Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Кредобанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 12\~404,72 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30.10.2007 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким банк зобовязався видати кредит у сумі 10\~000 грн. на строк до 29.10.2012 року, а відповідач повернути кредит у повному обсязі в терміни, передбачені договором. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а [PERSON], у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 11.07.2014 року складає 12\~404,72 грн., у зв'язку з чим представник позивача і звернувся до суду. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.09.2015 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві від 06.02.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданнібуло встановлено, що 30.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (Банк) та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Ф55/10-07/В2. (а.с. 9-11) Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, банк зобовязується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1, 2.2 Кредитного договору, банк видає кредит у сумі 10\~000 грн. на строк до 29.10.2012 року. Кредит надається на споживчі цілі. За користування кредитом позичальник сплачує банку 12,0% річних. Проценти нараховуються на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360». (п. 3.2, 3.3 Кредитного договору) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 4.1 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобовязалась повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно, рівними частинами по 167 грн. не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Останній платіж дорівнює залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, внаслідок чого, станом на 11.07.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 12\~404,72 грн., з яких: заборгованість за кредитом 4\~651,11 грн.; прострочені за відсотками 4\~611,52 грн. 09 вересня 2015 року відповідачем [PERSON] було надано письмові заперечення проти позову, в яких [PERSON] посилається на сплив строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за Кредитним договором, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-95цс14) З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 26.12.2014 року. Так, строк позовної даності має застосовуватися до вимог про стягнення заборгованості з листопада 2007 року по 26.12.2011 року, а тому суд розглядає період заборгованості зі сплати щомісячних платежів, які мали бути сплачені з грудня 2011 року по жовтень 2012 року включно. З розрахунку заборгованості, наданого представником позивача вбачається, що за вказаний період відповідач мала сплатити 10 платежів у розмірі 167 грн., та останній платіж у розмірі 147 грн., що у сумі становить 1817 грн. Позовна давність також застосовується судом і до вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом. Розмір відсотків за користування кредитом в межах позовної давності (з 26.12.2011 року по 29.10.2012 року) становить: 1817 грн.*12%/100/365*308 днів = 186,55 грн. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] становить 2\~003,55 грн., та підлягає стягненню на користь позивача. У зв'язку з порушення вимог Кредитного договору, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3\~142,09 грн. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим Договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п. 3.2 цього Договору (тобто 24% річних), але не менше однієї гривні за кожний день прострочення. За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (пункт перший частини другої статті 258 ЦК України). При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року № 6-100цс14) Оскільки право на стягнення пені в кредитора виникло з наступного дня після 29.10.2012 року, а до суду він звернувся лише 26.12.2014 року, то пеня підлягає стягненню лише в межах одного року до дня предявлення позову. Розмір пені в даному становить: 2\~003,55*24%/100 = 481,80 грн., який також підлягає стягненню на користь позивача. При цьому, суд не приймає до уваги Повідомлення-вимогу від 17.07.2013 року, надіслане на адресу відповідача про погашення заборгованості, оскільки в матеріалах відсутні належні та допустимі докази отримання даного повідомлення [PERSON] (а.с. 16-17) Враховуючи наведене, сума заборгованості [PERSON] становить 2\~485,35 грн., з яких: 1817 грн. сума основного бору, 186,55 грн. відсотки, 481,80 грн. пеня. У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з неї на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений банком відповідно до платіжного доручення №14709922 від 24.05.2013 року у розмір 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved