Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До суду 27 січня 2017 року надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 12949,57 гривень. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.12.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4798,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 15.12.2016 року має заборгованість у розмірі 12949 грн. 57 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3861 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2312 грн. 76 коп., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4015 грн. 96 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 2759 грн. 21 коп. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без участі його представника та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклав у письмовій заяві (а.с.37). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеної між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.12.2012 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 4798,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. (а.с.5-30). В порушення умов договору відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, в звязку з чим, згідно розрахунку заборгованості, станом на 15.12.2016 року має заборгованість у розмірі 12949 грн. 57 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 3861 грн. 64 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2312 грн. 76 коп., заборгованості за комісією у розмірі 4015 грн. 96 коп.; штрафу відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 2759 грн. 21 коп. (а.с.3). Обовязок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобовязання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу). Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved