Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач вказує, що 21 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на [PERSON] . [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Після одруження вони стали проживати в помешканні його діда в с. Середняки Гадяцького району Полтавської області. Після сварки з ним, відповідач забрала свої речі та переїхала проживати до рідного брата в с. Піски Лохвицького району Полтавської області. Їхня донька проживає разом з ним в м. Гадяч у житлі його батьків. Вона відвідує ЗДО «Первоцвіт» у м. Гадяч. Дитина знаходиться на повному його утриманні. Він працює на Качанівському ГПЗ, отримує постійний заробіток та має можливість повністю забезпечити усим необхідним дитину. Відповідач тимчасово проживає в с. Піски Лохвицького району Полтавської області у брата, оскільки свого житла не має. Вона не працює та не має коштів на проживання. Спільне життя з відповідачем не склалось тому, що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Він вважає, що їхнє подальше життя суперечить його інтересам та інтересам дитини, можливості зберегти сім`ю немає. На примирення він не згодний, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. З цих підстав, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , неповнолітню дочку [PERSON] , 2016 року народження, залишити проживати з ним. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Скачко М.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, але не погодилась з вимогами позивача щодо залишенння проживання їх малолітньої дочки [PERSON] разом з батьком [PERSON] , оскільки ніяких переваг батько не має для того, щоб дитина проживала з ним. Вона, як і позивач власного житла немає, але має постійне місце проживання у своїх родичів. Офіційно не працює, але отримує дохід, як майстер манікюру. Позивач утримує дитину у себе та забороняє з нею спілкуватися, а тому просила після розірванння шлюбу визначити місце проживанння дитини з нею. Представник третьої особи органу опіки та піклування Гадяцької міської ради Бутенко С.М. у судовому засіданні висловив думку щодо вирішення спору між батьками про визначення місця проживання малолітньої дитини на розсуд суду, оскільки відповідно до висновку опікунськоої ради дитина може проживати, як з батьком так і з матір`ю. Судом встановлено, що 21 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), актовий запис № 263, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження. Відповідно до довідки виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 573 від 18.12.2019, позивач [PERSON] , 1991 року народження, зареєстрований по [ADDRESS] разом з [PERSON] , 1997 року народження, [PERSON] , 2016 року народження, [PERSON] , 1946 року народження, [PERSON] , 1951 року народження. Як зазначено у довідці ПАТ «Укрнафта» Качанівський газопереробний завод від 18.12.2019, [PERSON] дійсно працює на Качанівському ГПЗ ПАТ «Укрнафта» на посаді машиніст технологічних компресорів з 26.02.2013. Відповідно до довідки ЗДО «Первоцвіт» від 19.12.2019 № 01-21/92, [PERSON] , [INFO] відвідує ЗДО «Первоцвіт» Гадяцької міської ради Полтавської області з 05.06.2019 та є вихованкою молодшої групи «Ромашка». Зі змісту акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 23.12.2019 вбачається, що [PERSON] проживає з дочкою [PERSON] у квартирі по [ADDRESS] разом з батьками [PERSON] та [PERSON] . Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.03.2020, відповідач [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом з братом [PERSON] та його дружиною [PERSON] . У вищевказаному будинку можливе перебування та проживання малолітньої дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сім`я розпалась, подружжя тривалий час разом не проживають, подружні стосунки не підтримують. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов в цій частині підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно Декларації про права дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року п.6 - малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена з матір`ю. У матеріалах справи відсутні докази того, що мати погано відноситься чи жорстоко поводиться з дитиною. Відповідно до висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , дитина однаково відноситься до батька та матері, любить їх обох і може проживати з кожним з них без психологічної травми при зміні місця проживання. [PERSON] мати дитини, не знаходиться на на обліку в наркологічному або пчихіатричному диспансерах. Будь-які докази підтверджуючі її неналежну поведінку чи ставлення до дитини відсутні. Позивач не навів виняткових обставин, які б підтверджували доцільність розлучення малолітньої дитини з матір`ю, а також не довів те, що визначення місця проживання малолітньої дочки саме з ним, як батьком, відповідає інтересам дитини. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 161 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] .

Outcome: partial