Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

До Кодимського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи в певний час. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [INFO] в м.Євпаторія Республіки Крим померла її родичка [PERSON], яка за життя заповіла належну їй земельну ділянку заявнику. Про факт смерті [PERSON] свідчить свідоцтво про смерть, видане 14.02.2017 року Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим. Оскільки ця територія є тимчасово окупованою, то видані там документи не мають юридичної сили і факт смерті [PERSON] підлягає встановленню в судовому порядку, що потрібно заявнику для подальшого отримання свідоцтва про смерть встановленого державного зразка та оформлення належної їй спадщини. У зв'язку з цим, заявник просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки с.Саражинка Балтського району Одеської області, яка померла [INFO] в м.Євпаторія, Республіка Крим. В судове засідання заявник не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. [PERSON], [INFO], (РНОКПП [NUMBER]), уродженка с.Саражинка Балтського району Одеської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 14.02.2017 року Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, підтверджених наданими заявником письмовими доказами, стосовно того, що [PERSON] дійсно померла [INFO] в м.Євпаторія, Республіка Крим. Заявник [PERSON] є спадкоємцем належного [PERSON] майна і задоволення її вимог має юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка сталась в м.Євпаторія Республіки Крим. Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved