Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна та стягнення коштів. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні збільшенні позовні вимоги підтримав, пояснив , що з 02.10.1994 року по 22.10.2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від подружнього життя в них народилася донька [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать трикімнатна квартира [ADDRESS] набута ними на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 09.11.2004 року, в якій, відповідно до положень ст.370 ЦК України, кожному з них належить право власності по 12 частці вищевказаної квартири. Окрім того на праві спільної часткової власності їм належить двокімнатна квартира [ADDRESS] набута нами на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2007 року, в якій їй належить 3/10 частки, а відповідачу по справі -7/10 частки. З огляду на норми цивільного законодавства, вважає, що 12 частка в квартирі [ADDRESS] належна [PERSON] на праві спільної сумісної власності, підлягає виділенню в натурі, шляхом стягнення з відповідача по справі на користь [PERSON] грошової компенсації вартості такої частки в розмірі 362 073, 50 грн. з припиненням належного їй права власності на дану частку. Оскільки, спільне володіння і користування квартирою [ADDRESS] є неможливим, а вказана квартира є неподільною, у зв'язку з чим, належна [PERSON] частка у даній квартирі не може бути виділена в натурі - наявні правові підстави для припинення права власності відповідача по справі на 7/10 частки в квартирі №40, що перебуває у її з ним спільній частковій власності. Крім того, в квартирі [ADDRESS] постійно проживає позивачка разом з дочкою, відповідач по справі протягом тривалого часу в даній квартирі не проживає, разом з тим, в його власності знаходиться житлове приміщення - квартира [ADDRESS], в якій створенні всі необхідні для проживання умови. Вказує, що стан квартири №43, в якій проживає відповідач по справі значно кращий стану квартири №40 в якій проживаю [PERSON] з малолітньою донькою. Все зазначене вище підтверджує, що припинення права власності відповідача по справі на належну йому частку квартири №40 не завдасть істотної шкоди його інтересам. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги визнали, однак просили понесені судові витрати по справі та витрати, пов'язані з оплатою судової експертизи покласти на обох сторін. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає до задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.10.1994 року по 22.10.2003 року. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №6773, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належать трикімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу - [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3031, [PERSON] належить 3/10 частки, [PERSON] -7/10 частки квартири [ADDRESS]. Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи 3405274_ПС від 12.06.2014 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS] стоновить 724 147 грн. Ринкова вартість квартири [ADDRESS]. Згідно з ст3З70 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Так, відповідно до вимог ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч.1 статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 16.01.2012 року №6-81цс11, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України, аналіз положень ст.365 ЦК України свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно доводів позивача в квартирі [ADDRESS] [PERSON] протягом тривалого часу не проживає, в його власності знаходиться квартира [ADDRESS], а тому суд вважає, що припинення права власності відповідача на належну йому частку в квартирі №40 не завдасть істотної шкоди його інтересам. За наведених обставин, підстави для задоволення позовних вимог наявні. Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З оглянутого в судовому засіданні платіжного доручення вбачається, що за подачу до суду позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3 620 грн. 75 коп., згідно квитанцій №184 від 28.05.2014 року та №193 від 10.06.2014 року [PERSON] сплачено витрати за проведення судової експертизи в сумі 1900 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 60,69-71 СК України,

Outcome: approved