Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява представника [PERSON] , подана в інтересах позивача - [PERSON] до [PERSON] , у якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між сторонами, зареєстрований 28 вересня 2013 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1879. Позовні вимоги мотивовані тим, що сімейне життя не склалося, сторони не підтримують моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги та взаємодопомоги, бюджет роздільний. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З огляду на наведене позивач просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу позивач бажає надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Ухвалою суду від 21 січня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 12 лютого 2021 року розгляд справи відкладено на 17 лютого 2021 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом відкладено розгляд справи на 10 год. 30 хв. 02 березня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилась. Від представник позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача [PERSON] . У заяві зазначено, що позовні вимоги позивача підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відзив на позову заяву не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. Враховуючи наведене вище, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) укладено шлюб, зареєстрований Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1879, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , дата повторної видачі 24 грудня 2020 року. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , дата повторної видачі 23 вересня 2016 року. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою, що не оспорюється сторонами. Шлюбні відносини сторін фактично припинені, сторони проживають окремо, на примирення не згодні, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері. З доданих до матеріалів справи довіреності та ордеру встановлено, що представник [PERSON] не має обмежень у представництві інтересів. Крім того, ЦПК України не містить норм щодо обмеження права представника на подання від імені особи, яку він представляє, позову про розірвання шлюбу. Аналогічний висновок викладено і в постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 643/5316/18. Відповідно до ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З наведених підстав, суд виріши розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивача. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved