Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшли зазначені вище позови. В первісному позові позивач вказує, що 06.05.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір 2619/0508/71-022, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 70 000,00 дол. США з розрахунку 11,9% річних за користування кредитом на строк з 06.05.2008 року по 06.05.2033 року. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу право вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1306,1307 від 25.05.2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.). Вказує, що з метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаними кредитним договором [PERSON] за договором іпотеки б/н від 06.05.2008 року передала у іпотеку нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки має загальну площу 45,2 кв.м., житлову площу 28,6 кв.м., і складається з двох кімнат у придатному для проживання стані. Аргументує, також, свою позовну заяву тим, що відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак, зобов'язання не виконані, у зв'язку із чим, станом на 03.08.2015 рік має заборгованість у сумі - 1 134 942 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі дев'ятсот сорок дві) грн. 54 коп., з яких: тіло кредиту - 988 640 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок) грн. 72 коп., відсотки - 118 292 (сто вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 85 коп.; пеня - 26 496 (двадцять шість тисяч чотириста дев'яносто шість) грн. 01 коп.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 1 512 (одна тисяча п'ятсот дванадцять) грн. 95 коп. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, МФО 080236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б. м. Київ, 01133. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ «ДЕЛЬТА БАНК» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 р. включно. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 року №71 «Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Тому просить, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі - 1 134 942 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі дев'ятсот сорок дві) грн. 54 коп., з яких: тіло кредиту - 988 640 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч шістсот сорок) грн. 72 коп., відсотки: 118 292 (сто вісімнадцять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 85 коп., пеня: 26 496 (двадцять шість тисяч чотириста дев'яносто шість) грн. 01 коп., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 1 512 (одна тисяча п'ятсот дванадцять) грн. 95 коп. За договором про надання споживчого кредиту, звернути стягнення на предмет іпотеки б/н від 06.05.2008 року з [PERSON], а саме: на квартиру №8, яка знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], що належить Іпотекодавцю, та стане його власністю на підставі договору купівлі - продажу ,що посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 06 травня 2008 року, за реєстром № 1755, та зареєстрований в державному реєстрації правочинів 06.05.2008 року, право власності підлягає обов'язковій державній реєстрації в Комунальному підприємстві Київської області ради «Ірпінському бюро технічної інвентаризації». Предмет іпотеки має загальну площу 45,2 кв.м.: житлову площу 28,6 кв.м., і складається з двох кімнат в придатному для житла стані, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020). Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ЄДРПОУ 34047020) право власності на квартиру №8, яка знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS], двох кімнат в придатному для житла стані. Всі судові витрати по справі покласти на відповідача. В зустрічній позовній заяві позивач зазначає, що 28.09.2015 року подала зустрічну позовну заяву до ПАТ «Дельта Банк», третя особа [PERSON], про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору. Протокольною ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10.02.2015 року відмовлено про прийняття зустрічного позову до основного. Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 22.02.2016 року матеріали справи про оскарження ухвали суду від 10.02.2016 року повернуті до суду першої інстанції. До 11.03.2016 р. цивільна справа по суті не розпочата. Вимогами первісного позову є звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності на квартиру. Позивач у зустрічному позові повністю не визнає первісний позов та вважає його не обґрунтованим та безпідставним на підставі наступного. Вказує, що на підтвердження своїх вимог позивач у первісному позові вказує, що 06.05.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] (позивач у зустрічному позові) був укладений кредитний договір №2619/0508/71- 022 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач надав позивачу по зустрічному позові кредитні кошти у розмірі 70 000,00 дол. США з розрахунку 11,9% річних за користування кредитом на строк з 06.05.2008 р. по 06.05.2033 р. Вже, 25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ВАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ВАТ «Сведбанк») від боржників повного виконання обов'язків. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами відповідач по зустрічному позові робить висновок, що набув права вимоги по кредитному договору. З його висновком не можна погодитись, оскільки він не ґрунтується на законі та матеріалах справи. В свою чергу, як вбачається з Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав від 07.03.2016 р. у розділі «Відомості з державного реєстру іпотек», зазначено, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 р. був зареєстрований лише 21.12.2012 р. Таким чином, відповідач по зустрічному позову не набув права вимоги, тому, що право власності нового кредитора не виникло, в зв'язку з порушення порядку реєстрації нерухомого майна. Також, вважає, що в наданому доказі до первісного позову відсутні підтвердження (документи) для вимоги за кредитами. Так в обґрунтуванні позову та в прохальній частині первісного позову зазначається іпотечний договір №б/н від 06.05.2008 р. між ПАТ «Сведбанк» з [PERSON] (далі - іпотечний договір). В той час, у витягу з додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (Перелік прав вимоги за кредитами) між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 р. вказується номер договору застави 2619/0508/71-022-2-1. Таким чином, невідомо, яку підставу (опис предмета договору іпотеки, достатній для його ідентифікації та/або його реєстраційні дані) відповідач по зустрічному позові отримав для вимоги за кредитами, а саме з [PERSON] Заперечуючи проти первісного позову, звертає увагу суду на наступне. Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 р. та наданих до нього документів відсутня нотаріально посвідчена згода другого члена подружжя (чоловіка) на зміну, що не відповідає вимогам ст. 517 ЦК України. Крім того, звертає увагу суду на наступне. Відповідно до п. 12.3.1. іпотечного договору задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Але ця умова в договорі не відповідала діючому законодавству на момент оформлення зобов'язання, тобто на 06.05.2008 р. Тому, що тільки 25.12.2008 р. ця норма була внесена до Закону як особливий спосіб відчуження. В свою чергу, у разі, якщо кредитний договір, як і забезпечувальний іпотечний договір, за яким провадиться звернення, укладено до набрання чинності зазначеним Законом, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, яке було чинним на момент їх виникнення. Це підтверджує ст. 58 Конституції України: «Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи». Крім того, прирівнювання до договору про задоволення вимог іпотеко- держателя, також відповідного застереження про це в іпотечному договорі (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» N 898-ІУ) потребує під час укладення іпотечного договору щодо спільного майна отримання окремої згоди другого з подружжя на включення до цього договору іпотеки відповідного застереження. На зазначене вказує аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна визначено в листі Верховного Суду України від 01.02.2015 р. На підтвердження своїх вимог по кредитного договору відповідач по зустрічному позову вказує на 03.08.2015 року суму боргу 1 134 942,54 грн. До матеріалів справи ПАТ «Дельта Банк» надав розрахунок суми борги (а.с.91-92), з якої вбачається інша сума - 1 134 893,34 грн. Таким чином, сума боргу в позовній заяві не співпадає з розрахунком зробленим позивачем. Крім того, зазначає про спірність загальної суми боргу з урахуванням наступного. Відповідно до п.3.11. кредитного договору за перевірку документів цього договору позивальник (відповідач) сплатив Банку (позивачу) в день видачі кредиту комісією у розмірі 1,0% від розміру кредиту, що складає 3 535, 00 грн. Але ця умова в договорі не відповідала діючому законодавству. Згідно 5.3.4 правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджені постановою правління НБУ №168 від 10.05.2007 р., банки зобов'язані в кредитному договорі зазначити обґрунтування вартості супутньої послуги та обов'язкову платежу. Також, це зазначено з п. 2 ч. 4 ст. 11 Закону України «про захист прав споживачів»: «У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: сума кредиту, детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг». Відповідно до Закону України « Про захист прав споживачів» умови договорів, що обмежують права споживача визнаються недійсними. Таким чином, вважає, що сплачена сума 3 535,00 грн. (комісія 1,0% від розміру кредиту) повинна бути вирахована по взаємозаліку з суми боргу 1 134 942, 54 грн. Зазначає, що квартира, в якій проживає, є єдиним житлом. Відповідно до довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією №0201130 від 30.12.2014р. [PERSON] визнана інвалідом другої групи. Тому просить, в позові Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») до [PERSON], третя особа: Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк» повністю відмовити. Визнанти недійсним п.3.11 кредитного договору між ВАТ «Сведбанк» з [PERSON] від 06.05.2008 р. стосовно оплати комісії у розмірі 1,0% від розміру кредиту в сумі 3 535, 00 грн. Визнати повністю недійсним іпотечний договір б/н між ВАТ «Сведбанк» з [PERSON] від 06.05.2008р. Зняти заборону відчуження в іпотечному договорі між ВАТ «Сведбанк» з [PERSON] від 06.05.2008р. квартири 8 по вул. Котляревського в м. Ірпені Київської області. Представник ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у первісній позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Щодо зустрічного позову заперечувала. Представник [PERSON] в судове засідання з'явився, заперечував щодо позовних вимог по первісному позову, просив задовольнити позовні вимоги по зустрічному позову у повному обсязі. Національний банк України в судове засідання представника не направив, про час і місце слухання справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки. Заслухавши доводи та заперечення сторін по справі, що з'явилися в судове засідання, та дослідивши письмові докази, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 06.05.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №ёё2619/0508/71-022, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 70 000,00 дол. США з розрахунку 11,9% річних за користування кредитом на строк з 06.05.2008 року по 06.05.2033 року (а.с.6-13). 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу право вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами ( зареєстрований за №1306,1307 від 25.05.2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.) (а.с.28-34). Згідно іпотечного договору від 06.05.2008 року відповідач по справ - [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, а саме на квартиру [ADDRESS]. Предмет іпотеки має загальну площу 45,2 кв.м., житлову площу 28,6 кв.м., і складається з двох кімнат у придатному для проживання стані (а.с.20-23). Крім того, згідно витягу з додатку №1 до договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами (перелік прав вимоги за кредитом) між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 року зазначено кредитний договір №2619/0508/71-022 (а.с.35). Встановлено, що відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А 01 № 646833 ПАТ «Дельта Банк» змінено найменування юридичної особи (а.с.36). Постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.37-38). Також, суд встановив, що Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», далі - АТ «ДЕЛЬТА БАНК» код ЄДРПОУ 34047020, МФО 080236, місцезнаходження: вул. Щорса, 36-Б. м. Київ, 01133 (а.с.39-40). Крім того, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків - Кадирова Владислава Володимировича (а.с.41). Понад те, суд встановив, що загальна заборгованість відповідача по справі станом на 03.08.2015 року, становить - 1 134 942 (один мільйон сто тридцять чотири тисячі дев'ятсот сорок дві) грн. 54 коп. Дана обставина підтверджується копією розрахунку тимчасової адміністрації від 03.08.2015 року (а.с. 24). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі, заставою. Окремим видом застави є іпотека - застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно із ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, надаючи юридичну оцінку зібраним доказам по справі, суд вважає, що в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості [PERSON] в розмірі 1 134 942,54 грн. перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 р., слід звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру №8, яка знаходиться за адресою: Київська область, [ADDRESS] та належить [PERSON], шляхом визнання права власності на вказаний об'єкт нерухомості за ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України передбачаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Отже, на підставі вищенаведеного, так як сторони по кредитному договору №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 р. та по іпотечному договору від 06.05.2008 р. дійшли згоди з усіх істотних умов вказаних договорів, тому суд вважає, що дані договори відповідають вимогам та нормам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог по зустрічному позову. Крім того, інші твердження позивача по зустрічному позову не є повністю підтвердженими фактичними доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог по первісному позову, суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved