Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) з вимогами до [PERSON] (далі - відповідач-1), [PERSON] (далі - відповідач-2), третя особа: Більмацька селищна рада Більмацького району Запорізької області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,32 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в смт Більмак Запорізької області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 31.05.1994 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №105. Крім неї спадкоємцями після смерті [PERSON] є дочка померлого [PERSON] та син - [PERSON], які від прийняття спадщини відмовились. На заяву позивача про видачу Витягу з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки відділ у Більмацькому районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 26.02.2018 року №175/191-18 повідомив, що немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру, оскільки в момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку поземельна книга не відкривалась. За відсутності вказаного Витягу нотаріус постановою від 30.05.2018 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визнати за нею право власності на зазначену земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подала до суду заяву від 16.07.2018 року про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідачі також подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, у яких позовні вимоги визнали. Третьою особою подано заяву про розгляд справи без її участі у якій зазначено про визнання позовних вимог. У зв'язку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02.11.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема у вигляді земельної ділянки площею 0,32 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території смт Більмак, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Куйбишевською селищною радою 31.05.1994 року. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу). За правилами визначеними ч.ч. 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (у редакції що діяла на час відкриття спадщини та подання заяви про прийняття спадщини). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як слідує з Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.02.1960 позивач була дружиною померлого [PERSON] Згідно довідки виконавчого комітету Куйбишевської селищної ради від 23.03.2012 №1635 разом з померлим за адресою: [ADDRESS] проживала його дружина [PERSON] Згідно спадкової справи №78/2012, заведеної Куйбишевською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], спадкоємцем першої черги є його дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON] Позивач 29 березня 2012 року подала заяву про прийняття спадщини, а 30 травня 2018 року - заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в тому числі на земельну ділянку. В свою чергу [PERSON] 29.03.2012 року подав заяву про відмову від спадщини, [PERSON] 06.12.2017 року подала заяву у якій повідомила, що спадкове майно після смерті батька [PERSON] вона не приймала, на нього не претендує і в суд звертатись за поновленням строку не буде. Згідно з положеннями ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Сторонами визнається і підтверджено матеріалами справи, що спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач. З постанови Більмацької державної нотаріальної контори від 30.05.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку у зв'язку з відсутністю Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За повідомленням відділу у Більмацькому районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 13.02.2018 року №159/161-18 немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру, оскільки в момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку поземельна книга не відкривалась. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за заповітом отримати у спадщину майно, що належало його чоловікові, однак позбавлена цього права, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку. Права власності спадкодавця на спірне майно сторонами не оспорюються, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Куйбишевською селищною радою 31 травня 1994 року, не втратив своєї чинності, зареєстрований належним чином та посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з об'єктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за заповітом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved