Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Білоцерківка, Більмацького району, Запорізької області. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за законом позивач звернулася до приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу Дашевської А.О., однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала витягу з державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав з вимогами визнати за собою, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначену земельну ділянку. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позові, відповідач надав суду заяву про розгляд справи без її участі та повідомила, що заперечень до позову не має. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема у вигляді земельної ділянки площею 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Білоцерківка, Більмацького району, Запорізької області, яка належала померлій, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого Білоцерківською сільською радою народних депутатів Куйбишевського району Запорізької області 28.12.1995 року на підставі рішення виконкому Білоцерківської сільської ради № 59 від 14.09.1995 року (а.с.7). Являючись спадкоємцем за законом після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 05.01.1955 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.10.1976 року (а.с.6), позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу Дашевської А.О. з заявою про прийняття спадщини, згідно якої нотаріусом була заведена спадкова справа № 85/2017. Крім позивача, іншим спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] являється її донька [PERSON], з якою вона уклала договір про поділ спадщини від 29.08.2017 року, відповідно до якого у приватну власність [PERSON] перейшов, зокрема і житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] (а.с.11-12). На вказаний житловий будинок, який розташований на спірній земельній ділянці позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 29.08.2017 року № 1302 (а.с.13-14). Однак, у [PERSON] не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], про що свідчить постанова приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу Дашевської А.О. від 03.07.2017 року за № 739/02-31 (а.с.15). Відсутність витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю [PERSON] площею 0,59 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в с. Білоцерківка, Більмацького району, Запорізької області, пов'язана із тим, що на момент реєстрації державного акту про право власності на зазначену земельну ділянку поземельна книга не відкривалась, про що свідчить лист Головного управління Держгеокадастру у Більмацькому районі від 16.05.2017 року № 62/0-0.222-122/131-17 (а.с.9). Відповідно до змісту ст.ст.1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1268, 1296 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних прав. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved