Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 07 червня 2019 року за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою. В обґрунтування позовних вимог позивач з урахуванням уточнень посилалась на те, що 13 березня 2008 року між нею і ЗАТ КБ «Приватбанк», найменування якого було змінено на АТ КБ «Приватбанк» був укладений договір поруки № 2008-МК/8, за умовами якого [PERSON] поручилась відповідати перед банком за виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №2008-МК-8 від 13 березня 2008 року, строк виконання якого визначений сторонами цього правочину 13 березня 2013 року. Оскільки протягом шести місяців з дня настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням АТ КБ «Приватбанк» не пред`явило вимогу до поручителя [PERSON] про сплату заборгованості, а строк дії кредитного договору закінчився 13 березня 2013 року, позивач звернулась до суду з цим позовом і просила суд з урахуванням уточнень визнати поруку [PERSON] за договором поруки № 2008-МК/8 від 13 березня 2008 року, укладеним між [PERSON] та ЗАТ КБ «Приватбанк», припиненою з 13 вересня 2013 року; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 червня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.42). Ухвалою судді від 11 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк», третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою (а.с. 43-44). Позивачем до суду надана заява про розгляд даної справи без її участі, просила позовні вимоги з урахуванням уточнень задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] 29 липня 2019 року до суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи за його відсутності; проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що порука є дійсною до повного виконання зобов`язань за відповідним кредитним договором. [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що13 березня 2008 року між [PERSON] і ЗАТ КБ «Приватбанк», найменування якого змінено на АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № 2008-МК-8, за умовами якого відповідачем надані третій особі грошові кошти в розмірі 20700 доларів США, зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами і повернення позики не пізніше 13 березня 2013 року (п.1.3.) (а.с. 10-15, 16-18). В забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 2008-МК-8 від 13 березня 2008 року між [PERSON] і ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір поруки № 2008-МК/8 (а.с. 19). Згідно із пунктом 12 договору поруки № 2008-МК/8 від 13 березня 2008 року сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, встановлюється протягом у 5 (п`ять) років. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо ж сторони у договорі визначили інший строк дії поруки, відповідно застосовується строк, визначений за домовленістю сторін що відповідає засадам цивільного законодавства щодо свободи договору. З огляду на зазначене, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, беручи до уваги, що сторони у договорі поруки встановили строк дії поруки - п`ять років від дня настання терміну повернення кредиту, враховуючи, що термін кредитування за кредитним договором №2008-МК-8 від 13 березня 2008 року визначений не пізніше 13 березня 2013 року, а суду не були надані докази пред`явлення вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 2008-МК-8 від 13 березня 2008 року протягом п`яти років від 13 березня 2013 року, тобто до 13 березня 2018 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість їх часткового задоволення, а саме: вважає за можливе визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки № 2008-МК/8 від 13 березня 2008 року з 13 березня 2018 року. Решта вимог задоволенню не підлягає із зазначених вище підстав. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені останньою при зверненні до суду з цим позовом витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial