Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON] є її чоловіком, проживали вони за адресою: [ADDRESS] . Власником зазначеної квартири є її чоловік [PERSON] , але квартира була придбана в період шлюбу. За час спільного життя з [PERSON] останній зловживав спиртними напоями, і після їх вживання влаштовував вдома сварки, скандали, при цьому принижував її, ображав нецензурною лайкою, вчиняв над нею систематично психологічне насильство. Через це багато років вона змушена лікуватися у неврологічному відділенні. 15 липня 2021 року [PERSON] , знаходячись у тверезому стані, влаштував скандал та побив її, після цього вона змушена була переїхати до доньки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де і мешкає по теперішній час. За даним фактом відносно [PERSON] було складено адміністративний протокол за ст.. 173-2 КУпАП. Просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити наближатися [PERSON] на відстань ближче ніж 500 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Також просила зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності шляхом надання вільного доступу до вказаної квартири. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 07 вересня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за заявою [PERSON] в частині зобов`язання [PERSON] усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності, шляхом надання вільного доступу до вказаної квартири. В частині вимог [PERSON] щодо видачі обмежувального припису, зацікавлена особа: [PERSON] , відкрито провадження у справі та призначене судове засідання. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просила заяву задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить відповідна розписка. За змістом ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд розглядає справу у відсутності заінтересованої особи [PERSON] . Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 4 ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 1974 року, про що свідчать штампи в паспортах [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4,6 зворот). Згідно постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 02.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 173-2 ч.1 КУпАП. У зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнено [PERSON] від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Зроблено [PERSON] усне зауваження про недопустимість в подальшому насилля в родині (а.с. 35). З мотивувальної частини вказаної постанови вбачається, що 15 липня 2021 року близько 19-30 години в квартирі [ADDRESS] , умисно вчинив дії фізичного характеру відносно своєї дружини [PERSON] , а саме вдарив рукою по обличчю, чим спричинив їй шкоду фізичному здоров`ю, тим самим скоїв домашнє насильство. При цьому, правопорушник [PERSON] провину визнав. Як вбачається з довідки КНП «Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполя» № 34, [PERSON] була консультована в НХВ КНП «ОЛІЛ м. Маріуполя» о 21.10 15.07.2021 року з приводу струсу головного мозку, забої м`яких тканей лобної області з обох сторін, рекомендовано лікування у невропатолога (а.с. 8). З наданих позивачкою медичних документів вбачається, що вона проходила лікування в ТОВ «Медифаст» та зверталася до психолога з приводу розладу психічного стану внаслідок спричинення фізичного та психологічного насилля з боку її чоловіка [PERSON] (а.с. 15-26). Доводи заявниці про те, що після побиття її чоловіком вона пішла з дому та змушена проживати у доньки, підтверджуються актом про фактичне проживання від 02 вересня 2021 року, з якого вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , зятем [PERSON] та двома неповнолітніми онуками (а.с. 13). Отже, суд виходить із наявності встановлених фактів вчинення фізичного насильства [PERSON] відносно дружини [PERSON] , а тому заслуговують на увагу доводи заявниці про те, що її життя та здоров`я під загрозою, систематичні випадки насильницьких дій призвели до постійних побоювань за свою безпеку, неможливості відчувати себе захищеною від повторення протиправних дій кривдника. Таким чином, проводячи аналіз поданих доказів, на підставі встановлених судом обставин, суд вважає, що наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] відносно своє дружини\~ [PERSON] , тому, з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Щодо вимог заявника про встановлення обмежувального припису терміном на шість місяців, то суд в цій частині задовольняє заявлені вимоги частково виходячи з принципу пропорційності, та доцільності, вважає необхідним винести обмежувальний припис терміном на чотири місяці. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: partial