Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 20.09.2009 року звернувся позивач із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 28.07.2009 року, [PERSON], перетинаючи проїзну частину вул. Мясоїдівський в м. Одесі в невстановленому місці, порушуючи вимоги п.п. 4.7; 4,10; 4,14 (а,б,г) Правил дорожнього руху України, скоїв виникнення дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої водій автомобілю марки ЗАЗ ДЕО, д\\н [NUMBER] [PERSON] скоїв наїзд на пішохода [PERSON], в результаті чого, зазначений автомобіль отримав механічні пошкодження. Оскільки згідно договору страхування автомобіль марки ЗАЗ ДЕО, д\\н [NUMBER] застраховано ВАТ «УСК «Дженералі Гарант», позивач сплатив страхувальнику суму страхового відшкодування у розмірі 1603 гривні 10 копійок, а також 350 гривень за проведення експертизи щодо встановлення вартості заподіяної шкоди. Враховуючи вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 1953 гривні, а також судові витрати. Представник позивача подав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу в заочному порядку, в зв'язку з неявкою в судове засіданні відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, зі згоди позивача, ухвалює про розгляд справи в заочному порядку та постановлення заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 16.09.2009 року вбачається, що 28.07.2009 року о 13 годині 55 хвилин [PERSON] в м. Одесі на вул. Мясоїдівській, перетинаючи проїжджу частину у невстановленому місці, при наявності розділювальної смуги на дорозі, яка має чотири смуги руху в обох напрямках, раптово вибіг на смугу руху автомобіля марки ЗАЗ ДЕО, д\\н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], із -за транспортного засобу, який обмежував оглядовість, на переконавшись у відсутності небезпеки для себе на інших учасників пригоди, внаслідок чого автомобіль марки ЗАЗ ДЕО, д\\н [NUMBER] скоїв на нього наїзд. Зазначеною постановою [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], вбачається, що автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО», д\\н [NUMBER] належить [PERSON] Згідно висновку № 2449/09 експертного автотоварознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту, розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю марки «ЗАЗ ДЕО», д\\н [NUMBER] становить 1603 гривні 10 копійок., вартість проведення експертного дослідження становить 350 гривень. Судом встановлено, що згідно договору добровільного страхування транспортних засобів від 26.08.2008 року, укладеного між ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» та [PERSON], ВАТ «УСК «Дженералі Гарант» зобов'язується сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку у визначений термін. Згідно зазначеного договору, пошкодження транспортного засобу [PERSON], спричинене в результаті ДТП є страховим випадком. Згідно платіжного доручення № 3146 [PERSON] було сплачено страхове відшкодування у розмірі 1603 грн. 10 коп. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Враховуючи викладене, судові витрати у розмірі 171 гривня, з яких - 51 гривня витрати по оплаті судового збору, 120 гривень - витрати з ІТЗ розгляду справи, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved