Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

До суду 13.07.2018 року звернувся [PERSON] із позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON], Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилається на таке. 19.11.2011 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру. На підставі цього договору банк надав, а він отримав кредитну картку з лімітом 2700 грн. 10.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис №20518 про стягнення грошових коштів у сумі 162364,21 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором без номеру від 19.07.2011 р., яка виникла у строк з 19.07.2011 р. по 30.09.2017 р. і складається із заборгованості за тілом кредиту 12495,54 грн., заборгованості за відсотками 138068,28 грн., заборгованості з пені та комісії 3592,57 грн., заборгованості по штрафам 500 грн. та 7707,82 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. Вказує, що виконавчий напис вчинено з порушеннями законодавства, оскільки нотаріус не врахував строк пропуску позовної давності, нотаріус не отримував від банку документи, які підтверджують безспірність заборгованості, він не перевірив відсутність спору щодо заборгованості між боржником та банком. В судове засідання позивач не зявився, його інтереси представляв за дорученням адвокат [PERSON], яка позов підтримала, додатково пояснила, що в матеріалах, на підставі яких був вчинений виконавчий напис відсутній кредитний договір між позивачем та банком, відсутнє підтвердження про отримання листа банку з вимогою про погашення заборгованості. Відповідач в судове засідання не направив свого представника, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи.\~ Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце був повідомлений належним чином. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 10.11.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис №20518 про стягнення грошових коштів у сумі 162364,21 грн. з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором без номеру від 19.07.2011 р., яка виникла у строк з 19.07.2011 р. по 30.09.2017 р. і складається із заборгованості за тілом кредиту 12495,54 грн., заборгованості за відсотками 138068,28 грн., заборгованості з пені та комісії 3592,57 грн., заборгованості по штрафам 500 грн. та 7707, 82 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн. (а.с.88). Виконавчий напис був вчинений на підставі заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.10.2017 року поданої на імя Приватного нотаріуса Київського нотаріального округу [PERSON], отриманої ним 10.11.2017 р. (а.с. 89), розрахунку заборгованості (а.с.90-91), письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором без номеру від 19.07.2011 року на імя [PERSON] (а.с.92), списку поштових відправлень та фіскального чеку від 18.10.2017 р. (а.с.93) та опису вкладення в цінний лист, з якого вбачається, що був відправлений цінний лист на імя [PERSON] на адресу його проживання з претензією про наявність боргу (а.с.94). Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому\~стаття 50 Закону України «Про нотаріат»\~передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі - Інструкція) вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Як вбачається з матеріалів, наданих нотаріусом [PERSON], нотаріусу не був наданий кредитний договір без номеру від 19.07.11 року укладений між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк», чим порушена вимога п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Також не було надано підтвердження того, що [PERSON] отримав лист ПАТ КБ «ПриватБанк» з письмовою вимогою про усунення порушень за кредитним договором без номеру від 19.07.2011 року на суму заборгованості за тілом кредиту 12495,54 грн., заборгованості за відсотками 138068,28 грн., заборгованості з пені та комісії 3592,57 грн., заборгованості по штрафам 500 грн. та 7707,82 грн. Як вбачається з наданих матеріалів лише 18 жовтня 2017 року цінний лист був направлений позивачеві, а до нотаріуса ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся через два дні 20.10.2017 року, тобто, в будь-якому випадку [PERSON] не мав можливості подати свої заперечення щодо заборгованості. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку\~може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. В судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про порушення процедури вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору встановив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису не було підстав вважати, що боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки він не був обізнаний про її наявність, розмір та був позбавлений можливості оспорити її, крім того нотаріусу не було надано договору про надання кредиту між позивачем та відповідачем. Отже, є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач був звільнений від сплати судового збору ухвалою суду від 107.09.2018 року, оскільки позов задоволений є підстави для стягнення судового збору з відповідача в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved