Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 18.02.2021 року надійшла позовна заява КС «Азовська кредитна компанія» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] з 07.06.2018 є членом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та 18.06.2019 року між філіалом №2 кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1351/19-Ф2, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 15000 грн. строком користування 12 місяців. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору за користування кредитом позичальник повинен сплачувати 0,17 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Підписавши кредитний договір, позичальник висловив свою згоду з усіма умовами кредитного договору. У зв`язку із несвоєчасним здійсненням платежів за кредитом відповідно до графіку у [PERSON] утворилася заборгованість, яка станом на 03.02.2021 року становить 5522,10 грн., що складається із залишку за кредитним договором у розмірі 4184,70 грн., нарахованих відсотків - 1337,40 грн. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 18.06.2019 № 1351/19-Ф2 у загальному розмірі 5522,10 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн. В подальшому, позивачем були уточнені позовні вимоги, згідно яких сума заборгованості відповідача перед КС «Азовська кредитна компанія» станом на 30.03.2021 складає: залишок за кредитним договором у розмірі 4184,70 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом відповідно з п. 3.1 кредитного договору за період з 31.07.2020 по 30.03.2021 у розмірі 1728,70 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270 грн., а всього на суму 8183,40 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином. До суду від відповідача не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, у встановлений судом строк відзив на позов до суду не подав. За відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину невчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходили. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст. 280 ч.1 п.4 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у ній доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що 18.06.2019 між КС «Азовська кредитна компанія», в особі директора філіалу №2 КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] укладений кредитний договір № 1351/19-Ф2, відповідно до умов якого відповідачу наданий кредит у сумі 15000 грн. строком користування на 12 місяців. Згідно з п. 3.1 кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у визначені договором строки, із розрахунку 0,17 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Нарахування відсотків починається з наступного дня після отримання кредиту, та припиняється у день остаточного розрахунку за ним. Пунктом 4.1 договору передбачено, що сторони погодили наступний графік повернення основної суми кредиту і погашення відсотків за ним: планові платежі вносяться позичальником щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця, розмір платежу не може бути меншим, чим визначено Додатком 1 до цього договору. Повне погашення кредиту здійснюється позичальником не пізніше дати закінчення строку користування кредитом, визначеного п. 1.2 цього договору. Згідно із заявою [PERSON] від 18.06.2019 року останній отримав за вказаним кредитним договором 15 000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 30.03.2021 року за договором від 18.06.2019 року № 1351/19-Ф2 становить 5913,40 грн., що складається із залишку за кредитним договором у розмірі 4184,70 грн., нарахованих відсотків - 1728,70 грн.. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. У суду відсутні мотиви для відхилення представлених доказів та про їх відхилення не заявлено клопотань жодною із сторін. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Щодо порушеного права та ким воно порушено, то суд виходить з того, що права позивача порушені відповідачем, який не виконує умови кредитних договорів, та вони підлягають захисту у заявлений спосіб. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 612 ЦК України) На підставі викладеного та враховуючи, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання за кредитними договорами, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що кредитна спілка має право вимагати повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за період користування кредитними коштами, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2270 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved