Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Миколаївської об`єднаної територіальної громади Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що [INFO] померла бабуся позивача, [PERSON] . За життя вона склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , позивачу. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, але постановою нотаріуса від 12.05.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неточності та суперечності, наявні у заповіті. Просить суд визнати за собою право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] , та її представник, [PERSON] , не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач - Миколаївська об`єднана територіальна громада Донецької області, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без участі свого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.07.2019 року. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] . З дослідженої копії спадкової справи №197/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Слов`янського районного нотаріального округу Зубковою А.О., встановлено, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулася [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом немає, пережившого чоловіка немає. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, немає. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.10.2013 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.03.1972 року [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 07.12.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 15.04.1997 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.09.2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . З викладеного встановлено, що позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON] . За життя, 11.05.2001 року, [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй на праві власності квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , своїй онуці [PERSON] . Згідно з довідкою КП «БТІ» м. Слов`янська за №1111-4/0.45/01 від 20.05.2020 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А. 06.09.1999р. №2928, та квартира за адресою: [ADDRESS] , є одним й тим самим об`єктом нерухомого майна. Номер будинку було уточнено рішенням Миколаївської міської ради від 29.07.2004 р. за №108. Постановою приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 12.05.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , через наявні в заповіті неточності щодо об`єкта спадкування. Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Досліджені у судовому засіданні докази у своїй сукупності дозволяють суду дійти висновку, що спадкодавцю за життя на праві власності належала спірна квартира, яку вона заповіла своїй онуці, позивачу по справі. Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що на теперішній час у позивача відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, позовні вимоги про визнання права власності на вищевказане майно в порядку спадкування за заповітом є правомірними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved