Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась адвокат Статіва Олена Володимирівна в інтересах [PERSON] до Миколаївської міської об`єднаної територіальної громади про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] помер далекий родич позивача [PERSON] . Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради. За життя померлий [PERSON] склав заповіт, за яким все майно, що належатиме йому на день смерті він заповідає позивачу [PERSON] . Вказує, що з 2005 року позивач фактично вступив в право користування вказаною земельною ділянкою, оскільки почав використовувати її для ведення сільськогосподарської діяльності, а у вересні 2020 року звернувся до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову з посиланням на пропуск ним строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Позивач вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки проживав останній рік разом з покійним, а отже вступив у спадкові права шляхом використання спірної земельної ділянки. Позивач та його представник просять суд встановити факт проживання позивача [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті останнього та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради Миколаївської міської ОТГ Слов`янського району, Донецької області (землі колишнього КСП «Олександрівське») в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , при цьому позивач та його представник посилаються на наступні норми права. Положення ст. 1268 ЦК України, які встановлюють, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. ч. 2 ст. 1297 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, яка встановлює, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Позивач вказує, що сертифікат про право на спірну земельну ділянку (пай) покійним [PERSON] був втрачений, але таке його право підтверджується державним актом на право колективної власності на землю, додатком до якого є список членів КСП «Олександрівське», які прийняли участь у розпаюванні земель, у вказаному списку [PERSON] зазначений за № 53. Крім того факт отримання останнім відповідного сертифікату підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області В судове засідання з`явилась представник позивача [PERSON] адвокат Статіва Олена Володимирівна, яка надала пояснення, аналогічні викладеним в позові та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши подані сторонами документи, заслухавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 15.12.2020 року вбачається, що [INFO] в сел. Рай-Олександрівка Слов`янського району Донецької області помер [PERSON] [INFO] . З копії Державного акту на право колективної власності на землю серії ДНА-3 від 17.12.1995 року виданого КСП «Олександрівське» та додатку до нього у вигляді списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства встановлено, що у вказаному додатку під № 53 вказаний [PERSON] . З листа Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську від 30.10.2020 року № 920/259/20 встановлено, що за [PERSON] 18.03.1999 року за номером 524 зареєстровано сертифікат ДН 0228797 на право на земельну частку (пай) розміром 6,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Олександрівське» Слов`янського району Донецької області. З копії заповіту від 26.01.2004 року встановлено, що [PERSON] 1939 року народження все своє майно, що належатиме йому на день смерті заповів [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Рай-Олександрівської сільської ради Слов`янського району Донецької області Білоусовою Г.І. З копії акту від 26.10.2020 року № 3940 вбачається, що [PERSON] з 2005 року користується земельною ділянкою, яка належить померлому [PERSON] , вказаний факт підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] в.о. старости [PERSON] та депутат 26 виборчого округу [PERSON]. Копією постанови державного нотаріуса від 24.09.2020 року, направленої листом від 24.09.2020 року № 550/02-31 підтверджено, що позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,000 га, розташовану на території Рай-Олександрівської сільської ради після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 11.03.2021 року у Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області витребовувались копії спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] . Згідно відповіді нотаріуса спадкова справа до майна останнього не заводилась. Первинною позовною вимогою [PERSON] є встановлення факту його проживання зі спадкодавцем [PERSON] на день смерті останнього, тобто на [INFO] . Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного. Ч. 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382-IV визначає терміни наступним чином: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. При цьому суд погоджується з позицією представника позивача, що ст.ст. 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Вказане узгоджується з правовою позицією, висловленою Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 10.01.2019 року (справа № 484/747/17). В судовому засіданні було допитано свідків, які надали наступні пояснення щодо обставин справи. Свідок [PERSON] пояснила, що є знайомою позивача [PERSON] , оскільки є його односелицею, також знала померлого [PERSON] . Померлий [PERSON] проживав один, близьких родичів не мав, однак у період з 2004 по 2005 рік його навідував та проживав з ним близько року його далекий родич [PERSON] , оскільки в останнього були певні сімейні проблеми. З 2005 року по теперішній час земельною ділянкою, що належала померлому користується позивач. Свідок [PERSON] повідомила суду, що є дружиною позивача, на даний час проживає з ним разом у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] був далеким родичом позивача. На початку 2004 року в неї з чоловіком стався сімейний конфлікт, тому він близько року проживав у [PERSON] до моменту його смерті. Після смерті останнього позивач користується його земельною ділянкою, вважаючи її своєю власністю на підставі заповіту. Свідок [PERSON] повідомила, що у 26 січня 2004 року вона, як посадова особа виконкому селищної ради посвідчувала заповіт [PERSON] на ім`я позивача [PERSON] . Позивача вона знає як особу, що спілкувалась з [PERSON] , є його далеким родичом і у період до 2005 року проживав з останнім за адресою: [ADDRESS] та допомагав йому по господарству, оскільки він хворів. Вищезазначені покази свідків дозволяють суду прийти до висновку про доведеність того факту, що позивач [PERSON] проживав з [PERSON] з січня 2004 року по день смерті останнього - [INFO] . Похідною позовною вимогою [PERSON] є вимога визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 6,0 умовних гектарів, яка розташована на території Рай-Олександрівської сільської ради Миколаївської міської ОТГ Слов`янського району, Донецької області (землі колишнього КСП «Олександрівське») в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного. Ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). За вищенаведених обставин судом встановлений факт проживання позивача із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] станом на час відкриття спадщини, фактів відмови спадкоємця від спадщини судом не встановлено, навпаки, він продовжує з моменту смерті спадкодавця користуватись та обробляти земельну ділянку, а отже право на спірну земельну ділянку слід визнати за ним. Відсутність у померлого [PERSON] сертифікату на право на спірну земельну частку (пай) внаслідок його втрати останнім не є перешкодою для визнання за ним відповідного права, оскільки матеріалами справи підтверджено, що за [PERSON] 18.03.1999 року за номером 524 зареєстровано сертифікат ДН 0228797 на право на земельну частку (пай) розміром 6,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) по колишньому КСП «Олександрівське» Слов`янського району Донецької області. Таким чином судом з наявних у матеріалах справи доказів та показань свідків встановлено факт проживання позивача з спадкодавцем на день відкриття спадщини, шо у свою чергу дає підстави для визнання за ним права на спірну земельну частку (пай). На підставі викладеного та

Outcome: approved