Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

До Недригайлівського районного суду звернувся Комунальний заклад Сумської обласної ради - Ульянівська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат Білопільського району в інтересах неповнолінього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] та просить суд винести рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON], батька неповнолітнього. В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити в повному обсязі та пояснила, що в Комунальному закладі Сумської обласної ради - Ульянівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті Білопільського району на повному державному утриманні перебуває неповнолтіній [PERSON]. Оскільки неповнолітній [PERSON] перебуває в зазначеному закладі, під піклуванням, то заклад зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав і інтересів підопічного. Після смерті [PERSON], стало відомо, що йому належала на праві власності земельна ділянка, а тому спадкоємцем на неї є його син [PERSON]. Відповідач [PERSON] позов визнала в повному обсязі та пояснила, що [PERSON], її рідний онук, якого вона любить та бажає, щоб земельна ділянка, яка належала її сину була успадкована [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, та матеріали цивільної справи № 2-1546/10 вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [PERSON], в інтересах якого позивачем заявлено позов, народився [INFO] у с. Пустовійтівка Роменського району Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження його батьком записаний [PERSON]. [PERSON] навчається та постійно проживає у Комунальному закладі Сумської обласної ради - Ульянівській спеціальній загальноосвітній школі-інтернат Білопільського району з 2006 року по теперішній час та знаходиться на повному державному утриманні. Піклувальником неповнолітнього є директор закладу Пінчук Т.І., що підтверджується копією рішення Виконавчого комітету Ульянівської селищної ради (а.с.27), копіями сторінок паспорту, копією свідоцтва про одруження та копією наказу про продовження трудового договору (а.с. 18-20). [PERSON], батько [PERSON], [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 8). У його власності перебували земельні ділянки, які знаходяться на територій Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області. Відповідно до матеріалів цивільної справи № 2-154610, досліджених у судовому засіданні, право власності [PERSON] на земельні ділянки підтверджувалося актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-СМ № 030397. У зв'язку з втратою оригіналу цього акту [PERSON], звернувся з заявою про видачу дублікату до Недригайлівської районної державної адміністрації. Розпорядженням голови Недригайлівської районної державної адміністрації прийнято рішення про видачу дублікату акта на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] ( а.с.9). Однак за життя [PERSON] дублікат державного акту на право власності на землю не отримав. Про факт належності покійному земельних ділянок свідчать також довідка про визначення сервітутів і обмежень земельної ділянки та витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що видані відділом держкомзему у Недригайлівському районі (а.с.10,11). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.11.2010 року встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка розміром 2,36 га, яка складаєтьсся з двох земельних ділянок - ріллі та кормових угідь, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акта серії ІІ-СМ №030397, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю Коровинської сільської ради за №837 від 24 квітня 2001 року. Кадастрові номери замельних ділянок: 5923583400:07:001:0119 (рілля), 5923583400:07:001:0182 (к/угіддя). Вартість земельних ділянок 27 501,01 грн. (а.с.11). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частина 4 цієї ж статті передбачає, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] на час смерті свого батька [PERSON] був неповнолітнім, то він є таким що прийняв спадщину. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є також його мати, [PERSON]. У 2010 році вона зверталася до Недригайлівського районного суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування після смерті свого сина, [PERSON], який був задоволений. За апеляційною скаргою комунального закладу Сумської обласної ради- Улянівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Білопільського району в інтересах неповнолітнього [PERSON] вказане рішення суду Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24 червня 2014 року № 2-1546/10 було скасоване та відмовлено [PERSON] у задоволенні позову про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування з мотивів неповного з'ясування обставин справи, що мають значення, оскільки рішення суду зачіпало інтереси неповнолітнього [PERSON], якого не було залучено до участі у справі. З пояснень відповідача встановлено, що вона дійсно зверталася до суду для вирішення питання про визнання права власності на земельні ділянки на своє ім'я, бо їй помилково роз'яснили, що на неповнолітнього земельні ділянки оформлені бути не можуть. Але на даний час вона бажає, щоб земельні ділянки, які належали її сину [PERSON] перейшли у власність до її онука [PERSON], в інтересах якого заявлено даний позов (а.с 34). Разом з тим, оскільки у спадкодавця був відсутній правовстановчий документ на земельні ділянки, а саме державний акт серії ІІ-СМ № 030397, то [PERSON] позбавлений права отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на ці земельні ділянки. Відповідно до статей 1225 ЦК України, 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки державний акт на право власності на землю був втрачений спадкодавцем, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за [PERSON] права власності на земельні ділянки, що належали його батьку, в порядку спадкування. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 275,01 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved