Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розміру 4792 грн. та моральної шкоди у розміру 5000 грн. в наслідок залиття квартири. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона, згідно до договору дарування, посвідченого нотаріально 30.01.2013 року,є власницею квартири [ADDRESS]. На початку 2014 року нею в санвузлі її квартири, було зроблено капітальний ремонт. Стіни були вкриті гіпсокартоном, поверх якого вкладено керамічну плитку. Стеля по периметру шириною 0,4 м. була оброблена гіпсокартоном, в який вмонтовано галогенові світильники. Всередині стелі зафіксовано натяжну стелю. Вона є інвалідом третьої групи, з приводу чого в період часу з 07.07.2014 року по 13.08.2014 року знаходилась на лікуванні в санаторії «Авангард» м. Немирів, Вінницької області. Повернувшись додому, вона виявила наслідки чергового затоплення квартири, з вини відповідачки, власниці квартири №6, які проявилися у наступному: так в результаті затоплення санвузла було в значній мірі зіпсовано зроблений в ньому капітальний ремонт. В квартирі стояв стійкий запах цвілі. Натяжна стеля звисала краплею. В ній було багато води. Гіпсокартон, що розташований по периметру стелі був мокрий, в наслідок чого його бортики були зламані. Галагенові світильники мерехтіли. 18.08.2014 року комісією у складі представників ПП «Алатир» було складено акт, згідно якого затоплення санвузла квартири відбулося в наслідок несправності змивного бачка [ADDRESS]. Вказаною комісією, власниці квартири №6, було рекомендовано замінити змивний бачок на новий. По причині винних дій відповідачки, їй заподіяно також значної моральної шкоди. ЇЇ сталий спосіб життя різко погіршився, в наслідок чого їй прийшлося докласти додаткові зусилля для організації подальшого життя. Постійне нервування привело о того, що 19.02.2014 року вона захворіла, була вимушена проходити лікування у неврологічному відділені. В квартирі у зв'язку з затопленням відповідачкою, стоїть стійкий запах цвілі, який вона до теперішнього часу не можу ліквідувати. У судовому засіданні позивачка [PERSON], підтримала позовні вимоги, та послалася на обставини які викладені в позові. Представник відповідачки [PERSON], яка діє на підставі договору, у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що висновок експерта [PERSON] не є доказом, оскільки має протиріччя, та експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок Відповідно до висновку, вихідними матеріалами для дослідження є технічний паспорт на квартиру № 2, результат натурального обстеження квартири № 3 ( замість квартири № 2 позивачки). Відповідно до технічного паспорту БТІ, технічна характеристика квартири: санузел ( туалет)№8 був площею - 1,3 кв.м., ванної кімнати №7, площею 2,20 кв.м. Після ремонту квартири позивачки, та побудованого незаконного перепланування квартири, а саме знесення перегородки між приміщенням ванни та туалетом, проведене самовільне будівництво. На теперішній час перепланування не внесено в технічний паспорт, та стверджувати де саме було затоплення не має можливості. Вимоги позивачки про стягнення моральної шкоди вважає не обґрунтованими, оскільки з довідок наданих позивачкою до суду, вбачається, що її захворювання створились у зв'язку з запаленням головного мозку. Залиття сталося у серпні 2014 року, а захворіла позивачка у лютому 2014 року, тобто відсутній причинний зв'язок. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що фактично обстеження було проведено у квартирі [ADDRESS], у висновку № 152/8 в графі «результати натурного обстеження квартири» помилкова вказана квартира № 3. При проведенні обстеження вона вимагає правовстановлюючі документи на квартиру та оцінює фактичний стан квартири. Перепланування в квартирі позивачки не вплинула на результати обстеження. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 13.01.2013 року. (а.с.16). Відповідно до повідомлення КП БТІ м. Краматорська від 02.09.2014 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON]( а.с.7). З довідки КП « СЕЗ» від 29.09.2014 р. вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстрована - [PERSON] ( а.с.22) Відповідно до акту ПП «Алатир» від 18.08.2014 року, в ході обстеження було виявлено залиття на стелі, залиття відбулося у зв'язку з несправністю змивного баку. ( а.с.9). З висновку № 152//8 будівельно - технічного дослідження від 18.09.2014 року, вбачається, що неодноразове залиття квартири [ADDRESS] відбувалося по причині переливу води через верхній зріз сантехнічних приборів, у зв'язку з несправністю змивного бочка в квартирі № 6 Вартість ремонтно -відновлювальних робіт у квартирі [ADDRESS] складає - 3969 грн.( а.с.27-47). Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування заподіяного йому майнового і морального збитку. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на захист своїх прав, гарантований рівень поживання, належну якість товарів/робіт, послуг/.відшкодування моральної шкоди звернення до суду за захистом порушеного права. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Відповідачка на час затоплення була власницею квартири [ADDRESS], тому є відповідальною за несправність змивного баку, що привило до залиття квартири [ADDRESS]. Суд не бере до уваги доводи представника відповідачки щодо не належності доказів по справі, а саме висновку будівельно-технічного дослідження, оскільки в квартирі позивачки зроблено перепланування, яке не внесено в технічний паспорт, оскільки дані ствердження були спростовані під час судового розгляду справи поясненнями експерта [PERSON], яка підтвердила висновки дослідження, та пояснила, що перепланування квартири позивачки не впливає на висновки. Відповідно до вимого ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справ. Окрім того під час судового засідання, представник відповідачки відмовилася від проведення будівельно - технічної експертизи. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, противоправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і противоправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Отже, суд вважає доведеним, що позивачці було заподіяно моральну шкоду, оскільки в результаті пошкодження її майна, вона відчувала побутові незручності. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на користь позивачки підлягає стягненню з відповідачки моральну шкоду у сумі 1000 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідним стягнути з відповідачки на користь позивачки понесені витрати на проведення будівельно-технічного дослідження у розміру 508 грн, оскільки підтверджені квитанцією ( а.с.13), а також суму сплаченого судового збору.

Outcome: partial