Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник Вікторія Володимирівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Олімпекс-Агро» про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину. Позивач в позові посилається на те, що вона є опікуном над недієздатним племінником [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства І групи. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., спадщину прийняли спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла все своє майно, у тому числі земельну ділянку, колишній невістці [PERSON], а [PERSON] як повнолітній непрацездатний рідний син спадкодавця успадкував, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу свідоцтво про правона спадщину за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки, а [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки земельної ділянки. При цьому нотаріус надала усне пояснення своїх дій з визначення часток земельної ділянки для кожного із спадкоємців. За її словами, при визначенні розміру обов'язкової частки у спадковій земельній ділянці вона врахувала спадкові права [PERSON], як начебто ще одного спадкоємця за законом першої черги після смерті спадкодавця. Але позивач вважає, що нотаріус допустила помилку, невірно розрахувавши розмір обов'язкової частки земельної ділянки, на яку за законом має право [PERSON]. В результаті цього було порушено його право на обов'язкову частку. Таке твердження обґрунтовує тим, що спадкодавець доводилася рідною матір'ю [PERSON]. На день смерті [PERSON] її рідний син [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Інші спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON] відсутні: її чоловік [PERSON] помер [INFO] р., її старший син [PERSON] помер [INFO] р. [PERSON], який помер на 14 днів раніше спадкодавця і через це ніяк не міг бути її спадкоємцем, не мав рідних чи усиновлених дітей, на день своєї смерті у шлюбі не перебував (шлюб із [PERSON] було розірвано у 2008 році). Таким чином, на день смерті спадкодавця [PERSON] був єдиним живим її спадкоємцем за законом першої черги. За відсутності заповіту він мав би право на успадкування всього майна спадкодавця. Тож за таких обставин, при наявності заповіту, розмір належної йому обов'язкової частки має становити половину (1/2 частку) земельної ділянки. На підставі наведеного, позивач прохає: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03 квітня 2017 року на ім'я [PERSON] на 3/4 частки земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 3/4 частки земельної ділянки; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 10 квітня 2017 року на ім'я [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на 1/4 частку земельної ділянки; визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частку земельної ділянки. Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача до суду надано заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надавши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, прийняти рішення на розсуд суду. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON], є опікуном над недієздатним племінником [PERSON], [INFO], згідно із рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 03.11.2016 р. у справі № 532/1139/16-ц ( а. с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [PERSON] є інвалідом з дитинства І групи, що підтверджується посвідченням інваліда (а. с. 9). Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть (а. с. 12), спадщину прийняли спадкоємець за заповітом [PERSON] та спадкоємець за законом [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи №18/2016 р., заведеної приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В. видала [PERSON] свідоцтво про правона спадщину за заповітом на 3/4 частки земельної ділянки, а [PERSON] видала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частки земельної ділянки (а. с. 13). Таким чином, на день смерті спадкодавця [PERSON] був єдиним спадкоємцем за законом першої черги. За відсутності заповіту він мав би право на успадкування всього майна спадкодавця. Тож за таких обставин, при наявності заповіту, розмір належної йому обов'язкової частки має становити половину (1/2 частку) земельної ділянки. Згідно ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги... У разі порушення права спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині суд може вирішувати питання про недійсність свідоцтва про право на спадщину лише в тій частині, яка складає обов'язкову частку. Із матеріалів справи вбачається, що в оспорюваному свідоцтві про право на спадщину невірно зазначено розмір обов'язкової частки земельної ділянки, на яку за законом має право [PERSON], в результаті цього було порушено його право на обов'язкову частку. На підставі наведеного, суд вважає за необхідне видані свідоцтва про право на спадщину недійсними, скасувавши державну реєстрацію права власності та визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, яка належала його померлій матері.

Outcome: approved