Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 27.09.2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач-1), [PERSON] (далі відповідач-2), [PERSON] (далі відповідач-3) в якому вказало, що 24.03.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] уклали договір № 63/08-ф на купівлю автотранспортних засобів (далі договір 1), відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 86 574,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 8,88 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.03.2015 року. 24.03.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором 1 були укладені договори поруки №№ 17, 18 між банком та відповідачами-1, 2, 3, згідно з умовами яких відповідачи-2, 3 зобовязалися перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках передбачених договором 1. Позивач зобовязання за договором 1 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу-1 грошові кошти, а останній зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 23.08.2016 р. має заборгованість 6 887,73 гривень. Також 24.03.2008 між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 64/08-ф (далі договір 2), відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.03.2015 року. Позивач зобовязання за договором 2 виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу-1 грошові кошти окремими частинами (траншами) в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 6\~181,38 грн., а останній зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 23.08.2016 р. має заборгованість 2 379,94 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором 1 в сумі 6 887,73 грн., заборгованість за договором 2 в сумі 2 379,94 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 630,00гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів, останні у судове засідання викликалися в суд через оголошення у пресі. Відповідачі - 1, 2, 3 у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24.03.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] уклали договір № 63/08-ф на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 86 574,00 гривень зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 8,88% річних (а.с. 7-13). Відповідно до п. 1.1.1 договору 1 погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 10 числа кожного місяця відповідно до графіка погашення заборгованості з кінцевим терміном повернення до 10.03.2015 року (зворотній бік а.с. 7). Згідно з п. 4.1 договору 1 при порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню за користування кредитом (а.с. 11). Відповідач порушив вимоги договору 1, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене цим договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 23.08.2016 року має заборгованість по договору 1 в загальній сумі 6 887,73 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 3 964,60 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 608,27 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту 1 680,55 грн.; - пені за несвоєчасне повернення відсотків 176,94 грн.; - інфляційних витрат за кредитом 416,28 грн.; - інфляційних витрат за відсотками 41,09 грн. 24.03.2008 року в якості забезпечення виконання зобовязань за договором 1 були укладені договори поруки №№ 17, 18 (далі договори поруки) між банком та відповідачами-1, 2, 3, згідно з умовами яких відповідачи-2, 3 зобовязалися перед позивачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання відповідачем-1 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках передбачених договором 1. Пунктом 1.2 договорів поруки визначено, що поручителі ознайомлені з умовами договору 1, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Також 24.03.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» та фізична особа [PERSON] уклали договір відновлювальної кредитної лінії № 64/08-ф, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15,00 % річних (а.с. 7-13). Відповідно до п. 1.1. договору 2 кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру. Процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі 15,00 % річних. Відповідно до п. 1.1. договору 2 надання кредиту здійснювалося окремими частинами (траншами) в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 6\~181,38 грн. та кінцевим строком погашення заборгованості до 10.03.2015 року (зворотній бік а.с. 7). Згідно з п. 4.1 договору 2 при порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню за користування кредитом (а.с. 11). Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 23.08.2016 року має заборгованість по договору 2 в загальній сумі 2 379,94 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 1 120,98 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 487,49 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту 475,17 грн.; - пені за несвоєчасне повернення відсотків 144,82 грн.; - інфляційних витрат за кредитом 117,70 грн.; - інфляційних витрат за відсотками 33,78 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договори 1, 2 з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позов доказано договорами 1, 2 (а.с.7-13), договорами поруки (а.с. 21-22), розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Як випливає з розрахунку заборгованості, в неї входить і розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які були нараховані відповідачу після 10.02.2015 року (а.с. 5). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], а відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується копіями їх паспортів. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які нараховані банком до сплати по договору 1 у сумі 1 680,55 грн. та 176,82 грн. та по договору 2 у сумі 745,17 грн. та 144,82 грн. відповідно стягненню не підлягають, а тому в зазначеній частини в позові слід відмовити. Відповідно до позовної заяви позивач просить стягнути солідарно заборгованість з відповідачів 2, 3 як за договором 1 так і за договором 2, проте доказів наявності відповідальності відповідачів 2, 3 за договором 2 не надано, тому в цій частині позову має бути відмовлено. Враховуючи вищевикладене, а також те, що неналежне виконання позичальником зобов'язань за договорами 1, 2 підтверджене доказами, виходячи із встановлених ст.526 ЦК України загальних умов виконання зобов'язання, передбаченого ст.629 ЦК України принципу обов'язковості договору, з відповідачів 1, 2, 3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню сума заборгованості за договором 1 станом на 23.08.2016 року у розмірі 5\~030,24 грн. та з відповідача 1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню сума заборгованості за договором 2 у розмірі 1\~759,95 грн. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в сумі 630,00 грн., всього 2008 грн., що підтверджено відповідними документами. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1089,88 гривень (5030,24 грн х 2008 грн./9 267,67 грн.). Крім того, оскільки позивачем при подачі позову фактично заявлено дві самостійні позовні вимоги за двома різними кредитними договорами, то недоплачена сума судового збору у сумі 1 378 грн. має бути стягнена до державного бюджету пропорційно задоволеним вимогам (1759,95 грн. х 1378 грн./2379,94 грн.), а саме з позивача в сумі 358,98 грн. та відповідача 1 в сумі 1019,02 грн.

Outcome: partial