Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: м. Костянтинівка, вул. Красногвардійська, буд. 11, укладений 08.04.1998 року на Універсальній біржі нерухомості «Владислав» між [PERSON] та [PERSON], та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її діда [PERSON], який помер 11 січня 2008 року, на вищезазначений будинок. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є онукою [PERSON], який помер 11 січня 2008 року. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: м. Костянтинівка,вул. Красногвардійська, буд. 11. Зазначений житловий будинок належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.1998 року, укладеному на біржових торгах на Універсальній біржі нерухомості «Владислав». Право власності на зазначений житловий будинок зареєстровано за [PERSON] Костянтинівським БТІ 21.04.1998 року. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті дідуся [PERSON] Її батько - син [PERSON], помер 17.08.2008 року. У встановлений законом термін нею подано заяву до Костянтинівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Однак, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, оскільки відсутнє нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, що спадкується. На час укладання цього договору чинним законодавством було передбачено, що договір, укладений на товарній біржі не потребує його подальшого нотаріального посвідчення. Сторони зазначеного договору [PERSON] та [PERSON] домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору. Для захисту свого права власності на спадкове майно звернулася до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON], [INFO], уродженка міста Краматорськ Донецької області, є донькою [PERSON], та онукою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії VІ-НО № 293939 (актовий запис № 1424, складений 28 червня 1985 року відділом ЗАГС м. Краматорська Донецької області) та копією свідоцтва про народження її батька [PERSON] серії ІІІ-УР № 514550 (актовий запис № 50, складений 08 червня 1961 року Шабельковським пос.ЗАГС. Дід заявника - [PERSON] помер 11 січня 2008 року в м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 265307, виданого 21 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Батько заявника - [PERSON] помер 17 серпня 2008 року у віці 47 років в м. Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 318452, виданого 18 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді будинку № 11 по вул. Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області, яку прийняла онука [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи та домовою книгою за місцем проживання померлого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 5ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з інформації Костянтинівської державної нотаріальної контори від 28.07.2017 року № 1106/02-14, в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 529/2008 до майна померлого 11 січня 2008 року [PERSON]. Спадкову справу відкрито 04 липня 2008 року за заявою про прийняття спадщини за законом [PERSON], яка мешкає в м. Краматорськ Донецької області, вул. Паркова, 99/139. Спадкове майно у вигляді будинку № 11, розташованого по вул. Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області перебувало у власності померлого [PERSON] на підставі договору купівлі продажу б/н від 08 квітня 1998 року, зареєстрованого на Краматорській Універсальній біржі «Владислав» 08 квітня 1998 року за реєстровим № 172 та зареєстрованого у КП «Костянтинівське БТІ» 21 квітня 1998 року у реєстраційній книзі під № 2894кн7, копія якого додана до позовної заяви. Постановою державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори Донецької області від 04.08.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок № 11, розташований по вул. Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області у звязку з тим, що договір купівлі продажу квартири нотаріально не посвідчений. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог суд виходить з того, що статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» (чинною на момент укладення Договору купівлі-продажу від 31.08.1998 року) було передбачено, що угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно із ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Статтею 153 ЦК України (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Згідно із статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Як встановлено судом під час розгляду даної справи, право приватної власності померлого [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 08.04.1998 року, укладеного на Краматорській УБН «Владислав», було зареєстровано в КП «Костянтинівське БТІ» 21 квітня 1998 року у реєстраційній книзі під № 2894кн7, на час смерті померлий був зареєстрований у спірному житловому приміщенні, що свідчить про наявність у померлого прав та обовязків щодо будинку № 11, розташованого по вул. Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області, які не припинилися внаслідок його смерті. Приймаючи до уваги вищевикладене, та зважаючи на те, що в теперішній час позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити свої права на спадщину, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визнанням дійсним договору купівлі-продажу будинку №11, розташованого по вулиці Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області, укладеного 08 квітня 1998 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованим товариством з обмеженою відповідальністю «Універсальна біржа нерухомості «Владислав Лтд» 08.04.1998 року за реєстровим №172 та визнанням за [PERSON], [INFO], право власності на домоволодіння № 11, що складається з житлового будинку та надвірних споруд, розташованого по вул. Промислова (Красногвардійська) у м. Костянтинівка Донецької області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 11 січня 2008 року.

Outcome: approved