Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 грудня 2019 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна про встановлення юридичного факту. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що вона проживала разом з [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року по день смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді депозиту у АТ «Банк Кредит Дніпро». Після спливу 6 місяців позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання позивача з померлим однією сім`єю більше п`яти років. Оскільки встановлення факту проживання зі спадкодавцем необхідно заявнику для використання права на спадкування, виникла необхідність звернення до суду для встановлення факту постійного проживання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 1992 року до часу відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача залишив вирішення справи на розсуд суду. Від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Батової Л.Г. також надійшла заява в якій просила розглядати справу без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. № 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді депозиту у АТ «Банк Кредит Дніпро». У вересні 2019 року до спливу 6 місяців після смерті [PERSON] позивач звернулась до приватного нотаріуса Батової Л.Г. з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви було відкрито спадкову справу (а.с. №12). Після спливу 6 місяців позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання позивача з померлим однією сім`єю більше п`яти років (а.с.№ 13). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали суду, що померлий [PERSON] мешкав з 1992 року із позивачем за адресою: [ADDRESS] , сумнівів у свідків стосовно того, що [PERSON] та [PERSON] мешкають як чоловік та дружина не виникало, взаємовідносини між ними були дружніми. Свідки впізнали [PERSON] на фототаблиці долученій до матеріалів справи. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений такий факт, якщо від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання позивача разом із спадкодавцем підтверджується зокрема актом від 07 грудня 2019 року, копія якого додана до матеріалів справи, відповідно до якого померлий проживав разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , з 1992 року, та вів з нею спільне господарство; конвертом на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , конвертом та відповідь на ім`я [PERSON] на адресу: [ADDRESS] ; свідоцтвом про поховання [PERSON] , видане позивачу; довідкою про флюорографію [PERSON] , адреса вказана: [ADDRESS] (а.с. № 15-18). Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт постійного проживання [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ), з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] з 1992 року по [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved