Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

До суду 27.08.2019 звернулася [PERSON] (далі - заявник) із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі. В обґрунтування заявник зазначає, що вона досягла пенсійного віку, у зв`язку з чим звернулася до Петропавлівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, для оформлення пенсії за віком. Однак, при перевірці документів спеціалістом встановлено, що в свідоцтва № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі в період 1977-1979 років її дівоче прізвище зазначене як « [PERSON] », в той час як у свідоцтві про народження « [PERSON] ». Заявнику рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності їй свідоцтва № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі. На підставі викладеного, посилаючись на 315, 316, 318, 319 ЦПК України заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності їй свідоцтва № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі Управління громадського харчування в період 1977-1979 років, виданого 30 серпня 1979 року. В судове засідання заявник не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій заяву підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без участі його представника, рішення ухвалити на власний розсуд. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, зазначає таке. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявнику встановлення факту належності їй свідоцтва про навчання, у якому неправильно вказане її дівоче прізвище, потрібно для оформлення пенсії. В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 р. № 15, роз`ясняється, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, що відповідає п.6 ст. 273 попереднього ЦПК, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом на підставі паспорту серії [NUMBER] , виданого Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 08.11.2001, встановлено, що заявником є громадянка України [PERSON] , [INFO] , копія 1-7 та 10-11 сторінок цього паспорту є в матеріалах справи (а.с.4-5), яка має ідентифікаційний номер в Державному реєстрі фізичних осіб [NUMBER] , що підтверджується копією довідки, виданої 12.03.2001 (а.с.5). Дівоче прізвище заявниці Маланчена, що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.06.1971 Гонтівською сільською радою Могилев-Подільського району Вінницької області (а.с.7). Свідоцтво № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі Управління громадського харчування в період 1977-1979 років, видане 30 серпня 1979 року [PERSON] (а.с.6). У трудовій книжці заявника серії [NUMBER] , заповненій 25.08.1980 на прізвище Маланчена, ім`я [PERSON] , по-батькові [PERSON] , у графі професія, спеціальність вказано кондитер, а перший запис про роботу свідчить, що 15.06.1979 вона зарахована кондитером ресторану теплохода «В.І. Ленін» Управління робочого постачання Морського та річкового флоту УРСР. 22.12.1979 року заявник вийшла заміж і їй було присвоєне прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22.12.1979 Васильківською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.7). У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Таким чином, суд поза розумним сумнівом встановив, що досліджені ним належні та допустимі докази є достатніми для висновку про те, що свідоцтво № [NUMBER] про навчання у Київському професійному кулінарному училищі Управління громадського харчування в період 1977-1979 років, видане 30 серпня 1979 року [PERSON] , належить заявнику.

Outcome: approved