Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що 26 лютого 2018 року померла їхня мати [PERSON]. Позивачам не було відомо, що їхня мати склала заповіт на імя позивача, тому вважали, що вчасно подавши заяву отримають спадкове майно нарівні із іншими спадкоємцями. Позивачі зазначають, що вони мають право на обовязкову частку у спадщині. У встановлений строк позивачі не подали заяву про прийняття спадщини, оскільки хворіли та є юридично необізнаними щодо порядку спадкування. Вважають вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Листом нотаріуса від 21.12.2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Тому позивачі звертаються до суду та просять визначити їм додатковий строк три місяці, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, раніше до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст. 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності\~до ч.\~1\~ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Судом встановлено, що позивачі та відповідач [PERSON] є доньками [PERSON] (а. с. 9-11). Позивачі та відповідач є непрацездатними, згідно їхніх пенсійних посвідчень (а. с. 10, 11, 52). У відповідності\~до ст.\~1223 ЦК\~України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В заповіті від 06 грудня 2011 року, посвідченому приватним нотаріусом Магдалинівського РНО [PERSON], байбара П.І. вказала відповідача [PERSON], як спадкоємця всього свого майна (а. с. 55). У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] померла 21 лютого 2018 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 789089, актовий запис № 29 (а. с. 12). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законодавством строк, донька померлої [PERSON], а саме 17.04.2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, повідомивши у заяві нотаріуса, що маються спадкоємці, які мають право на отримання обовязкової частки у спадщині, а саме доньки [PERSON] та [PERSON] (а. с. 44). Листом нотаріуса від 19.11.2018 року повідомлено [PERSON] та [PERSON] про прийняття спадщини після матері (а. с. 58). Листом нотаріуса від 21.12.2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 64). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачами не надано доказів того, що вони пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Посилання позивачів, про те що вони хворіли у період з 14 серпня 2018 року по 27 серпня 2018 року (а. с. 13-14), що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованими. Позивачі достовірно знали про час та місце відкриття спадщини, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом десяти місяців після смерті матері не вчиняли. Вказана бездіяльність позивачів, вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed