Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

До суду 19.11.2015 р. звернувся ПАТ «Правекс-Банк» із позовом про стягнення 10534,72 долари США до [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) О.А. та [PERSON] Посилається на таке. Відповідно до кредитного договору №3339-023/08Р укладеного між позивачем та [PERSON], позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10848 доларів США зі сплатою 13,99% річних для своєчасної оплати останнім вартості автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. П. 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 130 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору. Проте станом на 28 травня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються свої обовязки за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 10572,72 долари США, в тому числі: заборгованість за кредитом 7262 долари США, заборгованість за процентами 3272,72 доларів США. Крім того, з метою забезпечення належного виконання зобовязання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобовязання відповідачем 1 як позичальником, 17.07.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №3339-023/08Р. п. 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань позичальником за кредитним договором. Просить позивач стягнути солідарно з відповідачів 10534,72 долари США. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, просили застосувати строк позовної давності на суму 1901,82 долари США, оскільки він пропущений позивачем. Останній платіж відповідачем був зроблений 18.07.2012 р. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце був сповіщений належним чином. Заслухавши відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Судом встановлено, що 17.07.2008 року між банком та[PERSON] було укладено договір кредиту №3339-023/08Р. Відповідно до кредитного договору №3339-023/08Р укладеного між позивачем та [PERSON], позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10848 доларів США зі сплатою 13,99% річних для своєчасної оплати останнім вартості автомобіля та сплати страхових платежів за договорами страхування автомобіля. П. 4.4 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 130 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент припинення дії кредитного договору. Станом на 28 травня 2015 року відповідачем неналежним чином виконуються свої обовязки за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 10572,72 долари США, в тому числі: заборгованість за кредитом 7262 долари США, заборгованість за процентами 3272,72 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та не спростовується відповідачем. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). За положеннями\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. ст.\~266,\~267 ЦК України\~\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач, зокрема, посилалася на те, що позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у частині позовних вимог. Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору (п.4.4) позичальник\~ зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається\~\~з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 10 числа місяця, а процентів - кожного місяця до 10 числа, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту\~\~(місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж по процентам позивачем [PERSON] проведений 18.07.2012 року, по кредиту 13.12.2011 року. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд приходить до висновку про те, що позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме: по процентам з 11.08.2012 року, по кредиту з 11.01.2012 року. До суду позивач звернувся 19.11.2015 р. пропустивши про цьому строк для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості, яка виникла до 19.11.2012 р. Згідно розрахунку заборгованості, наданої позивачем, на 198.11.2012 р. існувала заборгованість по процентам в сумі 701,82 долари США та по кредиту в сумі 1200 доларів США, всього 1901,82 долари США(1200+701,82). Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості по процентам в сумі 701,82 долари США та по кредиту в сумі 1200 доларів США, отже вони не підлягають стягненню. З метою забезпечення належного виконання зобовязання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобовязання відповідачем 1 як позичальником, 17.07.2008 р. між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №3339-023/08Р. п. 1.1 вказаного договору передбачено, що за його умовами поручитель зобовязується нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань позичальником за кредитним договором. Таким чином, слід солідарно стягнути з відповідачів заборгованість по процентам в сумі 2570,90 долари США (3272,72-701,82) та по кредиту в сумі 6062 доларів США (7262-1200), всього 8632,90 доларів США. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3324,96 грн. Оскільки позов задоволено частково на 82%, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно в сумі 2726,47 грн.

Outcome: partial