Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 53 в будинку № 52 по вул. Героїв України (Кірова) в місті Мелітополі Запорізької області. Позовна заява обґрунтовується тим, що позивачці на підставі договору купівлі продажу квартири від 28.09.2016 року, належить трикімнатна квартира яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України (Кірова), 52 кв. 53. У зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] який був зобовязаний знятись з реєстрації у строк до 28.03.2017 року. Проте до теперішнього часу відповідач з реєстрації у вказаній квартирі не знятий у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, на адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою та копіями документів, направлених відповідачеві за місцем його проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, на якому мається відмітка поштового відділення про повернення: «за зазначеною адресою не проживає». Відповідно до п.4 ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2016 року за договором купівлі-продажу квартири [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS] (Кірова) в м. Мелітополі Запорізької області (а.с.32-35). Вказаний факт також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 69597579 від 03.10.2016 року (а.с.36-37). Відповідно до п.5 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (Кірова) в м. Мелітополі Запорізької області, відповідач [PERSON], був зобовязаний знятись з реєстраційного обліку у строк до 28.03.2017 року. Згідно довідки старшої по будинку від 11.04.2017 року, відповідач [PERSON] в квартирі за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України (Кірова), 52 кв. 53, фактично не проживає з квітня 2014 року (а.с.39). У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], яка пояснила, що позивачка - її подруга. Відповідача вона не знає та ніколи не бачила, їй відомо, що відповідач не проживає в квартирі позивачки більше 9 місяців, в квартирі він не зявляється та речей його не має. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що [PERSON] був господарем квартири позивача. Речей відповідача в квартирі не має, претензій щодо проживання в квартирі він не предявляв. Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, встановлено, що з вересня 2016 та по теперішній час, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (Кірова) в місті Мелітополі Запорізької області не проживає, його речей та іншого майна в квартирі немає, кошти за комунальні витрати він не сплачує, вимог щодо проживання у вказаній квартирі відповідач не предявляв, до квартири не зявлявся. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник квартири /будинку/ має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сімї. На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним житловим приміщенням.

Outcome: approved