Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

До Каховського міськрайонного суду Херсонської області звернувся позивач з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія « Аланд», третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що у квітні 2021 року до Управління поліції охорони в Херсонській області та Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області від приватного виконавця Малкової М.В. надійшли постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що винесені в межах виконавчого провадження за № 64989252 по примусовому виконанню виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом 09.03.2021 року. Позивач зазначає, що у 2012 році між ним та ПАТ « ВТБ Банк» був укладений кредитний договір зі строком кредитування до 14.06.2015 року, який позивачем виконано 18.02.2015 року. Проте, відповідач звертається до приватного нотаріуса, без повідомлення позивача про відступлення права вимоги, з заявою про вчинення виконавчого напису на договорі, зобов`язання по якому позивачем виконані більше ніж три роки тому. Також, виконавче провадження відкрито не за місцем проживання позивача. Окрім цього, закон не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріусом на кредитному договорі , укладеному в простій письмовій формі. Так, під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Посилаючись на викладене, позивач просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.04.2021 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.04.2021 року заяву позивача про забезпечення позову - задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 5397 від 09.03.2021 року. Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 08.07.2021 року постановлено про заміну неналежної третьої особи з приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича на належну: приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Яну Вікторівну та витребувано документи на підставі яких було вчинено оскаржуваний виконавчий напис. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату та місце слухання справи належним чином сповіщений, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на адресу суду не надходив. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про дату та місце слухання справи належним чином сповіщена, про причину неявки суд не повідомила. Суд постановляє про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України. Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, постановою приватного виконавця від 30.03.2021 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем за № 5397 від 09.03.2021 року, постановлено про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « ФК « Аланд» заборгованості у розмірі 28 865,88 гривень ( а.с.40-41). Постановою приватного виконавця від 02.04.2021 року, звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника( а.с 42-43, 44-45). Постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 29.04.2021 року, встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною, при примусовому виконанні виконавчого напису за № 5397 виданого 09.03.2021 року, допущено технічку помилку під час реєстрації виконавчого документу, а саме в резолютивній частині рішення зазначено, що виконавчий документ винесено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, а у виконавчому документі вказаний приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, тому постановлено внести зміни , а саме: замість суб`єкт, що видав ВД: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович зазначити Суб`єкт, що видав ВД: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна ( а.с. 83). Ухвалами Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28.04.2021 року, 15.06.2021 року, 08.07.2021 року витребувано від відповідача, приватного нотаріуса матеріали, на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Станом на 27.09.2021 року вищевказані ухвали не виконані, жодних документів на адресу суду не надходило. В матеріалах справи міститься скрін-шот, відповідно до якого, кредитний договір від 14.06.2012 року у розмірі 42 700,00 гривень закрито 18.05.2015 року ( а.с. 46). Також, до позовної заяви долучено довідку про зареєстроване місце проживання від 10.10.2020 року за № 6251, де зазначено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27.02.2019 року ( а.с. 50). Відповідно до листа ТОВ « ФК « Аланд» від 12.05.2021 року, ТОВ « ФК» Аланд» надало приватному нотаріусу повний пакет оригіналів документів для вчинення виконавчого напису на кредитному договорі. При цьому, документи були виготовлені в одному екземплярі, а їх копії не виготовлювались та не зберігаються в компанії. Також, зазначає, що оригінали кредитних документів перебувають у справах приватного нотаріуса, у ТОВ « ФК « Аланд» відсутні документи та/або їх копії, які витребувались судом ( а.с.69). Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, так, відповідач не надав жодного доказу в підтвердження укладення кредитного договору між сторонами, направлення претензії боржнику, розрахунку заборгованості тощо. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису є наявність оригіналу нотаріально посвідченого договору. Аналогічна позиція Верховного суду, який у своїй постанові від 12.03.2020 року у справі за № 757/24703/18 - ц , дійшов до висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підставі для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому, суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З матеріалів справи слідує і дана обставина була встановлена в судовому засіданні, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо встановлення безспірності заборгованості позивача перед відповідачем,оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Ураховуючи те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову. Частина 1, 2 статті 24 ЗУ « Про виконавче провадження» проголошує, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов в цій частині є обґрунтованим. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved