Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 13.05.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розподіл спадкового майна. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована в с. Оратівка Оратівського району Вінницької області, яка заповіту не складала. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , та з земельної ділянки площею 2,6428 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025). Спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця, є діти спадкодавця: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У встановленому законом порядку позивач у справі - [PERSON] та відповідач у справі - [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання до Оратівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися, про що надали відповідні заяви. За заявами [PERSON] та [PERSON] 04.12.2018 року відкрито спадкову справу № 277/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] у Оратівській державній нотаріальній конторі. Після закінчення шестимісячного терміну для прийняття спадщини спадкоємці звернулися до нотаріуса з метою оформити спадкове майно, за взаємною згодою відступивши від рівності часток, уклавши договір про поділ спадкового майна, відповідно розділивши спадкове майно наступним чином: 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] перейде у спадок відповідачу [PERSON] , земельна ділянка, площею 2,6428 га, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025), що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачу [PERSON] . Однак, оформити договір про поділ спадкового майна в нотаріальній конторі сторони не в змозі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідних для укладення договору про поділ спадщини. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надали постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 02.03.2021 року провадження у справі № 141/423/19 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.03.2021 року. В підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила виділити їй та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,6428 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також просила виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила виділити [PERSON] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,6428 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025), в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Також просила виділити їй та визнати за нею, [PERSON] , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з довідки № 31 від 26.05.2004 року, виданої відділом реєстрації актів громадянського стану Оратівського районного управління юстиції, 20.11.1982 року в Рожичнянській сільській раді Оратівського району Вінницької області зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , про що 19.07.2018 року Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис № 37. В довідці № 1-445 від 30.11.2018 року, виданій виконкомом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, зазначено, що згідно погосподарської книги №3 особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників побудований у 1958 році. Станом на 15.04.1991 року склад двору: [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок у [ADDRESS] , виготовленого 20.12.2018 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 98948 грн.; замовником технічної інвентаризації зазначена [PERSON] . Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 393290 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,6428 га, яка розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області; цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер земельної ділянки: 0523184300:02:001:0025. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, вартість земельної ділянки площею 2.6428 га, кадастровий номер 0523184300:02:001:0025, розташованої на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, складає 94820.28 грн. Як вбачається із спадкової справи № 277/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] , справу розпочато 04.12.2018 року за заявами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви від 29.11.2018 року [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовляється. Справжність підпису [PERSON] засвідчено в.о. старости Рожичнянського старостинського округу Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області Багінською Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1-37. Як вбачається з заяви від 29.11.2018 року [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовляється. Справжність підпису [PERSON] засвідчено в.о. старости Рожичнянського старостинського округу Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області Багінською Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за № 1-40. Постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області № 111/02-31 від 28.02.2019 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] в укладенні між ними договору про поділ спадщини, належної їм відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України в рамках спадкової справи № 277/2018, відкритої Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області після смерті [INFO] їхньої матері [PERSON] та видачі на їx ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку номер [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 2,6428 га, розташовану на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних документів для укладення договору про поділ спадщини. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальним правилом, виписаним в ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В ЦК України прямо не було передбачено можливості розподілу між спадкоємцями видів спадщини спадкового майна. В той же час, ч. 2 та ч.3 ст. 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, а якщо ж це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, зміна розміру часток у спадщині спадкоємцями має бути вчинена за письмовою угодою, посвідченою нотаріусом (частини 2 та 3). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами сторони у справі - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлої [INFO] своєї матері [PERSON] на спадкове майно, а саме на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 2,6428 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025). В добровільному порядку сторони за взаємною згодою відступили від рівності часток та уклали договір про поділ спадкового майна, розділивши спадкове майно наступним чином: відповідачу [PERSON] в порядку розподілу спадкового майна у власність переходить 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Земельна ділянка, площею 2,6428 га, що розташована на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області (кадастровий номер 0523184300:02:001:0025), що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва переходить у власність позивачу [PERSON] . Однак, у зв`язку з відсутністю у спадкоємців оригіналів правовстановлюючих документів на частину спадкового майна, сторони не мають змоги нотаріально укласти договір про поділ спадкового майна, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори № 111/02-31 від 28.02.2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] та [PERSON] в укладенні між ними договору про поділ спадщини, належної їм відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України в рамках спадкової справи № 277/2018, відкритої Оратівською державною нотаріальною конторою Вінницької області після смерті [INFO] їхньої матері [PERSON] та видачі на їx ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку номер [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 2,6428 га, розташовану на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області. При цьому, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовились, відповідач згідно поданої заяви від 31.03.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя на законних підставах володіла та користувалася спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла здійснити реєстрацію права власності частини зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, при цьому, сторони належним чином прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору, визначилися із частками спадкового майна та його видом та не заперечують проти такого розподілу спадщини, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права сторін. На підставі ст.ст. 16, 1216 - 1218, 1225, 1258, 1261, 1267 ЦК України,

Outcome: approved