Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

До Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси звернулася\~з позовом [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги таким. [PERSON] , мешкає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] , є головним квартиронаймачем, особовий рахунок відкрито на її ім`я, що підтверджується Ордером №984 від 29 квітня 1963 року. Також зареєстрований та проживає син позивача - [PERSON] ; невістка - [PERSON] (зареєстрована, але не проживає за адресою [ADDRESS] ); онук позивача - [PERSON] , (зареєстрований, але не проживає за адресою [ADDRESS] ). З 2006 року та по сьогоднішній день, вже протягом 14 років, відповідачі не проживають та не з`являються за даною адресою. Факт не проживання відповідачів у вищевказаній квартирі підтверджується актом комісії дільниці №4 КП ЖКС «Хмельницький» від 06 лютого 2020 року. Оскільки позивач сплачує всі видатки по житловому приміщенню та комунальні платежі, в яких відповідачі участі не беруть, факт реєстрації відповідачів в цьому приміщенні створює позивачу перешкоди в користуванні, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. [PERSON] , мешкає та зареєстрована за адресою [ADDRESS] , є головним квартиронаймачем, особовий рахунок відкрито на її ім`я, що підтверджується Ордером №984 від 29 квітня 1963 року. Також зареєстрований та проживає син позивача - [PERSON] . Невістка - [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою [ADDRESS] ; онук позивача - [PERSON] , також зареєстрований але не проживає за адресою [ADDRESS] . З 2006 року, тобто протягом 14 років, відповідачі не проживають та не з`являються за даною адресою. Факт не проживання відповідачів у вищевказаній квартирі підтверджується актом комісії дільниці №4 КП ЖКС «Хмельницький» від 06 лютого 2020 року. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Отже за відповідачем в разі його не проживання в спірній квартирі жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою. Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved