Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: територіальна громада Сватківської сільської ради про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , укладеного між ним та СТОВ « Лан» дійсним, а також визнати за ним право власності на будинковолодіння, яке складається з жилого будинку « А-1», сараю «Б», погріба - «б», навісу -«б1», навісу «Д», воріт огорожі №1, огорожі №2, розташованого по [ADDRESS]. В своїй позовній заяві позивач вказує, що 13.05.1997 року між [PERSON] та Порплицею М.П., який діяв по дорученню КСП « Радянська Україна» Гадяцького району від 07.05.1997 року було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продала КСП « Радянська Україна» житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Пізніше КСП « Радянська Україна» було реорганізовано в СТОВ « Лан». 01.09.2007 року між ним та СТОВ «Лан» був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] за яким він сплатив кошти за будинок в сумі 3000 грн., але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. 17.12.2013 року було прийнято рішення Сватківської сільської ради про зміну поштової адреси вказаного житлового будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] На даний час СТОВ « Лан» ліквідовано, тому нотаріальне посвідчення даного договору стало неможливим, але в зв'язку з тим, що всі істотні умови даного договору виконані, тому позивач вважає, що вказаний договір купівлі-продажу житлового будинку є дійсним, але іншим шляхом ніж судовий, він не може довести дійсність вказаного договору та оформити право власності на придбаний ним будинок, тому він звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги позивача визнала, суду пояснила, що у 2007 році вона була головою ліквідаційної комісії СТОВ « Лан» і дійсно між СТОВ « Лан» та [PERSON] було укладено 01.09.2007 року договір купівлі-продажу жилого будинку по [ADDRESS], який не був нотаріально посвідчений. Оцінка будинку не проводилась і його вартість визначалась за домовленістю сторін. Представник третьої особи : територіальної громади Сватківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області до суду не з'явився, але надали заяву, в якій не заперечували щодо задоволення позовних вимог позивача та просили суд справу розглянути без участі їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.05.1997 року між [PERSON] та Порплицею М.П., який діяв по дорученню від КСП « Радянська Україна» Гадяцького району від 07.05.1997 року було укладено договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продала КСП « Радянська Україна» житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Гадяцького нотаріального округу [PERSON] Вказаний договір купівлі-продажу будинку був посвідчений 13.05.1997 року в Полтавському МБТІ. Пізніше КСП « Радянська Україна» було реорганізовано в СТОВ « Лан». Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 657 ЦК України ( в редакції 2003 року), що діяла на момент вчинення вказаного правочину , договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. 01.09.2007 року між [PERSON] та СТОВ «Лан» був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] за яким, як вказано в договорі, [PERSON] сплатив кошти за будинок в сумі 3000 грн., але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. Окрім того, вищезазначений договір підписаний лише головою ліквідаційної комісії СТОВ « Лан» Новак Н.М.. Документів щодо ліквідації СТОВ « Лан », призначення [PERSON] головою ліквідаційної комісії СТОВ « Лан» та документів про те, що вищевказаний будинок увійшов до ліквідаційної маси СТОВ « Лан» суду надано не було. Також, позивачем [PERSON] не надано доказів на підтвердження сплати коштів за вказаний будинок. Згідно рішення виконавчого комітету Сватківської сільської ради № 66 від 17.12.2013 року поштову адресу житлового будинку в [ADDRESS]. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року, вирішуючи спір про визнання правочину дійсним, який підлягає нотаріальному посвідченню, судам необхідно врахувати, що норма частини 2 статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 220, 640 ЦК України пов»язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Отже, враховуючи, те, що [PERSON] порушено позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку від 01.09.2007 року та визнання за ним права власності на нього, а чинним цивільним законодавством не передбачено можливості визнання дійсними договорів, що підлягають нотаріальному посвідченню й державній реєстрації, суд вважає, що такі вимоги не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed