Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява [PERSON], в якій остання посилалась на те, що [NUMBER] померла [PERSON], яка була дружиною її діда [PERSON], померлого [NUMBER] та з якою вони проживали однією сім'єю, вели спільне господарство. Вона подала заяву до приватного нотаріуса Сидоревич В.А., в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] Однак, постановою нотаріуса від 19.04.2018 року їй було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, в зв'язку з тим, що факт проживання однією сім'єю спадкоємців із спадкодавцем встановлюється судом. В зв'язку з цим, посилаючись на те, що вона з момент народження в 1977 році проживала разом із померлою [PERSON] однією сім'єю, а після смерті діда в 2011 році особисто здійснювала догляд за останньою, допомагала їй у побуті, купувала ліки, готувала їжу для сумісного харчування, заявниця просила суд встановити факт її проживання із померлою [PERSON] однією сім'єю в період з 2006 року по 2016 рік за адресою: [ADDRESS] В судовому засіданні заявниця підтримала подану заяву та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив суд прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Інша заінтересована особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич В.А., в наданій заяві просила розглядати справу без її участі. Заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що заявниця [PERSON] є рідною онукою [PERSON], який перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [NUMBER]. 10.04.2018 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Сидоревич В.А. з заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] За заявою [PERSON] було заведено спадкову справу №09/2018 та постановою нотаріуса від 19.04.2018 року відмовлено заявниці у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON], з посиланням на те, що факт проживання спадкоємців однією сім'єю із спадкодавцем встановлюється судом. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.п.21,23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК України. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з довідки №3066 в квартирі [ADDRESS] зареєстровані заявниця [PERSON], її син [PERSON], а також були зареєстровані померлі [PERSON] та [PERSON] Вказані вище особи згідно свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1998 року також є співвласниками зазначеної квартири. З матеріалів спадкової справи також вбачається, що за життя [PERSON] заповіт не складався, протягом встановленого законом шестимісячного строку інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались, осіб, які можуть мати право на обов'язку частку у спадщині не встановлено. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] зазначила, що є сусідкою заявниці [PERSON] Знає, що остання з моменту народження та по теперішній час постійно проживає в квартирі [ADDRESS]. Також у вказаній квартирі раніше мешкали батько заявниці, її дід та його дружина [PERSON], які вже померли. До дня смерті [PERSON] мешкала в квартирі разом із заявницею. Таким чином, враховуючи показання свідка, які узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, беззаперечно підтверджується факт постійного проживання заявниці однією сім'єю із померлою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], з моменту народження заявниці в 1977 році та до дня смерті [PERSON] [NUMBER]. З огляду на це та розглядаючи заяву у відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] в період з 2006 року по день смерті останньої [NUMBER], за адресою: [ADDRESS] При цьому враховує, що з урахуванням підстав відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину та положень ст.1264 ЦК України, встановлення даного юридичного факту необхідно заявниці для реалізації своїх прав, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved