Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» з позовом до [PERSON] , в якому просило суд стягнути з [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 34928 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот двадцять вісім) гривень 80 копійок. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 лютого 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням відповідача - [PERSON] , під час якої пошкоджено напівпричіп марки «KRONE», державний номерний знак [NUMBER] . Як вказано у позовній заяві, постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 28 березня 2019 року у справі №523/3889/19, яка набрала законної сили 09 квітня 2019 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, в залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна). В подальшому, за твердженням позивача, останній, за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті від 06.11.2018 №28-2802-00256, виплатив страхувальнику відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження напівпричепу марки «KRONE», державний номерний знак [NUMBER] , у загальному розмірі 34928,80. У позові також зазначено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не застрахував цивільну-правову відповідальність у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На переконання позивача, останній, на підставі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», набув права вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування. 31 березня 2021 року Малиновський районний суд м. Одеси, на підставі ч. 6 ст.28 та ч.9 ст.187 ЦПК України ухвалою передав за підсудністю цивільну справу №521/3890/21 до Ширяївського районного суду Одеської області. Так, в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси зазначено, що згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області [PERSON] , [INFO] , по м. Одесі та Одеській області не значиться. Отже, за висновком Малиновського районного суду м. Одеси, цивільна справа №521/3890/21 підсудна Ширяївському районному суду Одеської області, оскільки місцем заподіяння шкоди є а/д Київ-Одеса, с. Петроверівка, що знаходиться у Ширяївському районі Одеської області, та підтверджується постановою Суворовського районного суду районного суду м. Одеси від 28.03.2019 року, заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 12.02.2019. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями Ширяївського районного суду Одеської області від 10.08.2021 року, цивільну справу №521/3890/21 передано на розгляд судді Алексєєвій О.В. Ухвалою від 18.08.2021 Ширяївський районний суд Одеської області відкрив провадження у справі за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, вирішив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив сторонам строки для подання заяв по суті. Суд зазначає, що відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Зважаючи на відсутність відомостей про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання відповідача, суд 25.08.2021 року, у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, розмістив оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (за посиланням https://shr.od.court.gov.ua/sud1532/gromadyanam/ogolohenia/), в якому повідомив відповідача про постановлення Ширяївським районним судом Одеської області ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження по справі за позовом ПАТ «Страхова компанія Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, із зазначенням номерів справи, провадження та посилання на ухвалу про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за електронною адресою: https://reyestr.court.gov.ua/Review/94114593. Згідно з ч.8. ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд зазначає, що станом на дату розгляду справи, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, будь-яких клопотань щодо надання додаткового строку для подання відзиву та клопотань проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін - не подавав. Відповідно до ч. 5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи відсутність клопотань сторін проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, зважаючи на відсутність відзиву від відповідача, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, наявні в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив наступні обставини. 06 листопада 2018 року між позивачем - Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №28-2802-00256 строком дії до 09.11.2019. Предметом вказаного договору добровільного страхування, зокрема визначено напівпричіп марки «KRONE», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності товариству обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія», що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.02.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода на а/д Київ-Одеса, с. Петроверівка, за участю відповідача [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , та водія автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом марки «KRONE», державний номер [NUMBER] , який рухався попереду. Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.03.2019 у справі №523/3889/19, [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Вказана постанова набрала законної сили 09.04.2019. Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про встановлення вини відповідача [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.02.2019, а, відтак, шкоду, завдану внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, завдано саме з вини відповідача. У відповідності до матеріалів справи, 12.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія» звернулось до позивача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. 03 березня 2019 року представниками позивача складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу - напівпричепу марки «KRONE» із державним номерним знаком [NUMBER] , який пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди 11.02.2019 у результаті зіткнення з транспортним засобом марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] 14 серпня 2019 року позивачем складено страховий Акт №ДККА-64543, у якому визначено розмір страхового відшкодування у сумі 34928,80 грн. Аналогічна сума страхового відшкодування зазначена також у відповідному розрахунку від 14.08.2019. Відповідно до платіжного доручення 15.08.2019 №20611, на підставі договору №28-2802-00256 від 06.11.2018, позивач виплатив на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія» страхове відшкодування у розмірі 34924,80 грн. Судом також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що станом на 11.02.2019 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Ауді», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахована не була. Вважаючи, що позивач набув права вимоги до відповідача щодо стягнення з останнього виплаченого позивачем страхового відшкодування за договором майнового страхування, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого. Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За приписами ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 3акону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Саме такі висновки щодо застосування зазначених норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, пошкоджено напівпричіп марки «KRONE», державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія», у зв`язку з чим позивач, на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів, виплатив страхове відшкодування товариству з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортна компанія» у сумі 34924,80 грн. За таких підстав, суд доходить висновку, що до позивача, який виплатив на підставі договору добровільного страхування страхове відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача у відповідності до ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування». Суд також звертає увагу, що у даній справі відсутні докази на підтвердження того, що цивільно-правова відповідальність відповідача (винуватця дорожньо-транспортної пригоди) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, як і того, що відповідач належить до пільгової категорії осіб, визначених пунктом 13.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. При вирішенні даної справи суд також враховує постанову Верховного Суду від 6 червня 2019 року у справі № 554/5837/15-ц, в якій зазначено, що «…при відсутності договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у винуватця дорожньо-транспортної пригоди, страховик потерпілого, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, не набуває права звернення до МТСБУ, оскільки в пункті 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо зазначено, що у такій ситуації у МТСБУ не виникає обов`язку здійснювати відповідне відшкодування (регламентні виплати) страховикам…». Отже, позивач вірно пред`явив свої вимоги безпосередньо до відповідача як винуватця дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, суд враховує, що розрахунок виплаченого потерпілому страхового відшкодування, учасниками справи не оспорюється. Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. Згідно з приписами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позовної заяви до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, то з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved