Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Публічного Акціонерного Товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] постачає електричну енергію у приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] , споживачем яких є відповідач у справі. У зв`язку з неповним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті у встановлені терміни і у визначеному тарифами розмірі вартості спожитих послуг, за період з 01.12.2016 року по 01.07.2017 року утворилася заборгованість, яка станом на 01.07.2017 року становить 8760,62 грн. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за електроенергію у розмірі 8760,62 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1600,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, вимоги щодо стягнення суми судового збору підтримав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст.ст.76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 2009 року по теперішній час (а.с. 9). Відповідно до витягу з особового рахунку № [NUMBER] , з 14 липня 2009 позивач надає послуги з користування електричною енергією. Відповідно до витягу відповідач є споживачем енергії за адресою: [ADDRESS] . За вказаний позивачем період з 01.12.2016 року по 01.07.2017 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 8129,28 грн. з урахуванням сплаченого відповідачем рахунку за електричну енергію 07.06.2017 року у розмірі 1200,00 грн., що різниться з заявленими позовними вимогами (а.с. 4-5). Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України від 13.04.2017 «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п.2 0 наведених вище Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих правил. Суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу електроенергію, а відповідач свій обов`язок по оплаті послуги не виконав належним чином, що призвело до утворення заборгованості за спожиту електроенергію у сумі 8129,28 грн. за період з 01.12.2016 по 01.07.2017, а тому цю суму необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно зі ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин оцінивши досліджені докази, суд вважає, що відповідач порушив правила оплати послуг за спожиту електричну енергію, а отже є необхідність стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 8129,28 грн. за період з 01.12.2016 року по 01.07.2017 р. на користь позивача. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial