Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області звернувся адвокат Старовойтов О.В., який діє в інтересах [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Позивач після укладення шлюбу 17 липня 1982 року з [PERSON] , [INFO] , змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між батьками позивача було розірвано 24 грудня 1975 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишив родину та не повідомив про нове місце проживання (перебування) та роботи. Померлому батьку позивача за життя належали 7/18 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Про смерть батька та наявність спадкового майна позивач дізналася лише у 2020 році, вже після пропуску строку для прийняття спадщини після померлого батька. 07 квітня 2020 року позивач з метою прийняття спадщини звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, однак завідувачем Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власовим О.В. 07.04.2020 року № 221/02-31 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] помер [INFO] , то відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та статей 45, 85 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. Позивач після розірвання шлюбу між батьками в 1975 році завжди проживала у м. Сєвєродонецьку. Через велику відстань між містом Сватове, де знаходиться спадкове майно та містом Сєвєродонецьк, де фактично позивач проживає та працює, позивач не мала змоги вчасно після смерті батька звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. Просить суд визначити [PERSON] , [INFO] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 22 червня 2020 року було відкрито провадження по справі та розгляд призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 21 вересня 2020 року [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 19 жовтня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 12 листопада 2020 року [PERSON] залучено до участі у справі в якості співвідповідача та виключено із кола третіх осіб. Ухвалою Сватівського районного суд Луганської області від 12 листопада 2020 року третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] було замінено на її правонаступника - [PERSON] . Ухвалою Сватівського районного суд Луганської області від 08 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Представник позивача - адвокат Старовойтов О.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що строк подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] було пропущено з поважних причин, оскільки після розлучення батьків позивач з матір`ю проживала у м. Сєвєродонецьку Луганської області, зв`язку з батьком не підтримувала. Про смерть батька, який помер в Магаданській області, РФ, позивач дізналася лише у 2020 році після смерті її дядька - [PERSON] від його дружини - [PERSON] . Просить врахувати значну відстань між м. Сєвєродонецьком та м. Сватове, яка також стала причиною пропуску строку прийняття спадщини. Відповідач - Сватівська міська рада Луганської області уповноваженого представника до суду не направили, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 12, т.2). Також, надали відзив на позовну заяву, у відповідності до якого просили відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог за відсутності доказів поважності пропуску позивачем строку на прийняття спадщини (а.с. 73-75, т.1). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що вона визнає позовні вимоги [PERSON] (а.с. 39, т.2). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши на адресу суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду (а.с. 33, т.2). Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт того, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , виданого 25 грудня 1962 року Сватівським Рай Бюро ЗАГС Луганської області, де в графі «батько» зазначений [PERSON] (а.с. 6) та копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданого 17 липня 1982 року Северодонецьким Гор ЗАГС Ворошиловградської області, прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 7 т.1). Як вбачається з Інвентарної справи № 4529 на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 92, 90 т. 2), дослідженої в судовому засіданні, [PERSON] на праві приватної власності належали 7/18 частин будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 28.07.1967 року, зареєстрованого нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. за № 1983 (а.с. 13, т. 1). Також, 2/19 частини вищевказаного будинку належали на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину від 28.07.1967 року, зареєстрованого нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. за № 1987 - [PERSON] , та 7/18 частини - [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.1967 року, зареєстрованого нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Павлюк Н. за № 1985, після смерті їх батьків - [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 квітня 1999 року, посвідченого завідуючою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою Перепелицею Ю.М., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , 2/9 частини будинку [ADDRESS] успадкувала її дочка - [PERSON] (а.с. 118, т.2). Згідно договору дарування від 19.04.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області Власовим В.О., [PERSON] подарувала [PERSON] 2/9 частини будинку [ADDRESS] (а.с. 122, т.2). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у селищі Транспортний Тенькінського району Магаданської області, про що 05 липня 2006 року відділом ЗАГС адміністрації Тенькінського району Магаданської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8 т.1). Частина 1 ст.58 Конституції визначає, що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Частинами 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК (2004 року) передбачено, що відносини спадкування регулюються нормами ЦК (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01.01.2004) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Оскільки [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , до даних правовідносин між сторонами слід застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно статей 529, 530, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60872238, після смерті [INFO] [PERSON] , спадкова справа не відкривалася (а.с. 53-54 т.1). Як вбачається з матеріалів Інвентарної справи № 4529 на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 49-123, т.2) та довідки № 5418 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за період з 04.04.2016 року по 12.08.2020 року, виданої 12.08.2020 року Сватівською міською радою Луганської області, у будинку [ADDRESS] з 09.01.1970 року був зареєстрований, проживав та користувався майном [PERSON] , [INFO] , також у вказаному житловому будинку була зареєстрована [PERSON] [INFO] , яка продовжила у ньому проживати і після смерті [INFO] її чоловіка - [PERSON] (а.с. 68 т.1). Наведені норми закону та фактичні обставини справи свідчать про те, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був брат померлого - [PERSON] , оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме належної померлому частиною будинку [ADDRESS] , у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] у строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, жодних дій щодо прийняття спадщини не вчинили. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР 1963 року вважається, що відмовився від спадщини спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). 07 квітня 2020 року [PERSON] з метою прийняття спадщини після смерті батька звернулася до Першої Сватівської державної нотаріальної контори, однак її було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, про що було винесено відповідну постанову № 221/02-31 від 07.04.2020 (а.с. 14, т.1). У відповідності до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР 1963 року, строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач, звертаючись до суду зі зазначеними позовними вимогами, вказує причиною пропуску строку для подання до нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , необізнаність протягом 26 років про смерть батька та наявність спадкового майна після його смерті, що не може бути визнано поважною причиною. На час відкриття спадщини у 1994 році [PERSON] була повнолітньою особою, та у неї не було перешкод дізнатись про смерть батька та, відповідно, про наявність (відсутність) спадщини, що відкрилась після його смерті, і звернутись із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. Проте, звернувшись до суду із вказаним позовом, [PERSON] не надала належних та допустимих доказів того, що до дня звернення до нотаріуса у квітні 2020 року та до суду із зазначеним позовом у червні 2020 року їй не було і не могло бути відомо про смерть батька та відкриття спадщини, а також доказів наявності об`єктивних, непереборних або істотних труднощів для позивача щодо отримання таких відомостей і вчинення дій щодо прийняття спадщини, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок, передбачений частиною першою статті 81 ЦПК України, щодо доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог. Також, у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 зроблено висновок, що «…поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні». Зазначений висновок відповідає правовим позиціям Верховного Суду, викладених у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 385/483/17 (провадження № 61-16102св18), від 24 листопада 2020 року у справі № 766/23686/18 (провадження № 61-15622св20). Окрім того, позивач просить визнати поважною причиною, через яку вона не змогла вчасно звернутися із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини велику відстань між м. Сватове Луганської області, де знаходиться спадкове майно та м. Сєвєродонецьком Луганської області, де фактично позивач мешкає. Беручи до уваги, що відстань між м. Сватове Луганської області та м. Сєвєродонецьком Луганської області становить менш ніж 80 км., суд визнає неспроможними посилання позивача як на поважну причину пропуску строку відстань між місцем її постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна. Проживання [PERSON] в іншому місті, ніж те, де знаходиться спадкове майно, а саме у м. Сєвєродонецьку Луганської області, а також необізнаність про факт смерті батька, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. Також, як роз`яснив Пленум ВCУ в постанові № 7 від 30.05.2008 «Про визначення додаткового строку для прийняття спадщини», відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як було встановлено, [PERSON] помер [INFO] в. м. Сватове Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 25.02.2019 року Сватівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТ управління юстиції у Луганській області (а.с. 82, т.1). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 61532865 та № 615532878, після смерті [INFO] [PERSON] спадкова справа не відкривалася, інформація про заповіти/спадкові договори відсутня (а.с. 116-117, т.1). У відповідності до довідок № 5930 від 03.09.2020, № 5932 від 03.09.2020 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданих Сватівською міською радою Луганської області, станом на [INFO] у будинку [ADDRESS] були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а станом на 09.07.2020 року - одна особа - [PERSON] , [INFO] (а.с. 101-102, т.1). Згідно ст.ст. 1217, 1261, 1268 ЦК України 2004 року, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] постійного проживала разом із своїм чоловіком - [PERSON] (актовий запис про шлюб № 113 між останніми складений 12.06.1960 року (а.с. 107, т.1), який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та прийняла спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, після смерті [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Сватове Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 09 липня 2020 року (а.с. 87, 160 т.1). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 61532494 від 04.09.2020 року, наданої Першою Сватівською державною нотаріальною конторою, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , 14 липня 2020 року у Другій Сватівській нотаріальній конторі було заведено спадкову справу, зареєстровану у спадковому реєстрі за № 66106339 (а.с. 119-122 т.1). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), [PERSON] , 16 лютого 1940 року заповіти та спадкові договори не укладалися (а.с. 123-124 т.1). Як вбачається з копії спадкової справи № 110/2020, відкритої після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 154-168, т.1), після смерті останньої до Першої Сватівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] , [INFO] , яка є племінницею [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, право приватної власності на будинок [ADDRESS] з 25.05.2004 року зареєстровано за [PERSON] , [INFO] (а.с. 86, т.1). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62227701, виданої 27 жовтня 2020 року Другою Сватівською Державною нотаріальною конторою, після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] у Першій Сватівській державній нотаріальній конторі 11 лютого 2010 року було заведено спадкову справу, зареєстровану у Спадковому реєстрі за номером 48856305 та на її підставі 26 вересня 2013 року видано свідоцтво про право на спадщину, зареєстроване у Спадковому реєстрі за № 55070278 (а.с. 205, т.1). З матеріалів Інвентарної справи № 1561 на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 124-128, т.2), дослідженої у судовому засіданні, вбачається, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 31 березня 1989 року [PERSON] була власницею домоволодіння [ADDRESS] , що також підтверджується технічною документацією на вказаний будинок, розташований по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 вересня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власовим В.О., після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] успадкувала Ѕ частину будинку [ADDRESS] . Відповідно до письмових пояснень, наданих [PERSON] , [INFO] , вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Після смерті матері, [INFO] у Першій Сватівській державній нотаріальній конторі нею було отримано свідоцтво про право на спадщину. Її мати [PERSON] до смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , згідно розпорядження міського голови № 10 від 18.01.2016 року була перейменована на «вул. Трударів». [PERSON] ніколи не проживала у будинку [ADDRESS] і не має жодного відношення до прийняття спадщини, як відкрилась за зазначеною адресою. Вона, як спадкоємець після смерті [PERSON] також не має жодного відношення до прийняття спадщини, яка відкрилася за адресою: [ADDRESS] , так як нею було прийнято спадщину за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11, т.2). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, крім іншого, пред`явлено позов до Сватівської міської ради Луганської області, яка, з огляду на викладене вище, не може бути належним відповідачем у справі за наявності спадкоємця, яка прийняла спадщину - [PERSON] . З огляду на викладене, позовні вимоги, пред`явлені до Сватівської міської ради Луганської області задоволенню не підлягають з підстав того, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Окрім того, необхідно вказати, що нормами ЦК УРСР 1963 року не було передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, а лише можливе продовження судом строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 549 цього Кодексу. Враховуючи викладене, беручи до уваги, що позивач [PERSON] після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , у строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 ЦК УРСР 1963 року, особисто із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, не вступила в управління або володіння спадковим майном, тобто не вчинила жодної дії, яка б свідчила про прийняття спадщини, а також не надала доказів поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини; з урахуванням того, що нормами ЦК 1963 року не передбачено надання спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного

Outcome: dismissed