Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 20.09.2012 року о 20 годині 15 хвилин в місті Буча по вулиці Жовтнева сталася дорожньо-транспортна пригода ( надалі - ДТП) за участю автобуса «Богдан АО9202», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 09.10.2012 року відповідача визнано винним у вчиненні вищезазначеного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП вищезазначений автомобіль позивача зазнав значних механічних пошкоджень та став непридатним для подальшої експлуатації. Так, згідно ремонтної калькуляції від 29.09.2013 року складеної НАСК «Оранта», в якій була застрахована цивільно - правова відповідальність [PERSON], вартість ремонту автомобіля позивача складає суму, у розмірі - 79 809 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'ять) грн. 73 коп. Крім того, на підставі розрахунку страхового відшкодування від 06.11.2012 року НАСК «Оранта» визначила розмір страхового відшкодування, а саме 34 432 (тридцять чотири тисячі чотириста тридцять дві) грн. 94 коп. Однак, враховуючи вищезазначені обставини, відповідач добровільно відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відмовляється. Разом із тим, позивач зазначає, що в результаті вищезазначеної ДТП призвела до проблематизації життя позивача, спричинила шкоду його власності та здоров'ю, погіршила гармонійні, адаптовані умови життєдіяльності. Наслідки даної події обумовили необхідність нераціональних витрат часу, вимагали залучання душевних та матеріальних зусиль на роз'яснення проблем, які виникли завдяки даної ДТП. Вказує, що таке життя є психотравмуючою та сприяє погіршенню психоемоційного та психосоціального рівня існування, перешкоджає можливості активної та повноцінної життєдіяльності, тобто завдає їй сильних моральних та душевних страждань, викликає занепокоєння, нервозність, приниження, страх та відчай в зв'язку з невизначеністю та невпевненістю у завтрашньому дні. Також, позивач вимушений ще період в подальшому витрачати свій особистий час на поїздки до суду, органів ДАІ, ВДАС України та звертатись до адвоката за правовою допомогою, щоб домогтися відшкодування відповідачем завданої ним шкоди позивачу. Тому просить, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінське АТП 13250» на користь [PERSON] заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 45 376 (сорок п'ять триста сімдесят шість) грн. 94 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн. 00 коп. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ірпінське АТП 13250» на користь [PERSON] судові витрати, які сплачено за подання позову до суду. Позивач в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, в судовому засіданні частково визнав позов, а саме в частині вартості придбаних матеріалів, в іншій частині позову заперечував. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля марки «Kia Rio», 2009 р.в., д.н.з. [NUMBER], що підтверджується довідкою №381 від 12.02.2016 р. Територіального сервісного центру №3247. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/7658455 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Kia Rio», 2009 р.в., д.н.з. [NUMBER]. Строк дії вказаного полісу: 10.10.2011 р. до 09.10.2012 р. В постанові Ірпінського міського суду Київської області від 09.10.2012 р. вказано, що 20.09.2012 р. приблизно о 20 год. 15 хв. в м. Буча на вул. В. Жовтня водій - [PERSON] керував автобусом «Богдан АО 9202» д.н.з. [NUMBER], здійснюючи лівий поворот, не пропустив автомобіль [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Правопорушник в судове засідання з'явився, вину у скоєному правопорушенні визнав. Вказаною постановою суду на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно із розрахунком страхового відшкодування та ремонтною калькуляцією від 26.09.2012 р. вартість ремонту пошкодженого транспортного засобу - автомобіля марки «Kia Rio», 2009 р.в., д.н.з. [NUMBER], складає 79 809,73 грн. Також судом встановлено, що на момент вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових правовідносинах із ТОВ «Ірпінське АТП 13250», що підтверджується розпорядженням №316-К від 02.08.2011 р. про прийняття на роботу, копією трудової книжки, наявної в матеріалах справи та дорожнім листом №873839 від 20.09.2012 р. Крім того, судом встановлено, що відповідно до Заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24.10.2013 р. за позовом [PERSON] до НАСК «Оранта» про стягнення коштів було вирішено стягнути із відповідача на користь позивача, зокрема, матеріальну шкоду в розмірі 34 432,79 грн. Із платіжного доручення №14939 від 20.03.2015 р. вбачається, що НАСК «Оранта» перерахувала суму матеріальної шкоди із призначенням платежу: сплата страхового відшкодування на врегулювання спору [PERSON] Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. На підставі встановлених судом обставин та зазначених норм Закону, оскільки судом було встановлено, що [PERSON] дійсно здійснив пошкодження транспортного засобу позивача та вартість відновлювального ремонту автомобіля складає - 79 809,73 грн., з яких 34 432,79 грн. позивач отримала від Національної акціонерної компанії «Оранта», а також враховуючи, те що [PERSON] під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 20.09.2012 р., перебував у фактичних трудових відносинах із ТОВ «Ірпінське АТП 13250», тому суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для стягнення різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою саме із зазначеного товариства на користь позивача в розмірі - 45 376,94 грн. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частинами 1 і 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.05.1995 року «Про судову практику у справу відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Оскільки позивач не надала суду доказів з приводу звернення до лікаря у зв'язку із поганим почуттям, які обґрунтовують обставини щодо завданої їй моральної шкоди та її розміру, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи зазначену норму Закону, оскільки позов задоволено частково, тому суд стягує із відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial