ «Імексбанк» в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу, з урахуванням відсотків, в загальному розмірі 9630,40 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та ПАТ «Імексбанк» 29 жовтня 2014 року був укладений договір банківського вкладу №ІОД25701/1 «Вдалий крок», за умовами якого Банк прийняв кошти позивача (Вкладника) в розмірі 9220,00 гривень, строком до 29 січня 2015 року, зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 13% на рік на протязі 30 календарних днів з дати укладання договору, у розмірі 16% річних з 31 по 60 календарний день з дати укладання договору, у розмірі 25% річних з 61 календарного дня по передостанній день дії Договору. По закінченню строку дії договору позивач звернулась до Банку з проханням повернути вклад в розмірі 9220,00 гривень, але Банк в порушення умов договору, внесений за вищевказаним договором вклад до теперішнього часу не повертає. Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача грубо порушуються її права як вкладника та користувача банківських послуг, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з зазначеним позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.17, 22) про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 жовтня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Імексбанк» був укладений договір банківського вкладу №ІОД25701/1 «Вдалий крок», в національній валюті Українська гривня, згідно п.1.1 якого позивач вніс на депозитний рахунок [NUMBER] грошові кошти в сумі 9220,00 гривень, на умовах, що передбачені договором. П.1.2 цього договору передбачено, що відсоткова ставка встановлюється: в розмірі 13% на рік на протязі 30 календарних днів з дати укладання договору, у розмірі 16% річних з 31 по 60 календарний день з дати укладання договору, у розмірі 25% річних з 61 календарного дня по передостанній день дії Договору (а.с.8-11). Договір був укладений на термін з 29 жовтня 2014 року по 29 січня 2015 року. На теперішній час строк дії Договору банківського вкладу №ІОД25701/1 «Вдалий крок», відповідно до його умов закінчився, у зв'язку з чим [PERSON] двічі зверталась до Банку з вимогою про повернення внесеного вкладу (а.с.12-13). Як стверджує позивач, Банк, в порушення умов договору, внесені кошти за договором вкладу до теперішнього часу не повертає, чим грубо порушує права позивача як вкладника та користувача банківських послуг, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача суму вкладу, яка становить 9220,00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача нараховані відсотки за депозитом, що згідно п.1.2 Договору становить 410,40 гривень, з яких: за період з 29.10.2014 р. по 29.11.2014 р. - 9220,00 грн. х 13% / 364 Х 30 = 98,80 грн.; за період з 30.11.2014 р. по 30.12.2014р. - 9220,00 грн. х 16% / 364 Х 30 = 121,60 грн.; за період з 31.12.2014 р. по 29.01.2015р. - 9220,00 грн. х 25% / 364 Х 30 = 190,00 грн. Отже загальний розмір заборгованості становить 9630,40 гривень. Будь-яких пояснень, або заперечень проти позову відповідачем не надано. А відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, Банк зобов'язаний видати вклад або частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до ст.1074 ЦК України не допускається. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення грошових коштів задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (діючого на момент звернення позивача з позовом до суду), та ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved