Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, що\~\~перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10.09.2005 року, що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 203. Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. У шлюбі сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з матір`ю та знаходиться на повному утриманні позивача. Крім того, зазначила, що донька хворіє та на даний момент проходить лікарське медичне обстеження в Інституті очних хвороб і тканинної терапії імені В [PERSON] . Відповідач матеріально не забезпечує доньку та не бере участі у її вихованні. Разом з тим, відповідач спроможний створити для доньки сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, оскільки є працездатною особою. За даних обставин позивачка просить задовольнити позовні вимоги, розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 грн. щомісячно, до досягнення донькою повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак повідомив суд про розгляд справи за його відсутності з позовними вимогами погодився, справу просив розглядати за його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 10.09.2005 р., що зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 203. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . У відповідності\~ст.51 Конституції України, ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, сторони спільного господарства не ведуть. Строк на примирення позивач та відповідач просять не надавати. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Що стосується вимоги щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Як вбачається з матеріалів справи дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом із матір`ю, що не спростовується сторонами у справі. (а.с. 11) Крім того, відповідно до довідки від 06.02.2015р. № 5137002095 [PERSON] , являється внутрішньо переміщеною особою та разом із нею прибула донька [PERSON] . (а.с. 12) Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Листом Головного управління ДПС в Одеській області від 04.11.2019р. надано інформацію з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України, вбачається, що [PERSON] з 01.01.2018р. по 30.06.2019р. отримував доходи з джерела: ТОВ «Нова Пошта». (а.с. 40-41) Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Згідно медичного\~висновку Інституту очних хвороб і тканинної терапії імені [PERSON] від 07.08.2019р. [PERSON] має певні вади зору, та рекомендовано носіння окулярів. (а.с. 14,15) Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача та на утримання сина є законними та обґрунтованими в заявленому розмірі. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2019р. в Україні для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 2027 грн., з 1 липня по 30 листопада становить 2118 грн., та з 1 грудня становить 2218 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження\~\~її\~\~здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02.09.2019 р. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч.6\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved