Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. Позивач посилається на те, що 17 жовтня 2016 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою [ADDRESS]. Домоволодіння складається із житлового будинку (літ. А в технічному паспорті), прибудови (літ. а), сараю (літ. Б, В), колонки (літ. И), огорожі (№1-2). Присадибна земельна ділянка не приватизована. Ціна будинку була обумовлена в розмірі 45 000 грн. Після досягнення згоди по всіх істотних умовах, позивач віддала гроші відповідачу, про що свідчить розписка останньої, а відповідач зі свого боку обіцяла переоформити будинок на ім'я позивача. Але після отримання грошей договір нотаріально не оформлений, в зв'язку з неявкою відповідача через похилий вік, та негативний стан здоров'я, так як пересувається в межах будинку і перебуває під доглядом доньки. Тому позивач змушена звернутися до суду і просить ухвалити рішення, яким договір купівлі-продажу визнати дійсним та визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст. 41 Конституції України законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Ст. 220 ЦК України /Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору/, стверджує, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Але якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилитися від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно свідоцтва про право власності житловий будинок в [ADDRESS], належить [PERSON] (а. с. 5). Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. На а. с. 7 є розписка [PERSON] про отримання нею плати за будинок, розташований в [ADDRESS], згідно якої позивач придбала у відповідача житловий будинок, що належить останній на праві власності. Бажаючим придбати житловий будинок з господарськими спорудами стала позивач, яка після передачі грошей, у повному обсязі виконала договір. В зв'язку з неявкою відповідача, яка отримала кошти, договір купівлі-продажу належним чином не оформлений в нотаріальній конторі. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що кошти за житловий будинок дійсно надійшли до відповідача, на що вказує розписка (а. с. 7). Обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об'єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину, домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідач, як одна із сторін, отримавши гроші особисто, не зявляється для нотаріального посвідчення договору. При таких обставинах, суд, використовуючи своє право за законом, може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається.

Outcome: approved