Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

До Димитровського міського суду Донецькой області звернулися [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про вселення в житлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що вона, [PERSON], разом зі своїми неповнолітніми дітьми: [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], власником якого є відповідач по справі - [PERSON]. З [PERSON] їх шлюб розірвано 03 жовтня 2012 року. З грудня 2014 р. та на час направлення позову до суду вона, та її неповнолітні діти змушені фактично проживати за адресою: [ADDRESS], у знайомих людей які надали їм тимчасовий притулок у зв'зку з тим, що [PERSON] не допускає їх у будинок мотивуючи це тим, що вона з дітьми втратили право на проживання у цьому будинку. З урахуванням викладеного позивачка просить вселити її, [PERSON] та її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO]. в житлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка [PERSON] суду пояснила, що дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] від шлюбу з яким у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] р. н., та [PERSON], [INFO]. Шлюб з [PERSON], зареєстрований 04.08.2001 р. вона розірвала 03.10.2012 р. Протягом всього сімейного життя вона мешкала з дітьми та [PERSON] у будинку [ADDRESS], власником якого є відповідач по справі - [PERSON]. Незважаючи на те, що будинок належить [PERSON], він, після розлучення, не заперечував проти того, щоб вона з дітьми продовжувала жити у вказаному будинку а сам, з його слів, переїхав жити до жінки, з якою на той час зустрічався. У зв'язку з АТО в державі та Донецькій області вона разом з дітьми змушена була з початку літа 2014 р. виїхати до Республіки Белорусь де перебувала до грудня 2014 р. Повернувшись з Белорусії, вона з дітьми приїхала до свого будинку де мешкала але [PERSON] їх у будинок не пустив, вказавши, що у нього нова сім'я і будинок належить йому. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на задоволені позовних вимог і підтвердив, що на час слухання справи у суді він проживає у належному йому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] разом з жінкою, з якою планує створити сім'ю. Представник Служби у справах дітей Виконавчого комітету Димитровської міської ради заперечувала проти позовних вимог посилаючись на вимоги Закону України «Про охорону дитинства», Сімейний кодекс України, Житловий кодекс України згідно яких діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно протягом кількох місяців проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та планує утворити з ним сім'ю. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Димитровської міської ради, свідка, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про вселення в житлове приміщення розташоване за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню. Cудом встановлено. Згідно паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO] р. н. вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.04.2007 р. (а. с. 4). Згідно рішення Димитровського міського суду Донецькой області від 03.10.2012 р. та запису у паспорті на ім'я [PERSON], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.10.2012 р. (а. с. 4, 6). Згідно свідоцтва про народження дитини на ім'я [PERSON], [INFO] р. н. та [PERSON], [INFO]., батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 7, 9). Згідно довідки виконавчого комітету Димитровської міської ради від 13.01.2015 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. (а. с. 8). На підставі договору дарування від 11.02.2006 р. [PERSON] від імені [PERSON] подарувала [PERSON] будинок розташований за адресою [ADDRESS]. (а. с. 21-22). Згідно ст. 156 Житлового Кодексу України (далі ЖК України) члени ciм'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири) , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї впpaвi вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів ciм'ї. На вселення до батьків ix неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Згідно ст. 161 ЖК України наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на пpaвi приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також іннших ociб за письмовою згодою власника будинку (квартири) i вcix членів сім'ї, які проживають з наймачем. Нa вселення до батьків ix неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення відповідно до цієї статті як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування приміщенням, якщо при їx вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його cіm'ї, які проживають разом з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч. 3. ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. На підставі ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений їз займаного жилого приміщення або обмежений у пpaвi користування жилим приміщенням інакше як з підстав i в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем yciмa правами i несуть yci обов'язки, що випливають з договору найму жилого примхщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти i батьки. Членами ciм'ї наймача можуть бути визнані й інші із ociб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем i ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права i обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 157 ЖК України членів ciм'ї власника жилого будинку може бути виселено лише у випадках, передбачених частиною першою ст. 116 ЖК України. Виселення провалиться лише у судовому порядку. Враховуючи вище викладене суд вважає, що відповідач по справі, [PERSON], без жодних правових підстав перешкоджає позивачам по справі [PERSON] та неповнолітнім дітям: [PERSON], [INFO] р. н., [PERSON], [INFO]. проживати за місцем їх реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції України, ч. 4 ст. 9, 64, 156, 161 ЖК України,

Outcome: partial