Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

До Михайлівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 23 червня 2012 року вона одружилася з відповідачем [PERSON] [INFO] року в них народилася дитина - [PERSON] В грудні 2013 року позивач та відповідач фактично припинили подружні відносини, стали проживати окремо. Дитина лишилася на утриманні позивача. 17.07.2014 року рішенням Михайлівського районного суду розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Крім того, відповідно до судового рішення від 12.03.2014 року на користь позивача з відповідача мають стягуватися кошти на утримання дитини починаючи з 28.01.2014 року. На час звернення до суду кошти на утримання дитини, визначені рішенням суду у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, не стягуються. Вимоги позивача про надання матеріальної допомоги відповідачем ігноруються. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її розвитком та здоров'ям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, визначених положеннями ст.150 СК України, в наслідок чого існують підстави для можливості прийняття рішення про позбавлення батьківських прав у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України. На обґрунтування позовних вимог позивачем надано суду: - Копія свідоцтва про народження дитини; - Копія свідоцтва про укладення шлюбу; - Копія довідки з місця проживання; - Копія акту обстеження житлових умов; - Рішення суду про стягнення аліментів; - Рішення суду про розірвання шлюбу; - Копія виконавчого листа; - Копія довідки про неотримання аліментів. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, пославшись на доводи викладені у позовній заяві та надані суду письмові докази. Крім того, позивач повідомила суду, що після припинення сумісного проживання відповідач під час бесід по телефону з позивачем з приводу розірвання шлюбу, стягнення аліментів, жодного разу не поінтересувався станом здоров'я та розвитку дитини, не вчинив дії спрямовані на поліпшення матеріального стану дитини шляхом надання матеріальної допомоги. На підтвердження вказаних обставин позивачем було надано суду довідку про неотримання нею аліментів з часу ухвалення судового рішення про їх стягнення. Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення у газеті «Запорізька правда» від 21-25 вересня 2014 року за № 109-110. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходили, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та клопотання позивача про ухвалення заочного рішення, у відповідності до положень ч.1 ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - відділу опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації підтвердив факти викладені позивачем та просив задовольнити позовні вимоги. Дослідивши позовну заяву, додані до неї матеріали, матеріали надані іншими учасниками, заслухавши пояснення позивача, третьої особи, суд приходить до висновку про потребу відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного: - відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; - відповідно до положень ст.16 ЦК України, кожній особі надається право звернутися до суду за захистом свого особистого порушеного немайнового або майнового права та інтересу. На підставі ч.3 цієї ж статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу, тобто у разі відсутності порушеного права; - положення ст.60 ЦПК України зобов'язують кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; - відповідно до ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені положеннями ст.150 СК України; - відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; - відповідно до ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор; - згідно п.16 ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України, які як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків. - в судовому засіданні, на підставі пояснень позивача, представника третьої особи, наданих ними письмових доказів, серед яких два судових рішення обставини встановлені у яких не доказуються у відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, якими встановлено, що відповідач та позивач по справі перебували у шлюбі й мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується наданими суду свідоцтвом про одруження позивача та відповідача, а також свідоцтвом про народження дитини, в якому в графі батько зазначено відповідача, в графі мати - зазначено позивача (а.с.12, 13) та вищезазначеними судовими рішеннями. Крім того, в судовому засіданні на підставі пояснень позивача, підтверджених письмовими доказами (довідкою про склад сім'ї (а.с.5), акту обстеження житлово-побутових умов (а.с.6), рішення Михайлівського районного суду від 17 липня 2014 року (а.с.7-8) з грудня 2014 року, сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем. Також, в судовому засіданні на підставі пояснень позивача, підтверджених письмовими доказами (рішенням Михайлівського районного суду від 12 березня 2014 року а.с.9 та виконавчим листом (а.с.10, 11) встановлено, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини, через що позивач зверталася до суду з питання стягнення аліментів у відповідності вже до судового рішення. Крім того, з пояснень позивача, які не заперечувалися третьою особою, та підтвердженні довідками з Кам'янського районного управління юстиції від 02.10.2014 року за № 421, згідно відомостей якої [PERSON] не отримувала аліментів з [PERSON] у період з 01.04.2014 року згідно виконавчого листа № 321/148/14-ц, що у купі дає підстави дійти висновку, про те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, передбачених ст.150 СК України, в наслідок чого мають місце підстави для прийняття рішення про позбавлення батьківських прав у відповідності до положень визначених ст.164 СК України. Питання про судові витрати підлягає вирішенню у відповідності до положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved