Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-17). Позивач прохає: визнати за нею право власності на ? майна набутого у шлюбі: автомобіль Ніссан Патрол, державний номерний знак [NUMBER]; припинити її право власності на ? автомобіля Ніссан Патрол, державний номерний знак [NUMBER] та в якості компенсації за припинене право стягнути з [PERSON], 60000 грн. 00 коп.. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона, [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] Вказала про те, що в період шлюбу за її власні кошти в інтересах сімї відповідачем був придбаний транспортний засіб, автомобіль Ніссан Патрол, державний номерний знак [NUMBER], який був зареєстрований на імя Відповідача. Оскільки не досягнуто згоди про дійсну вартість спірного автомобілю вимушена звернутися до суду з позовом про поділ майна, для захисту своїх прав та інтересів. Позивач неодноразово надавала позовні заяви про збільшення позовних вимог, 02.03.2016 року, 24.03.2016 року, 04.08.2016 року (т. 1 а.с. 99, 165, 197). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від. 11.08.2016 року у прийнятті заяв представника Позивача, адвоката [PERSON] про збільшення позовних вимог від 02.03.2016 року, 24.03.2016 року, 04.08.2016 року, відмовлено (т.1 а.с. 210). У судовому засіданні Позивач, [PERSON], та представник Позивача адвокат [PERSON], позовні вимоги підтримали. Надали пояснення аналогічно викладеним у позові. Відповідач, [PERSON], та представник - [PERSON] у судовому засіданні зявились, проти задоволення позовних вимог заперечували. Пояснили, що автомобіль NISSAN PATROL GR WAGON, кузов JN1TCSY61Z0504687 державний номер [NUMBER] ним був проданий матері [PERSON] за 185\~210 грн. 15 коп. (т. 1 а.с. 143). У судовому засіданні встановлено: Між [PERSON] та [PERSON] 23 грудня 1995 року у міському відділі актів громадського стану м. Харкова було зареєстровано шлюб. Шлюб розірвано рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02.03.2016 року. Від шлюбу, є спільна дитина, [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до відповідні, наданої з Регіонального сервісного центру в Харківській області МВС України від 08.02.2016 року № 31/20-369 на громадянку [PERSON], 02січня [INFO], зареєстрованих транспортних засобів не значиться: Автомобіль BMW 520 (1988) СІРИЙ № двигун 184EB03093633 № кузов BAHB110903611853, державний номерний знак 14717ХК знято з обліку, 30.08.2007 року. Автомобіль BMW 520 (1989) № двигун 184EB03093633 № кузов WBAHB11020ВВ21411, державний номерний знак [NUMBER] знято з обліку, 04.11.2009 року; на громадянина [PERSON], [INFO], значаться зареєстрованими: - автомобіль OPEL OLIMPA (1936), ЧЕРВОНИЙ, № двигун 0068291, № кузов 0013237, державний номерний знак Я 8549ХА, зареєстровано -23.03.1993 року; - автомобіль ВАЗ 2103 (1974), БІЛИЙ, № двигун 0260795, № кузов 0257758, державний номерний знак [NUMBER], зареєстровано - 21.02.1998 року; - автомобіль NISSAN PATROL GR WAGON, кузов JN1TCSY61Z0504687 державний номер [NUMBER], зареєстровано 24.11.2010 року. 02.11.2013 року перереєстровано на громадянко [PERSON], 02.02.2016 року перереєстровано на гр. [PERSON]; Звітом про оцінку майна від. 01.02.2016 року автомобіль марки NISSAN PATROL GR WAGON, кузов JN1TCSY61Z0504687 державний номер [NUMBER], оцінено у 330\~000 грн. 00 коп. (а.с. 71-73). Легковий автомобіль марки NISSAN PATROL GR WAGON, кузов JN1TCSY61Z0504687 державний номер [NUMBER], який є спірним майном, Відповідачем був проданий матері [PERSON] за 185\~210 грн. 15 коп. (т. 1 а.с. 143). Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). За положенням\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів та в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, вартість його на момент припинення шлюбних стосунків. За таких обставин, суд визнає, що спірні автомобіль належать [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, оскільки Відповідачем вказаний автомобіль було продано, то [PERSON], належить ? від вартості вказаного автомобілю. Відповідно до ч. 3\~статті 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Установлено, що Позивач сплатила, 600 грн. 00 коп. судового збору, ціна позову 185\~210 грн. 15 коп. Отже судовий збір, підлягає стягненню з Позивача та Відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial