Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 14.12.2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з причини відсутності взаєморозуміння, любові та поваги. Протягом останнього часу разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Спору майнового характеру немає. Позивачка вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення інформації про судові засідання для відповідача, місцем проживання якого є тимчасово непідконтрольна територія (Донецька область, м.Донецьк), на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку 14 грудня 2002 року, актовий запис №786 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору майнового характеру немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved