Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача [PERSON] сільської ради., треті особи, що не заявляють самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, КП «Верхньодніпровське БТІ», [PERSON], та [PERSON], згідно якого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами № 13 по вул. Центральна в с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, після смерті дружини [PERSON], посилаючись на наступне. 28.06.2013 року померла його дружина [PERSON]. 16.09.1972 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після смерті дружини залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами та будівлями, що розташований на присадибній земельній ділянці розміром 3500 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, с. Бородаївка, вул. Центральна, 13. Після смерті дружини позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.11.2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що його покійна дружина та він в 1975 році побудували житловий будинок. Будинок вони побудували господарським способом. За життя його дружина належним чином не оформила право власності на спадковий будинок. Відповідачі - представник [PERSON] сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надав. Третя особа. що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, представник КП «Верхньодніпровське БТІ», щодо вирішення справи покладається на думку суду. При цьому пояснила, що згідно архівної справи встановлено, що інформація з приводу спірного будинку у КП «Верхньодніпровське БТІ» існує. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог [PERSON] та [PERSON], проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять суд визнати за позивачем право власності на спадковий будинок. Пояснивши, що вони не претендують на отримання його у спадщину. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 28.06.2013 року померла дружина позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 16.09.1972 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після смерті дружини залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу з господарськими спорудами та будівлями, що розташований на присадибній земельній ділянці розміром 3500 кв.м. за адресою: Дніпропетровська область, с. Бородаївка, вул. Центральна, 13. Після смерті дружини позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 12.11.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обв»язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності [PERSON], було виділено земельну ділянку під будівництво будинку по вул. Центральна, 13 с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Згідно пояснення позивача зазначене вище домоволодіння було побудоване ним та його дружиною. Будівництво закінчене в 1987 році, що підтверджується і даними технічного паспорту на домоволодіння по вул. Центральна, 13 в с. Бородаївка Верхньодніпровського району. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» - замовник зобов'язаний протягом семи календарних днів з дня введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта письмово проінформувати про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за місцем знаходження об'єкта будівництва. Механізм прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та їх інженерних мереж визначено наказом Мінрегіону від 24.06.2011 року № 91 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 та П категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж». Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного Порядку документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складаний за результатами технічної інвентаризації. Виходячи з вищевикладеного, судом встановлено, що так як будинок був побудований покійною дружиною позивача та ним в 1987 році, тобто до 05.08.1992 року, то введення його в експлуатацію не потребується, так як на будинок складений технічний паспорт за результатами технічної інвентаризації. Тому встановлено, за життя у покійної [PERSON] виникло право власності на новозбудований будинок, яке вона не до оформила його в установленому порядку, не отримавши свідоцтва про право власності на даний будинок. Право власності [PERSON] на спадковий будинок з господарськими спорудами підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності та технічним паспортом. Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як смерть власника та нездійснення ним реєстрації права власності на майно, яке ним вже отримане. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що позивач є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, тому він є спадкоємцем першої черги. Інших спадкоємці першої черги, доньки покійної [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не претендують на майно, що залишилось після смерті матері, в тому числі і на даний будинок та не заперечують проти визнання права власності на нього за позивачем. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати за спадкоємцем позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок загальною площею 70.1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул. Центральна, 13 с. Бородаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на земельній ділянці площею 0.3500 га, по фактичному користуванню після смерті дружини [PERSON], померлої 28.06.2013 року. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 552 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з недотриманням порядку оформлення права власності на спадкове майно спадкодавцем.

Outcome: approved