Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він є власником вказаного будинку на підставі договору купівлі - продажу, укладеного з [PERSON] . Інші відповідачі є членами сім`ї продавця та у вказаному житловому приміщені не проживають з 2014 року, а отже, втратили право користування житловим приміщенням. Позивач, представник позивача в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином, представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не надали. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 06 травня 2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 18 січня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , від імені якої на підставі довіреності, посвідченої 17.08.2017 року нотаріусом Будьонівського нотаріального округу Ставропольського краю Російської Федерації Донець Т.В. за реєстром № 2-463, діяв [PERSON] , було укладено договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу Донецької області Панасенко О.М., на підставі якого позивач [PERSON] набув право власності на будинок [ADDRESS] . Однією з умов вказаного договору було, зокрема, зобов`язання продавця звільнити будинок від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного продавцю майна для вільного безперешкодного користування ним з боку покупця, після підписання цього договору. Згідно з п. 8 вказаного договору продаж житлового будинку за цим договором був вчинений за письмовою згодою чоловіка продавця - відповідача [PERSON] , викладеною у вигляді заяви, посвідченої 26 серпня 2017 року нотаріусом Новоросійського нотаріального округу Російської Федерації Кунейко О.М. за реєстром № 1-550. Відповідно до акту Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 15 листопада 2019 року сім`я [PERSON] складється з чоловіка [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повідомлень Іллінівської сільської ради Костянтинівського району від 06.12.2019 р. за №№ вих.295, вих297, вих298, вих299, довідки Іллінівської сільської ради від 20.11.2019 р. за № 1338 відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання за адресою: будинок [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі № 6-158цс14 було викладено висновок про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що право власності [PERSON] на будинок [ADDRESS] припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу житлового будинку, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] , а також відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як члени сім`ї власників, втратили право користування вищевказаним будинком. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ставок судового збору, передбаченого Законом України «Про судовий збір» та оскільки позов містить чотири вимоги немайнового характеру, судовий збір за подання вказаного позову склав 3073,60 грн. (1921 грн. х 0,4 х 4). Позивач при поданні вказаного позову сплатив судовий збір в сумі 768,40 грн., а також ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2020 року йому було відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі. Враховуючи наведене з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 192,10 грн з кожного та на користь держави в розмірі 576,30 грн з кожного.

Outcome: approved