Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, 12.10.2015 року звернувся заявник із заявою про встановлення юридичного факту, згідно якої просив, встановити факт допущення описки в написанні прізвища заявника в Рішенні виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 22.10.1997 року № 149, встановити факт допущення описки в написані цільового призначення та прізвища, зазначених в державному акті на право приватної власності на землю, встановити юридичний факт набуття у власність на підставі Рішення виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 22.10.1997 року № 149, земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, площею 0, 124 га, за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування поданої заяви, заявник зазначив, що 09.10.1998 року, [PERSON], на підставі рішення виконкому Прилиманської сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області від 22 жовтня 1997 року, було видано Державний акт на право приватної власності на землю, про те, згодом дізнався, що вказаній земельній ділянці кадастровий номер не присвоювався, а виданий державний акт містить описки, а саме, невірне зазначено цільове призначення земельної ділянки, замість «для ведення індивідуального садівництва», зазначено «для ведення садівництва», а також прізвище заявника, замість «[PERSON]», зазначено «[PERSON]». Заявник зазначає, що для підтвердження факту описки в правовстановлювальному документі звернувся до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району із відповідною заявою, однак жодної відповіді не отримав. Представник заявника, за довіреністю від 01.10.2015 року [PERSON], у судовому засіданні підтримала вимоги поданої заяви. Представник заінтересованої особи ТОВ «Граунд-М» у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання, згідно якого просив розглянути справу за відсутності представника ТОВ «Граунд-М», проти задоволення заяви, не заперечував. Вислухавши представника позивача, дослідивши додані до заяви письмові докази, суд дійшов до висновку щодо часткового задоволення поданої заяви. Згідно паспорту громадянина України, серії [NUMBER], виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області, правильне прізвище, ім'я та по-батькові заявника - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що рішенням виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району № 149 від 22.10.1997 року, заявнику було передано у власність безкоштовно земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS]. При цьому дійсно, прізвище заявника на українській мові було зазначено як «[PERSON]», замість «[PERSON]». Згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого Прилиманською сільською Радою народних депутатів 09.10.1998 року, заявнику, у приватну власність була надана земельна ділянка, площею 0, 124 га, що розташована на [ADDRESS] для ведення садівництва. Дійсно, прізвище заявника також зазначено з помилкою, а саме «[PERSON]», замість «[PERSON]». Таким чином, враховуючи наявність у заявника вищевказаних документів, а також збіг імені та по-батькові заявника в паспорті громадянина України, з іменем та по-батькові зазначених в державному акті на право приватної власності на землю, виданого Прилиманською сільською Радою народних депутатів 09.10.1998 року та рішенні виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району № 149 від 22.10.1997 року, суд вважає, що при складенні вказаних документів, була допущена помилка в написанні прізвища заявника. Судом, під час розгляду вказаної заяви, було встановлена відсутність спору про право цивільне. Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, частиною першою ст. 256 ЦПК України, встановлений перелік справ про встановлення юридичних фактів, згідно якого, суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі й щодо належності правовстановлювального документу особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дійсно, частиною другою ст. 256 ЦПК України передбачена можливість встановлення й інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, однак аналіз частини другої та першої частин ст. 256 ЦПК свідчить про те, що в порядку частини другої ст. 256 ЦПК України підлягають розгляду виключно ті факти, які, по-перше, не передбачені частиною першою цієї статті, по-друге, законом не визначено іншого порядку їх встановлення, по-третє від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Разом з тим, заявник, згідно пункту другого прохальної частини заяви, просить встановити факт допущення описки в написанні прізвища власниказемельної ділянки, вправовстановлювальному документі - державному акті на право приватної власності на землю, що за змістом відповідає п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та є вимогою про встановлення факту належності правовстановлювального документу. Незважаючи на відсутність оформленої, у визначеним процесуальним законом способом вимоги, суд враховуючи зміст ч. 3 ст. 256 ЦПК України, вважає за доцільне встановити факт належності заявнику правовстановлювального документу - державного акту про право приватної власності на землю. Разом з тим, вимога в частині встановлення факту допущення описки в написанні прізвища власника земельної ділянки, визначеної в Рішенні виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 22.10.1997 року № 149 задоволенню не підлягає, оскільки вказане рішення не є правовстановлювальним документом, заявником не надано доказів та повідомлено обставин, яким чином від встановлення вказаного факту, залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. Крім того, заявник не надав будь-яких доказів звернення до виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району із заявою про внесення виправлень до вказаного рішення, а встановлення факту допущення описки - не кореспондує з положенням ч. 1 ст. 256 ЦПК України.За аналогічних підстав, суд відмовляє в задоволенні заяви в частині встановлення факту допущення описки в написанні призначення земельної ділянки. Суд вважає, що встановлення факту описки, жодним чином не є підставою для виникнення, зміни або припинення прав заявника. Розглядаючи вимогу щодо встановлення факту набуття у власність [PERSON], на підставі Рішення виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського район від 22.10.1997 року № 149 земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва, суд вважає, що в задоволенні вказаної вимоги також слід відмовити, оскільки підстави виникнення права власності на земельну ділянку регламентовано діючим на час виникнення правовідносин законодавством, підстави для встановлення вказаного факту в судовому порядку відсутні.

Outcome: partial