Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за ним право власності на індивідуальний житловий будинок загальною площею 73,7 кв. м із погосподарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в смт. Віньківці Віньковецького району Хмельницької області по вул. Гастело, 2 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 03 серпня 2010 року. Позивач зазначає, що після смерті спадкодавця він в силу ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняв спадщину як спадкоємець першої черги. Проте отримати свідоцтво на право спадщини за законом на будинок № 2 він не має можливості, у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на нього відсутні. Будинок належав [PERSON], який помер 11 грудня 2009 року. Після його смерті спадщину відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України прийняла [PERSON] мати позивача. Проте вона не оформила своїх спадкових справ і також померла 03 серпня 2010 року. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав, оговорених в позовній заяві, просила вимоги позивача задовольнити. Повідомила, що інший спадкоємець [PERSON] на час смерті батьків не проживав з ними у спадщину не вступив, місце його перебування на теперішній час невідоме, він виїхав за кордон. Відповідач Віньковецька селищна рада Віньковецького району Хмельницької області вимоги визнала, про що повідомила у заяві надісланій на імя суду, просить розглядати справу без її участі. Третя особа - Віньковецька державна нотаріальна контора в судове засідання представника не надіслала, була належно повідомлена про час та місце судового розгляду, справа розглядалась без її участі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Дослідивши надані сторонами докази, слід вважати позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 грудня 2009 року в смт. Віньківці помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 131469, виданим 15.12.2009 року, актовий запис № 132. Він постійно до дня смерті проживав у [INFO] із дружиною [PERSON] та сином [PERSON], і за місцем їх проживання зареєстрований [PERSON] (довідка Віньковецької селищної ради № 1700 від 30.06.2016 року, а.с.12). [PERSON], згідно витягу з ДРАЦСГ про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00016645185 від 13.05.2016 року спадщину прийняла на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як дружина померлого, проте своїх спадкових прав не оформила, і померла 03 серпня 2010 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ № 149083 від 06.08.2010 року, актовий запис № 72). Позивач [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-АВ № 538845 від 05.05.1972 року) прийняв відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як постійно проживав разом із спадкодавцем (а.с.12) на час відкриття спадщини та протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Інший син, згідно показань свідка [PERSON] не жив з батьками на момент їх смерті, оскільки протягом останніх 20 років проживав за кордоном. Позивач не має змоги зареєструвати право власності на належне спадкодавцю домоволодіння. Як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори від 01.07.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння № 2 по вул. Гастело в смт. Віньківці в звязку з тим, що інвентаризація та реєстрація даного домоволодіння не проводилася, правовстановлюючі документи відсутні, що є перешкодою для реалізації ним права власності на спадкове майно. Згідно ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. При вирішенні розглядуваного спору суд бере до уваги, що згідно вимог Закону «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сім`ї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Те, що померлому [PERSON] до 1991 року (часу прийняття ЗУ « Про власність») будинок належав на праві особистої, а після 1991 року на праві приватної власності підтверджується копією погосподарської книги за 1991 -1992 роки та показаннями свідка [PERSON] Згідно особовому рахунку № 214 [PERSON] записаний головою сімї і першим членом господарства по вул. Гастело, 2, в смт Віньківці. Окрім нього в погосподарській книзі вказана його дружина [PERSON] і три сини [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Номер 214 є робочим, а не колгоспним, тому право особистої власності на 1991 рік не розповсюджувалось на синів. З аналізу досліджених доказів та вимог ст. 1261 ЦК України позивач як спадкоємець першої черги набув право на спадкове майно індивідуальний житловий будинок із погосподарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в смт. Віньківці Віньковецького району по вул. Гастело, 2 в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], яка померла 03 серпня 2019 року. Інший брат на майно не претендує.

Outcome: approved