Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Орджонікідзевський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті свого чоловіка - [PERSON], [INFO] у м. Донецьк. Заява мотивована тим, що [INFO] у м. Донецьк, помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Заявник зазначила, що у зв'язку зі смертю чоловіка, нею отримано лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] від 30.04.2016 року, довідку про причину смерті від 30.04.2016 року, видані Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6 міста Донецька» так званої Донецької народної республіки, на підставі яких, видано свідоцтво про смерть [PERSON], [INFO], який помер [INFO] у м. Донецьк, про що зроблено актовий запис №764 від 30.04.2016 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки, [NUMBER]. Заявник звернулась до Орджонікідзевського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про державну реєстрацію смерті чоловіка [PERSON] з метою отримання свідоцтва про смерть останнього, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи відмову тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих органами, які знаходяться на території не підконтрольній Україні. У зв'язку з вищевикладеними обставинами заявник змушена була звернутися до суду для встановлення факту смерті. Заявник у судове засідання не з'явилась, проте надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги зазначені в заяві підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], народилась у м. Донецьк, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], проживає за адресою: [ADDRESS]. Родинні відносини між заявником та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №262, [NUMBER] від 27.03.1987 року (а.с.5). Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30.04.2016 року, довідки про причину смерті від 30.04.2016 року, виданих Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6 міста Донецька» так званої Донецької народної республіки та свідоцтва про смерть, актовий запис №764 від 30.04.2016 року, виданого Кіровським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої Донецької народної республіки, [NUMBER], [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Донецьк (а.с. 7,9). Орджонікідзевським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON], з тих підстав, що довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть не є легітимними у розумінні законодавства України, а реєстрація смерті може бути проведена на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Донецької області. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст.249 ЦПК України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. У відповідності з ч.ч. 3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved