Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

До Снятинського районного суду звернулась [PERSON] до [PERSON], третя особа - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який 29.05.2012р. рішенням Снятинського районного суду було розірвано. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка в даний час є повнолітньою. Донька в 2013р. поступила на платне навчання в Чернівецький національний університет імені Ю.Федьковича та на даний час навчається на 3 курсі філософсько-теологічного факультету стаціонарної форми навчання, на контрактній основі. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання згідно виконавчого листа, виданого Снятинським районним судом 12.08.2013р.. На даний час відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а позивачка не в змозі самостійно утримувати її, у зв'язку з тим, що що їй необхідні кошти на оплату навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, тощо. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 01.03.2013р. до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання в Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича, а також стягнути з відповідача на її користь 9150 грн. додаткових витрат по оплаті навчання [PERSON] за період з 16.08.2013р. по 31.12.2015р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що він звільнений від тяжкої фізичної праці, про що вказано у лікарському висновку, у зв'язку з тим, що він страждає гіпертонічною хворобою, гіпертофією лівого шлуночка серця, дисциркуляторною енцефалопатією, дифузним кардіосклерозом, що підтверджується довідкою Снятинської ЦРЛ. У 2003 р. він був змушений звільнитися із роботи і з того часу ніде не працює, пенсії чи будь-якої іншої допомоги не одержує. Позивачка біля 10 років працює в Москві, матеріально забезпечена. Він же немає коштів не тільки на лікування, але й на прожиття, його матеріальне становище важке, виживає він за рахунок тимчасових підробітків та за рахунок допомоги рідних. А тому, він не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці на період її навчання. Позивачка вигнала його із спільно придбаного будинку, і тому він змушений винаймати інше житло. З вказаних підстав подав до суду заперечення. Згідний сплачувати аліменти на утримання доньки на час навчання в Чернівецькому національному університеті імені Ю.Федьковича у розмірі 300 грн. щомісячно. Щодо стягнення з нього додаткових витрат то вважає, що з нього підлягає стягненню сума від половини понесених витрат до повноліття дитини. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO], однак не бере участі в її утриманні у зв'язку з продовженням навчання в Чернівецькому Національному університеті імені Ю.Федьковича після досягнення нею 18 років. Із довідки № 1758 від 23.09.2015р. виданої Стецівською сільською радою вбачається, що відповідач зареєстрований в житловому будинку в [ADDRESS], однак протягом 3,5 років проживає за іншою адресою. Із довідки Пенсійного фонду України в Снятинському районі від 13.06.2016р. вбачається, що відповідач на обліку в управлінні не перебуває і жодного виду пенсії не отримує. Згідно довідки Стецівської сільської ради від 26.05.2016р. [PERSON] ніде не працює з 30.08.2003 р. по даний час, що підтверджується записом в трудовій книжці [NUMBER]. Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3704 вбачається, що [PERSON] з 14.06.2016р. по 23.06.2016р. перебував на стаціонарному лікуванні із діагнозом: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 3, неускладнений гіпертензивний криз, гіпертензивне серце, дисциркуляторна енцефалопатія, ризик ІІІ (високий). Згідно довідки Чернівецького Національного університету імені Ю.Федьковича від 16.092016р. [PERSON] є студенткою ІV курсу філософсько-теологічного факультету стаціонарної форми навчання, договірні умови з 01.09.2013р. по 30.06.2017р. Відповідно до договору №5/72 від 16.08.2013р. [PERSON] зараховано на 1 курс денної форми навчання ЧНУ ім. Ю.Федьковича за спеціальністю «Культурологія», загальна вартість освітньої послуги становить 29 200 грн., розмір плати за один семестр складає 3650 грн.. Згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» № 784.440.1 від 16.08.2013р., квитанцій ПАТ «Юніон Стандарт Банк» від 16.08.2014р. № 141610001, [PERSON] здійснено оплату за навчання на користь ЧНУ ім. Федьковича в сумі 3650 грн. + 3650 грн.. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, а також з врахуванням того, що відповідач знаходиться у важкому матеріальному становищі, періодично хворіє, що потребує значних витрат, а також, за станом здоров'я не може працювати, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. А тому, з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина від понесених додаткових витрат на дитину. Отже, на утримання повнолітньої [PERSON] підлягають стягненню додаткові витрати по оплаті за навчання із розрахунку: період з 01.09.2013р. (початок навчального року) по [INFO]. (день повноліття [PERSON].)- становить 181 день. А тому, 7300грн. (сума за два семестри) *181 день /303 дні = 4360 грн. - сума яка підлягає стягненню за період з 01.09.2013р. по [INFO].. Отже, 4360 грн. - сума яка підлягає стягненню з обох батьків, враховуючи принцип рівності обов'язків обох батьків щодо дітей, який передбачає, що кожен із них зобов'язаний забезпечувати утримання дітям. І тому, з відповідача слід стягнути - 4360 грн./ 2= 2180 грн.- сума додаткових витрат по оплаті за навчання. В решті позову слід відмовити. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі пропорційному до розміру позовних вимог, у задоволенні яких позивачці відмовлено, тобто у розмірі 330 грн. 72 коп. на користь державита 131 грн. 32 коп. на користь позивачки. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: partial