Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 10 березня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач), треті особи: Новоукраїнська сільська рада Куйбишевського району Запорізької області (далі Новоукраїнська сільська рада) Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора), про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті заповідача - [PERSON], який помер 30 липня 2015 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,76 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради. Спадкодавцем на імя позивача було оформлено заповіт, посвідчений виконкомом Новоукраїнської сільської ради 28 лютого 2013 року за реєстровим №20. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, згідно з якою нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №210/2015. 03 березня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,76 га, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради, однак йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Таким чином, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом та зареєструвати своє право власності на землю. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову про визнання права на земельну ділянку наполягає, просить справу розглянути без його участі. Відповідач до суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, проти позову про визнання права на земельну ділянку не заперечує, просить справу розглянути без його участі. Від третіх осіб нотаріальної контори та Новоукраїнської сільської ради надійшли заяви про розгляд справи без участі їх представників, проти задоволення позову не заперечують. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 30 липня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 325400 (а.с.5). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,76 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №048192, виданим на підставі розпорядження рішення виконкому рішення виконкому Новоукраїнської сільської ради №53 від 20 вересня 2001 року та зареєстрованим 06 березня 2002 року за №160 (а.с.8). Спадкодавцем на імя позивача було оформлено заповіт, посвідчений Новоукраїнською сільською радою 28 лютого 2013 року за реєстровим №20 (а.с. 7). Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, згідно з якою нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №210/2015. 03 березня 2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,76 га, розташовану на території Новоукраїнської сільської ради, однак йому було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 31). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Враховуючи те, що факт прийняття спадщини спадкодавцем підтверджується наданими доказами, однак з обєктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на себе право власності в порядку спадкування за заповітом, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача. Позовні вимоги [PERSON]М є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved