Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до директора приватного акціонерного товариства «Делос» [PERSON] про визнання права власності. Позивач до суду не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд припинити іпотеку нежитлових приміщень поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 147т, що виникла на підставі Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року, укладеного між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Делос», шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року, та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки від 22 квітня 2014 року; припинити право власності Приватного акціонерного товариства «Делос» в особі директора [PERSON], код платника податків згідного з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України 33325373, яке зареєстроване за адресою: [INFO], на предмет іпотеки: нежитлові приміщення поз. 117, 118. 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда. будинок 147т; визнати за ним право власності на предмет Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року: нежитлові приміщення поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 147т, яке належало Приватному акціонерному товариству «Делос» в особі директора [PERSON] на праві власності на підставі ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про затвердження мирової угоди від 23 серпня 2012 року, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 серпня 2013 року за № 2200814; припинити право власності [PERSON] на житловий будинок №39 по вул. Веселій в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області та визнати за ним право власності вказаний на житловий будинок. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного. Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на житловий будинок №39 по вул. Веселій в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що 18 квітня 2014 року між [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER], який мешкає в [ADDRESS], паспорт серії СН № 119390, виданий Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві 29.02.1996 року та [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER], який мешкає в [ADDRESS], [NUMBER], виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 23.01.1998 року був укладений Договір позики грошових коштів. Згідно п. 1 Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] у власність 1 122 700,00 (один мільйон сто двадцять дві тисячі сімсот) грн., що на день укладання цього договору за курсом Нацбанку України становить 100000,00 доларів США (1 долар США - 11,227 грн.). Факт отримання всієї суми грошей підтверджується підписанням Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року [PERSON] та розпискою про отримання грошей, власноручно написаної позичальником після отримання всієї суми позики від [PERSON] [PERSON] зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів, а саме 1122700,00 грн., або суму, яка буде еквівалентна 100000,00 доларам США за курсом Нацбанку України на день повернення суми боргу, без нарахування відсотків, в порядку та на умовах, передбачених Договором позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року. За умовами договору, повернення позиченої суми грошей має бути здійснено готівкою не пізніше 21.01.2016 року. Пунктом 6 Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року, передбачено, позика вважається поверненою в момент передання позичальником позикодавцеві всієї грошової суми, після остаточного розрахунку та виконання позичальником свого зобов'язання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору та Розписку про отримання всієї грошової суми. Наявність розписки у Позичальника підтверджує факт виконання ним свого обов'язку. В такому випадку цей Договір вважається таким, що втратив силу з моменту повернення грошей. Пунктом 9 Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року, встановлено, що зміни та доповнення до цього договору вносяться лише за взаємною згодою сторін та виключно шляхом складання письмового документу, підписаного сторонами, та будуть вважатися невід'ємною складовою частиною цього договору. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні „і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку». Іпотека, як правовий інститут, виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобовязання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. 22 квітня 2014 року між [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [NUMBER], який мешкає в [ADDRESS], який діям на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 18.04.2014 року за р. № 1408 від імені [PERSON], та Приватним акціонерним товариством «Делос», код платника податків згідного з єдиним Державним реєстром підприємств та організацій України 33325373, яке зареєстроване за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 147Т, в особі директора [PERSON], який діє на підставі Статуту, з іншої сторони, укладено Договір іпотеки. Згідно вищевказаного Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року іпотекодавець Приватне акціонерне товариство «Делос» передав в іпотеку наступне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 147т (сто сорок сім «т»). Опис об'єкта: прибудова літ. 2А3-1, поз. 118, 119, 120 загальною площею 800,1 кв.м.; ґанок літ. 2а5, прибудова літ. 2А2-1 поз. 117 загальною площею 888,0 кв.м., ґанок літ.2а3, яке належало іпотекодавцю на праві власності на підставі Ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про затвердження мирової угоди, б/н, від 23.08.2012 року, яка зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.08.2013 року за № 2200814 і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець отримав право власності на Предмет іпотеки. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно п. 1.2 Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року, заставна вартість Предмету іпотеки, згідно звіту незалежного суб'єкта оціночної діяльності, становить: 6261319 грн. 32 коп. Іпотекою було забезпечено в повному обсязі виконання усіх зобов'язань [PERSON] за Договором позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], зокрема: зобов'язання щодо повернення [PERSON] в повному обсязі грошових коштів, отриманих відповідно до умов Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року у сумі 1122700,00 (один мільйон сто двадцять дві тисячі сімсот) грн. на зазначений в Договорі позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року термін, але в будь-якому випадку не пізніше 21 січня 2016 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року та/або згідно умов іншої угоди між [PERSON] та [PERSON] Договором іпотеки від 22 квітня 2014 року також передбачені умови звернення стягнення на Предмет іпотеки, а саме згідно п. 4.1 звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем у випадках та на підставах, передбачених законодавством України: у разі порушення будь-якого основного зобов'язання, що забезпечене іпотекою за цим Договором, та/або будь-якого зобов'язання Іпотекодавця(-ців) або будь-кого з Іпотекодавців за цим Договором, та/або у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця(-ців) або будь-кого , з Іпотекодавців та/або Боржника(-ків) або визнання його банкрутом (у разі, якщо Іпотекодавець та/або Боржник є юридичною особою), та/або в інших випадках відповідно до законодавства України. Однак сторони Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року погодили можливість звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотеко держателя [PERSON], який самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передачу Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку»; та право Іпотекодержателя від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку». Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконані у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Окрім того, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 Цивільного кодексу України визначено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтями 514, 516 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, 21 серпня 2015 року між [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON], інн 213380021 з другої сторони, згідно зі ст. ст. 512 - 519 Цивільного кодексу України було укладено Договір про відступлення права вимоги. Згідно п. 1.1 [PERSON] передав, а [PERSON] (новий кредитор) прийняв на себе право вимоги, що належить [PERSON], і став кредитором за Договором іпотеки від 22 квітня 2014 року, укладеним між [PERSON] та Приватним акціонерним товариством «Делос» в особі директора [PERSON]. За Договором про відступлення права вимоги від 21 серпня 2015 року, позивач одержав право (замість [PERSON]В.) вимагати від [PERSON] належного виконання всіх зобов'язань за Договором позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року. [PERSON] передав позивачу всі документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за Договором позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року та сповістив [PERSON] про поступку права вимоги, у встановленим Договором про відступлення права вимоги від 21 серпня 2015 року строк - п'ятнадцяти календарних днів з моменту підписання даного Договору. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснилася за згодою боржника [PERSON], оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище його та не зачіпає його інтересів. Тобто відсутні підстави для визнання недійсним на підставі ч. 1 ст. 203 ЦК України договору про відступлення права вимоги, оскільки він не суперечить вимогам ч. 1 ст. 516 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Таким чином, у зв'язку з перерахуванням [PERSON], на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 1 122 700,00 грн. за виконання Договору позики грошових коштів від 18 квітня 2014 року та враховуючи положення Договору про відступлення права вимоги від 21 серпня 2015 року, дія Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року - закінчилася, а у позивача виникло право вимоги до [PERSON] відносно предмета іпотеки за Договором іпотеки від 22 квітня 2014 року, а саме: нежитлові приміщення поз. 117. 118. 119. 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда. буд. 147т. Таким чином, позовні вимоги у частині припинення іпотеки нежитлових приміщень поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 147т, шляхом виключення з Державного реєстру іпотек запис про державку реєстрацію Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року, та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за Договором іпотеки від 22 квітня 2014 року; припинення права власності Приватного акціонерного товариства «Делос» в особі директора [PERSON] на предмет іпотеки: нежитлові приміщення поз. 117, 118. 119, 120, які знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда. будинок 147т та визнання за позивачем права власності на вказане майно, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а від так підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна стороназобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказиподаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішенняу справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині припинення права власності [PERSON] на житловий будинок №39 по вул. Веселій в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області та визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок № 39 по вул. Веселій в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області, що є підставою для відмови позивачці у задоволенні позову у цій частині. Крім того, згідно Договору іпотеки від 22 квітня 2014 року предметом договору є нежитлові приміщення поз. 117, 118, 119, 120, які знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Героїв Сталінграда, будинок 147т (сто сорок сім «т»). Жодних посилань на житловий будинок №39 по вул. Веселій в с. Старі Кодаки Дніпропетровського району Дніпропетровської області у даному Договорі не має. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з директора приватного акціонерного товариства «Делос» [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 560 грн.

Outcome: partial