Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси із позовом звернулась [PERSON] до ТОВ «Модерн-Трейд», в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Модерн-Трейд» на користь [PERSON] майнову шкоду завдану при ушкодженні здоров`я під час виконання трудових обов`язків в розмірі 20000,0 гривень; та стягнути моральну шкоду завдану при ушкодженні здоров`я під час виконання трудових обов`язків в розмірі 50000,0 гривень, посилаючись на таке. Відповідно до наказу ТОВ «Модерн-Трейд» від 26 березня 2020 року № 183-п [PERSON] була прийнята на посаду касира торгівельного залу магазину «Копійка» №73. [PERSON] жодного дня не працювала касиром, насправді вона виконувала обов`язки працівника лікеро-горілочного відділу, зокрема, вона із складу магазину розвозила на візку пляшки в зал магазину, оформляла вітрини, розкладала на стелажі пляшки, призводила ротацію, тобто відстежувала терміни придатності виробів. Працювати вона повинна була день через день з 8 години до 21 години. При прийомі на роботу їй пообіцяли платити щомісячно 9600 грн. на руки, проте ці гроші позивачка не отримувала. За увесь період роботи в ТОВ «Модерн-Трейд», [PERSON] отримала на банківський рахунок заробітну плату у розмірі 2194 грн., виписки по рахунку ПАТ «Банк Восток» від 05 серпня 2020 року. На складі магазину було дуже жарко, були відсутні вікна, температура повітря перевершувала 25 градусів по Цельсію, що призводило до того, що скляні пляшки вибухали, роздуті пробки вилітали з пляшок. Після кожного подібного випадку, адміністрація підприємства вираховувала з працівників грошову суму, рівну вартості пляшки. Оскільки [PERSON] знаходилася в скрутному матеріальному становищі будучи самотньою матір`ю неповнолітньої дитини, вона в умовах повного локдауну у березні 2020 року бралася до будь-якої роботи. 19 червня 2020 року [PERSON] знаходилася на складі. О 9 годині 06 хв., коли вона діставала з полиці пляшку, знизу з ящика з пивом «Калсберг» вибухнула пляшка. Позивачка раптом відчула гострий, нестерпний біль в правому оці, оскільки в око потрапила кришка, що вилетіла із скляної пляшки пива. В результаті больового шоку [PERSON] впала на підлогу і стала кричати. На крик прибув охоронець та директор магазину [PERSON] . Оскільки зору в правому оці позивачки не було зовсім та текла кров, [PERSON] дала їй 200 грн. на таксі, та [PERSON] відправилася в Швидку офтальмологічну допомогу ( [ADDRESS] ). Наказом ТОВ «Модерн-Трейд» № 051 від 22 червня 2020 року була утворена комісія щодо розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 19 червня 2020 року. Відповідно до Акту № 1 від 22 вересня 2020 року розслідування нещасного випадку, що стався 19 червня 2020 року о 09 год. 06 хв., комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з [PERSON] слід вважати пов`язаним з виробництвом як такий, що стався в робочий час, під час виконання нею своїх посадових обов`язків. Відповідно до Виписного Епікризу, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні № 3 в офтальмологічному медичному центрі з 19 червня по 23 червня 2020 рр. з діагнозом: контузія очного яблука, гіфема, субкон`юнктивальний крововилив. Згідно з консультативним висновком лікаря Медичного Дому «ОДРЕКС» від 17 липня 2020 року, позивачці потрібно уникати нахилу голови, підняття тяжких предметів, перегріву протягом місяця. Відповідно до Довідки від лікаря ТОВ Дім медицини «Одрекс» 18 серпня 2020 року, [PERSON] має тривожний розлад та їй рекомендована консультація невропатолога. [PERSON] лікувалася один тиждень стаціонарно, а потім була проведена на амбулаторне лікування. Позивачка витратила велику кількість грошових коштів на лікування, оплачувала комп`ютерну томографію, УЗИ, за кожен укол давала медсестрі по 300 грн., необхідно було також проводити маніпуляційні процедури та промивання очей на платній основі. [PERSON] також оплачувала консультації фахівців, поїздки на таксі зі свого будинку до офтальмологічного медичного центру і назад по 150 грн. Грошових коштів, які вона отримала від фонду соціального страхування у розмірі 2500 грн., їй не вистачило. Більше того, лікарі не виключають необхідність проведення оперативного втручання щодо відновлення зору, що потребує значної кількості коштів. Необхідно відмітити, що донька [PERSON] , 2005 року народження, була прийнята в юридичний коледж на контрактній основі та [PERSON] повинна була сплатити відразу за навчання в цьому вузі 13000 грн. Оскільки грошові кошти були витрачені на лікування позивачки, її дочка не змогла почати навчання в коледжі при Міжнародному гуманітарному університеті, їй довелося забрати документи з даної установи та приступити до навчання в професійному училищі на парикмахера, де вона була прийнята на безкоштовній основі. Мрії позивачки та її дочки рухнули, оскільки гроші, які [PERSON] , будучи самотньою матір`ю відкладала на навчання дочки декілька років, були витрачені. Позивачка неодноразово зверталася до адміністрації ТОВ «Модерн-Трейд» з проханням надати їй матеріальну допомогу, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та необхідністю витрат, пов`язаних з лікуванням та утриманням неповнолітньої дитини. Проте, ТОВ «Модерн-Трейд`відмовило позивачці в наданні матеріальної допомоги, посилаючись на те, що Колективним договором даного підприємства не передбачено заохочувальних та компенсаційних доплат. [PERSON] також неодноразово просила відповідача надати їй копію колективного договору, правил внутрішнього розпорядку та інших документів, проте її було в цьому відмовлено. 18 липня 2020 року [PERSON] звернулася до ТОВ «Модерн-Трейд» з заявою про переведення на роботу, що відповідає стану здоров`я позивачки. Відповідачем був виданий Наказ № 063 від 22 липня 2020 року про переведення позивачки на посаду обліковця. [PERSON] відмовилася від підписання даного Наказу, так як посада обліковця передбачає роботу за комп`ютером, а із-за травми ока позивачці не можна було допускати перенапруження ока (Акт про відмову підписувати накази від 24 липня 2020 року). Оскільки полегшеної роботи для [PERSON] не було в цьому підприємстві, позивачка бажала звільнитися за угодою сторін, проте була незаконно звільнена з посади касира торгівельного залу за прогули без поважних причин (КЗпП п. 4 ст. 40), про ще у її трудовій книжці 02 листопада 2020 року зроблений відповідний запис. З Наказом про звільнення за прогули [PERSON] не була ознайомлена. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для [PERSON] . Нервозність і напруженість протягом довгого періоду спричинили розлад здоров`я позивачки, порушення способу життя і погіршення фізичного стану позивачки. Змінився звичний устрій її життя. [PERSON] доводиться звертатися за медичною допомогою, - хвилювання тримають позивачку у нервовій та психологічній напрузі. Стрес та непередбачені витрати сил негативно відобразились на внутрішньому психологічному стані позивачки та на її фізичному самопочутті, вона була змушена в певній мірі змінити свій спосіб життя, і тому заподіяну моральну шкоду завдану при ушкодженні здоров`я під час виконання трудових обов`язків [PERSON] оцінює у розмірі 50000 грн. ТОВ «Модерн-Трейд» надав до суду відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на таке. Щодо тверджень позивачки про її незаконне звільнення. 22 липня 2020 року позивачкою була подана заява до адміністрації ТОВ «Модерн-Трейд» про переведення на роботу, яка відповідає її стану здоров`я згідно з консультативним висновком лікаря, в якому рекомендовано уникати нахили голови, підняття тяжких предметів та перегріву протягом місяця. Адміністрацією ТОВ «Модерн-Трейд» були надані позивачці пропозиції про тимчасове переведення на іншу роботу з переліком вільних посад, які є в наявності, а саме: - обліковець магазину « [INFO] »; - прибиральник службових приміщень магазину « [INFO] »; охоронець відділу безпеки; - укладальник-пакувальник кулінарного цеху. 22.07.2020 р. Наказом ТОВ «Модерн-Трейд» № 063 [PERSON] була переведена за станом здоров`я на посаду обліковця магазину « [INFO] » № 73 строком на 1 місяць з 18 липня 2020 року по 17 серпня 2020 року, із збереженням середнього заробітку протягом двох тижнів з дня переведення до 17 липня 2020 року. 27.08.2020 року [PERSON] була подана заява до керівництва ТОВ «Модерн-Трейд» про відмову від запропонованих посад, у зв`язку з чим, було видано наказ № 069 від 03.08.2020 р. про скасування наказу про переведення на іншу роботу позивачки. Згідно листка непрацездатності серії АДН № 531 160 від 23.06.2020 р., [PERSON] перебувала у стаціонарі з 19.06.2020 р. по 23.06.2020 р. Причина непрацездатності - нещасний випадок на виробництві. Згідно листка непрацездатності серії АДН № 884893 від 24.06.2020 р., [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 24.06.2020 р. по 17.07.2020 р. Стати до роботи - 18.07.2020 р. Причина непрацездатності - нещасний випадок на виробництві. Відповідно до п.1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, яке затверджене наказом МОЗ України від 09.04.2008 року № 189, тимчасова непрацездатність це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин, що не залежить від факту втрати працездатності яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності, а в разі інших причин - до закінчення причин відсторонення від роботи. Тимчасова непрацездатність застрахованих осіб засвідчується листком непрацездатності. Випадок тимчасової непрацездатності тимчасова непрацездатність, яка триває безперервно від початку визначеного захворювання, травми тощо, підтверджується видачею листка непрацездатності з можливим продовженням лікування в одному або декількох закладах охорони здоров`я до відновлення працездатності, що підтверджується закриттям листка непрацездатності «стати до роботи». Таким чином, з 18 липня 2020 року працездатність позивачки вважається відновленою, а відсутність на робочому місці безпідставною. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Так, прогулом визнається відсутність працівника на роботі протягом робочого дня, а також відсутність без поважних причин більше трьох годин безперервно або сумарно. Отже, склад прогулу, вчиненого за виною працівника, характеризується двома ознаками: а) відсутністю на роботі протягом робочого дня; б) відсутністю на роботі протягом дня більше трьох годин як безперервно, так і сумарно. У всіх випадках прогулу роботодавець повинен вирішити питання про поважність причин відсутності працівника на роботі. Якщо він вважає, що прогул був здійснений без поважних причин, він може розірвати трудовий договір з працівником. В свою чергу обов`язок доводити поважність причини відсутності на роботі покладений на працівника. Факт відсутності позивачки на роботі встановлено наданими до відзиву доказами, а саме: доповідними записками директора та адміністратора магазину «Копійка». Актами про порушення трудової дисципліни встановлено відсутність позивачки на робочому місці. Також факт відсутності позивачки на робочому місці відображений у табелі обліку робочого часу, (копії зазначених документів додаються до відзиву). Причини її відсутності не можна вважати поважними, крім того, позивачка не зверталась до керівництва, в тому числі до безпосереднього керівника за наданням їй дозволу бути відсутньою на роботі. На адресу позивачки відповідачем направлялись листи з вимогою надати пояснення [PERSON] щодо причин її відсутності на робочому місці, що підтверджується копіями реєстрів на відправлення їй кореспонденції від 06.08.2020 р., 02.09.2020 р., 04.09.2020 р., 07.09.2020 р., 08.09.2020 р., 09.09.2020 р., 15.09.2020 р., 17.09.2020 р., 21.09.2020 р., 23.09.2020 р., 24.09.2020 р., 01.10.2020 р., 04.11.2020 р., 30.11.2020 р. Відсутність на робочому місці протягом чотирьох місяців обов`язково повинна бути підтверджена наявністю листків непрацездатності, у разі їх відсутності підставою звільнення є п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Крім того, обов`язок по доказуванню відсутності прогулу, а при наявності прогулу - наявності поважних причин відсутності на робочому місці покладений на позивача, однак позивачка не довела наявності у неї дійсно поважних причин прогулу. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, [PERSON] допустила прогул без поважних причин, і відповідач мав достатні підстави для звільнення її з роботи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП. Також зазначили, що не відповідає дійсності твердження позивачки про те, що вона не була ознайомлена з наказом про її звільнення від 30.11.2020 р. № 715-п про що свідчить її підпис. Твердження позивачки про те, що на складі магазину було дуже жарко, а температура повітря перевищувала 25 градусів по Цельсію спростовуються висновком комісії з розслідування нещасного випадку, в якому зазначено, що температура на складі не перевищувала 21 градус по Ц. Заперечуючи твердження позиваки про те, що вона виконувала обов`язки працівника лікеро- горілочного відділу, зазначаємо, що пунктом 2.19. посадової інструкції касира передбачено «стежити за наявністю товару на полиці або іншому торговому холодильному обладнанні, не допускати прогалин в викладенні товару. Вчасно поповнювати полиці (інше холодильне обладнання) товаром зі складу відповідно до правил викладки товару і планограмой». Щодо доводів позивачки про її графік роботи, зазначаємо, що вона працювала за підсумованим обліком робочого часу у зв`язку з тим, що в безперервно діючих магазинах « [INFO] » за умовами роботи не може бути додержана щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, що перебачено ст. 61 КЗпП. Заперечували проти тверджень [PERSON] про те, що вона за весь період роботи у ТОВ «Модерн-Трейд» отримала заробітну плату лише у розмірі 2194,00,0 грн., та зазначаємо, що позивачкою, крім вказаної нею суми, були отримані наступні грошові кошті: 1) 03.04.2020 р. 869,20 грн. відомість на виплату готівки №42976 за березень 2020 року; 2) 21.04.2020 р. 2103,50 грн. - відомість на виплату готівки №43503 за квітень 2020 року; 3) 05.05.2020 р. 1725,10 грн. - відомість на виплату готівки №43838 за квітень 2020 року; 4) 19.05.2020 р. 1898,30 грн. - відомість на виплату готівки №44161 за травень 2020 року; 5) 03.06.2020 р. 1542,90 грн. - відомість на виплату готівки №44549 за травень 2020 року; 6) 05.08.2020 р. 595,91 грн. - відомість нарахування коштів за 05.08.2020 року; 7) 08.10.2020 р. 3553,20 грн. виписка по рахунку № [NUMBER] з 08.10.2020 року до 08.10.2020 року; 8) 12.10.2020 р. 2860,32 грн. відомість нарахування коштів за 12.10.2020 р.; 9) 30.11.2020 р. 1075,34 грн. відомість нарахування коштів 30.11.2020 р. Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. \~ \~ \~ \~ Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я. До здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне він страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Даним Законом визначено механізм відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків. Основу цього механізму становить страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, завданням якого є відшкодування матеріальної шкоди застрахованим та члена їх сімей. Таким чином, зазначені позивачкою виплати здійснюються не роботодавцем, а Фондом соціального страхування України. Відповідачем щорічно здійснюється фінансування на виконання заходів з охорони та безпеки праці працівників. На робочих місцях в кожному структурному підрозділі підприємства створюються умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечується дотримання вимог пси законодавства відносно прав робітників в області охорони праці. Підприємством своєчасно здійснюється перерахування соціальних внесків. Тем не менш, позивачка зазначає у позові, що: «...витратила велику кількість грошових коштів на лікування, оплачувала комп`ютерну томографію, УЗИ, за кожен укол давала медсестрі по 300 грн.». Однак документів на підтвердження зазначених витрат не надає., як і доказів оплати за маніпулятивні «процедури та промивання очей на платній основі, чеки за сплату консультацій фахівців також відсутні, як і документи на підтвердження поїздок на таксі, тощо. [PERSON] були надані лише копії чеків на суму 1086,24 грн. В той же час, сплата медсестрі по 300 грн. за кожний укол є благодійними внесками, які не підлягають відшкодуванню, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійність - це добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди. Позивачкою не доведено призначення їй лікувальною року установою всіх медичних засобів, придбаних нею згідно наданих до суду товарних чеків за час перебування на лікуванні у лікувальному закладі. Так, згідно наданої позивачкою виписного епікризу, лікування здійснювалось такими медичними засобами: «в/м Моваліс 3,0 №5», «п/б Емоксипін 1,0 №5», «п/б Дексаметазон 1,0 №5», «Комбініл дуо», « [INFO] », « [INFO] ». Рекомендовано: «Таб. Траумель С», «очні краплі Калія йодид 2%», «очні краплі Дексапол». Водночас вивченням наданих позивачкою товарних чеків виявлено наступні товари, в тоиу числі й медичні, що не вказані у зазначеному вище епікризі: 1) у товарному чеку № 199760 від 22.06.2020 - «капці жіночі домашні» на суму 241,70 грн., 2) у товарному чеку від 22.06.2020 р. - «контейнер лаб. пласт.» на суму 6,00 грн., 3) у товарному чеку № 14284 від 19.06.2020 року: «септил плюс» на суму 40,20 грн., перчатки на суму 40,60 грн., перчатки на суму 365,40 грн. Не можна не погодитись, що такі ліки та медичні засоби є додатковими та необхідними у лікував позивачки, але вони не зазначені в призначеннях лікаря. В даному аспекті слід зауважити, що відсутність підстав для відшкодування витрат на ліки, під час лікування не призначались, відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 21.06.20 року № 554/3792/16-к, у якій зазначається про неможливість врахування коштів на придбання ті лікарських засобів, щодо яких відсутні докази призначення лікувальною установою потерпілій саме таких медичних препаратів, касові чеки на придбання яких надані суду. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., але вважали визначену [PERSON] суму моральної шкоди необґрунтованою. Отримані позивачкою тілесні ушкодження у вигляді контузії очного яблука за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. У зв`язку з вказаним нещасним випадком не були порушені нормальні життєві зв`язки позивачки, вона не позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, не позбавлена позивачка також можливості вести повноцінний спосіб життя. Тілесні ушкодження н супроводжуються значною втратою працездатності та систематичною необхідністю отримання медичної допомоги. Щодо наданої позивачкою медичної довідки про тривожний розлад, то вона не доводить того факту, що зазначений діагноз є результатом отриманої виробничої травми, а не є супутнім захворюванням. До того ж, згідно зазначеної довідки, позивачці рекомендовано відвідання невропатолога, однак доказів такого відвідування нею не надано. Актом розслідування нещасного випадку від 22.09.2020 року не було встановлено вчинення з боку відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення нещасного випадку за участю позивача. Скляна пляшка та металева кришка від пляшки були надані на експертне дослідження до Київського Науково-Дослідного Інституту Судових експертиз. Розглянувши висновок експертного дослідження КНДІСЕ № 17245/20-31 від 14.09.2020 р., комісія з розслідування нещасного випадку дійшла висновку, що встановити причину даного нещасного випадку а також осіб, що допустили порушення законодавства з охорони праці не представляється можливим. Шкідливі та небезпечні фактори на робочому місці відсутні. Розуміючи глибину фізичного болю позивачки, усвідомлюючи що її здоров`я, як і здоров`я будь якої іншої людини це благо, цінність, стан якого визначає можливості людини, її соціальне благополуччя та повноцінне життя, вважаємо, що необхідно, тем не менш, враховувати вимоги обґрунтованості розрахунку розміру моральної шкоди. Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Відповідно до наказу ТОВ «Модерн-Трейд» від 26 березня 2020 року № 183-п [PERSON] була прийнята на посаду касира торгівельного залу магазину «Копійка» №73. [PERSON] жодного дня не працювала касиром, насправді вона виконувала обов`язки працівника лікеро-горілочного відділу, зокрема, вона із складу магазину розвозила на візку пляшки в зал магазину, оформляла вітрини, розкладала на стелажі пляшки, призводила ротацію, тобто відстежувала терміни придатності виробів. Працювати вона повинна була день через день з 8 години до 21 години. При прийомі на роботу їй пообіцяли платити щомісячно 9600 грн. на руки, проте ці гроші позивачка не отримувала. За увесь період роботи в ТОВ «Модерн-Трейд», [PERSON] отримала на банківський рахунок заробітну плату у розмірі 2194 грн., виписки по рахунку ПАТ «Банк Восток» від 05 серпня 2020 року. 19 червня 2020 року [PERSON] перебувала на складі. О 9 годині 06 хв., коли вона діставала з полиці пляшку, знизу з ящика з пивом «Калсберг» вибухнула пляшка. Позивачка раптом отримала пошкодження правового ока і відправилася в Швидку офтальмологічну допомогу (м. Одеса, вул. Ольгієвская, 4). Наказом ТОВ «Модерн-Трейд» № 051 від 22 червня 2020 року була утворена комісія щодо розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 19 червня 2020 року. Відповідно до Акту № 1 від 22 вересня 2020 року розслідування нещасного випадку, що стався 19 червня 2020 року о 09 год. 06 хв., комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з [PERSON] слід вважати пов`язаним з виробництвом як такий, що стався в робочий час, під час виконання нею своїх посадових обов`язків (Акт №1 від 22 вересня 2020 року розслідування нещасного випадку). Відповідно до Виписного Епікризу, [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні № 3 в офтальмологічному медичному центрі з 19 червня по 23 червня 2020 рр. з діагнозом: контузія очного яблука, гіфема, субкон`юнктивальний крововилив. Згідно з консультативним висновком лікаря Медичного Дому «ОДРЕКС» від 17 липня 2020 року, позивачці потрібно уникати нахилу голови, підняття тяжких предметів, перегріву протягом місяця (консультативний висновок від 17 липня 2020 року). Відповідно до Довідки від лікаря ТОВ Дім медицини «Одрекс» 18 серпня 2020 року, [PERSON] має тривожний розлад та їй рекомендована консультація невропатолога (Довідки від 18 серпня 2020 року від лікаря ТОВ Дім медицини« Одрекс»). [PERSON] лікувалася один тиждень стаціонарно, а потім була проведена на амбулаторне лікування. Щодо позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди. Позивачка отримала від Фонду соціального страхування 2500,0 грн. Позивачка зверталася до адміністрації ТОВ «Модерн-Трейд» з проханням надати їй матеріальну допомогу, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем та необхідністю витрат, пов`язаних з лікуванням та утриманням неповнолітньої дитини (заяви до ТОВ «Модерн- Трейд» від 18 липня 2020 року). ТОВ «Модерн-Трейд`відмовило позивачці в наданні матеріальної допомоги, посилаючись на те, що Колективним договором даного підприємства не передбачено заохочувальних та компенсаційних доплат (відповідь № 25 від 31 липня 2020 року за підписом генерального директора ТОВ «Модерн-Трейд» Богданова Д.Д.). Відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне він страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Даним Законом визначено механізм відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням ним трудових обов`язків. Основу цього механізму становить страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, завданням якого є відшкодування матеріальної шкоди застрахованим та члена їх сімей. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.06.2020 року № 554/3792/16-к, неможливо врахування коштів на придбання ті лікарських засобів, щодо яких відсутні докази призначення лікувальною установою потерпілій саме таких медичних препаратів, касові чеки на придбання яких надані суду. З приводу витрат, понесених в період знаходження на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, позивач включає витрати на поїздки на таксі, благодійні внески лікарям та медичним сестрам, а також витрати на живлення неповнолітньої доньки, однак, відповідачем вже зазначалось, що живлення неповнолітньої доньки та медичних сестер не пов`язані з даною судовою справою. Благодійні внески лікарям та медичним сестрам, зокрема, не підлягають відшкодуванню, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» благодійність - це добровільна особиста та/або майнова допомога для досягнення визначених Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди. Крім того, документів на підтвердження зазначених витрат позивач не надає, як і доказів оплати за маніпулятивні процедури та промивання очей на платній основі, чеки за сплату консультацій фахівців також відсутні, як і документи на підтвердження поїздок на таксі. Таким чином, відсутній причинний зв`язок між витратами позивачки та підставами звернення до суду. Відповідно до ст. 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Вивченням наданих позивачкою товарних чеків виявлено ( а. с. 21) медичних та немедичних товарів на загальну суму 1471,57 грн, що повністю відшкодовано фондом соціального страхування. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн., але суд вважає визначену [PERSON] суму моральної шкоди необґрунтованою. Отримані позивачкою тілесні ушкодження у вигляді контузії очного яблука за своїм характере відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження не супроводжуються значною втратою працездатності та систематичною необхідністю отримання медичної допомоги. Як передбачено ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України з подальшими змінами від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12 липня 2007 року). Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки травма позивачкою отримана при виконанні трудових обов`язків, суд дійшов висновку щодо обґрунтованою та достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 5000,0 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (908,0 грн.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial