Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 12 червня 1993 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та фактично знаходиться на її утриманні. На даний момент шлюбні відносини вони фактично не підтримують тривалий час, біля одного року, проживають окремо, причиною тому є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння між ними, сімейні сварки, між ними є розходження поглядів на сімейні відносини та цінності. Наміру зберегти шлюб вона також не має. Спільне господарство не ведуть. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. Таким чином спільне їх життя та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких обставин сім`я існувати не може. Рішення її остаточне і на примирення вона не згідна. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду на 09:30 годину 17 червня 2020 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року на підставі заяви відповідача, [PERSON] та [PERSON] було надано термін для примирення строком п`ять місяців до 17 листопада 2020 року. Провадження по справі зупинено до 09.00 години 17 листопада 2020 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання по справі на 09:30 годину 17 листопада 2020 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та заперечень до справи не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 21 травня 2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №7 від 12 червня 1993 року, сторони зареєстрували шлюб 12 червня 1993 року. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22 травня 2003 року, виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис №7 від 22 травня 2003 року. Загальна декларація з прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатись тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можна зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони по справі не мають наміру зберігати шлюб, шлюбні відносини не підтримуються тривалий час, сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе. Приймаючи до уваги зазначене позивачем по справі, суд вважає, що причини, що спонукають її на розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову, сторони фактично шлюбні відносини не підтримують, біля одного року, тобто сім`я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved