Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до комунального підприємства «Комунальник» про визнання права власності на автомобіль DAEWOO LEGANZA, 1998 року випуску. В обґрунтування позову вказав, що 20.07.2016 року придбав вказаний автомобіль на прилюдних торгах, сплатив повну його вартість, однак відповідач не відобразив операцію з реалізації автомобіля у фінансовому, бухгалтерському та податковому обліку. Внаслідок неправомірних дій відповідача, що виразились у невжитті всіх необхідних заходів щодо зняття автомобіля з балансу КП «Комунальник», на автомобіль 14.09.2017 року було накладено арешт в межах кримінального провадження. Позивач вважає себе власником автомобіля, а арешт перешкоджає йому перереєструвати транспортний засіб на себе. У зв`язку із наведеним змушений звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що розпорядженням від 26.12.2014 року №24/2014-о Хмельницька обласна рада наддала КП «Комунальник» дозвіл на списання з балансу шляхом продажу автомобіля DAEWOO LEGANZA, 1998 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . 20.07.2016 року відбулись прилюдні торги, переможцем яких став [PERSON] , що підтверджується копією протоколу №1 від 20.07.2016р., квитанцією про сплату гарантійного внеску та копією прибуткового касового ордеру про сплату [PERSON] ціни продажу автомобіля. Звернувшись до Територіального сервісного центру МВС для перереєстрації придбаного позивачем автомобіля, йому було відмовлено у зв`язку з накладенням арешту та забороною на відчуження даного транспортного засобу згідно з ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишина С.Л. від 14 вересня 2017 року. Так, частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, і також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Однак, в судовому засіданні, позивачем не було доведено, що він є власником спірного автомобіля, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed