Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

До суду 14 жовтня 2013 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради і Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області, 3-ті особи: [PERSON] і [PERSON], про виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS] зі зняттям з його реєстраційного обліку та про укладення нового договору найму житлового приміщення з позивачкою [PERSON], як основним наймачем. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що спірна квартира [ADDRESS] була виділена її батькам на підставі ордера № 630 серії А, виданого 23.07.1973 року виконавчим комітетом Київської районної ради депутатів м. Харкова. Після смерті батьків рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 20.12.2011 р. № 911 вона, [PERSON], зі згоди всіх членів сім’ї була визнана наймачем трьохкімнатної ізольованої квартири № 655 жилою площею 43,8 кв.м. по вул. Ак. Павлова, 140 в м. Харкові в складі чотирьох осіб: [PERSON] – основний наймач, [PERSON] – сестра, [PERSON] – брат, [PERSON] – син. Згідно рішення апеляційного суду Харківської області від 27.02.2013 р., що набрало законної сили ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.06.2013 р., та рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 10.04.2013 р. № 200, вона, [PERSON] з сім’єю складом 3 особи (вона, син і донька) була визнана наймачем однієї кімнати жилою площею 16,0 кв.м., [PERSON] з сім’єю складом 3 особи (вона та дві доньки) визнана наймачем однієї кімнати жилою площею 14,8 кв.м., а [PERSON] має бути наймачем однієї кімнати жилою площею 13,0 кв.м. в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] в період з листопада 2011 року до 2013 року самовільно зайняв кімнату площею 16,0 кв.м. у спірній квартирі, яку використовував не за призначенням, як офіс приватного підприємця. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що у спірній квартирі вона разом з дітьми проживає постійно, в дійсний час займає разом з дітьми кімнату площею 16,0 кв.м., її сестрі [PERSON] разом з дітьми виділена кімната площею 14,8 кв.м., відповідач [PERSON] – син її батька від другого шлюбу, у квартирі зареєстрований, але не проживає, інколи приходить, використовує квартиру як офісне приміщення для своєї підприємницької діяльності, відповідач має інше житло для проживання, проживає разом з дружиною і сином у трьохкімнатній квартирі [ADDRESS], відповідач вчиняє сварки та створює неможливі умови для проживання, просила позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.16), в суді позовні вимоги підтримав, зазначивши, що зі згоди свого батька відповідач використовував кімнату площею 16 кв.м., в якій проживали його батьки, під свій офіс, використовує кімнату та квартиру не за призначенням, просив позов задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON], яка діє на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги (а.с.26,27), позовні вимоги не визнала, зазначивши, що відповідач [PERSON] народився, жив та зареєстрований у спірній квартирі, в дійсний час всі кімнати виділені всім сторонам у справі, позивачка є наймачем іншого житла, а саме кімнати площею 16 кв.м., відповідач згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради від 05.03.2014 р. є наймачем кімнати площею 13 кв.м. у квартирі [ADDRESS], відповідач сплачує за комунальні послуги, через конфлікти він не може постійно проживати у зазначеній квартирі, спірні відносини між сторонами виникли після смерті батька сторін з приводу користування квартирою та через відсутність згоди відповідача на приватизацію зазначеною квартири, просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач Московський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України у Харківській області просив розглядати справу за відсутністю його представника та прийняти рішення на розсуд суду, про що надав письмову заяву. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Треті особи: [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з’явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. За ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.06.2013 р. залишено без змін рішення апеляційного суду Харківської області від 27.02.2013 р., яким виділено в користування [PERSON] з сином [PERSON] та дочкою [PERSON] жилу кімнату площею 16 кв.м. з балконом в квартирі [ADDRESS]; виділено в користування [PERSON] з двома неповнолітніми дочками [PERSON] та [PERSON] жилу кімнату площею 14,8 кв.м. з балконом в квартирі [ADDRESS]; виділено в користування [PERSON] жилу кімнату площею 13 кв.м. в квартирі [ADDRESS] (а.с.8). З урахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 27.02.2013 р. рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 10.04.2013 р. № 200 визнано [PERSON] наймачем однієї кімнати житловою площею 16,0 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS] зі складом сім’ї 3 особи: [PERSON] наймач, [PERSON] син, [PERSON] дочка; визнано [PERSON] наймачем однієї кімнати житловою площею 14,8 кв.м. в комунальній квартирі [ADDRESS] зі складом сім’ї 3 особи: [PERSON] наймач, [PERSON] дочка, [PERSON] дочка (а.с.9,10). В дійсний час у кімнаті 16,0 кв.м. квартири [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], її дочка [PERSON] і її син [PERSON], сусідами по квартирі є [PERSON] з сім’єю, яка займає кімнату 14,8 кв.м. та [PERSON] який займає кімнату площею 13,0 кв.м., що підтверджується ксерокопією довідки з місця проживання про склад сім’ї і прописку (а.с.11). Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 05.03.2014 р. № 123, визнано [PERSON] наймачем однієї кімнати житловою площею 13,0 кв.м. у комунальній квартирі [ADDRESS] зі складом сім’ї 1 особа, з урахуванням рішення апеляційного суду Харківської області від 27.02.2013 р. Відповідно до положень ст. 9 Житлового Кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ч.1 ст. 116 Житлового Кодексу України, якщо наймач, члени його сім’ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результативними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] визнана наймачем однієї кімнати площею 16,0 кв.м. у квартирі [ADDRESS], а відповідач [PERSON] визнаний наймачем однієї кімнати площею 13,0 кв.м. у квартирі [ADDRESS]. Отже, вимога позивачки про виселення без надання іншого жилого приміщення, на підставі ст. 116 Житлового Кодексу УРСР, відповідача [PERSON], із житлового приміщення, наймачем або членом сім’ї наймача якого вона не являється, зі зняттям його з реєстраційного обліку і укладенням з нею договору найму жилого приміщення, безпідставна та суперечить закону. З цих підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed