Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку. Позивач в позові посилається на те, що відповідно до договору купівлі-продажу № 04-НД/04-М від 26 жовтня 2000 року, посвідченого Придніпровською товарною біржею він придбав у [PERSON] житловий будинок в [ADDRESS] . 20 січня 2003 року він отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, видане на підставі рішення Личківської сільської ради № 47/3 від 25 жовтня 2002 року. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,250 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, земельній ділянці площею 0,0675, призначеній для ведення особистого селянського господарства, які відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року належать [PERSON] . На даний час у позивача виникла необхідність в узаконенні права власності на земельні ділянки. Але виявилося, що [PERSON] померла [INFO] . Позивач вважає, що маю право на земельну ділянку, оскільки на ній знаходиться житловий будинок, який належить йому на праві приватної власності. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до свідоцтво про право власності на житловий будинок, виданого 30 січня 2003 року на підставі рішення Личківської сільської ради № 47/3 від 25 жовтня 2002 року, житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] належить позивачу (а. с. 6). Житловий будинок по [ADDRESS] розташований на земельній ділянці площею 0,250 га, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельній ділянці площею 0,0675, призначеній для ведення особистого селянського господарства, які відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І -ДП № 025255 від 07 лютого 2001 року належать [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується актовим записом про смерть № 16 від 20 березня 2000 року (а. с. 22). Відповідно до листа Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а. с. 19). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Судом встановлено, що позивачем набуто право власності на житловий будинок, що підтверджується матеріалами справи, у зв`язку із чим перейшло право власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, тому суд вважає, що є законні підстави задовольнити позов.

Outcome: approved