Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить визнати, що [PERSON] втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область,Міловський райцон, с. Калмиківка, вул. Рання Зоря будинок №7. Свої вимоги мотивує тим, що є власником домоволодіння, розташованого у с. Калмиківка вул. Рання Зоря будинок №7 з його згоди була зареєстрована відповідачка [PERSON] яка на той час знаходилася з ним у шлюбі з 08 січня 1994 року по 25 грудня 2012 року. Фактично з 2015 року відповідачка [PERSON] за вказаною адресою не проживає, вона не сплачує комунальні послуги ,не бере участь в утриманні домоволодіння. З моменту добровільної зміни відповідачем [PERSON] місце проживання він неодноразово звертався до неї з вимогою знятися з реєстраційного обліку у його домоволодінні, оскільки її реєстрація в його будинку не дозволяє йому розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує його права, але відповідачка відмовилась та пообіцяла йому з цього приводу великі неприємності. Позивач [PERSON] до судового засідання не прибув, однак повідомив суд про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги він підтримав. Відповідачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала та пояснила, що дійсно вона деякий час знаходилась у шлюбі з позивачем. Після його розірвання пішла геть з будинку, однак з реєстрації не знімалась до часу отримання позовної заяви. Зараз вона знялась з реєстрації і зареєструвалась за другою адресою. Заперечень проти позовних вимог не надала. Оскільки сторони у попередньому судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про не можливість задоволення позовних вимог, оскільки: Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно паспорту позивач є громадянином України. (а.с.5-6) Як вбачається з довідки яка видана 21 березня 2017 року № 210 виконавчим комітетом Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у [INFO] з 1994 року, однак не проживає фактично за вказаною адресою з 2015 року і фактично мешкає за адресою с. Калмиківка вул.. Центральна будинок №69 (а.с.4) З рішення від 25 грудня 2012 року Міловського районного суду Луганської області слід, що між сторонами шлюб був розірваний .(а.с.7) З договору купівлі-продажу вбачається, що позивач [PERSON] особисто купив будинок з присадибними будівлями 26 жовтня 1993 році у КСГП «Червона Україна» (а.с.11-12) За ч.1 ст. 71 ЖК України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.» Як слід з ст. 72 ЖК України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.» З боку відповідачки була представлена довідка про реєстрацію місця проживання особи Стрільцівською сільською радою Міловського району Луганської області від 17 жовтня 2017 року № 976 з унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі з якої слід, що [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Таким чином відповідачка довела, що вона знялась з реєстрації за колишнім місцем проживання у позивача має конкретне місце реєстрації і немає підстав задовольняти позовні вимоги позивачу.

Outcome: dismissed