Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 30.04.2015 року звернувся позивач КП «ЖКС «Хмельницький» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В огрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що КП «ЖКС «Хмельницький», забезпечує житлово - комунальними послугами квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №3152 від 04.10.2014 року. Відповідно до ст.ст. 67.68, 162 ЖК України, ст. 815 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 року, мешканець (споживач) повинен здійснювати оплату за надані йому житлово - комунальні послуги своєчасно. Однак свої зобов'язання відповідач не виконує, в наслідок чого станом на 01.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 12404,24 грн., що свідчить про неналежне виконання [PERSON] своїх зобов'язань, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в установлений законодавством строк. В зв'язку з чим позивач просить суд, стягнути з [PERSON] на його користь, борг по оплаті за житлово - комунальних послуг в розмірі 12404,24 грн., та витрат по оплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, та надав до суду заперечення, згідно яких зазначив, що оскільки з вини позивача КП «ЖКС «Хмельницький» з ним не було укладено договір про надання житло - комунальних послуг, в зв'язку з чим він не має зобов'язань перед позивачем, а тому вважає, що законні підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї і реєстрацію) №3152 від 04.10.2014 року, завіреної штампом КП «ЖКС «Хмельницький», в квартирі [ADDRESS], проживає відповідач [PERSON], його дружина - [PERSON], та її донька [PERSON] КП «ЖКС «Хмельницький», забезпечує житлово - комунальними послугами квартиру [ADDRESS]. Згідно до наданого позивачем розрахунку за особовим рахунком №2051001019, на ім'я [PERSON], вбачається, що відповідач, не сплачує житлово - комунальні послуги, за місцем свого мешкання, за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим станом на 01.09.2014 року у нього виникла заборгованість перед КП «ЖКС «Хмельницький» у розмірі 12404,24 грн. Суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на те, що оскільки між ним та КП «ЖКС Хмельницький» не було укладено договору про надання житлово - комунальних послуг, тому він не має жодних зобов'язань перед КП «ЖКС Хмельницький». ЦК України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України. Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 та ст. 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Зазначені положення узгоджуються з нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Водночас ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі - Постанова № 529). Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із зазначеними нормами споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (висновок Верховного Суду України висловлений в Постанові від 30.10.2013 р., у справі № 6-59цс13). При таких обставинах, посилання відповідача на відсутність письмового договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не може бути підставою для звільнення від оплати послуг та для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані житлово - комунальні послуги. Крім того, суду не було надано жодних доказів, що відповідач вживав будь-які заходи для укладення такого договору, а КП «ЖКС «Хмельницький» відмовляло або ухилялось від вчинення таких дій. Суд також бере до уваги, що [PERSON], на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї і реєстрацію) №3152 від 04.10.2014 року. Так, за ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому суд враховує, що згідно ст. 322 ЦК України власник, зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому [PERSON] як споживач, зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів, контролювати належне користування квартирою та сплачувати житлово-комунальні послуги. З урахуванням досліджених доказів та вищенаведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а заборгованість за житлово-комунальні послуги підлягає стягненню з відповідача на користь КП «ЖКС «Хмельницький» у розмірі 12404,24 грн. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1377 від 26.03.2015 року, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved