Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, його поділ, визнання недійсним та скасування державного акта, визнання права користування. Після неодноразових уточнень, позивач остаточно просить: \~визнати житловий будинок літ. А з господарськими будівлями і спорудами по вул. Молодіжній, 53, в с. Розумівка Запорізького району Запорізької області спільною сумісною власністю, визнавши за нею право власності на ? частку житлового будинку; \~визнати за нею право користування ? земельної ділянки, що знаходяться за адресою: вул. Молодіжна, 53, в с. Розумівка Запорізького району Запорізької області; \~визнати недійсним та скасувати свідоцтво № 1555919 від 25.10.2013 р. про право власності [PERSON] на земельну ділянку (а.с. 230-238). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.11.1991 року по грудень 2016 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. У грудні 2016 року шлюб був розірваний в судовому порядку. Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей, які проживають окремо. Після укладання шлюбу, рішенням Розумівської сільради їм була надана земельна ділянка площею 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по вул. Молодіжна, 53, в с. Розумівка Запорізького району. У кінці 1994 року та на початку 1995 року вони почали будувати будинок, будівництво якого закінчилось у 2000 році. Зазначає, що будинок та господарські споруди були збудовані за час шлюбу, у період спільного життя та за сімейні кошти. Оскільки всіма справами займався чоловік, то земельна ділянка та будинок були оформлені на його імя, а її право власності не підтверджено документально. Вона має право на ? частину житлового будинку, господарських будівель і споруд. Відповідач фактично не визнає її право, оскільки відмовляється надати згоду на її реєстрацію у житловому будинку. Щодо земельної ділянки позивач зазначає, що відповідач приватизував її на своє імя, а потім поділив на дві окремі земельні ділянки, отримавши свідоцтва про право власності на них. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,1145 га. При визнанні за нею права власності на ? частину житлового будинку до неї переходить право користування земельною ділянкою, а тому необхідно визнати недійсним (скасувати) свідоцтво про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1145 га по вул. Молодіжній, 53, у с. Розумівка за № 11555919 від 25.10.2013 р. Позивач [PERSON] зявилась до суду, уточнений позов від 06.02.2018 р. підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому. Представник позивача [PERSON] зявився до суду, уточнений позов від 06.02.2018 р. підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому. Відповідач [PERSON] до суду зявився, уточнений позов від 06.02.2018 р. визнав частково, а саме у частині вимог щодо житлового будинку. В іншій частині заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що житловий будинок побудовано за кошти подружжя у період шлюбу, він розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Розумівка, вул. Молодіжна, буд. 53. За адресою Запорізька область, Запорізький район, с. Розумівка, вул. Молодіжна, буд. 53-а, ніяких будівель і споруд немає. Представник відповідача [PERSON] до суду зявився, уточнений позов від 06.02.2018 р. визнав частково, а саме у частині вимог щодо житлового будинку. В іншій частині заперечував проти задоволення позову. Послався на правові позиції Верховного суду України № 6-814цс15, 6-2641цс15, 6-2710цс15. Вислухавши сторони та їх представників, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. За змістом свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 434392, [PERSON] та [PERSON] з 23.11.1991 р. знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Виконкомом Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 32. Сторони у судовому засіданні послались на те, що наразі вони у шлюбі не знаходяться, проте належних доказів, які підтверджують факт розірвання шлюбу, вони не надали. У відповідності до рішення Розумівської сільської ради народних депутатів № 37 від 05.03.1992 р. [PERSON] на праві довічного успадковуваного володіння надано земельну ділянку по вул. Молодіжній, 53, у с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, розміром 2016 кв.м, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських побудов. Рішенням Розумівської сільської ради Запорізької області № 17 від 14.06.2012 р. земельна ділянка площею 0,1890 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд, розташована за адресою: с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, вул. Молодіжна, 53, безкоштовно передана у власність [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.10.2004 р. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок № 53 по вул. Молодіжній у с. Розумівка Запорізького району Запорізької області. Питання оформлення права приватної власності на вказане домоволодіння та видачі свідоцтва про право власності на нього було вирішено рішенням виконавчого комітету Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 104 від 21.08.2004 р. За змістом Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності на даний житловий будинок зареєстровано за [PERSON] 24.06.2008 р. У подальшому відповідачем здійснено поділ земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, вул. Молодіжна, 53, на дві частини та рішенням Розумівської сільської ради Запорізької області № 41 від 26.12.2012\~р., з метою упорядкування нумерації земельних ділянок та житлових будинків в с. Розумівка по вул. Молодіжній, присвоєно земельній ділянці площею 0,0745 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка є частиною земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд в с. Розумівка по вул. Молодіжній 53, окрему поштову адресу: с. Розумівка Запорізького району Запорізької області, вул. Молодіжна 53-а. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 11555919 від 25.10.2013 р. земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:07:001:1285, площею 0,1145 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Розумівка, вул. Молодіжна, 53, тобто та на якій розташовано спірний житловий будинок, на праві приватної власності належить [PERSON] За змістом свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 11550525 від 25.10.2013 р. земельна ділянка з кадастровим номером 2322188400:07:001:1286, площею 0,0745 га, що розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Розумівка, вул. Молодіжна, 53-а, тобто та на якій немає жодних спірних будівель і споруд і яка не є спірною у даній цивільні справі, на праві приватної власності також належить [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по вул. Молодіжна, 53, в с. Розумівка Запорізького району, складеного станом на 10.06.2008\~р., житловий будинок літ. «А» має загальну площу 84,0 кв.м., житлову площу 10,9 кв.м. При цьому рік побудови житлового будинку 2003 рік, інших будівель і споруд з 2003 року по 2006 рік. Належність [PERSON] спірних житлового будинку та земельної ділянки підтверджується також й Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 75820708 від 14.12.2016 р. До 2004 року питання поділу спільного майна подружжя було врегульоване Кодексом про шлюб та сімю України. Згідно ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Статтею 28 КпШС України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. З 2004 року питання поділу спільного майна подружжя врегульоване наступним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що спірний житловий будинок є спільною сумісною власністю, оскільки він побудований у шлюбі за кошти подружжя, що не заперечується ані позивачем ані відповідачем, але на земельній ділянці, яка належить відповідачу. Оскільки відомостей про існування будь-якої домовленості між сторонами стосовно житлового будинку матеріали справи не містять, суд приходить до висновку, що частки позивача та відповідача в праві спільної сумісної власності на житловий будинок є рівними і повинні бути визначені в розмірі ? частини за кожним. Оскільки вирішення питання щодо визнання права власності на ? частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Розумівка, вул. Молодіжна, буд. 53, залежить від наявності права спільної сумісної власності позивача та відповідача на цей будинок, судом встановлені підстави для поділу житлового будинку, а тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на її частку житлового будинку, зважаючи при цьому на невизнання права позивача відповідачем, з огляду на наявність спору щодо можливості реєстрації позивача у цьому будинку. Стосовно вимоги щодо визнання недійсним та скасування свідоцтва № 1555919 від 25.10.2013 р., суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів та достатніх підстав для визнання недійсним та скасування свідоцтва. Саме лише факт визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку не може мати наслідком визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку на якій цей будинок розташований. Також суд відмовляє у задоволенні вимоги стосовно визнання за позивачем права користування ? частиною земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.\~Розумівка, вул. Молодіжна, буд. 53. При цьому суд враховує, що за змістом розяснень, які містяться у п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», відповідно до положень статей 81, 116 ЗК якщо на земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 277 ЦК. Отже, після поділу житлового будинку між подружжям та виділу конкретної частини будинку [PERSON], до неї переходить відповідне речове право на земельну ділянку у розмірі частки права власності у спільному майні будинку у відповідності до статей 120 ЗК, 277 ЦК. Суд враховує, що на час поділу житлового будинку земельна ділянка, на якій він розташований, належить відповідачу на праві власності, а тому після поділу житлового будинку до позивача переходить саме право власності, а не окремо право користування як складова частина права власності. Разом з тим, позивач просить визнати за ним лише право користування, не обґрунтовуючи необхідність у визнанні такого права у судовому порядку у контексті ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Наразі таку вимогу суд вважає необґрунтованою та передчасною. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, при вирішенні питання щодо судових витрат, суд враховує визнання відповідачем вимог щодо поділу житлового будинку. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial