Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 07.03.2019 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки - [PERSON] у розмірі 7000 грн. щомісячно. В обґрунтування позову відзначено, що з 2016 року сторони припинили шлюбні відносини. Дитина від шлюбу проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Вказує, що відповідач займається приватними перевезеннями та може надавати матеріальну допомогу, проте цього не здійснює. Інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2019 року провадження у справі було відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 12.04.2019 року. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 30.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку. [INFO] в сторін народилася донька - [PERSON] , що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.07.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку. З довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати доньці матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було. Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Отже, стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 7000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме 07.03.2019 року та до повноліття дитини, тобто до [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved