Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 грудня 2015 року позивач в порядку спадкування після смерті своєї дружини [PERSON] , набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Згодом, 14 серпня 2009 року позивач уклав шлюб з відповідачем та тоді ж вони стали проживати разом у вказаній вище квартирі, де [PERSON] також зареєструвала своє місце мешкання. 12 липня 2016 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, вищевказаний шлюб між сторонами - розірвано, про що видано відповідне свідоцтво. Із вказаного часу, колишня дружина позивача виїхала з належної йому квартири, вивезла з неї свої речі, та більше не проживає. З відповідачем було досягнуто усної домовленості про її добровільне зняття з реєстрації за вказаною вище адреси. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою зареєструвати місце свого проживання за іншою адресою, однак остання своїх обіцянок не виконала та своє місце реєстрації не змінила, хоча і вказана, що повертатися не збирається. [PERSON] більше 5 років не приймає участь в оплаті вищевказаної квартири, її утриманні, сплаті комунальних послуг, тощо. Факт реєстрації відповідача в належній позивачу квартирі порушує його права на вільне розпорядження та користування майном, зокрема, він позбавлений можливості оформити субсидію. Тому, просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, в якій позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23 серпня 2005 року державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори, [PERSON] , після смерті дружини [PERSON] , отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавиці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу. Таким чином, позивачу належить квартира [ADDRESS] . Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за даними Центра надання адміністративних послуг м. Слов`янська № 107435 від 13 квітня 2021 року. Відповідач у вказаній квартирі [ADDRESS] , - не проживає з 05 січня 2016 року, що підтверджується Актом № 87, складеним 03 квітня 2021 року керівником комітету мікрорайону «Центр-1» м. Слов`янська. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved