Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом до відповідача [PERSON]В, про стягнення боргу, згідно якого просить стягнути з відповідача борг в сумі 7500 грн.. збитки від інфляції в сумі 3223.50 грн., та три відсотки річних в сумі 241.65 грн., посилаючись на наступне: між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого він передав відповідачеві грошові кошти в сумі 7500 грн. Відповідачем на підтвердження укладення договору позики та його умов була надана власноручно написана розписка від 29.08.2014 року. Згідно умов договору відповідач повинен був повернути суму позики в строк до 01.12.2014 року Проте, відповідачем умови договору не виконані. По спливу терміну повернення позика повністю не повернена. Заборгованість відповідача станом на 01.12.2015 року становить 7500 грн. Він неодноразово в усній формі та по телефону звертався до відповідача з вимогою повернути борг, але відповідач від сплати коштів безпідставно ухиляється, що й стало підставою звернення до суду В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав давши пояснення фактично установлені матеріалами справи Відповідач в судове засідання не з»явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: Судом встановлено, що позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 7500 грн. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та якості. Таким чином судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мініму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. На підтвердження укладеного між сторонами договору позики відповідач [PERSON], власноручно написав позивачеві розписку від 29.08.2014 року. Тобто договір укладений з дотриманням вимог ст. 1047 ЦК України в належній формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Як встановлено в судовому засіданні позивач свої обовязки за договором позики виконав належним чином та передав відповідачеві в борг грошову суму 7500 грн. Згідно дослідженої в судовому засіданні розписки вбачається, що сторони визначили строк повернення боргу 01.12.2014 року. Тобто уклали його на визначений строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе обов»язки належним чином не виконав, в строк встановлений в договорі суму позики позивачеві не повернув. Тому суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 7500 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як відповідач борг у встановлений в розписці строк позивачеві не повернув, то відповідно до ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг з урахуванням встановленого індексу інфляції відповідно до розрахунку, проведеного позивачем з яким погоджується суд, в сумі 3232.50 грн.. та три відсотки річних в сумі 241.65 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме 487.20 грн., за сплачений судовий збір.

Outcome: approved