Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2005 року належить право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], яка належала її батькові [PERSON], який помер [INFO]. Інша половина спірної квартири належала сестрі позивача, [PERSON], яка подала заяву про прийняття спадщини, проте не встигла її оформити, оскільки [INFO] року померла. Після її смерті право на її частку квартири мав її син, [PERSON], проте спадщину він не прийняв. На теперішній час право власності на спірну частку квартири зареєстроване за батьком позивача. Після його смерті саме позивач утримує квартиру в належному стані, сплачує комунальні послуги та проводить ремонти, проте не може належним чином оформити документи на право власності. Просить визнати за собою право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] за набувальною давністю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій підтримав в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, просив суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач, [PERSON], належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до витягу КП «БТІ» м. Слов'янська від 18.03.2005 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-519, належить право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.02.2018 року. Крім того, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.02.2018 року інша половина спірної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Згідно з Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.08.1967 року, 13.04.1951 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] Згідно з Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.07.1979 року, 02.07.1949 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 05.07.1969 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Слов'янським міськвідділом ЗАГСу Донецької області від 17.06.1993 року. Відповідно до довідки Першої Слов'янської державної нотаріальної контори від 03.03.2018 року до майна померлого [INFO] [PERSON] була заведена спадкова справа за №881/1993, заяви про видачу спадщини подали [PERSON] та [PERSON] [INFO] року у [PERSON] та [PERSON] народився син, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [INFO] від 18.04.1994 року. Відповідно до довідки Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори від 10.04.2018 року спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Згідно з актом від 10.01.2018 року, складеним старшим у під'їзді [PERSON], [PERSON] доглядає за квартирою [ADDRESS] з 1993 року, замінив вікна у квартирі, сплачує комунальні послуги та витрати на утримання будинку. Відповідно до довідки КП «ЖЕК №4» від 03.01.2018 року заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] станом на 03.01.2018 року складає 0,00 грн. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що факт добросовісного заволодіння, відкритого, безперервного володіння квартирою за адресою: [ADDRESS] позивачем [PERSON] повністю доведений. Відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, як роз'яснено в п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачена можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю згідно з положеннями статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Таким чином, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень та роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved