Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

До Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси звернулись\~з позовом\~Міністерство оборони\~України,\~Військова\~академія\~(м.\~Одеса)\~до [PERSON] про відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, в якому просили стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), на користь Міністерства оборони України в особі Військової академії (м. Одеса) (м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10, 65009, ЄДРПОУ код 24983020) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 104670,86 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,0 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що 26 липня 2016 року на підставі наказу №398 начальника Військової академії, [PERSON] зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академій та на підставі наказу начальника Військової академії від 26 липня 2016 року № 42-РС призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 30 серпня 2016 року №199 [PERSON] призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 30 серпня 20916 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Зазначили, що між МО України в особі ТВО начальника Військової академії полковником [PERSON] Маслієм та курсантом [PERSON] укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Умови контракту передбачають, що [PERSON] взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. [PERSON] звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 15 червня 2017 року № 36-РС, згідно рапорту та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №12 від 26 травня 2017 року у відповідності до пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490 [PERSON] відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з [PERSON] (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 15 червня 2017 року відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження Житомирського ОМВК міста Житомир для постановки на військовий облік. Відповідно до довідки-розрахунку від 15 червня 2017 року № 1/55/522, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у Військовій академії (м. Одеса) становить 104670,86 гривень. Оскільки відповідач у добровільному порядку витрати пов`язані з його утриманням у період навчання не відшкодував, позивачі звернулися з даним позовом до суду. Представники позивачів надали до суду спільну заяву, за якою просили задовольнити позовні вимоги та проти заочного вирішення справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Згідно ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання; відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин; відповідач\~не подав\~відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки\~ в\~ судове засідання\~ в порядку статті 223 ЦПК\~ України, суд\~зі згоди представників позивачів вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає\~ вимогам ст. 280 ЦПК\~ України.\~ Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши\~ надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи\~ з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 «Положення про Міністерство оборони України», затвердженого указом Президентом України від 06 квітня 2011 року №406/2011, Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Згідно з п. 3 зазначеного Положення основним із завдань Міністерства оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. За змістом ст. ст. 1 та 10 Закону України «Про оборону України», ст. 10 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, а органом державної влади на місцях є підпорядковані Міністру оборони командири з`єднань, частин, інших формувань. Міністерство оборони України, згідно рішення Конституційного Суду України №3-РП/99 від 08 квітня 1999 року, є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Відповідно до Закону України «Про Збройні Сили України», та Статуту Військової академії (м. Одеса) академія входить до складу Збройних Сил України і підпорядкована Міністерству оборони України. Згідно п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого\~Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. В разі відрахування через небажання продовжувати навчання, відраховані курсанти відшкодовують Міністерству оборони України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п. п. 3, 4 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Згідно вимог Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України від 03 серпня 2016 року №400, відшкодовані колишніми курсантами відповідного навчального закладу, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю. Судом встановлено, що Військова академія (м. Одеса), яка із врахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» є суб`єктом владних повноважень на місцях в системі Збройних Сил України, уповноважена центральним органом виконавчої влади - Міністерством оборони України виконувати повноваження по відшкодуванню вищезазначених витрат. При цьому, їх відшкодування пов`язано з проходженням та звільненням громадян з публічної служби. Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу»\~передбачено обов`язок громадян, відрахованих з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «і», «и» частини шостої\~статті 26 цього Закону, відшкодовувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Згідно п. 8 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006\~року № 964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони. 26 липня 2016 року на підставі наказу №398 начальника Військової академії, [PERSON] зараховано курсантом на 1-ий курс навчання до Військової академій та на підставі наказу начальника Військової академії від 26 липня 2016 року № 42-РС призначено на посаду курсанта. Наказом начальника Військової академії від 30 серпня 2016 року №199 [PERSON] призначено на посаду курсанта першого курсу навчання та з 30 серпня 20916 року зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. Зазначили, що між МО України в особі ТВО начальника Військової академії полковником [PERSON] Маслієм та курсантом [PERSON] укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання «лейтенант». Умови контракту передбачають, що [PERSON] взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. [PERSON] звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання. Наказом начальника Військової академії від 15 червня 2017 року № 36-РС, згідно рапорту та на підставі протоколу Вченої ради Військової академії №12 від 26 травня 2017 року у відповідності до пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року № 490 [PERSON] відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, відповідно до п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 та п. 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з [PERSON] (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем). 15 червня 2017 року відповідача виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження Житомирського ОМВК міста Житомир для постановки на військовий облік. Відповідно до довідки-розрахунку від 15 червня 2017 року № 1/55/522, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням [PERSON] у Військовій академії (м. Одеса) становить 104670,86 гривень. Таким чином,\~враховуючи наявність\~у відповідача\~перед позивачем\~заборгованості,\~що підтверджується\~матеріалами справи,\~а також\~відсутність в\~матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на неправомірність звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідача даних коштів, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.\~ За викладеними обставинами суд доходить до висновку, що позовні вимоги Міністерства оборони України, Військової академії (м. Одеса) про відшкодування витрат за період навчання підлягають задоволенню. Відповідно\~ до ст. 264 ЦПК\~ України під час ухвалення рішення\~ суд\~ вирішує, у тому\~ числі, питання\~ щодо\~ розподілу\~ між\~ сторонами\~ судових\~ витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,0 гривень, який підлягає стягненню з\~ відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved