Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

До суду 17 серпня 2015 року надійшла вказана позовна заява. Позивач в позовних вимогах просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 33% з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць до досягнення дітьми повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільних дітей, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою позивача. Позивач в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 15.10.2010 року зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] року та [PERSON], [INFO] року Як зазначається в свідоцтвах про народження, батьками дітей зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як пояснила в судовому засіданні позивач, на даний час шлюб між сторонами не розірвано. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на їх утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров'я дітей (доказів, що на даний час діти перебувають на обліку чи потребують спеціального лікування немає), відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має, має постійне місце роботи та постійний дохід, враховуючи засади розумності та справедливості, положення ст.183 СК України, визначає розмір аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів [PERSON], щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 17 серпня 2015 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] року. Після досягнення [PERSON] повноліття, тобто після [INFO] року, аліменти стягувати у розмірі ? частини всіх видів доходів [PERSON], щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved