Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернулась Івано-Франківська установа виконання покарань Управління Державної Пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення. В позові вказано, що протоколом спільного засідання житлово-побутових комісій здійснено попередній розподіл кімнат в гуртожитку позивача. Однак позивач без укладення договору найму житла самовільно зайняв спірне приміщення. Тому позивач просив виселити відповідача та членів його сім`ї із спірного приміщення. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила задовольнити його з підстав, що вказані в позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов та просив задовольнити його. В судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позов та просив задовольнити його. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування надала суду пояснення про те, що виселення дітей із спірної кімнати в гуртожитку не порушить їх житлові права, оскільки батьки мають житло в іншому населеному пункті, але відсутність житла за місцем навчання дітей може ускладнювати таке навчання. Судом встановлено наступні обставини. 28/01/2014 р. протоколом №01/2014 спільного засідання житлово-побутових комісій управління ДПтС України в Івано-Франківській області та Івано-Франківського слідчого ізолятора ухвалено рішення про попередній розподіл кімнат в гуртожитку позивача. 17/09/2014 р., 06/10/2014 р. позивач надіслав відповідачу вимогу про звільнення самовільно зайнятого спірного приміщення. Відповідно до рішення органу опіки та піклування від 29/05/2015 р. відповідачі зареєстровані в житлі в Снятинському районі Івано-Франківської області, мають земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, однак проживають в спірному житлі. В ст. 31 ЦПК України вказано, що відповідач має право визнати позов повністю або частково. Відповідно до ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. В п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачі визнали позов, не заперечили неправомірності свого користування спірним житлом, не надали суду доказів того, що їх виселення будь-яким чином порушить їх права або права їх дітей. Також відповідачі не надали доказів на спростування обставини про те, що в їх користуванні перебуває інше житло. В ст. 10 ЦПК України вказано, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За таких обставин позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому підлягає до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved