Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу по позиці в розмірі 535 435 грн. 35 коп., що складається з 227 355 грн. 66 коп. борг по позиці, 308 079 грн. 69 коп. проценти за користування сумою позики та витрати по сплаті судового збору в розмірі 5\~354 грн. 36 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.04.2014 року він надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 1400 доларів США зі сплатою 5 відсотків від суми боргу щомісячно, про отримання яких відповідач надав розписку. Згідно розписки від 01.04.2014 року відповідач зобовязався повернути вказані кошти не пізніше 01 вересня 2014 року. Також, 01.05.2014 року він надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 2000 доларів США зі сплатою 5 відсотків від суми боргу щомісячно, про отримання яких відповідач надав розписку. Згідно розписки від 01.05.2014 року відповідач зобовязався повернути вказані кошти не пізніше 01 вересня 2014 року. Також, 01.05.2014 року він надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 5500 доларів США зі сплатою 3 відсотків від суми боргу щомісячно, про отримання яких відповідач надав розписку. Згідно розписки від 01.05.2014 року відповідач зобовязався повернути вказані кошти не пізніше 01 січня 2015 року. Станом на 28.08.2017 року відповідачем кошти повернуті не були, тому прохає суд їх стягнути, а саме: 8900 доларів США основного боргу, що складає 227 355 грн. 66 коп. та проценти за позикою 12060 доларів США, що складає 308 079 грн. 69 коп., при цьому, надав порядок розрахунку вище вказаних сум, та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові та прохав задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення в Громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини» № 159-160 (23091-23092) від 03.11.2017 року, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, дослідивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, встановив наступне. Згідно зі\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст.1047 ЦК України,\~\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові\~\~від 2 липня 2014 року № 6-79цс14). Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником певної грошової суми саме в борг із зобов'язанням її повернення, та дату отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Саме такий правовий висновок про застосування статей\~1046,\~1047 ЦК України\~міститься в Постанові пленуму Верховного Суду України від 18 вересня\~\~2013 року у справі № 6-63цс13. Вказані правові висновки викладені у Постановах пленуму Верховного Суду України від 18 вересня\~\~2013 року у справі № 6-63цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-79цс14\~\~і відповідно до\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для всіх судів України. Відповідно до розписки від 01.04.2014 року вбачається, що [PERSON] взяв в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 1400 доларів США зі сплатою 5 % від суми боргу щомісячно та зобовязався їх повернути не пізніше 01 вересня 2014 року. Відповідно до розписки від 01.05.2014 року вбачається, що [PERSON] взяв в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 доларів США зі сплатою 5 % від суми боргу щомісячно та зобовязався їх повернути не пізніше 01 вересня 2014 року. Відповідно до розписки від 01.05.2014 року вбачається, що [PERSON] взяв в позику у [PERSON] грошові кошти в розмірі 5500 доларів США зі сплатою 3 % від суми боргу щомісячно та зобовязався їх повернути не пізніше 01 січня 2015 року. З огляду на зміст наданих розписок, суд приходить до висновку про наявність між сторонами грошових зобов'язань, які випливають із договору позики. Приписами\~ст. 1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені Договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тож зважаючи, що відповідач в установлений у розписках строк свої зобовязання не виконав, тим самим порушив вимоги\~ст. 1049 ЦК України, у зв'язку з чим станом на 28.08.2017 року має заборгованість в розмірі 535\~435 грн. 35 коп., з яких: 8900 доларів США сума заборгованості по основному боргу (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.08.2017 року 100 доларів США/2554.5580 грн. 227 355 грн. 66 коп.). 12060 доларів США сума процентів по основному боргу (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.08.2017 року 100 доларів США/2554.5580 грн. 308 079 грн. 69 коп.), тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі вище викладеного, суд вважає, за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 5354 грн. 36 коп.

Outcome: approved