Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] та дід [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження, проте у вказаному документі ім`я померлого вказано « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] ». Оригінал свідоцтва про одруження містить дописки та виправлення, які до актового запису не внесені, а саме виправлено ім`я « [PERSON] » на « [PERSON] ». У зв`язку з вищевикладеним позивачка [PERSON] просить встановити факт родинних відносин з померлим [PERSON] , оскільки від цього залежить її право на спадкування. Щодо позовних вимог позивачки [PERSON] , то факт її родинних відносин з померлим [INFO] [PERSON] підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] та її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Водночас, у свідоцтві про народження позивачки [PERSON] та свідоцтві про смерть ім`я по батькові померлого [PERSON] зазначено як « [PERSON] », проте у свідоцтві про народження померлого [INFO] [PERSON] , ім`я по батькові останнього вказано як « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] просить встановити факт того, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком померлого [INFO] [PERSON] та дідом позивачки [PERSON] , оскільки встановлення вказаного факту родинних відносин впливає на її право на спадкування за правом представлення. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло нерухоме майно, а саме 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю та позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2010 року., що підтверджується одночасно рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.09.2018 року. Заповіту [PERSON] не залишив, право спадкування після його смерті отримали [PERSON] як дружина померлого, відповідач [PERSON] як донька померлого та [PERSON] як онука померлого за правом представлення, оскільки син [PERSON] , який є батьком останньої, помер раніше батька [PERSON] . Всі вищевказані спадкоємці спадщину прийняли, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Велигури Г.К., постановою якої позивачам відмовлено у видачі свідоцтв через відсутність підтвердження родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем та відсутність правовстановлюючого документу на частину квартири, що увійшла до складу спадкової маси. У зв`язку з вищевикладеним, позивачки [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними право власності на 1/6 частину квартири за адресою: [ADDRESS] за кожною в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] . Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач просить у заяві розглядати позовну справу за її відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, просить задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до положень ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 04 листопада 1959 року Часів-Ярського РАЦСу Артемівського району Сталінської області, актовий запис № 225, підтверджується шлюб між [PERSON] , 1937 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження. Від шлюбу [PERSON] з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого Ленінським р/б РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 381. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Комунарським відділом РАЦС м. Запоріжжя, актовий запис № 1070, батьком вказаний [PERSON] . На підставі укладеного 20 жовтня 2015 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2816, позивачка у справі після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , у віці 45 років, про що в Книзі реєстрації смертей внесено відповідний актовий запис № 482, що підтверджується свідоцтвом про смерть, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 06 липня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пянтковською О.Г. та зареєстровано в реєстрі за № 2758, покупець [PERSON] прийняла у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 договору, чоловік покупця [PERSON] надав згоду на придбання вищевказаної квартири за визначеною у договорі ціною. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участі ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2018 року у цивільній справі № 334/40/18 встановлено факт смерті [INFO] [PERSON] та родинних відносин між ним та його донькою [PERSON] . Визнано, що померлому [INFO] [PERSON] належала, а [PERSON] належить по 1/2 частині квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності на 1/5 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, 26 травня 2017 року приватним нотаріусом Велигурою Г.К. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 60708905, номер у нотаріуса № 6/2017, в якому спадкодавцем є [PERSON] . Спадкова справа № 6/2017 відкрита за заявою [PERSON] від 26 травня 2017 року за № 1, відповідно до якої остання приймає спадкове майно спадкодавця за законом. В заяві зазначено інших спадкоємців, а саме дружина спадкодавця - [PERSON] , онука спадкодавця - [PERSON] , батько якої [PERSON] , син спадкодавця, помер [INFO] . Заявою № 2 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Велигури Г.К. від 17 липня 2017 року [PERSON] прийняла спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] . В той же день заявою № 3 [PERSON] прийняла спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , яка є донькою його померлого [INFO] сина [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького нотаріального міського округу Запорізькій області Велигури Г.К. від 20.05.2019 року за № 139/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] та у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкування за законом. Постановою приватного нотаріуса Запорізького нотаріального міського округу Запорізькій області Велигури Г.К. від 03.06.2019 року за № 162/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на квартиру [ADDRESS] та у зв`язку з відсутністю підстав для закликання до спадкування за законом. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву щодо родинних відносин між позивачкою [PERSON] та спадкодавцем. Крім того, суд вважає встановлений факт того, що померлий [INFO] [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] . Отже, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є чоловіком [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , який помер [INFO] , та дідом [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту, що має юридичне значення, позивачам необхідно для прийняття спадщини. Щодо вимог позивачів щодо визнання за ними по 1/6 частини кожній вищезазначеної квартири, суд дійшов до наступного. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто майнові права можуть бути предметом спадкування. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі сукупності вищевказаних письмових доказів та рішення Ленінського районного суду від 20 вересня 2018 року, встановлено, що [PERSON] станом на час своєї смерті мав право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] . Отже, [PERSON] , з урахування кількості спадкоємців, має право на спадкування за законом 1/6 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ,, 1/2 частини якої належала [PERSON] станом на час його смерті. Водночас ч. 1 ст. 1266 ЦК України вказує, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У зв`язку із встановленням факту спорідненості між померлим [INFO] батьком [PERSON] та його раніше померлим [INFO] сином [PERSON] , наявності у останнього доньки [PERSON] , суд встановив, що [PERSON] , з урахування кількості спадкоємців, має право на спадкування за законом 1/6 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ,, 1/2 частини якої належала [PERSON] станом на час його смерті, яка належала б за законом її батькові, якби він був жив на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. За ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевказані обставини справи, думку сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved