Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

До Збаразького районного суду звернувся [PERSON] із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 10.02.2020р., до приватного агропромислового підприємства «Збаразьке» про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, третя особа на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Олишківецьке». В якій просить: 1. Позов задовольнити. 2. Визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 08 квітня 2019 року укладену між [PERSON] та приватним агропромисловим підприємством «Збаразьке» про оренду належної [PERSON] земельної ділянки площею 2,63 га, кадастровий номер 6122410100:01:001:0149, що розташована на території Збаразької міської ради Збаразького району Тернопільської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та припинити вчинену державну реєстрацію даної додаткової угоди до договору оренди землі від 08 квітня 2019 року. 3. Стягнути з відповідачів в користь [PERSON] судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час він має намір укласти договір оренди своєї земельної ділянки з іншою особою, але у Державному реєстрі речових прав на майно міститься інформація про наявність додаткової угоди до договору оренди землі від 08 квітня 2019 року, що є перешкодою для укладення нового договору та його реєстрації, а тому даний договір порушує його права, як власника земельної ділянки щодо розпорядження майном. Ураховуючи викладене, додаткова угода до договору оренди землі від 08 квітня 2019 року є недійсною, оскільки будь-якої згоди на передачу в строкове платне користування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6341 га, позивач не надавав та вищезазначену угоду не підписував. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/248/20, провадження №2/598/260/2020. 14 лютого 2020 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. До суду не надійшов відзив відповідача на позов. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,6341 га, кадастровий номер 6122410100:01:001:0149, яка розташована на території Збаразької міської ради Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , що стверджується копіє свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.07.2015р.(а.с.10), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.02.2019р.(а.с.11), копією заповіту від 06.05.2006р.(а.с.12), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.15). 06 березня 2009 року між [PERSON] та приватним агропромисловим підприємством «Збаразьке» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач надав ПАП «Збаразьке» в строкове платне користування вищезазначену земельну ділянку терміном на 10 років (а.с.16-19). У березні 2019 року строк дії зазначеного договору закінчився і позивач не мав наміру продовжувати договірні відносини, проте позивачу стало відомо, що 08.04.2019р. про додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. З додаткової угоди до договору оренди землі від 08.04.2019р. між [PERSON] (у тексті додаткової угоди допущено помилку у написані прізвища орендодавця « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ») та ПАП «Збаразьке» вбачається, що внесено зміни до договору оренди від 06.03.2009р., зареєстрованого 22.03.2009р. №40964800445 шляхом викладення договору у новій редакції. Крім того, з додаткової угоди до договору оренди землі від 08.04.2019 року вбачається, що дана додаткова угода підписана [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.20-23). 13 травня 2019 року ПАП «Збаразьке» в особі директора [PERSON] , що діє на підставі статуту (орендар) передав товариству з обмеженою відповідальністю «Олишківецьке» в особі директора Присяжнюка Анатолія Петровича земельну ділянку кадастровий номер 6122410100:01:001:0149, площа 2,6341 га у строкове платне користування без змін її цільового призначення (а.с.24-26). Згідно з ст.16 ЦК України одним із способів захисту прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Водночас, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України). Згідно зі статями13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до положень частини першої статті 626 ЦК України та частини першої статті 638 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Позивач є вільним в укладені договору та виборі контрагента (свобода договору). Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Суд вважає, що позов про визнання недійсними додаткової угоди підлягає до задоволення, оскільки зазначені в матеріалах позову обставини є свідченням того, що [PERSON] вказану додаткову угоду не укладав. Твердження позивача відповідачем не спростовано, оскільки не надано будь-яких доказів на підтвердження існування у позивача волевиявлення на укладення спірної угоди. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б його спростували, або підтвердили, що спірну додаткову угоду до договору оренди землі підписав позивач, а це є їх процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. У зв`язку з порушенням закону, укладену додаткову угоду суд визнає недійсною. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію №37 від 06.02.2020р. про сплату позивачем судового збору (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved