overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що26 березня 2010 року Крилівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1. Під час спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і малолітнього сина залишити на проживання з нею, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 березня 2010 року Крилівською сільською радою Андрушівського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6), під час спільного проживання у сторін [INFO] народився син [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір'ю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов'язків щодо неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що26 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2307. Під час проживання в шлюбі у них 19 травня 2013 року народилася дочка [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дочку залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги вони підтримала повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2307, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3) Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6), під час спільного проживання у сторін 19 травня 2013 року народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що27 грудня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 2687), від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.06.2007 р. н. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. Також, позивач просить суд залишити на подальше проживання з нею неповнолітнього сина [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який був повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи до суду не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Враховуючи викладене та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами, про що постановляє рішення. Зі змісту копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], 11.06.2007 р. н., і суд, враховуючи його інтереси, залишає дитину на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що28 вересня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 299. Під час проживання в шлюбі у них народилися дочка [PERSON], 01.08.2010 р. н., і син [PERSON], 18.06.2002 р. н. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дітей залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що28 вересня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Новоград-Волинського міськвиконкому Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 614, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 12). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 4-5), під час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], 01.08.2010 р. н., і син [PERSON], 18.06.2002 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дітей, суд залишає їх на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що28 липня 2007 року Виконавчим комітетом Яблунецької селищної ради Ємільчинського району Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 5. Під час проживання в шлюбі у них народилася дочка [PERSON]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб. В обґрунтування своїх вимог вона зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що28 липня 2007 року Виконавчим комітетом Яблунецької селищної ради Ємільчинського району Житомирської області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3-а). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 4), під час спільного проживання у сторін народилася дочка [PERSON], 30.09.2007 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що2 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 600. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 2 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 600, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про венесення до актового запису змін, доповнень (а. с. 5). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що3 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2130. Під час проживання в шлюбі у них народилися дочка [PERSON], 01.02.2012 р. н., і син [PERSON], 29.05.2014 р. н. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дітей залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що3 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 6-7), під час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], 01.02.2012 р. н., і син [PERSON], 29.05.2014 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дітей, суд залишає їх на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що4 жовтня 1997 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1681), під час проживання в якому у них народилися син [PERSON], 25.03.1998 р. н., дочка [PERSON], 13.12.2001 р. н., і син [PERSON], 14.12.2011 р. н. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з [PERSON] мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 4 жовтня 1997 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 1681), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 10). Під час проживання, у позивачу та відповідача народилися діти: син [PERSON], 25.03.1998 р. н., дочка [PERSON], 13.12.2001 р. н., і син [PERSON], 14.12.2011 р. н. (а. с. 7-9). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того згідно ч.1\~ст.88 ЦПК України, суд, присуджує позивачу з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved