Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину майна, набутого в період шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що для будівництва житлового будинку - 12.05.2004 року відповідачеві було виділено земельну ділянку за адресою: вул. Фрунзе, 75, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області. Після реєстрації шлюбу 26.10.2007 року, позивач з чоловіком розпочали будівництво житлового будинку на цій земельній ділянці. Позивач займалася придбанням будівельних матеріалів за свій рахунок, так як відповідач ніде не працював. 26.06.2017 року між сторонами шлюб було розірвано. Виходячи із того, що будівництво будинку здійснювалося у період шлюбу та відповідач не набув права власності на створене майно, яке є незавершеним будівництвом, сторони вважаються власниками матеріалів, які були використані в процесі будівництва. На підставі наведеного, позивач звернулася до суду та прохає визнати за нею право власності на ? частку будівельних матеріалів, конструктивних елементів, обладнань тощо, які були використані в процесі будівництва будинку розташованого за адресою: вул. Фрунзе, 75, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що відповідачеві 12.05.2004 року для будівництва житлового будинку була виділена земельна ділянка до реєстрації шлюбу. Будівництво житлового будинку здійснювалося відповідачем до реєстрації шлюбу з позивачем за власні кошти, на даний час будівництво незакінчене, житловий будинок не введено в експлуатацію та не зареєстровано право власності. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що їм відомо про те, що основна частина житлового будинку була збудована у 2004 році за кошти відповідача та його батька. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що сторони купували у неї будівельні матеріали, розрахунки здійснювала позивач. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що їй відомо про будівництво сторонами житлового будинку у 2014 року, оскільки вони під час шлюбу займалися підприємницькою діяльністю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Відділом РАЦС Магдалинівського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 115, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 091056 від 26 жовтня 2007 року (а. с. 6). Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно матеріалів справи, відповідачу [PERSON] на підставі рішення Магдалинівської селищної ради № 315-17/ХХІV від 12 травня 2004 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована за адресою: вул. Фрунзе, 75, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області (а. с. 7). Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року \~№ 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: dismissed