Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-02 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON] , в якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалася на те, що вона є власником вказаного будинку на підставі договору купівлі - продажу, укладеного з [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі є членами сім`ї продавців та у вказаному житловому приміщені не проживають з 2015 року, а отже, втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце його проведення повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не надали. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 червня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , від імені яких на підставі довіреності, посвідченої 20.02.2019 року нотаріусом нотаріального округу Санкт-Петербург Захаровою О.А., діяла [PERSON] , було укладеного договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Другої Костянтинівського міського нотаріального округу Донецької області Панасенко О.М., на підставі якого позивач [PERSON] набула право власності на будинок [ADDRESS] . Однією з умов вказаного договору було, зокрема, зобов`язання продавця звільнити будинок від речей домашньої обстановки та вжитку та іншого належного продавцю майна для вільного безперешкодного користування ним з боку покупця, після підписання цього договору. Відповідачі у справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дочками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними актовими записами про народження № 5 від 16 березня 1992 року, № 10 від 10 липня 1995 року, складеними виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, копії яких надані Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Відповідно до повідомлень Іванопільської сільської ради Костянтинівського району від 10.10.2019 р. за № 342/02-25, № 343/02-25, копій паспортів громадян України, долучених позивачем, довідки виконавчого комітету Іванопільської сільської ради від 13.09.2019 р. за № 1571 відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання за адресою: будинок [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 655 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У постанові Верховного Суду України від 05.11.2014 року у справі №6-158цс14 було викладено висновок про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що право власності [PERSON] , [PERSON] на будинок [ADDRESS] припинилось внаслідок укладання договору купівлі - продажу, суд дійшов висновку про те, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , як члени сім`ї власників, також втратили право користування вищевказаним будинком. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду, що підтверджено відповідними квитанціями в матеріалах справи, в розмірі 768,40 грн. з кожного.

Outcome: approved