Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що 13 вересня 2012 року він уклав з відповідачем договір позики, у відповідності до якого він отримав у [PERSON] грошову суму в розмірі 19\~440 грн., яку повинен був повернути в строк до 13 вересня 2013 року. Через рік після укладання договору позики, а саме 13 вересня 2013 року були внесені зміни до договору позики, у відповідності до якого строк дії договору був пролонгований до 13 травня 2014 року. Стверджує, що 03 березня 2014 року він повернув борг в повному обсязі, що підтверджується розпискою відповідача. В липні 2016 року він отримав копію постанови державного виконавця про накладання арешту на майно, та звернувшись до державного виконавця дізнався про існування виконавчого напису. Наголошує, що нотаріус не мала законних підставі для вчинення виконавчого напису. Нотаріус не надсилала йому письмового повідомлення про усунення порушень, а [PERSON] звертаючись до нотаріуса свідомо ввів останнього в оману стосовно неотримання ним грошових коштів на виконання умов договору позики, а нотаріусом не було встановлено безспірність вимог. Просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 04 листопада 2015 року таким, що не підлягає виконанню. В судові засідання з'являвся позивач та його представник, які вимоги та обставини викладені в позовній заяві підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судові засідання не зявлялась, до суду направила заяву, в якій повідомляла про неможливість бути присутньої в залі судового засідання у звязку з навантаженим робочим графіком. Будь-яких документів в підтвердження або спростування доводів позивача до суду не направила. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи між [PERSON] та [PERSON] 13 вересня 2012 року було укладено договір позики, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до п.п. 1,3 зазначеного договору позики позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти в сумі 19\~440 грн., що на день підписання договору є еквівалентом суми 2\~400 доларів США, які позичальник зобовязувався повернути у строк до 13 вересня 2013 року. 13 вересня 2013 року до договору позики від 13 вересня 2012 року були внесені зміни в п. 3 зазначеного договору, та строк виконання зобовязання за договором був продовжений до 13 вересня 2014 року. Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 04 листопада 2015 року був вчинений виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 66 773 грн. 42 коп. з яких: 19\~440 грн. сума основного боргу, 27\~352 грн. 08 коп. розмір пені із суми основного боргу, 12\~335 грн. 14 коп. - збитки від інфляції, 5\~994 грн. 98 коп. 24 % річних, 1\~651 грн. повернення плати за вчинення нотаріальної дії. Головним державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 02 грудня 2015 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості в сумі 66\~773 грн. 42 коп. В підтвердження виконання зобовязання за договором позики, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 13 вересня 2012 року, позивачем надана розписка [PERSON] від 03 березня 2014 року про отримання в повному обсязі грошових коштів [PERSON] від [PERSON] на виконання зазначеного договору. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомляли про виконання [PERSON] умов договору позики, укладеного 13 вересня 2012 року та передачу останнім грошових коштів [PERSON] 03 березня 2014 року. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема,\~постановою Кабінету Міністрів України від\~29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», за змістом п. 1 якої для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). \~\~Вирішуючи питання про вчинення виконавчого напису, нотаріус не врахував положення вказаного\~Закону, у безспірності суми боргу не впевнився. Доводи позивача та матеріали справи свідчать про те, що сума боргу станом на 04 листопада 2015 року не була безспірною, отже, виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved