Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернулася представник позивача [PERSON] та просила суд визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 2,6555 га, яка розташована на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Позовну вимогу обґрунтовувала тим, що позивач прийняла спадщину, але не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку у зв'язку із тим, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на вказану земельну ділянку. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Руденко С.В. просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечив. Представник відповідача відділу у Миронівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві Мироненко К.В. просив слухати справу у їх відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, її представник надала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен ефективно захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Представник позивача звернувся за судовим захистом у зв'язку із тим, що в інший спосіб її довірителька не може реалізувати своє право на отримання в порядку спадкування 1/3 частку земельної ділянки, яка належала її брату [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] була власником земельної ділянки розміром 2.6555 гектари, яка розташована на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12). У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06 липня 2000 року відділом реєстрації актів громадського стану Васильківського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 287 (а.с. 6). На випадок своєї смерті [PERSON] 16 вересня 1999 року склала заповіт, посвідчений секретарем Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської областіБобокал О.С., зареєстрований в реєстрі під номером 46 (а.с. 7). Згідно зазначеного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]». Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [INFO] [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Таким чином спадкодавець [PERSON], будучи спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину за заповітом, за життя набув право власності на земельну ділянку розміром 2, 6555 гектари, яка розташована на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення якої, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На звернення позивача про видачу свідоцтва на право власності на 1/3 частку земельної ділянки, державний нотаріус Миронівської районної державної нотаріальної контори листом №728/02-14 від 22 червня 2017 року, повідомив, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину та рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с. 14). Тобто, державний нотаріус фактично не визнав право позивача на отримання у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON]. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації. Не здійснення за життя [PERSON] державної реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, не спростовує право власності останнього на цю земельну ділянку. Це право відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України виникло у його в зв'язку з прийняття спадщини померлої [INFO] [PERSON], Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 06 жовтня 2006 року виконкомом Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, [PERSON] помер [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 61 (а.с. 8). Позивач [PERSON] є сестрою [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 03 лютого 1975 року Карапишівською сільською радою, де вказані батьки [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 02 лютого 1970 року Карапишівською сільською радою, де вказані батьки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9-10) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 28 квітня 1989 року, де вказано, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с.11). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця (ст. 1262 Цивільного кодексу України). Відповідно до копії спадкової справи [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв його спадщину. Таким чином, позивач [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем [PERSON], згідно ст. 1269 Цивільного кодексу України у строк, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, звернулася до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори, із заявою про прийняття спадщини, а тому відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1225 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримала право власності на майно спадкодавця, в тому числі і право власності на 1/3 частину земельної ділянки розміром 2,6555 гектари, яка розташована на території Карапишівської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 131, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved