Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №83 по вул. Шевченка м. Святогірська. В даному будинку на даний момент зареєстрований син попередньої власниці будинку, відповідач по справі, який фактично не проживає в спірному будинку з 2013 року, [PERSON] Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірного будинку. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком №83 по вул. Шевченка м. Святогірська Донецької області. У судове засідання позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.01.2018 року право власності на житловий будинок №83 по вулиці Шевченка м. Святогірська Донецької області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] від 23.06.2017 року за №2992. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №83 по вул. Шевченка м. Святогірська Донецької області. В спірному житловому будинку зареєстрований відповідач, [PERSON], що підтверджується записами з домової книги. Відповідно до акту про непроживання від 14.12.2017 року, [PERSON] фактично не проживають в спірному будинку з 2013 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №83 по вул. Шевченка м. Святогірська, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірному будинку, власником якого є [PERSON], зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично за цією адресою не проживає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №83 по вул. Шевченка м. Святогірська. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 704,80 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved