Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 21.04.2008 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зазначаючи, що 12.09.2007 року о 17 годині, позивач рухався на автомобілі марки «Mеrsedes», д\\н [NUMBER] автодорозі Одеса-Київ, та в районі 470 км. [PERSON] керуючи автомобілем «Mazda», д\\н [NUMBER], не витримала безпечну дистанцію, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем позивача. Позивач зазначає, що оскільки вина [PERSON] була встановлена постановою Малиновського районного суду м. Одеси в справі про адміністративне правопорушення, а його автомобілю завдана матеріальна шкода, внаслідок технічних пошкоджень, тому просить стягнути з відповідачки суму заподіяної матеріальної шкоди, у розмірі 11\~181 грн. 31 коп., завдану моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, судові витрати у розмірі 417 грн. Позивач надав суду заяву згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка [PERSON] у судові засідання не зявилась, про час і місце судових засідань повідомлялась рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, у звязку з неявкою відповідача, враховуючи надані обґрунтування позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобілю марки «Mеrsedes-Benz», д\\н [NUMBER] встановлено, що вказаний автомобіль належить [PERSON] З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22.10.2007 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], вбачається, що 12.09.2007 року о 17 годині, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Mazda», д\\н [NUMBER] в районі 470 км. автошляху Київ-Одеса, не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, не витримала безпечну дистанцію, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Mеrsedes», д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], чим порушила вимоги п.п.12.1, 13.1 ПДР України. Зазначеною постановою [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження, виконаного ПП «Авто-експресс» 31.10.2007 року матеріальний збиток, завданий власникові автомобілю «Mеrsedes-Benz», д\\н [NUMBER] становить 11181 (одинадцять тисяч сто вісімдесят одна) гривня 31 копійка. Враховуючи доведеність факту спричинення позивачу шкоди винними діями відповідачки, суд вбачає наявність цивільно-правового делікту. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 11181 грн. 31 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації за заподіяння моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд виходить з положення ст. 23 ч.1 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина друга ст. 23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ст. 23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що моральні страждання позивача полягають в стресі, нервових хвилюваннях, порушенням нормальних життєвих стосунків, які були викликані ДТП та завданим наслідками. Однак,

Outcome: partial