Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування та визнання права власності та просив змінити черговість одержання права на спадкування, визнати за ним право на спадкування 2-ї черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], що померла [INFO] у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказане домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він знаходився у шлюбі з [PERSON] з 21.08.1993р. і вони разом мешкали по [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер [PERSON] - батько дружини позивача, а [INFO] померла і його дружина - [PERSON]. Після її смерті він залишився проживати разом з [PERSON] у будинку [ADDRESS], де і були зареєстровані. Вони вели спільне господарство, були пов»язані спільним побутом, він здійснював за нею постійний догляд, піклувався про неї, разом купували продукти. Так як [PERSON] не виходила з дому із-за хвороби та старості за віком, позивач сам все сплачував, купував їй ліки, продукти, коли це було необхідно, готував їжу, прав та прибирав оселю на їх двох. Жили вони дружно як одна сім»я, оскільки він відносився до [PERSON] як син до матері. [INFO] [PERSON] померла. Позивач її поховав, зробив поминки та всі витрати взяв на себе. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння по [ADDRESS]. Оскільки дітей у позивача та його дружини - [PERSON] не було 21.07.2014р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петкової Н.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка повідомила позивача про необхідність надати документи в тому числі документ (рішення суду), який підтверджує факт проживання однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини. Після цього позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю і рішенням суду від 22.10.2014р. було встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] у період з 2001р. до моменту смерті [PERSON], яка померла [INFO]. 22.01.2015р. до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті її рідної тітки -[PERSON], однак оскільки у неї не було свідоцтва про народження [PERSON], щоб довести родинні зв»язки [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. Позивач зазначав, що оскільки відповідачка за життя не надавала допомогу [PERSON], не опікувалася нею, він має право на зміну черговості одержання права на спадкування та просив змінити черговість одержання права на спадкування, визнати за ним право на спадкування 2-ї черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], що померла [INFO], у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності в порядку спадкування на це домоволодіння. В подальшому позивач збільшив розмір своїх позовних вимог та просив встановити факт сумісного проживання однією сім»єю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у період з 2001р. до моменту смерті [PERSON], яка померла [INFO]; встановити факт прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]; змінити черговість одержання права на спадкування визнавши за [PERSON] право на спадкування 1 черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Відповідачка звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому зазначала, що її батько [PERSON], який помер [INFO], є рідним братом [PERSON], однак оскільки у неї не було свідоцтва про її народження, відповідачка звернулася до державного архіву Одеської області для отримання архівної довідки про народження, на що отримала відповідь про те, що книги реєстраційних актових записів про народження с.Гедеримове Перше Фрунзівського району Одеської області за 1932-1935р.р. на зберігання не надходили (або частково були втрачені в роки Великої Вітчизняної війни 1941-1945р.р.) і таким чином видати архівну довідку про народження [PERSON] немає можливості. Щодо первісного позову відповідачка заперечувала з приводу його не доведеності та необгрунтованості. Посилаючись на викладене, [PERSON] у своїй зустрічній позовній заяві просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO], є рідним братом [PERSON], [INFO], яка померла [INFO]; встановити факт, що має юридичне значення а саме, що [PERSON], [INFO], є племінницею [PERSON], яка померла [INFO] та визнати за нею, як за спадкоємцем другої черги за законом за правом представлення після смерті [PERSON], яка померла [INFO], право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала свої збільшені позовні вимоги, просила їх задовольнити, при цьому вказавши, що позивач просить змінити черговість та визнати його спадкоємцем 2-ї черги після смерті [PERSON] Зустрічний позов не визнала. Відповідачка та її представник позовні вимоги [PERSON] не визнали, вимоги зустрічного позову підтримали в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення обох позовів з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 21.08.1993р. зареєстрували шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. (а.с.8) Згідно довідки-виписки з будинкової книги про склад сім»ї та прописку від 26.11.2015р. [PERSON] 29.09.1997р. був зареєстрований у будинку [ADDRESS], який, відповідно до свідоцтв про право на спадщину по закону, виданих П»ятою Одеською державною нотаріальною конторою 22.07.1992р. на ім»я [PERSON] після смерті [PERSON], померлого [INFO], за реєстровими номерами 1-7412 та 1-7413, належав [PERSON] (т.1 а.с.10, 182-183). [INFO] померла дружина [PERSON] - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. (т.1 а.с.7) Після її смерті позивач залишився проживати разом з [PERSON] за адресою - [ADDRESS] і проживав там до смерті [PERSON], яка померла [INFO](т.1 а.с.6). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою - [ADDRESS]. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Петкової Н.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та було заведено спадкову справу №13/2014 від 04.08.2014р.(т.1 а.с.224-225) Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Петкової Н.М. від 04.08.2014р. позивача повідомлено про необхідність надання оригіналів документів в тому числі і документ (рішення суду), який підтверджує факт проживання однією сім»єю не менш як п»ять років до часу відкриття спадщини, з приводу чого позивач звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із заявою про встановлення факту проживання однією сім»єю і рішенням суду від 22.10.2014р. було встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] у період з 2001р. до моменту смерті [PERSON], яка померла [INFO]. (т.1 а.с. 238, 244-245). В подальшому ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.10.2016р. рішення Малиновського районного суду м.Одеси суду від 22.10.2014р. було скасовано; заяву [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім»єю залишено без розгляду. (т.2 а.с.47звор.-48) [PERSON] звернулася до п»ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та було заведено спадкову справу №26/2015, яку в подальшому було передано приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу - Петковій Н.М. (т.1 а.с.250-256). До моменту передачі вказаної спадкової справи листом П»ятої Одеської державної нотаріальної контори від 22.01.2015р. [PERSON] повідомлено про необхідність надання документів в тому числі і документів, що підтверджують родинні відносини (оригінали та копії). (т.1 а.с.264). Аналогічні вимоги також містяться в листі приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Петкової Н.М. від 24.04.2015р. (т.1 а.с.277). Оскільки [PERSON] не мала свідоцтва про народження [PERSON] для того, щоб підтвердити факт родинних відносин між померлою [PERSON], батьком [PERSON] - [PERSON], [PERSON] звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області із заявою про встановлення факту родинних відносин. (т.1 а.с.151). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 13 квітня 2016 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 02 березня 2016 року, яким вимоги задоволені, скасовано, заяву [PERSON] про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду. (т.2 а.с.18). Згідно до ст.ст.1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. . Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вказував у своїй уточненій позовній заяві [PERSON], після смерті [PERSON], він залишився проживати разом з [PERSON]. Вони вели спільне господарство, були пов»язані спільним побутом, він здійснював за нею постійний догляд, піклувався про неї, разом купували продукти. Так як [PERSON] не виходила з дому із-за хвороби та старості за віком, позивач сам все сплачував, купував їй ліки, продукти, коли це було необхідно, готував їжу, прав та прибирав оселю на їх двох. Жили вони дружно як одна сім»я, оскільки він відносився до [PERSON] як син до матері. Вказане підтверджується численними квитанціями про сплату комунальних послуг, які знаходяться в матеріалах справи та на яких містяться підписи позивача, довідкою голови ОСОН КМ «Дзержинський» від 15.01.2015р. №0029, з якої вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS], разом з ним проживала його теща - [PERSON], 1933 року народження з 11.08.1961р. по день смерті [INFO] та вони вели спільне господарство. (т.1 а.с.49-107, 233). Також вказане підтверджується поясненнями допитаних в судовому засідання свідків позивача. В матеріалах справи є копія договору-замовлення на поховання [PERSON] від 01.07.2014р., виданого на ім»я [PERSON], із зазначенням серії його паспорта, яка відповідає копії його паспорта, вартість послуг складає 12110грн. (т.1 а.с.110). Допитана свідок позивача [PERSON], вказувала, що знала [PERSON] 30 років, у неї були років 20 хворі ноги, грижа внизу живота. Років 10 вона не виходила на вулицю без сторонньої допомоги. З нею разом проживав її зять - [PERSON], який допомагав їй, робив все по дому, купляв продукти, прав, носив воду, сплачував комунальні послуги, купав її, доглядав за господарством, купував їй ліки, провів в будинок водопровід, вони жили як одна сім»я. Оскільки у [PERSON] була велика вага тіла їй важко було себе обходити. Крім позивача за [PERSON] ніхто не доглядав, ніхто не дивився та не приходив, про родичів вона не згадувала. [PERSON] не могла обходитися без сторонньої допомоги років 10. До лікарів вона не зверталася, лікувалася народними засобами. Свідок [PERSON] пояснила, що після смерті доньки - [PERSON]. яка померла в 2001р., стан здоров»я [PERSON] погіршився. Близько 13 років вона не могла ходити, також у неї була грижа, сахарний діабет та гіпертонія. Позивач сплачував комунальні послуги, купляв продукти за свої кошти, дивився да господарством (вони держали курей, коз, був у них і город), все доглядав позивач, який також купав [PERSON] Свідок вказувала, що без допомоги [PERSON] [PERSON] обійтися не могла. Свідку відомо, що більшу частину коштів за комунальні послуги сплачував позивач, який також дав 8 тисяч на її поховання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є сусідкою позивача, зазначала, що позивач постійно доглядав [PERSON], у якої були хворі ноги та грижа, вони вели спільне господарство. Позивач доглядав за курьми та козами, садив город, підробляв майстром по ремонту взуття. Він разом із [PERSON] вели спільний бюджет, за спільні кошти вони купляли продукти, ліки для [PERSON] Без його допомоги та догляду [PERSON] обійтися не могла, оскільки потребувала сторонньої допомоги, про родичів вона ніколи не згадувала. Останні 5-6 років до смерті [PERSON] без допомоги [PERSON] не пересувалася. [PERSON] казала свідку, що крім зятя, вона нікому не потрібна. Також зі слів сусідів свідку відомо, що у [PERSON] був брат. Позивач поховав [PERSON], на її поховання дав 8 тисяч грн. Свідку [PERSON] представником відповідача надавалися фотографії, копії яких є у справі. З приводу однієї фотографії, свідок зазначала, що на ній зображена жінка, схожа на [PERSON] Згідно довідки КУ «Міська клінічна лікарня №1» від 16.06.2016р. №707 [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні реанімації з 26.06.2014р. по [INFO], померла [INFO] Їй було поставлено патолого-анатомічний діагноз - судинно-мозкова недостатність, субарахноідальний крововилив у лівій півкулі головного мозку, внаслідок гіпертонічної хвороби, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет ІІ типу. (т.2 а.с.15) Викладене вказує на те, що померла [PERSON] мала за життя гіпертонічну хворобу та цукровий діабет, що підтверджує правдивість показань заявлений та допитаних в судовому засіданні свідків позивача. Згідно ч.2 ст.1259, ст.1264 Цивільного кодексу України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], яка була особою похилого віку, оскільки мала на момент смерті 80 років, та позивач [PERSON] дійсно проживали однією сім»єю, вели спільне господарства та мали спільний бюджет, що є підставою для віднесення позивача до четвертої черги спадкоємців по закону. Відповідно до п.6 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» N 7 від 30.05.2008р. безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Згідно до п.5.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК). Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин. В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг. Слід зазначити, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК. Суд при наявності всіх досліджених доказів та пояснень свідків, робить висновок що [PERSON] тривалий час опікувався [PERSON], матеріально її забезпечував, надавав їй іншу допомогу, яка через похилий вік (80 років), була у безпорадному стані, а отже суд прийшов до висновку при зміну черговості одержання права на спадкування. Однак суд не погоджується з вимогами позивача про визнання за ним права на спадкування 1 черги за законом на спадщину, оскільки спадкоємців першої черги, до якої позивач просить себе віднести, немає. Стосовно зустрічного позову суд зазначає наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], який помер [INFO], про що свідчить свідоцтво про його смерть, народився у селі Гедеримове Перше Фрунзівського району Одеської області. (т.1 а.с.190,.276). [PERSON] народилася [INFO] також в с. Гедеримово Перше Фрунзівського району Одеської області, мала дошлюбне прізвище - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її одруження, що не заперечується представником позивача . (т.1 а.с.172). Згідно відповідей державного архіву Одеської області від 27.03.2015р. книги реєстрації актових записів про народження с.Гедеримово Перше Фрунзівського району Одеської області за 1932-1935р.р. в державний архів Одеської області на зберігання не надходили (документи частково втрачені в роки Великої вітчизняної війни 1941-1945р.р.). Видати довідку про народження [PERSON] та [PERSON] не вбачається можливим. (т.1 а.с. 192-193). В матеріалах справи є копії фотографії, на яких містяться написи [PERSON] своєму брату [PERSON]. Також факт родинних відносин підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки відповідача [PERSON], [PERSON]., [PERSON], [PERSON] Таким чином, аналізуючи місце народження [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) та [PERSON], їх прізвища та по-батькові суд прийшов до висновку про те, що вони дійсно є рідними братом та сестрою, а відтак [PERSON] є племінницею [PERSON]. (т.1 а.с.191, 273). Згідно ст.. 1262, ч.3 ст.1266 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки, як встановлено судом, [PERSON] помер [INFO] до відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], [PERSON] має право на спадкування яв спадкоємець другої черги, оскільки рішення суду про усунення її від спадкування не має. В матеріалах справи є копія замовлення на організацію та проведення поховання №022435 від 01.07.2014р. [PERSON], виданого на ім»я [PERSON] на суму 1251,38грн. (т.1 а.с.200). Суд зазначає, що в 2014р. з урахуванням цін за проведення поховання неможливо було поховати людину за ціну, яка зазначена у копії замовлення на організацію та проведення поховання №022435 від 01.07.2014р., що також свідчить про участь у витратах на поховання [PERSON] та не заперечується відповідачкою. Однак суд не погоджується з поясненнями допитаних в судовому засіданні свідка відповідачки [PERSON] про те, що [PERSON] не потребувала сторонньої допомоги, в той же час сама свідок вказувала, що [PERSON] завжди скаржилася на ноги, ходила з палицею. На питання стосовно хто обробляв город, хто купав [PERSON] відповісти не змогла. Разом з тим, свідок підтвердила, що [PERSON] ходив за продуктами, підробляв майстром ремонту взуття, на поховання [PERSON] дав 7000грн.. Свідок [PERSON] пояснила, що в будинку [PERSON] вона ніколи не була, бачила [PERSON] в 1979-1980р.р., в той час вона була товстою жінкою, підтвердила, що відповідачка являється племінницею [PERSON]. однак нічого конкретного стосовно проживання [PERSON] та [PERSON] суду не повідомила. Аналогічні пояснення надавала і свідок [PERSON] Що стосується показань свідка [PERSON], який зазначав, що [PERSON] могла сама себе обійти і не потребувала сторонньої допомоги суд до таких пояснень ставиться критично, оскільки як свідок сам зазначав, що [PERSON] була товстою жінкою, їй важко було ходити, він раз на рік приїзджав до неї на проводи і не знає де в будинку знаходиться душ чи ванна, не знає чим хворіла [PERSON] Крім того, суд зазначає, що і свідок [PERSON], яка являється сестрою відповідачки і свідок [PERSON] (який є чоловіком [PERSON]) є зацікавленими особами. Інших доказів того, що [PERSON] не потребувала стороннього догляду відповідачем не надано. Як пояснила в судовому засіданні [PERSON], вона за фахом є медиком і знає, що наявність вказаних у довідці КУ «Міська клінічна лікарня №1» від 16.06.2016р. №707 хвороб [PERSON] а саме - гіпертонічної хвороби та цукрового діабету ІІ типу не є підставою для встановлення безпорадного стану, однак суд зазначає, що відповідачка доказів вказаному не надала. Також позивачка пояснила, що зазначені хвороби розвиваються протягом тривалого часу, що підтверджує покази допитаних свідків позивача. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петкової Н.М. від 17.06.2016р. позивача повідомлено про те. Що видати йому свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв»язку з тим, що в Малиновському районному суді м.Одеси розглядається справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та зміну черговості прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. (т.2 а.с.16). Листа аналогічного змісту від 22.06.2016р. також було направлено відповідачці [PERSON](т.2 а.с.49) Позивач та відповідачка в передбаченому законом порядку звернулися із заявою про прийняття спадщини, однак не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки існує судовий спір. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Посилаючись на викладене, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в частині встановлення факту проживання однією сім»єю, встановлення факту прийняття спадщини, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності на ? частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом та про часткове задоволення зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на ? частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] В задоволенні іншої частини первісного та зустрічного позову суд відмовляє за необґрунтованістю.

Outcome: partial