Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Подільського районного суду м. Києва з позовом звернулась [PERSON] (надалі за текстом - позивач) до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Одинадцята Київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частину спадкового майна. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є вона та відповідач. Звернувшись до нотаріальної контори позивач, дізналась про те, що її мати заповіла спірне домоволодіння відповідачу. Однак, на момент смерті [PERSON] позивач досягла пенсійного віку, тому вважає, що має право на половину спадщини після померлої матері. Ухвалою суду від 19.07.2016 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 02.08.2016 року представником третьої особи подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, крім того, зазначено, що заперечень по суті позову немає. 21.09.2016 року Подільським районним судом м. Києва направлено до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори запит про витребування належним чином завіреної копії спадкової справи №1465/2013, заведеної після смерті [PERSON] . 24.10.2016 року на виконання вимог суду надано до суду належним чином завірену копію спадкової справи №1465/2013, заведеної після смерті [PERSON] . 25.10.2016 року представником позивача подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. Відповідно до розпорядження №78 проведено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи, матеріали передані для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Богінкевич С.М. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року цивільну справу №758/8334/16-ц прийнято до провадження та призначено судове засідання. Відповідно до розпорядження №72629 проведено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи, матеріали передані для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Супрун Г.Б. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 14.11.2018 року матеріали вищевказаної позовної заяви передані для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 14.11.2018 року прийнято справу до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання. 01.06.2021 року відповідачем подано по суду пояснення на позов, згідно яких звернув увагу суду на те, що спадковим майном, яке залишилось після померлої матері є 1/2 частина житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відтак, обов`язкова частка повинна відраховуватись не від цілого будинку, а від частини, що успадкована за заповітом, тобто від 1/2 частини житлового будинку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Присутні у судовому засіданні відповідач та його представник просили відмовити у задоволенні позову, у зв`язку із його необґрунтованістю. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] після реєстрації одруження позивачу присвоєно прізвище - [PERSON] (а.с. 8). Відповідач на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 50). [PERSON] отримала у власність 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.2004 року (а.с. 53). 26.12.2008 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належне їй все майно відповідачу (а.с.48). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6). 27.02.2014 року відповідач звернувся до Одинадцятої державної нотаріальної контори із звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. 05.04.2016 року позивач також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 05.04.2016 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.61). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. За правилами Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) (спадкове право) право на обов`язкову частку у спадщині є обмеженням свободи заповіту в інтересах певного кола спадкоємців першої черги. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу. За згодою особи, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, належна їй частка визначається з майна, не охопленого заповітом. У разі незгоди ця частка визначається з усього складу спадщини. Зазначене узгоджується з пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в якому судам роз`яснено, що при визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. Отже, за правилами ЦК України, при обчисленні розміру обов`язкової частки слід ураховувати всіх спадкоємців за законом, які могли б спадкувати, якщо порядок спадкування не був би змінений заповітом. Таким чином, оскільки на день відкриття спадщини, [INFO] після смерті [PERSON] , доньці спадкодавця - позивачу виповнилось 64 роки, яка з 01.08.2004 року отримує пенсію за віком, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , тому суд вважає, що позивач відноситься до осіб, які, в силу вимог частини першої статті 1241 ЦК України, мають право на обов`язкову частку у спадщині. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем права власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] . Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 6890 грн.

Outcome: approved