Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 24 липня 1990 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верходніпровського району Дніпропетровської області за актовим записом №32. Від шлюбу мають чотирьох дітей, троє повнолітніх - [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON] [INFO] одну неповнолітню дитину - [PERSON],[INFO],яка проживають разом з матір'ю. Згода про утримання неповнолітньої дитини ними досягнуто добровільно. Спільне життя з Відповідачем не склалося, шлюбні відносини розірвані, спільне господарство не ведеться, збереження сімейних відносин неможливо. Сторони припинили між собою шлюбні стосунки на початку 2005 року. Спору про поділ майна немає. Тому Позивач на підставі ст.105, 110,112 Сімейного Кодексу України просить його позов задовольнити. В судове засідання Позивач з'явився, позовні вимоги підтримав та просить його розлучити так, як має намір узаконити правовідносини з жінкою з якою він проживає майже десять років в цивільному шлюбі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи перший раз особисто, а другий раз СМС повідомленням, яке було отримано відповідачем, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про перенесення слухання справи від відповідача не надходило. На підготовчому засіданні відповідача була присутня, підтвердила, що з позивачем вони не проживають з 2005 року, з нею проживає неповнолітня донька на яку відповідач сплачує аліменти. Відповідно до положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України , суд вважає, що рішення можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності відповідача. Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1990 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верходніпровського району Дніпропетровської області за актовим записом №32, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб від 01.02.2013 року серія [NUMBER] . В судовому засіданні також встановлено, що сторони мають трьох повнолітніх дітей: - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 .06.1993 року видане виконкомом Дніпропетровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.04.1991 року видане виконкомом Дніпропетровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.06.1995 року видане виконкомом Дніпропетровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Та одну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2000 року видане виконкомом Дніпропетровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Позивач і відповідач проживають окремо з 2005 року , що підтверджено відповідачкою на попередньому судовому засіданні та підтверджено позивачем в судовому засіданні, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Питання утримання неповнолітньої доньки вирішено. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України та, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що згідно з вимогами частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, і приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 487,20 гривень

Outcome: approved