Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа: орган опіки та піклування Покровської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що відповідачем по справі позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах та постійно проживали за адресою: [ADDRESS]. Від вказаних стосунків [INFO] народився син - [PERSON], у свідоцтві про народження дитини батьком зазначений - [PERSON]. Після народження дитини відповідач деякий час приділяв позивачці та дитині увагу, але потім був звільнений з роботи та почав зловживати алкогольними напоями. До вересня 2016 року вона не бачилася з відповідачем, але потім відповідач виїхав з квартири позивачки та перестав навідувати її з сином, не приймав участі в утримані та вихованні дитини. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з дитиною, не сприяє її розвитку. Дитина не отримала від відповідача жодного подарунку на день народження. Тобто, відповідач своїми діями ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не цікавиться життям дитини, не виявляє бажання зустрічатися з сином. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], який народився в м. Макіївка Донецької області, відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. На повернені судового збору не наполягає (а.с.25). Відповідач до судового засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час та день судового засідання повідомлявся належним чином. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Покровської міської ради до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, не підтримує позовні вимоги (а.с.26). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачка [PERSON] фактично проживала з відповідачем [PERSON]. [INFO] від вказаних стосунків народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 лютого 2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №95. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Відповідно до акту №2261 від 20.03.2017 року, виданого Комунальною установою Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, [PERSON], 1985 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з жовтня 2016 року по теперішній час не приймає участі у вихованні дитини - [PERSON], 2016 року народження, не проживає разом з [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.9). Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 20.04.2017 року, зазначається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У шлюбі батьки не перебували. Дитина разом з матір'ю проживає у бабусі зі сторони матері. Умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої дитини задовільні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 04.04.2017 року. Згідно акту Покровського координаційного комітету самоорганізації населення від 20.03.2016 року №2261 [PERSON] з жовтня 2016 року не проживає разом з дитиною, не приймає участі у її вихованні. Зі слів [PERSON], за стягненням аліментів з [PERSON] вона до суду не зверталась, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, зловживає алкогольними напоями, участі у вихованні дитини не приймає. Орган опіки та піклування дійшов висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки це є крайнім західом впливу і і підстав для його застосування у даному випадку недостатньо (а.с.22-23). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. Суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює належних умов для розвитку дитини, не виявляє до неї інтересу, не приймає ніякої участі в вихованні дитини, що передбачає застосування до [PERSON] такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських прав, як позбавлення батьківських прав. Матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню сина, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров'я та розвитку, не спілкується з дитиною, , хоча зобов'язаний це робити. Відповідач з жовтня 2016 року не проживає разом з дитиною та не приймає участі в її вихованні. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради прийшов до висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини - [PERSON], обґрунтовуючи свою позицію тим, що позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу і підстав для його застосування у даному випадку недостатньо. Однак суд приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо доказів для задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, оскільки відповідач своїми діями ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, тобто не має ніякого бажання щодо прийняття участі в вихованні та житті свого малолітнього сина. Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки це є в інтересах малолітньої дитини. Крім того, оскільки розгляд даної справи відбувався у заочного порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved