Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом, а згодом з уточненим позовом, до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права забудовника в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що 19 травня 2011 року помер [PERSON], який є батьком позивача. Мати позивача померла 01 червня 2011 року. За життя батькові позивача у 1988 році відповідно до рішення виконкому міської ради народних депутатів надано земельну ділянку загальною площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194. Земельна ділянка була надана під будівництво. За час свого життя [PERSON] побудував на вказаній земельній ділянці житловий будинок, однак не встиг ввести його в експлуатацію. За таких обставин позивач вважає, що після смерті його батька за ним, як за єдиним спадкоємцем повинно бути визнано право забудовника житлового будинку, з правом введення його в експлуатацію та отримання свідоцтва про право власності на цей будинок. Позивач у судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. 28 січня 1984 року народився [PERSON], батьками якого є: батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖС номер 489809 (а.с.6). Згідно типового договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 20 березня 1988 року Рада народних депутатів, згідно рішення виконавчого комітету уклала договір з [PERSON] про безстрокове користування земельною ділянкою за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194, для будівництва житлового будинку /а.с.15/. Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів від 17 листопада 1988 року [PERSON] було надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами загальною площею 600 кв.м. по вул. Запорізька, 194 в м. Мелітополі /а.с.12/. Згідно акту про відвід земельної ділянки від 08 лютого 1989 року [PERSON] було відведено земельну ділянку загальною площею 600 кв.м. під будівництво за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194 /а.с.14/. 10 лютого 1989 року було затверджено планувальне завдання на будівництво житлового будинку, а також інших господарських споруд на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194, /а.с.13/. Судом встановлено та ніким не оспорюється той факт, що за життя [PERSON] збудував на виділеній йому земельній ділянці житловий будинок загальною площею 103,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.10-11). 19 травня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС номер 202896 /а.с.7/. Мати позивача [PERSON] померла 01 червня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ЖС номер 202966 /а.с.8/. Як вбачається з вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цієї категорії справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. В установлений законом строк позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], однак нотаріусом 13 серпня 2016 року була ухвалена постанова, згідно якої позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності [PERSON] на відповідний будинок /а.с.16/. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до заяв, які маються в спадковій справі, надісланій до суду, [PERSON], [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.38/. Позивач [PERSON] про відмову від спадщини не заявляв. Таким чином, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців немає. Судом встановлено, що будинок за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194, був побудований померлим [PERSON] за життя, будівництво закінчено, однак в експлуатацію будинок не зданий, а отже спадкодавець [PERSON] не набув права власності у встановленому законодавством України порядку. Згідно довідки КП «ММБТІ» від 29.07.2016 року №1953 житловий будинок А-1 будівництвом закінчено, загальною площею 103,3 кв.м., житловою площею 47,3 кв.м., до експлуатації не здано. З відхиленням від планувального завдання побудовано сарай Б-1 інвентарною вартістю 15288 грн. Самочинно побудовано терасу а-1 до житлового будинку А-1, внаслідок чого загальна площа у фактичному користування становить 103,3 кв.м., житлова площа 47,3 кв.м. /а.с.9/. Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Крім того, відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з'ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер 19.05.2011 року, до складу спадщини після його смерті входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема право забудовника на житловий будинок №194 по вулиці Запорізька в місті Мелітополі, оскільки останній збудований за час життя спадкодавцем, однак до експлуатації не зданий. Аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, визнавши за ним право забудовника на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Запорізька, 194, з наданням права вводу в експлуатацію, подачі технічних документів, отримання свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 19.05.2011 року.

Outcome: approved