Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . [PERSON] склав заповіт на користь [PERSON] . Крім позивача інших спадкоємців майна [PERSON] немає. 01 серпня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] . Позивача у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 13.03.2013. [PERSON] був зареєстрований та постійно проживала в [ADDRESS] . [PERSON] склав заповіт на користь позивача по справі [PERSON] , заповіт посвідчений Семенок Т.Г . , секретарем Рогізківської сільської ради Щорського району, 29 грудня 2010 року, за реєстровим №61. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . 28 грудня 2017 року зар. № 1580 [PERSON] було видано свідоцтво про право за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] 01 серпня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Сновського районного нотаріального округу Татьяненко Т.В. для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, але в видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус йому відмовив тому, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок та його реєстрація права власності. Нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної від 01.08.2019 року № 260/02-31. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Позивач у встановлені законом строки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи № 31/2013 від 03.07.2013. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Тому, аналізуючи зібрані докази у справі суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Оскільки відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1674,27 гривень згідно квитанції № 57 від 29.08.2019. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved