Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області звернулася [PERSON] з позовом до малолітнього [PERSON] , його законний представник - Чернігівський центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей облдержадміністрації, третя особа на стороні відповідача - Прилуцька райдержадміністрація, про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що [PERSON] є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 23.12.2014 року її дочкою [PERSON] було усиновлено малолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення про усиновлення [PERSON] було надано дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 05.12.2018 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області усиновлення [PERSON] було скасоване, дитину зобов`язано передати службі у справах дітей Прилуцької міської ради для обліку, призначення піклувальника чи влаштування до державного дитячого закладу. З 20.11.2018 року [PERSON] перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей облдержадміністрації, однак його не визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . 09.12.2019 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі за даним позовом, проте [PERSON] подала до суду копію свідоцтва серії [NUMBER] про смерть позивачки [PERSON] та письмове клопотання про зупинення провадження у даній справі до залучення до участі у справі спадкоємців позивачки в якості правонаступників. Ухвалою судді від 23.10.2020 року [PERSON] було залучено до участі у даній справі в якості позивача. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала заяву до суду, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності (а.с.64). Відповідач та його законний представник не з`явилися до суду також, але законний представник подав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.с.72). Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, проте завчасно подала заяву про розгляд справи без її участі (а.п.56). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про право власності від 11.11.1998 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частині жилого будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.п.15). На підставі договору дарування частини жилого будинку від 11.11.1998 року [PERSON] прийняла в дар від [PERSON] Ѕ частину жилого будинку з належною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.п.16). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.12.2014 року [PERSON] було усиновлено малолітнього [PERSON] , [INFO] . Прізвище дитини змінено на « [PERSON] » (а.п.12). Згідно з копією домової книги для прописки громадян адреса місця реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] (а.п.17-18). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.12.2018 року скасовано усиновлення [PERSON] [PERSON] , поновлено актовий запис про народження [PERSON] та передано дитину службі у справах дітей Прилуцької міської ради - для обліку, призначення піклувальника чи влаштування до державного дитячого закладу (а.п.14). Згідно з копією довідки №2-02/226 від 23.04.2018 року [PERSON] , [INFO] , з 20.11.2018 року перебуває у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей с.Хмільниця Чернігівського району Чернігівської області (а.п.19). Згідно з копією довідки №2-02/584 від 23.10.2019 року [PERSON] , [INFO] , з 31.07.2019 року перебуває у Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей (а.п.20). Згідно з копією довідки №01-23/176 від 12.10.2020 року [PERSON] , [INFO] , 03.06.2020 року влаштований до КЗ «Яблунівський ліцей» (а.п.49). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.п.37). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.06.1980 року [PERSON] народилася [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.п.38). У зв`язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.п.39). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Могиленко Л.М. заведена спадкова справа №3-2020 (а.п.36), а 07.09.2020 року було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до зазначеного документу правонаступником [PERSON] є її дочка - [PERSON] (а.п.44). Даний факт також підтверджується копією Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.п.45). Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 150 Житлового кодексу України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а частиною 1 ст.317 ЦК України закріплено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про оголошення особи безвісно відсутньою або померлою. За таких обставин, у зв`язку з тим, що на підставі рішення суду відбулося скасування усиновлення малолітнього [PERSON] та дитина влаштована до державного дитячого закладу, то суд беззаперечно вважає відповідача таким, що втратив право користування належним позивачці будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.150 ЖК України, ст.316, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-VII401,

Outcome: approved