Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

До Малиновськго районного суду м. Одеси звернулося КП «ЖКС «Хмельницький» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що КП «ЖКС «Хмельницький», забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. В зазначеній квартирі проживає [PERSON], що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №2363 від 07.05.2015 року. Посилаючись на ст.ст. 67.68,\~162 ЖК України,\~ст. 815 ЦК України,\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, позивач вказав, що мешканець (споживач) повинен здійснювати оплату за надані йому житлово-комунальні послуги своєчасно. На думку позивача, свої зобов'язання відповідач не виконує, внаслідок чого, станом на 01.04.2015 року, у нього виникла заборгованість в розмірі 4199,66 грн., що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань та порушує право позивача на одержання оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, в установлений законодавством строк. В зв'язку з чим, позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь, борг по оплаті за житлово-комунальні послуги, в розмірі 4199,66 грн. та витрати по оплаті судового збору, у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні, представник позивача за довіреністю, заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги частково, у розмірі 721,50грн., просила при розгляді позову, застосувати строки позовної давності щодо стягнення боргу та врахувати той факт, що будинок, в якому вона проживає, відноситься до аварійних, просила справу розглядати за її відсутності.(а.с.33) Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що, згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї і реєстрацію) №2363 від 07.05.2015 року, завіреної штампом КП «ЖКС «Хмельницький», в квартирі №1 в м. Одеса, вул. Скісна, буд. № 48, проживає відповідач [PERSON], її чоловік - [PERSON] та її донька [PERSON].(а.с. 4) КП «ЖКС «Хмельницький», забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Скісна, буд. № 48. Згідно до наданого позивачем розрахунку за особовим рахунком №3017048001, відкритим на ім'я [PERSON], вбачається, що відповідачу нараховано за несплату житлово-комунальних послуг, за місцем його мешкання, за адресою: [ADDRESS], станом на 01.04.2015 року, заборгованість перед КП «ЖКС «Хмельницький» у розмірі 4199,66 грн. Відповідачу на праві власності належить квартира № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Скісна, буд. № 48, що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї і реєстрацію) №2363 від 07.05.2015 року. Статтею\~ст. 162 ЖК України зазначено, що,\~плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Згідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», \~споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором, або законом. Відповідачка у своїй заяві просила застосувати строки позовної давності щодо стягнення з неї боргу та врахувати той факт, що будинок, в якому вона проживає відноситься до аварійних. Проте, позивач надав розрахунки заборгованості відповідача з 01.01.2004 року по 01.04.2015 року.(а.с. 51) Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, суд враховує, що позивач звертався до Малиновського суду м.Одеси про стягнення заборгованості в наказному порядку. 30 жовтня 2014 року за вимогою КП ЖКС «Хмельницький»\~Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь КП ЖКС «Хмельницький»\~ заборгованість по оплаті за житло та житлово-комунальні послуги в сумі 4\~058,98 грн., суму судового збору у розмірі 121,80 грн. 05 січня 2015 року до суду надійшла заява від [PERSON] про скасування вищезазначеного судового наказу. За заявою відповідача, ухвалою суду, вказаний Наказ 15.01.2015 року було скасовано, роз'яснено позивачу, що з вказаними вимогами, він може звернутись до суду з позовом. (а.с.25). Згідно п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі,\~ якщо заявлено вимогу про стягнення\~ заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Проте, під даною вимогою законодавець передбачив\~ можливість у спрощеній процедурі\~ звернутися до суду за стягненням заборгованості. Однак, при цьому,\~ слід мати на увазі, що вимога, заявлена у Наказному провадженні, повинна бути безспірною і підтвердженою довідкою. У разі наведення розрахунків без достатнього документального підтвердження, судом\~ застосовуються\~ наслідки ст. 121 ЦПК України повернення заяви заявникові. В даному випадку, законодавець чітко встановив, що розмір заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в наказному провадженні не може бути стягнуто при\~ наявності спору та\~ коли\~ є необхідність доведення\~ розміру суми стягнення в позовному провадженні. При цьому, законодавець звернув увагу на те, що\~ вимога повинна бути обовязково безспірною. При стягненні грошових коштів, заявник повинен навести точний розрахунок суми стягнення та докази, які б підтвердили його обґрунтованість. Проте, оскільки судом було виявлено, що існує спір про право, то судом\~ було винесено Ухвалу про скасування судового наказу та заявнику роз'яснено, що з цими вимогами, він може звернутись до суду в позовному провадженні. Однак. суд зазначає, що з огляду\~ на ч.3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, або скасування його судом. Виходячи з системного аналізу наведених норм права, суд приходить до висновку про таке. \~ \~ \~ \~Звертаючись до суду з позовними вимогами по вимагам за скасованим Наказом, позивач у позові вказав заборгованість перед КП «ЖКС «Хмельницький» у розмірі 4199,66 грн., посилаючись на Судовий Наказ та ухвалу про його скасування, але за зазначеним Наказом було стягнуто з відповідача\~ 4\~058,98 грн.(а.с. 35), тобто, позивач, всупереч\~ вимогам ч.3 ст. 118 ЦПК України, заявив інші вимоги про стягненння, а не ті, що були заявлені у заяві про видачу судового Наказу.(а.с.2). \~ \~ \~ \~Отже, суд виходить з зазначеної суми до стягнення - 4\~058,98 грн., але, оскільки відповідачем\~ надано заяву про застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~ Позивач з заявою до суду про стягнення боргу в Наказному провадженні звернувся 27.10.2014 року. \~ \~ \~ \~Отже, судом застосовується строк позовної давності, який у даному випадку буде рахуватись з жовтня 2011 року. Відповідно до \~ст. 322 ЦК України,\~власник, зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, згідно заяви відповідачки від 24.05.2004 року до КП «Бугаївське», вона просить дозволити відремонтувати водопровід.(а.с.37). Відповідно до відповіді на заяву відповідачки, від 16.07.2004 року, її заява КП «Бугаївське», розглянута, виконати роботи по ремонту дворового водопроводу, не представляється можливим.(а.с.38). Згідно до відповіді на заяву відповідачки, від 23.03.2006 року, її заява розглянута, виконані роботи по ремонту дворового водопроводу та поновленню водопостачання квартири [ADDRESS].(а.с.39). 30.03.2006 року, було складено Акт на установку приборів обліку водопостачання квартири [ADDRESS].(а.с.40). Тобто, нарахування відповідачу за водопостачання квартири [ADDRESS], з цієї дати здійснюються за показниками приборів обліку водопостачання.(а.с.40). До встановлення приборів обліку водопостачання, як вбачається з наведених вище документів, ремонту дворового водопроводу не було здійснено до 2006 року. Отже, нарахування за водопостачання до вказаної дати не повинні були здійснюватись, але, згідно до наданого позивачем розрахунку, такі нарахування за не надані послуги, проводились, з чим суд не може погодитись. Так, позивачем було нараховано відповідачу суму боргу до сплати за користування холодною водою - 286,77 грн.(а.с.51-55). Суд, у звязку з вказаним, та, враховуючи строки позовної давності, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення боргу за користування холодною водою та зазначає, що вказана сума не може бути стягнута з відповідача, оскільки нарахована була до 01.01.2008року (а.с.55), тобто, з часу нарахування вказаної суми пройшло більше трьох років. Згідно рішення Одеської міської ради, КП «Бугаївське», реорганізовано в КП «ЖКС «Хмельницький».(а.с.45). Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №102 від 24.03.2011р. «Про звільнення мешканців аварійних і ветхих багатоквартирних будинків та аварійних і ветхих квартир у багатоквартирних будинках комунальної власності від сплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», зазначено, що, враховуючи, що причиною поганого технічного стану житлових будинків є несвоєчасне виконання робіт з поточного та капітального ремонтів, виконавчий комітет Одеської міської ради Комунальним підприємствам «Житлово-комунальний сервіс» за відповідними заявами мешканців, з 01.01.2011р. прийняв рішення припинити нарахування оплати за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в аварійних та ветхих житлових будинках (квартирах), які знаходяться у них на обслуговуванні.(а.с.46) До Переліку аварійних та ветхих житлових будинків, зокрема, віднесено і буд.№48 по вул. Скісна в м.Одесі, в якому мешкає відповідачка.(а.с.48). Тобто, з зазначеної дати, відповідача було звільнено від оплати за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, оскільки будинок, в якому проживає відповідачка було зазначено в Переліку аварійних та ветхих житлових будинків. На вказану дату позивачем було нараховано відповідачу суму боргу за обслуговування Комунтранс за минулі роки - 273 грн. Суд. враховуючи строки позовної давності, зазначає, що вказана сума не може бути стягнута з відповідача, оскільки нарахована була до 01.03.2011року (а.с.57-58). Тобто, з часу нарахування вказаної суми пройшло більше трьох років. Крім того, позивачем було нараховано відповідачу суму боргу до сплати за користування сараєм. \~ \~ \~ Суд. враховуючи строки позовної давності, виходить з нарахувань, з 01.10.2011року по 01.10.2014 року, та зазначає про таке: за 16 місяців позивачем було нараховано за користування сараєм по 2,40грн. щомісячно і за 20 місяців по 4.18.грн. Тобто, у даному випадку сума до сплати за вказаний період часу буде складати: (2,40грн.х 16) + ( 4.18.грн.х20)= 122,00грн. Проте, як вбачається з розрахунку, долученому позивачем, за вказаний період відповідачем за користування сараєм було сплачено - 01.06.2013 року 140,38грн. , 01.12.2013 року 25,08грн. та 01.03.2014 року 12,54грн.(а.с.59-62). Отже, борг у відповідача за користування сараєм, за вказаний період часу, відсутній. Щодо нарахування коштів за вивіз сміття ПП «Союз», суд, враховуючи строки позовної давності, виходить з наступного. На 01.10.2011року борг відповідача за вивіз сміття ПП»Союз» склав - 214,50грн. Проте, цей борг було нараховано відповідачу за період до 01.12.2009 року.(а.с.57). \~ \~ \~ Отже, вказана сума також не може бути стягнута з відповідача, оскільки нарахована була до 01.12.2009року (а.с.55), тобто, з часу нарахування вказаної суми пройшло більше трьох років. Борг по СДПТ позивачем було відповідачу нараховано за період з 01.01.2004р. по 01.10.2011 року у сумі 3379,65грн. Тобто, вказана сума боргу виникла у відповідача до зазначеної дати, а тому судом не може бути стягнута. В жовтні 2011 року було нараховано позивачем відповідачу борг по СДПТ у сумі 23,11грн. Вказана сума нараховувалась і в листопаді і в грудні, а в січні та лютому 2012 року щомісячні були нарахування позивачем відповідачу по СДПТ у сумі 25,90грн.; з березня 2012року по вересень 2012 року були щомісячні нарахування позивачем відповідачу по СДПТ у сумі 23,24грн.; з жовтня 2012року по січень 2013 року були щомісячні нарахування позивачем відповідачу по СДПТ у сумі 26,25грн..(а.с.59-61). Проте, згідно до наданого позивачем розрахунку, 01.03.2013 року, позивачем було перераховано борг відповідачу по СДПТ, та позивач врахував, що будинок в якому проживає відповідачка, відноситься до аварійних та скасував нарахування боргу за ці роки до 2011 року у сумі - 614,86грн, та більше з цієї дати позивач не здійснював відповідачу нарахування по СДПТ. (а.с.61-63)). Однак, при цьому, позивач залишив до сплати відповідачу нараховану суму боргу по СДПТ, за період до 01.05.2010 року, у розмірі 2409.99грн. (а.с.57, 61), з чим суд не може погодитись, оскільки, з часу нарахування вказаної суми пройшло більше трьох років. \~ \~ \~ Отже, враховуючи строки позовної давності, вказана сума також не може бути стягнута з відповідача, оскільки нарахована була до 01.05.2010року (а.с.57). Виходячи з викладеного, суд, застосовуючи строк позовної давності, вказує на те, що відповідачем визнано в судовому засіданні борг у розмірі 721,50грн.. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З урахуванням досліджених доказів та вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-Комунальний Сервіс «Хмельницький» до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з 01.10.2011 року по 01.10.2014 року, у розмірі 721,50грн.. При цьому, суд роз'яснює позивачу, що з вимогами про стягнення боргу, який виник у відповідача після вказаного періоду, позивач може звернутись до суду з заявою в наказному провадженні. Щодо стягнення суми судового збору, суд зазначає про таке. Як\~ вказує\~ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1569 від 29.04.2015 року, доданим до матеріалів справи.(а.с.3). Оскільки, вимоги позивача судом задоволено частково, позивачем, при подачі позову було сплачено судовий збір - 243,60грн., то стягненню з відповідача, у даному випадку підлягає сума, у розмірі - 41,75 грн.

Outcome: partial