Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини-інваліда у розмірі 15000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до закінчення строку інвалідності. В обґрунтування позову відзначено, що повнолітній [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства, його дохід складає в середньому 378,30 грн. щомісячно. Позивач мешкає та знаходиться на утриманні матері [PERSON] , яка хворіє та сама є інвалідом. Окрім нього на її утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей. Відповідач, участі в утриманні позивача не приймає, за родом своїх занять та отриманими доходами в змозі сплачувати аліменти в сумі 15000 грн. щомісячно. Ухвалою суду від 26.08.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 22.11.2021 року. 22.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав частково позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно. Послався на те, що позивач не довів необхідності встановлення розміру аліментів у сумі 15000 грн., та приховав дані про свої інші доходи. Також, відповідач послався на те, що за станом свого здоров`я та у зв`язку з наданням фінансової допомоги матері позивача [PERSON] , він не може платити аліменти у сумі яку просить позивач. 22.11.2021 року у судове засідання з`явилися представники сторін, оголошено перерву до 16.12.2021 року. Ухвалами суду від 22.11.2021 року по справі витребувано докази. У судовому засіданні 16.12.2021 року представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідач позов не визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовської райадміністрації виконкому Одеської міськради від 29.09.1999 року. Позивач є інвалідом другої групи з дитинства по зору з супутнім захворюванням вроджена вада розвитку захворювання аналізатора обох очей. Крім того має затримки психічного розвитку розлади і деградацію пам`яті, мислення і поведінки (слабоумство), що підтверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Тобто, норми чинного законодавства передбачають спільний обов`язок батьків надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям у разі, якщо ті потребують такої допомоги, та за умови, що батьки таку допомогу можуть надати. Позивач посилається на те, що він потребує матеріальної допомоги, оскільки працює укладальником виробів в ПОГ «Одеське УВП» УТОС та отримує заробітну плату у розмірів середньому 378,30 грн. на місяць. Позивач проживає та перебуває на утриманні своєї матері [PERSON] , [INFO] , яка також є інвалідом другої групи (онкологічне захворювання, яке потребує значних витрат на лікування). Також, на утримані його матері перебувають неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оцінюючи надані позивачем докази на обгрунтування обставин, на які він посилається, суд вважає доведеним, що [PERSON] , [INFO] , є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 грудня складає 1934 гривні. Відтак 50% від цієї суми складають 967 грн. З матеріалів справи вбачається, та не заперечується позивачем те, що відповідач перераховує на утримання своїх дітей на банківський рахунок матері позивача близько 1000 доларів США щомісячно. Крім того, суду доведено, що відповідач надає матеріальну допомогу на лікування матері позивач (своїй колишній дружині) [PERSON] . Також, суду надано докази того, що у відповідача на утриманні знаходиться його мати [PERSON] [INFO] , пенсія якої складає 2847,46 грн. Наразі, [PERSON] працевлаштований інженером з програмного забезпечення комп`ютерів в приватне підприємство «ІНТЕХ» з окладом 6240,00 грн., що підтверджуються копією наказу №22 від 16 серпня 2021 року. Також, відповідач має захворювання хребта та вади зору. Отже, аргументи позивача щодо можливості [PERSON] сплачувати аліменти у розмірі 15000 грн. щомісячно не підтверджені матеріалами справи, так як посилання позивача на високі доходи відповідача є лише його припущенням та не підтверджено належними доказами. Крім того, суд вважає також необгрунтованими аргументи відповідача про необхідність встановлення аліментів у розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки ця сума є меншою за 50% прожиткового мінімуму для громадян, які втратили працездатність. Виходячи з наданих суду доказів, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення непрацездатності позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial