Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» 21.06.2011 року було укладено договір про отримання кредиту у сумі 7\~000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 17.08.2015 року за кредитним договором від 21.06.2011 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», рахується заборгованість на загальну суму 16\~061, 45 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» 21.06.2011 року було укладено кредитний договір № BLaЖГА00045493. Згідно пунктів 1.1. - 1.7. загальної частини договору та пунктів 1-2 спеціальної частини договору банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7 000 грн. з терміном повернення кредиту - 21 червня 2014 року. Відповідно до п. 2.4.2. договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку №1 цього договору. Пунктом 3 спеціальної частини договору передбачена процентна ставка за договором у розмірі 10 % річних. Згідно п. 4 спеціальної частини договору щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом встановлена в розмірі 1,75 % від суми кредиту. Згідно із п. 2.5.2. договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку погашення заборгованості за кредитом, поповнювати рахунок банку, вказаний у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлених в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом. Згідно пункту 4.3. договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком погашення заборгованості за кредитом, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 21.06.2011 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 16\~061, 45 грн., з яких: прострочена сума кредиту складає: 2\~179, 43 грн.; прострочені проценти за користування кредитом складають: 469, 22 грн.; заборгованість по простроченій комісії складає: 1\~470 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту складає: 11\~942, 8 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved