Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод користування власністю, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку. При оформленні договору купівлі-продажу будинку в нотаріуса продавець [PERSON] надала довідку про те, що за адресою [ADDRESS] ніхто не зареєстрований. Однак, у квітні 2021 року йому стало відомо, там зареєстрована відповідач, яка фактично більше п`яти років там не проживає, окрім цього у даному будинку можливо проживати, оскільки той уже тривалий час перебуває у аварійному стані. Реєстрація відповідача у вказаному будинку порушує його право як власника володіти, повноцінно користуватися та розпоряджатися належним йому будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи згідно ст.128 ЦПК України була двічі повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,1000 га, що стверджується копією договору купівлі продажу земельної ділянки від 25 листопада 2020 року (а.с.6-7), копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 25 листопада 2020 року (а.с.15-16), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 234123750 від 25.11.2020 року (а.с.8), копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 234120237 від 25.11.2020 року (а.с.17). Згідно копії довідки № 7433/03-16/1, виданої Лановецькою міською радою Лановецького району Тернопільської області 24.11.2020 року, станом на 24 листопада 2020 року за адресою [ADDRESS] ніхто не зареєстрований (а.с.9). Згідно акта, складеного депутатом Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області 16 квітня 2021 року в присутності свідків, зі слів заявника та свідків житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , знаходиться в аварійному стані, а саме: дах відсутній, двері, вікна відсутні, в будинку ніхто не проживає більше п`яти років, зокрема і [PERSON] , 1973 р.н., що зареєстрована за вказаною адресою, оскільки перебуває за кордоном України більше п`яти років (а.с.10). Згідно акта обстеження житлового будинку в [ADDRESS] , складеного техніком з інвентаризації нерухомого майна КП «Лановецьке районне БТІ» в присутності депутата Лановецької міської ради 19.04.2021 року, під час обстеження конструктивних елементів вказаного житлового будинку виявлено, що фундаменти мають численні тріщини, просіли, що спричинило руйнування стін, руйнування перекриття та покрівлі. Враховуючи вище зазначене можна зробити висновок, що будинок не підлягає відновленню та не придатний для проживання (а.с.12). Згідно копії довідки № 146, виданої Комунальним підприємством «Лановецьке районне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] знаходиться в аварійному стані, не підлягає відновленню та не придатний для проживання (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 року № 24-150/0/4-13, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки право власності колишнього власника житлового будинку [ADDRESS] припинилося, відповідач відсутня за місцем реєстрації без поважних причин понад п`ять років і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] , а тому позов слід задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved