Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області в інтересах свого довірителя звернувся адвокат Ільїн В.А. з позовом до [PERSON] про стягнення на користь [PERSON] 750 доларів США заборгованості за договором позики, неустойку в розмірі 1% від неповерненої суми позики за кожен день прострочення та 3% річних. Також просить суд стягнути з відповідача судові витрати по справі та витрати на правничу допомогу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, 02.05.2018 р. між сторонами укладено договір позики строком на 8 місяців на суму 750 доларві США , що в еквіваленті за курсом НБУ України становить на день укладення договору 19646,70 грн. Ухвалою суду від 27.02.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 08.07.2019 р. за клопотанням представника позивача було залишено без розгляду позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] неустойки в розмірі 1% від неповерненої суми позики за кожен день прострочення та 3% річних. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав з підстав та мотивів, які в ньому наведені, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань за адресою місця реєстрації, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що 02.05.2018 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] надає [PERSON] 750 доларів США., що еквівалентні за курсом НБУ на день укладення договору 19646,70 грн. Договір укладається строком на 8 місяців. Пунктом 2.4. договору від 02.05.2018 р. визначено графік повернення позики. В пункті 2.5 договору визначено, що повернення коштів здійснюється в доларах США. Факт отримання позики підтверджується розпискою про отримання коштів від 02.05.2018 року, підписаною відповідачем. Суд також встановив, що отримані у позику грошові кошти у сумі 750 доларів США на теперішній час повністю відповідачем позивачу не повернуті. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, оскільки відповідач на час написання розписки мав в користуванні грошові кошти, належні позивачу, та сторони дійшли обопільної згоди про те, що такі кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час, про що склали відповідний договір. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення боргу. а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 750 доларів США. Відповідно до частини першої статті 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 192ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 08.07.2019 року Нацбанк встановив такий курс валют 2571,13 грн. за $100. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг в розмірі 750 доларів США, що є еквівалентом 19282,50 грн. на день ухвалення рішення. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн. Щодо позовної вимоги в частині стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. Позивач при подачі позовної заяви зазначив, що до судових витрат належить витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України - до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.5 ст.135 ЦПК України - сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування. Згідно ч.3, 4 ст.137 ЦПК України - для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Перевіривши матеріали справи судом встановлено, що на час розгляду справи позивачем не надано належних доказів, будь-яких розрахунків витрат на правову допомогу, вказану у позовній заяві, відповідно сума не є обґрунтованою, оскільки в матеріалах справи наявний лише ордер (а.с.5). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в стягненні з відповідача 2000 грн., у зв`язку із недоведеністю таких витрат (відсутністю розрахунку витрат та підтвердження понесення таких витрат саме в даній справі ).

Outcome: partial