Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

До суду звернувся [PERSON], з позовною заявою про визнання права власності на Ѕ частину квартири в порядку поділу майна та припинення спільної сумісної власності на придбану в шлюбі квартиру [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON], та його представник - адвокат [PERSON], підтримали позовні вимоги, та просять суд задовольнити їх в повному обсязі, вказав, що у шлюбі з відповідачем [PERSON], за спільні кошти придбали квартиру, право власності на яку зареєстрували на відповідача, що підтверджується витягом із реєстру права власності на нерухоме майно від 15.10.2018 року. У зв'язку з тим, що спірна квартира придбана ними за спільні кошти і він має законні підстави на частку в цій нерухомості, проте право власності на цю частку на нього не зареєстровано і в зв'язку з ним він бажає за необхідне відновити свої порушені права, визнавши за ним право власності на Ѕ частку спірної квартири. Відповідач [PERSON], надала заперечення відносно вказаного вище позову , не визнала його і в судовому засіданні та вказала, що дійсно під час шлюбу була придбана вищевказана квартира на спільні кошти з позивачем. Однак після розірвання шлюбу дитина - син [PERSON], [INFO] залишився проживати з нею, позивач [PERSON], по рішенню суду виплачує аліменти на утримання дитини, але вказані виплати є недостатніми для її забезпечення. Крім того, є заборгованість по аліментам в сумі 11, 782 грн., тому з урахуванням викладеного вона просить суд відступити від частки згідно ч.3 ст. 70 СК України збільшити на її користь частку в квартирі до 2/3 частини. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи : -копію паспорта та ідентифікаційного номера позивача., -копію Витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.10.2018 року., -копію рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.09.2016 року., -оригінал чеку про сплату судового збору. вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], про визнання права власності слід задовольнити виходячи із наступного: Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. 3. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна , що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст. 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч. 1 ст. 60 СК). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В судовому засіданні було встановлено, що сторони під час шлюбу на підставі договору купівлі - продажу , посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], за № 811 придбали однокімнатну квартиру на першому поверсі п»ятиповерхового цегляного будинку за адресою: [ADDRESS]. Покупцем вказаної квартири згідно договору купівлі - продажу є відповідач [PERSON], право власності на вказану квартиру зареєстровано за нею у частці 1/1, що підтверджується витягом із реєстру прав власності не нерухоме майно від 15.10.2018 року. Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.09.2016 року шлюб між ними було розірвано на даний час рішення набрало законної сили. У зв'язку з тим, що спірна квартира придбалася сторонами за спільні кошти подружжя і позивач має законні підстави на частку в цій нерухомості, проте право власності на цю частку на нього не зареєстровано і в зв'язку з ним суд вважає за необхідне відновити позивача порушені права, визнавши за ним право власності на Ѕ частку спірної квартири. Крім того, суд вважає, що застосування правил ст. 70 ч.3 СК України можливо лише на тій підставі, що до складу спільного майна ввійшло первісне майно, яке істотно поліпшилось за час шлюбу внаслідок здійснення одним із власником за свій рахунок поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт. Крім спільних коштів особисті приватні кошти, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю ( постанова ВСУ від 08.11.2017 року у справі № 6 -1447 цс 17). В судовому засіданні відповідач не надав докази щодо поліпшення майна за час шлюбу за свій рахунок, тому поділ спільного майна подружжя повинен здійснюватися за загальними правилами, а саме порівну, так як сам факт проживання дитини з одним із подружжя , так як і заборгованість по сплаті аліментів на її утримання, недостатньо для збільшення його частки у поділі майна. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.01.2019 року позивач [PERSON], регулярно виплачує аліменти на утримання дитини відповідно до рішення Зачепилівського районного суду Харківської області, тому як вбачається зі змісту ст. 70 СК України, можливість збільшення частки майна одного з подружжя виникає за умови, що розмір аліментів, який вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування дитини, тобто пов'язана з недостатнім розміром аліментів, а не з наявністю заборгованості по їх сплаті, тому відповідачу необхідно звернутися до суду з позовом до позивача про збільшення розміру аліментів.

Outcome: approved