Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а. с. 2-5), в обґрунтування якої позивач у позовній заяві посилалась на те, що вона є відповідальним квартиронаймачем [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, за адресою якої зареєстровані [PERSON], її повнолітній син [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей. У зв'язку з тим, що з 2005 року [PERSON] не проживає разом з матір'ю за вказаною адресою, його місцезнаходження їй не відомо, вона звернулась до суду з даним позовом та просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 39). Відповідач у судове засідання не з'явилась про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надання оголошення в засобах масової інформації про виклик у судове засідання (а. с. 38), про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 24). З матеріалів справи вбачається, що за адресою квартири [ADDRESS] [PERSON], [INFO], не мешкає за даною адресою з 28 червня 2005 року, та не збирається повертатись до матері з особистих міркувань, що підтверджується висновком СКР Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 12 червня 2013 року (а. с. 21). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач відсутній за адресою: [ADDRESS] понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України. У зв'язку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі, а також враховуючи результат розгляду справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved