Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

До Решетилівського районного суду 31 березня 2020 року звернувся [PERSON] із вказаним позовом. Позивач зазначає, що 02 березня 2009 року він був переведений на посаду заступника директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН», а 02 лютого 2010 року - на посаду директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН». 02 березня 2020 року Генеральний директор ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурський О.О. видав наказ №520 - к про звільнення [PERSON] , директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН», 02 березня 2020 року у зв`язку із втратою довір`я, п.2 ст. 41 КЗпП України. З даного наказу вбачається, що 10 лютого 2020 року працівниками філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН»: головним агрономом [PERSON] та трактористами - машиністами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було здійснено спробу крадіжки 4300 кг аміачної селітри ТОВ СП «НІБУЛОН», яка була видана їм згідно накладної - вимоги на відпуск матеріалів №9/117 від 10 лютого 2019 року для підживлення озимої пшениці на полях ТОВ СП «НІБУЛОН», які розташовані в с. Говтва Козельщинського району Полтавської області. Факт спроби крадіжки було зафіксовано фахівцями сектору охорони служби безпеки ТОВ СП «НІБУЛОН». Наказом від 12 лютого 2020 року №116 - АД було призначено проведення з 13 лютого 2020 року по 17 лютого 2020 року повної позачергової інвентаризації фактичної наявності основних засобів та ТМЦ на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» та призначено інвентаризаційну комісію. Також наказом від 25 лютого 2020 року № 183-АД була призначена перевірка стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН». Під час проведення перевірки, а саме з 25 лютого 2020 року по 26 лютого 2020 року комісією було виявлено факти маніпуляції відносно складання та затвердження завідомо неправдивих документів щодо списання на металобрухт сільськогосподарської техніки, зокрема двох сівалок УПС-8, 2007 та 2008 року випуску. Перевіркою встановлено, що 30 вересня 2019 року на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. подано службову записку №351/117/3-19 за підписом посадових осіб філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» головного інженера [PERSON] , головного бухгалтера [PERSON] та директора [PERSON] , узгоджену з головним механіком інженерно - сервісної служби центрального апарату управління [PERSON] і регіональним директором з сільськогосподарського центрального апарату управління Сироватко А.Ю. , на погодження списання техніки, у тому числі двох сівалок УПС-8, 2007 та 2008 року випуску. Згідно вказаної службової записки, сівалки були комісійно обстежені і визнані такими, що непридатні для подальшої експлуатації і підлягають списанню. 26 грудня 2019 року на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. подано службову записку №479/117/3-19 за підписом посадових осіб філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН»: директора [PERSON] , інженера - механіка [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] щодо визначення ринкової вартості списаної техніки, у тому числі сівалок УПС-8, 2007 та 2008 року випуску, за результатами моніторингу ринку за ціною металобрухту 4,25 грн за 1 кг. За результатами розгляду службових записок було видано наказ «Про списання основних засобів» №1565 - АД від 26 грудня 2019 року, згідно якого директору філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН [PERSON] доручено забезпечити розбирання списаних основних засобів в суворій відповідності до нормативів з охорони праці та техніки безпеки, оприбуткувати на склад філії матеріали, придатні для подальшого використання, а неприданий для подальшого використання металобрухт підготувати для реалізації. 26 грудня 2019 року складені акти на списання основних засобів, зокрема вищезазначених сівалок УПС-8, 2007 та 2008 року випуску, за підписами комісії у складі: голова комісії - директор філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» [PERSON], члени комісії - головний інженер [PERSON] , головний економіст [PERSON] , головний бухгалтер [PERSON] , інженер - механік [PERSON] . Списана техніка оприбуткована як відходи, згідно акту оприбуткування відходів №179 від 20 січня 2020 року. При цьому в ході перевірки комісією з`ясовано, що зазначена техніка всупереч наказу №1565 - АД від 26 грудня 2019 року «Про списання основних засобів» не розбирався на вузли та агрегати, які повинні бути взяті на облік, як матеріали від розбірки техніки або б/у запчастин, які придатні для подальшого використання та відновлення техніки (акт перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН». Ситуація з неправомірним списанням сівалок УПС-8 стала можливою внаслідок неналежного та недбалого виконання своїх посадових обов`язків саме директором філії [PERSON] . Недбале та поверхневе ставлення [PERSON] до своїх посадових обов`язків створило всі необхідні передумови для нанесення матеріальних збитків. Позивач зазначає, що з 20 січня 2020 року по 10 лютого 2020 року перебував у щорічній відпустці. Як вказує [PERSON] фактичною підставою для його звільнення стала спроба крадіжки 4300 кг селітри, до якої він не має ніякого відношення та списання двох сівалок, яке було здійснено на підставі виданого не ним наказу. Крім того, зміст його основних трудових обов`язків на посаді директора філії не включає безпосереднє обслуговування грошових та товарних цінностей, а полягає виключно в управлінні філією «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН», що свідчить про те, що особи, які займають зазначену посаду не є суб`єктами, яких можна звільнити за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, а тому наказ про його звільнення №520-к від 02 березня 2020 року є незаконним та підлягає скасуванню. Посилаючись на вищевикладені обставини та доводи, позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просив визнати незаконним та скасувати наказ Генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. №520-к від 02 березня 2020 року «Про звільнення [PERSON] » у зв`язку із втратою довір`я, пункт 2 статті 41 КзпП України; поновити [PERSON] на посаді директора філії Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» з 02 березня 2020 року; стягнути з ТОВ СП «НІБУЛОН» на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 березня 2020 року до дня поновлення на роботі; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Провадження по даній справі було відкрито ухвалою суду від 17 серпня 2020 року, судове засідання було призначено на 16 вересня 2020 року, яке за клопотанням представника відповідача Висоцького В.П. було відкладено. 23 листопада 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками за підписом представника відповідача Висоцького В.П. , в якому відповідач позов не визнав та зазначив, що [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду інженера філії «Старобільська» ТОВ СП «НІБУЛОН» згідно з наказом №41 - к від 20.04.2007. За наказом 46-к від 26.01.2010 [PERSON] переведений на посаду директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» з 02.02.2010. Відповідно до наказу №520 - к від 02.03.2020 [PERSON] звільнений з посади директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, у зв`язку з втратою довір`я за обставин вчинення порушень трудової дисципліни, виявлених за результатами проведених перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту (за наказом №116-АД від 12.02.2020), повної позачергової інвентаризації фактичної наявності основних засобів та ТМЦ (за наказом №183-АД від 25.02.2020), перевірок станів промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії, пожежної та техногенної безпеки, на підставі Акту перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» від 26.02.2020, Акту перевірки стану промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» №1 від 26.02.2020, Протоколу №1 засідання інвентаризаційної комісії від 18.02.2020, а також за обставин наявності умов для здійснення працівниками філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» 10.02.2020 спроби крадіжки 4300 кг аміачної селітри власності Товариства, про що зроблено у трудовій книжці відповідний запис. Наслідком встановлених за результатами проведеної перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» фактів вчинення порушень трудової дисципліни стало заподіяння матеріальної шкоди Товариству в сумі 65000 грн. За результатами проведення перевірки стану пожежної та техногенної безпеки на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» також були встановлені численні порушення вимог щодо пожежної та техногенної безпеки виробничого об`єкту (Акт перевірки стану пожежної та техногенної безпеки на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» №1 від 26.02.2020). Аналогічна ситуація склалася у сфері дотримання промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН»: були виявлені численні порушення в цій сфері (Акт перевірки стану промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» №1 від 26.02.2020). За результатами повної позачергової інвентаризації фактичної наявності основних засобів та ТМЦ (Протокол №1 засідання інвентаризаційної комісії від 18.02.2020) окрім нестачі відходів та брухту чорних металів вагою 1200 кг (списані сівалки УПС-8: 2007 року виробництва з інвентарним №001534400 та 2008 року виробництва з інвентарним №000049400), виявлені також нестачі джерела безперебійного живлення UPS GRES SO 650 VA (інвентарний №00028305) вартістю 434,34 грн, офісного стільця ISO (інвентарний №00028345) вартістю 82,50 грн, свинини в тушах вагою 6,553 кг вартістю 406,94 кг. Передумовою проведення вищевказаної повної позачергової інвентаризації фактичної наявності основних засобів та ТМЦ стала наявність на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» умов, сприятливих для вчинення працівниками філії порушень трудової дисципліни, правових та морально - етичних норм, що полягали в спробі крадіжки 4300 кг аміачної селітри власності Товариства головним агрономом [PERSON] , трактористами - машиністами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У свою чергу , факти, встановлені за результатами повної позачергової інвентаризації фактичної наявності основних засобів та ТМЦ стали підставою для перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту, перевірок станів промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії, пожежної та техногенної безпеки. Вищевказані перевірки та позачергова інвентаризація були проведені законно, за результатами їх проведення складені відповідні акти та протокол, які підписані відповідальними та належними посадовими особами Товариства. А враховуючи той факт, що обставини, які стали передумовою проведення перевірок та інвентаризації, склалися саме за керівництва філією «Сухорабівська» Товариства [PERSON] , а також для того, щоб він, як директор філії, користуючись своїм службовим становищем, не мав змоги впливати на своїх підлеглих, на перевіряючих і на результати перевірок та інвентаризації, останні проводилися без його участі, що не є порушенням. Також представник відповідача зазначає, що як вбачається зі змісту Висновку науково - правової експертизи, експерт Інституту держави і права ім. В.М. Корецького, системно проаналізувавши приписи законодавства у сфері трудових правовідносин, локальних нормативно - правових актів ТОВ СП «НІБУЛОН», в яких закріплені посадові обов`язки та повноваження директора філії «Сухорабівська» Товариства, положення Договору про повну матеріальну відповідальність, Довіреності №750 від 26.12.2018, експерт дійшов до наступних узагальнюючих висновків: 1) за займаною громадянином [PERSON] посадою, виходячи зі змісту його посадових обов`язків, цей працівник є особою, яка здійснює безпосереднє обслуговування грошових і товарних цінностей та несе пряму дисциплінарну та матеріальну відповідальність перед роботодавцем - ТОВ СП «НІБУЛОН», а у останнього наявні підстави для укладення договору про повну матеріальну відповідальність із даним працівником; 2) договір про повну матеріальну відповідальність 02.02.2010 №02/02/14 між ТОВ СП «НІБУЛОН» та [PERSON] як директором філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» повністю відповідає встановленим КЗпП України та підзаконним нормативно - правовим актам вимогам, а сам директор філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» є особою, що несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність (відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з вини підприємству). З огляду на коло посадових обов`язків і повноважень [PERSON] , як директора філії «Сухорабівська» Товариства, визначених Інструкцією, Положенням про філію, Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, Довіреність № 750 від 26.12.2018, основним змістом трудових його обов`язків становило виконання операцій, пов`язаних з обслуговуванням цінностей, контролю за їхнім рухом і зберіганням, як директора філії, у якого перебувають у підпорядкуванні всі працівники філії «Сухорабівська» і позивач відповідно до займаної посади є особою, яка належить до осіб, які можуть бути звільнені на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КзПП України (т.1, а.с.а.с.73-85, 86 - 173). Ухвалою суду від 25.11.2020 за клопотанням позивача було продовжено строк для подання відповіді на відзив та відкладено розгляд справи (т.1, а.с. 177). 11 грудня 2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що науково - правовий експертний висновок виходить за межі кола питань, передбачених частиною першою статті 114 ЦПК України, а натомість надається оцінка доказів. Стосовно договору про повну матеріальну відповідальність №02/02/2014 від 02.02.2010 зазначив, що в самому договорі було розмежовано посаду директора та роботу безпосередньо пов`язану із зберіганням, відпуском та перевезенням товарно - матеріальних цінностей (пункт 1 договору). Крім того у пункті 19 (реквізити та підписи сторін) цього договору здійснено підпис [PERSON] як від підприємства, так і зі сторони працівника, тобто договір було підписано із самим собою, що унеможливлює виникнення будь - яких прав та обов`язків у сторін такого договору. Зазначив, що договори про повну матеріальну відповідальність можна укладати тільки з тими працівниками, які займають посади або виконують роботи, передбачені відповідними нормативно - правовими актами. Звільнення з підстав втрати довір`я є обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Особи, які здійснюють функції обліку, охорони або управлінські функції щодо розпорядження майном та коштами підприємства, не відносяться до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові чи товарні цінності, і такі особи не можуть бути суб`єктами звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України. Не можна ототожнювати функції з обслуговування грошових і товарних цінностей із одержанням їх під звіт та функції контролю за використанням грошових коштів і розпорядження ними, які є відмінними за своєю природою (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №752/7994/17). Відносно списання сівалок вказав, що акти щодо списання двох сівалок підписував не лише позивач, як голова комісії, а й інші члени комісії та затверджували їх відповідні посадові особи. Посилаючись на ці та викладені у позові обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі (т.1, а.с.181-184). За клопотанням представника відповідача судове засідання, яке було призначено на 26.01.2021, було відкладено. 26 січня 2021 року до суду від відповідача надійшло заперечення в яких відповідач в повному обсязі позов не визнав та зазначив, що висновок від 09.10.2020 науково - практичної експертизи є результатом реалізації ТОВ СП «НІБУЛОН» як відповідачем процесуального права, регламентованого ч.3 ст. 77 ЦПК України, але не права, визначеного ч.1 ст. 114 ЦПК України, тобто висновок від 09.10.2020 є частиною обґрунтування Товариством належності доказів у справі, але не є висновком експерта у галузі права у розумінні статті 114 ЦПК України. Щодо договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №02/02/2014 від 02.02.2010 зазначив, що законом прямо не встановлена його недійсність і цей договір не визнаний недійсним судовим рішенням, створені ним обов`язки підлягали виконанню позивачем. За 10 років, що сплинули з моменту укладення Договору №02/02/2014 від 02.02.2010, позивач не тільки не оспорив у судовому порядку дійсність цього договору, але й жодного разу не звернувся до Товариства з будь - яких питань щодо його умов. Стосовно належності позивача до кола осіб, з якими міг бути укладений письмовий договір про повну матеріальну відповідальність представник відповідача посилався на постанову Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №180/2292/16-ц, в якій було зазначено, що для вирішення питання про те, чи відноситься працівник до осіб, які безпосередньо обслуговували грошові, товарні чи культурні цінності, необхідно докладно ознайомитися з колом його обов`язків, що визначаються відповідними посадовими інструкціями та положеннями. В кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати, чи становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, основний зміст їх трудових обов`язків, чи носить виконання ними вказаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Обов`язок по обслуговуванню цінностей може бути передбачений тарифно-кваліфікаційними довідниками, посадовими інструкціями та іншими нормативними актами. З огляду на передбачені Положенням про філію повноваження директора філії, до трудових обов`язків [PERSON] як директора філії належали обов`язки зі здійснення банківських операцій з грошовими коштами за банківським рахунком філії «Сухорабівська» Товариства № [NUMBER] у ПАТ «Креді Агріколь Банк» (право першого підпису відповідно до Картки із зразками підписів ПАТ «Креді Агріколь Банк») та зі здійснення банківських операцій з грошовими коштами за банківським рахунком філії через електронну банківську систему, для чого позивач отримав засіб посиленого захисту (кард - рідер) для роботи в електронній банківській системі. Також з дійсних трудових правовідносин, що склалися між [PERSON] та ТОВ СП «НІБУЛОН» вбачається, що позивач за договором №02/02/2014 від 02.02.2010 зобов`язався дбайливо ставитися до переданих йому на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей та вживати заходів для попередження збитків, своєчасно повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню ввірених йому матеріальних цінностей, вести облік, складати і передавати у визначеному порядку товарно - грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Пунктом 3 вищевказаного Договору його сторонами визначена відповідальність у випадку незбереження з вини працівника ввірених йому матеріальних цінностей. З огляду на коло трудових обов`язків [PERSON] як директора філії «Сухорабівська» Товариства, визначених інструкцією, Положенням про філію, Договором №02/02/2014 від 02.02.2010, Довіреністю №750 від 26.12.2018, до його трудових обов`язків і повноважень входило виконання операцій, пов`язаних з обслуговуванням цінностей, а відтак, позивач був працівником, з якими міг бути укладений письмовий договір про повну матеріальну відповідальність. Щодо належності позивача до кола працівників, які можуть бути звільнені на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України, то представник відповідача зазначив, що позивач з огляду на вищевикладені обставини та обставини, зазначені у відзиві належить до осіб, які можуть бути звільнені на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України. Також представник відповідача зазначив, що 18.09.2020 Товариством у порядку статті 214 КПК України було подано заяву до Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367 КК України, наразі триває кримінальне провадження (т.1, а.с. 218-226). В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався. 28 вересня 2021 року до суду від представника відповідача Висоцького В.П. надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині поновлення позивача на посаді директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», оскільки на день подачі клопотання у структурі компанії ТОВ СП «Нібулон» відсутній такий філіал, як «Сухорабівський», а на території с. Сухорабівка ТОВ СП «Нібулон» взагалі не веде жодної господарської діяльності (т.2, а.с.а.с.67-71). За клопотанням представника позивача Беркути В.Л. розгляд справи було відкладено для підготовки письмових заперечень стосовно поданого клопотання. 25 жовтня 2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшли письмові заперечення на клопотання про закриття провадження у справі в частині поновлення позивача на посаді директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» (т.2, а.с.а.с.106-108). Ухвалою суду від 02 листопада 2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача Висоцького В.П. про закриття провадження у справі в частині поновлення позивача на посаді директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» було відмовлено (т.2, а.с.а.с.118-119). В зв`язку з закінченням робочого часу по справі оголошено перерву до 20 грудня 2021 року. В судовому засіданні 20 грудня 2021 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Беркута В.Л., посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи, позов підтримали та просили його задовольнити. Представники відповідача адвокати Петров В.-П.С. та Висоцький В.П., посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи та клопотання про закриття провадження в частині поновлення позивача на посаді директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», просили в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши учасників розгляду даної справи, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ СП «НІБУЛОН» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що наказом № 41 - к від 20 квітня 2007 року директора філії «Старобільська» ТОВ СП «НІБУЛОН» Васільєва В.О. [PERSON] було прийнято на посаду інженера філії з 20.04.2007 з посадовим окладом згідно штатного розпису (т.1 а.с.86). Відповідно до наказу від 26 січня 2010 року №46 - к заступника генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Бурик Л.Б. [PERSON] , заступника директора філії «Сухорабівська», з 02 лютого 2010 року було переведено на посаду директора філії «Сухорабівська» (т.1 а.с.86). З посадовою інструкцією позивач [PERSON] ознайомився, що підтверджується листком ознайомлення, на якому міститься підпис позивача та дата, 29.04.2016. Дана обставина позивачем не заперечувалася в судовому засіданні (т.1 а.с.а.с.139-147). З приводу дати ознайомлення позивача з посадовою інструкцією (29 квітня 2016 року) представник відповідач Висоцький В.П. повідомив, що суду була надано посадова інструкція в новій редакції. Зборами учасників ТОВ СП «Нібулон» (протокол №2 від 28 лютого 2007 року) було затверджено Положення Про філію «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» (т.1 а.с.а.с.148-152). Як вбачається з рукописного напису та особистого підпису, [PERSON] з Положенням Про філію «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» ознайомився 02 лютого 2010 року (т.1 а.с.151). Відповідно до копії картки із зразками підписів, філія Сухорабівська ТОВ СП «Нібулон» має рахунок № [NUMBER] у банку ПАТ «Креді Агріколь Банк». Також дана картка містить зразки підписів директора філії [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] . Розпорядження за рахунком слід вважати дійсним в разі наявності на них одного першого і одного другого підписів (т.1, а.с.153). 30 вересня 2019 року на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. подано службову записку №351/117/3-19 за підписом директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» [PERSON], головного інженера [PERSON] , головного бухгалтера [PERSON] , узгоджену з головним механіком [PERSON] і регіональним директором с/г виробництва ТОВ СП «НІБУЛОН» Сироватко А.Ю., на погодження списання техніки у філії «Сухорабівська»: Косарка Z069, інв.№001847600 (20766); водороздавач ВР 3, інв. №000092200 (2204); сівалка УПС - 8. інв. №001534400 (6313); сівалка УПС - 8. інв. №000049400; сівалка СЗ-5,4, інв. №001534200 (6263); транспортний пристрій ОЗШ-06, інв. №001314300 (9135); дискова борона RAU CENTOR, інв. № 000280500. В даній записці також зазначено, що в разі погодження дана техніка буде розібрана на вузли та агрегати, котрі згідно актів будуть взяті на облік, як матеріали від розбору техніки або б/у запчастинами, придатні для подальшого використання та для відновлення с/г техніки (т.1, а.с. 119). Наказом від 26.12.2019 №1565-АД в.о. технічного директора ТОВ СП «Нібулон» Михайлова Л.П. було доручено директору філії «Сухорабівська» [PERSON] провести списання основних засобів, а саме: Косарка роторна Z069_65м_КР_1_65, інв.№001847600; водороздавач ВР 3, інв. №000092200; сівалка УПС - 8. інв. №001534400; сівалка УПС - 8. інв. №000049400; сівалка СЗ-5,4, інв. №001534200; транспортний пристрій ОЗШ-06, інв. №001314300; дискова борона RAU CENTOR, інв. № 000280500; забезпечити директору філії «Сухорабівська» [PERSON] розбирання списаних основних засобів в суворій відповідності до нормативів з охорони праці та техніки безпеки, оприбуткувати на склад філії матеріали, придатні для подальшого використання. Непридатний для подальшого використання металобрухт підготувати для реалізації (т.1, а.с.88). Відповідно до службової записки №479/117//3-19 від 23.12.2019, поданої на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. за підписом директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» [PERSON] , інженера - механіка філії [PERSON] , головного бухгалтера [PERSON] , в ході моніторингу ринку було виявлено, що техніка, яка пропонується на списання в такому технічному стані на ринку відсутня, зокрема: сівалка УПС-8 2007 р.в. - наскрізна корозія зернових та тукових ящиків, численні розриви рами, знос висіваючого апарату, сівалка УПС-8 2008 р.в. - численні розриви рами, знос висіваючого апарату (т.1, а.с.120). Як вбачається з актів на списання основних засобів №362 та №364 від 26.12.2019 за підписом директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» [PERSON] та членів комісії: головного інженера [PERSON] , головного економіста [PERSON] , головного бухгалтера [PERSON] , інженера - механіка групового [PERSON] , сівалки УПС 8 6313, 2007 року введення в експлуатацію, та УПС 8 02 1305 7823, 2008 року введення в експлуатацію, були списані внаслідок неможливості використання і ремонту (т.1, а.с.а.с.129, 131). Відповідно до розрахунків результатів списання об`єкта вказані сівалки УПС 8 2007 року та 2008 року актом оприбуткування відходів №179 від 20.01.2020 оприбутковані як відходи та брухт чорних металів в кількості 600 кг (т.1, а.с.а.с.130, 132). Наказом в.о. фінансового директора ТОВ СП «Нібулон» Шуліки С.О. від 12.02.2020 №116 - АД «Про проведення позачергової інвентаризації» було вирішено провести повну позачергову інвентаризацію фактичної наявності основних засобів та ТМЦ на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» у період з 13.02.2020 по 17.02.2020 та створено інвентаризаційну комісію (т.1, а.с.89). Відповідно до протоколу №1 засідання інвентаризаційної комісії від 18.02.2020 було виявлено нестачу, зокрема: стільця ISO, вартістю 82,50 грн (рядок 61), джерела безперебійного живлення UPS GRESSO 650 VA, вартістю 433,34 грн (рядок 62), свинини в тушках вагою 6,553 кг (рядок 64), відходів та брухту чорних металів вагою 1200 кг (рядок 94), які запропоновано компенсувати за рахунок матеріально відповідальної особи [PERSON] (т.1, а.с.а.с.112-115). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив той факт, що за його рахунок було компенсовано вартість відсутніх товарно - матеріальних цінностей, проти цього він не заперечував. Як вбачається з пояснювальної записки головного інженера філії «Сухорабівська» [PERSON] від 12.02.2020, поданої на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. , в грудні 2019 року було списано дві сівалки УПС -8 та оприбутковано як металолом. З 08 по 20 січня 2020 року він був у відпустці. Коли вийшов на роботу та побачив, що відсутні сівалки після чого зателефонував директору [PERSON] і сказав, що на території немає списаних сівалок, на що той відповів, що розберуться (т.1, а.с. 136). Згідно копії письмових пояснень головного інженера філії «Сухорабівська» [PERSON] від 19.02.2020, поданих на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. , вбачається, що ним було підготовлено службову записку № 351/117/3-19 про списання основних засобів, після погодження якої було видано наказ, після чого в.о. технічного директора Л.П. Михайловим підготовлено службову записку №479/117/3-19 від 26.12.2019 про визначення ринкової ціни списаних основних засобів. Після погодження даної службової записки списання основних «актів» оформлено відповідними актами та списані основні засоби, в тому числі 2 сівалки УПС 8 (т.1, а.с. а.с.116). В доповненнях до пояснення від 19.02.2020 головного інженера філії «Сухорабівська» Дмитренка В.В. від 19.02.2020, поданих на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О., [PERSON] зазначив, що оскільки на філії перебувало 5 сівалок УПС - 8, три з яких надійшли з інших філій, а така кількість не була потрібна для виробничих потреб філії, ним було відібрано три сівалки новішого зразка, а інші дві 2007 та 2008 років були включені в службову записку від 30.09.2019 для списання. Акти обстеження не складалися, будь - яких вказівок та пропозицій про її ремонт не надходило. В службовій записці від 26.12.2019, якою визначалась вартість сівалок, які списувались заначено, що в ході моніторингу ринку встановлено, що такі сівалки на ринку відсутні, тому встановлена вартість за ціною металобрухту. Зазначив, що фактично моніторинг ринку не проводився, оскільки така практика на філії відсутня. Він не знав, що списану техніку ТОВ СП «НІБУЛОН» реалізує на вторинному ринку. Про таку можливість при підписанні службових записок, актів директор філії йому не повідомляв (т.1, а.с. а.с.117-118). З копії письмових пояснень механізатора філії «Сухорабівська» [PERSON] , поданої на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. , вбачається, що він у грудні 2019 року побачив на території філії «Сухорабівська» біля металобрухту побачив неукомплектовану сівалку УПС-8. Він запитав у директора [PERSON] про долю даної сівалки, на що той відповів, що вона буде здана на металобрухт. [PERSON] запропонував йому обміняти сівалку на власний металобрухт, на що той погодився. В подальшому він взяв трактор та відвіз сівалку до себе додому, а замість неї завіз металобрухт вагою 1200 кг (т.1, а.с137). Відповідно до службової записки від 21.02.2020 регіонального директора Реуцоя В.Ф., поданої на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. , за результатами інвентаризації, проведеної з 12 по 17 лютого 2020 року на філії «Сухорабівська» встановлено нестачу металобрухту у кількості 1200 кг. Згідно актів на списання основних засобів від 26.12.2019 №362, 364 було списано на металобрухт дві сівалки УПС - 8 вагою 600 кг кожна, який оприбуткований актом № 179 від 20.01.2020. Оглядом місце зберігання металобрухту на території філії «Сухорабівська» встановлено відсутність двох сівалок. Також просить провести службову перевірку стану машин, тракторів та накопичення металобрухту на філії «Сухорабівська» (т.1, а.с. 134). Аналогічного змісту є службова записка від 21.02.2020 фахівців СОСБ ТОВ СП «Нібулон» [PERSON] та [PERSON] , подана на ім`я генерального директора ТОВ СП «НІБУЛОН» Вадатурського О.О. (т.1, а.с. 135). Відповідно до акту перевірки стану машинно - тракторного парку та накопиченого металобрухту філії «Сухорабіська» ТОВ СП «Нібулон», складеного комісією в складі начальника ІСС ТОВ СП «Нібулон» Кузьміна Р.Б.. заступника начальника ІСС ТОВ СП «Нібулон» Троцького К.В., провідного інженера ІСС [PERSON] , які відповідно до наказу від 25.02.2020 №183 - АД провели відповідну перевірку, було встановлено факти маніпуляції відносно складання та затвердження завідомо неправдивих документів щодо списання на металобрухт, зокрема сівалок УПС - 8. Зокрема, зазначено, що списання двох сівалок УПС - 8 було проведено безпідставно, без обстеження їх технічного стану. Актом перевірки від 26.02.2020 встановлено безпідставність визначення вартості двох сівалок за ціною металобрухту, оскільки згідно моніторингу вторинного ринку вартість, наприклад, сівалок УПС - 8 2007 року на вторинному ринку на момент списання становила 40-45 тис. грн. Таким чином вартість збитків, спричинених незаконним списанням двох сівалок, а не продаж їх на вторинному ринку складає близько 80 тис. грн (їх вартість за ціною металобрухту 5000 грн). Крім того в ході перевірки встановлено місцезнаходження лише однієї сівалки УПС - 8 2007 року за місцем розташування земельної ділянки механізатора [PERSON] в с. Сухорабівка, місцезнаходження іншої сівалки не встановлено. Пояснення [PERSON] в частині надання ним відповідної кількості металобрухту спростовується фактом відсутності його на території філії. Комісія зазначає, що ситуація з неправомірним списанням сівалок УПС - 8 2007 (інв. номер 001534400) та 2008 (інв. номер 000049400) року стала можливою внаслідок неналежного та недбалого виконання своїх службових обов`язків саме директора філії [PERSON] (а.с.а.с.97-100). Актом перевірки стану промислової безпеки, охорони праці, виробничої санітарії на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» №1 від 26.02.2020, складеним комісією, призначеною наказом по ТОВ СП «Нібулон» від 24.02.2020 №171- АД, було виявлено ряд порушень та недоліків, зокрема директор філії [PERSON] : не виконав припис служби охорони праці №11-ОП від 09.08.2016; не виконав вимоги службової записки р/н 14574/2/42 від 29.11.2019 щодо своєчасної та якісної підготовки до комплексної перевірки додержання законодавства у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці; не забезпечив дотримання працівниками вимог чинного законодавства, галузевих нормативно - технічних документів, що стосуються діяльності підприємства, та локальних нормативних актів підприємства; не здійснював загальне керівництво і координацію робіт з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки на філії; порушив вимоги наказу від 12.08.2019 №1015-АД, а саме не забезпечив організацію роботи з охорони праці на філії «Сухорабівська», не забезпечив санітарний стан території. виробничих будинків, споруд, окремих приміщень на філії «Сухорабівська» в цілому тощо (т.1, а.с.а.с. 101-106). Актом перевірки стану пожежної та техногенної безпеки на філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» №1 від 26.02.2020, складеним комісією, призначеною наказом по ТОВ СП «Нібулон» від 24.02.2020 №172- АД, було виявлено ряд порушень серед яких, зокрема: директор філії [PERSON] не забезпечив дотримання працівниками вимог чинного законодавства, галузевих нормативно - технічних документів, що стосуються діяльності підприємства, та локальних нормативних актів підприємства; не здійснював загальне керівництво і координацію робіт з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки на філії та ін. (т.1, а.с.а.с. 107-111). В судовому засіданні було встановлено, що інвентаризації проводилася за відсутності позивача [PERSON] , який перебував у відпустці. Про результати інвентаризації [PERSON] був повідомлений листом від 02.03.2020 за підписом генерального директора ТОВ СП «Нібулон» Вадатурського О.О., яким також запропоновано у разі незгоди з висновками інвентаризації призначити і провести інвентаризацію у присутності позивача (т.1, а.с.11). За результатами вищевикладених обставин наказом генерального директора ТОВ СП «Нібулон» Вадатурського О.О. від 02.03.2020 №520-к [PERSON] , директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» було звільнено 02 березня 2020 року у зв`язку із втратою довір`я, п.2 ст. 41 КЗпП України (т.1, а.с.а.с.91-96). Суд не приймає в якості доказу долучену відповідачем до матеріалів справи копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.02.2020 по кримінальному провадженню №12020170200000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вказана копія виготовлена неякісно, що позбавляє суд можливості повноцінно дослідити її зміст, а також короткий виклад обставин не доводить зв`язок вказаного кримінального правопорушення із даною справою (т.1, а.с.138). Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 частини першої статті 41 КЗпП України). Згідно роз`яснень викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення. Пунктом 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережності такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Тлумачення пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України дозволяє зробити висновок, що розірвання трудового договору на підставі цієї норми права можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим, ця норма не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника. Звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-104 цс 14, від 23 грудня 2015 року у справі № 6-1093 цс 15, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-100 цс 16. Виходячи з розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 році у справі № 6-100цс16 та постановах Верховного Суду, зокрема, від 02 червня 2021 року у справі № 592/8437/20. Тобто зазначений пункт передбачає обмежене коло осіб, до яких можна застосувати таку підставу звільнення. Це працівники, які безпосередньо обслуговують: грошові цінності; товарні цінності; культурні цінності. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 585/2261/19 (провадження № 61-3959св21) зроблено висновок, що для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл та інше); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Звільнення з підстав втрати довір`я може бути визнано обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом та інше), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. За змістом указаної норми матеріальними цінностями є цінності, що прийняті на зберігання, зберігаються на складі, відпускаються зі складу, з торгового залу, іншого сховища. Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, зберігання, транспортування, розподіл тощо. Особи, які безпосередньо обслуговують грошові і товарні цінності, це переважно особи, які займаються прийманням, зберіганням, транспортуванням і розподілом матеріальних цінностей, наприклад, продавці, касири, завідувачі базами тощо. Під термінами «зберігання», «обслуговування» і «розподіл цінностей» слід розуміти широке коло операцій по експедиції чи по відпусканню цінностей, іноді зовсім не пов`язаних з безпосереднім їх обслуговуванням. За загальними правилом такі працівники в разі нестачі матеріальних цінностей несуть повну матеріальну відповідальність на підставі письмових договорів чи спеціальних законів. Для вирішення питання про те, чи відноситься працівник до осіб, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні чи культурні цінності, необхідно докладно ознайомитися з колом його обов`язків, що визначаються відповідними посадовими інструкціями та положеннями. В кожному конкретному випадку необхідно з`ясувати, чи становить виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, основний зміст їх трудових обов`язків, чи носить виконання ними вказаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Обов`язок з обслуговування цінностей може бути передбачений нормативними актами, посадовими інструкціями тощо. Про це ж зазначено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №180/2292/16-ц, на яку посилається сторона відповідача. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Даючи відповідь на запитання представника позивача Беркути В.Л. про те, як саме пункти посадової інструкції директора філії ТОВ СП «Нібулон» та Положення про філію свідчать про те, що позивач [PERSON] є особою, яка безпосереднє обслуговує грошові та товарні цінностей, представник відповідача Висоцький В.П. посилався на пункти 1.4., 2.6., 2.17., 2.18., 4.1., 4.6. Посадової інструкції директора філії ТОВ СП «Нібулон» та пункти 4.2., 4.4. та 4.6., та загалом весь розділ 4 Положення про філію. Відповідно до п. 1.4. посадової інструкції директора філії ТОВ СП «Нібулон», затвердженої Генеральним директором ТОВ СП «Нібулон» Вадатурським О.О., у своїй діяльності директор філії керується Конституцією України, законодавчими та нормативними актами України, Статутом підприємства, Довіреністю, Положенням про філію, Колективним договором філії, даною посадовою інструкцією, наказами генерального директора та іншими локальними нормативно правовими актами підприємства. Розділом ІІ вказаної посадової інструкції визначено завдання та обов`язки. Так, зокрема, директор філії повинен забезпечувати рентабельну, беззбиткову діяльність філії, своєчасне виконання планів діяльності, виробничих завдань з використанням всіх наявних виробничих потужностей та трудових ресурсів (п. 2.1.); забезпечувати дотримання працівниками вимог чинного законодавства, галузевих нормативно - технічних документів, що стосуються діяльності підприємства, та локальних нормативних актів підприємства (п.2.6.); здійснювати контроль за раціональним використанням працівниками філії оргтехніки, автотранспортних засобів та інших матеріальних ресурсів (п.2.17.); здійснювати загальне керівництво і координацію робіт з охорони праці, пожежної та техногенної безпеки на філії, відповідно до вимог чинного законодавства та локальних нормативних актів підприємства (2.18.). Розділом IV посадової інструкції визначено відповідальність директора філії, зокрема: за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією інструкцією, невиконання наказів і доручень безпосереднього керівника, генерального директора, заступників генерального директора, головного бухгалтера та технічного директора підприємства, в межах, визначених чинним законодавством України про працю (п.4.1.); за дотримання законодавчих та нормативно - правових актів з питань охорони праці та охорони навколишнього середовища (п.4.4.); за спричинення прямого матеріального збитку підприємству, а також за дії (бездіяльність) що призвели до такого матеріального збитку, перевищення повноважень та використання матеріальних цінностей підприємства в особистих інтересах (п.4.6.) (т.1 а.с.а.с.139-147). Як вбачається з п.4.1. Положення про філію «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», філію очолює директор, який призначається генеральним директором підприємства. Управління поточною діяльністю філії здійснює директор філії, який діє на підставі цього Положення та в межах довіреності, наданої генеральним директором Підприємства (п.4.2.). Директор філії в своїй діяльності керується статутом Підприємства, даним Положенням, рішеннями, розпорядженнями, наказами генерального директора Підприємства або його заступників, посадовою інструкцією Директора філії (п.4.3.) Директор філії, зокрема, розпоряджається коштами та майном Філії, укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків рахунки відповідно до цього Положення та чинного законодавства (п.4.4.). Майнові і фінансові зобов`язання філії підписуються його директором і головним бухгалтером (п.4.6.). Отже, детально вивчивши та проаналізувавши змістпосадової інструкції директора філії ТОВ СП «Нібулон» та Положення про філію «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», в тому числі пункти, на які посилався представник відповідача Висоцький В.П., суд вважає, що ні посадова інструкція, ні Положення про філію не містить вказівку на те, що виконання операцій, що пов`язані з обслуговуванням цінностей, становить основний зміст трудових обов`язків позивача та що до його посадових обов`язків входить виконання дій, які носять відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Визначені в п. 4.4. Положення про філію повноваження директора, зокрема, щодо розпорядження коштами та майном філії не свідчить про зворотне, оскільки Верховний Суд України та Верховний Суд в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що помилковим є ототожнювання функції з обслуговування грошових і товарних цінностей із одержанням їх під звіт та функції контролю за використанням грошових коштів і розпорядження ними, які є відмінними за своєю природою. Працівником, який обслуговує грошові і товарні цінності, є той працівник, що має доступ та працює із такими цінностями безпосередньо і це становить основний зміст його трудових обов`язків (зокрема, постанови Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №752/7994/17, від 28.10.2020 у справі №55/1509/2020 та ін). В той же час зміст основних трудових обов`язків позивача, як директора філії, становила функція по управління філією «Сухорабівська» та виконання покладених на неї завдань, в тому числі управлінська функція по розпорядженню коштами філії. Суд не приймає наведені у запереченні посилання представника відповідача Висоцього В.П. на висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 12.12.2018 у справі №591/1651/15-ц та від 20.02.2019 у справі №180/2292/16-ц з таких підстав. У справі №591/1651/15-ц судами було встановлено, що займана позивачем посада (управителя ОСББ) безпосередньо пов`язана із доступом та розпорядженням коштами (фактично, одноосібним), що надходять на розрахункові рахунки та в касі підприємства ОСББ, а тому позивач, за займаною ним посадою, виходячи зі змісту посадових обов`язків, є особою, яка входить до кола осіб, яких може бути звільнено на підставі пункту 2 частини першої статті 41 КЗпП України. У справі ж 752/7994/17 судами було встановлено, що до посадових обов`язків начальника станції належало виконання операцій, що пов`язанні з безпосереднім обслуговуванням цінностей, контролю за їх рухом і зберігання. Тобто посадові обов`язки зазначених осіб не є тотожними посадовим обов`язкам позивача по даній справі. На підтвердження того, що обов`язки директора філії пов`язані з безпосереднім обслуговуванням цінностей стороною відповідача було надано відповідні докази: копія картки із зразками підписів філія Сухорабівська ТОВ СП «Нібулон» директора філії [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] (т.1, а.с.153), акт надання послуг від 30.09.2019 (т.1, а.с.227), корінці чеків серії ЯЯ 4890650 від 26.09.2019, серії ЯЯ 4890776 від 30.09.2019, серії ЯЯ 4890778 від 07.10.2019, серії ЯЯ 4890781 від 25.10.2019, серії ЯЯ 4890788 від 19.11.2019, (т.1, а.с.а.с.228 - 232), платіжні доручення від 05.07.2019 №363 (т1, а.с.233), відомості на виплату готівки №24 від 09.08.2019 та №39 від 29.08.2019 (т1, а.с.а.с.234, 237), копії наказів: про призначення відповідальних осіб від 18.05.2010 №56, від 17.04.2015 №29 а, від 09.06.2015 №50, від 28.09.2015 №95, від 20.09.2018 №20, про створення комісії на предмет визначення якості роботи на сівбі пропасних культур, про створення комісії від 03.09.2018 №19, про надання благодійної допомоги ветеранам Другої світової війни до Дня пам`яті та примирення і Дня перемоги над нацизмом у Другій світовій війні від 03.05.2019 №8 (т.1, а.с.а.с.240 - 248). Крім того стороною відповідача було долучено копію Інвентаризаційного опису основних засобів №18/117/10 в якому особою, відповідальною за збереження основних засобів зазначений позивач [PERSON] (т.2, а.с.а.с.45-46) заява на отримання засобів посиленого захисту від 10.09.2019, заява на доступи та права користувачів у системі Optim CLIC, які подані за підписом [PERSON] до АТ «Креді Агріколь» (т.2, а.с.а.с.47-48), підтвердження отримання смарт - карти (т.2, а.с.49). Однак суд вважає, що вказані докази жодним чином не доводять того, що обов`язки директора філії пов`язані з безпосереднім обслуговуванням цінностей та ця діяльність становить основний зміст його трудових обов`язків. Всі вищезазначені дії директора філії по видачі наказів та підписання відповідних платіжних доручень виконані в межах посадової інструкції та Положення про філію «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» в частині, зокрема, організації кадрового обліку на філії, сільськогосподарського виробництва та оренди землі (організовує виплату орендної плати); розпорядження коштами філії, відкриття в установах банків рахунків, видачі наказів (п.4.4. Положення про філію). При цьому суд наголошує на тому, що особи, які здійснюють функції обліку, охорони або управлінські функції щодо розпорядження майном та коштами підприємства, як правило, не відносяться до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові чи товарні цінності, і такі особи не можуть бути суб`єктами звільнення за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 року у справі № 585/2261/19. Згідно зі статтею 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Однак чинною наразі є постанова Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріату Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, якою затверджено Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою чи організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на зберігання, продаж (відпуск), перевезення або застосування у процесі виробництва. Суд критично оцінює наданий стороною відповідача договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №02/02/14 від 02 лютого 2010 року (т.1, а.с.154) з наступних підстав. По - перше, посада, яку обіймає позивач, та робота, яку він виконує, відсутня у вказаному Переліку. По - друге, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «НІБУЛОН» в особі директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» [PERSON], який діє на підстав доручення №405 від 02.02.2010, з одного боку, та громадянином [PERSON] - з другого боку. Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Однак, аналізуючи зміст довіреності №405 від 02.02.2010, виданої генеральним директором ТОВ СП «Нібулон» Вадатурським О.О. директору філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» [PERSON] останньому довіряється, зокрема, укладати, змінювати і розривати трудові договори з фізичними особами філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», видавати довіреності працівникам філії на отримання товарно - матеріальних цінностей по операціях, в яких стороною виступає ТОВ СП «Нібулон» та ін. (т.1, а.с.158). Проте повноважень на укладення договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність вказана довіреність не містить. Повноваження директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» з приводу укладення договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність та звітність містяться в його посадовій інструкції від 26.04.2016. Однак посадової інструкції директора філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» станом на час підписання договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №02/02/14 (02 лютого 2010 року) стороною відповідача долучено не було. По - третє, вказаний договір від імені обох сторін був підписаний однією і тією ж особою - позивачем [PERSON] . Згідно частини 3 статті 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Отже, укладення даного договору не породжує будь - яких правових наслідків. В свою чергу стороною відповідача було долучено висновок науково - правової експертизи, в якому експерт Інституту держави і права ім. В.М. Корецького, системно проаналізувавши приписи законодавства у сфері трудових правовідносин, локальних нормативно - правових актів ТОВ СП «НІБУЛОН», в яких закріплені посадові обов`язки та повноваження директора філії «Сухорабівська» Товариства, положення Договору про повну матеріальну відповідальність, Довіреності №750 від 26.12.2018, дійшов наступних узагальнюючих висновків: 1) за займаною громадянином [PERSON] посадою, виходячи зі змісту його посадових обов`язків, цей працівник є особою, яка здійснює безпосереднє обслуговування грошових і товарних цінностей та несе пряму дисциплінарну та матеріальну відповідальність перед роботодавцем - ТОВ СП «НІБУЛОН», а у останнього наявні підстави для укладення договору про повну матеріальну відповідальність із даним працівником; 2) наявність підпису однієї і тієї ж особи як в графі «підприємство», так і в графі «працівник» хоча і створює своєрідний правовий казус, проте не може вважатися підставою для недійсності даного правочину за наявності доручення від 02 лютого 2010 року №105. Договір про повну матеріальну відповідальність 02.02.2010 №02/02/14 між ТОВ СП «НІБУЛОН» та [PERSON] як директором філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» повністю відповідає встановленим КЗпП України та підзаконним нормативно - правовими актами вимогам, а сам директор філії «Сухорабівська» ТОВ СП «НІБУЛОН» є особою, що несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність (відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з вини підприємству) (т.1, а.с.а.с.159-169). З приводу даного висновку слід зазначити, що даний висновок не є результатом проведення судової експертизи, а тому не є обов`язковим при здійсненні оцінці доказів. Таким чином, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку, що звільнення позивача за наведених обставин за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України є неправомірним. З огляду на це позивач [PERSON] підлягає поновленню на роботі. Згідно з частинами першою та восьмою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28 вересня 2021 року у справі №825/3682/14, скасування наказу про звільнення працівника із займаної посади, у силу вимог частини першої статті 235 КЗпП України, є підставою для його поновлення на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При цьому Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту прав, ніж зазначений в частині першій статті 235 КЗпП України, а отже, установивши, що звільнення відбулося із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. Отже поновлення на роботі полягає в тому, що працівнику надається та ж робота, яку він виконував до звільнення його з роботи. Незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство, установа, організація, що допустили таке незаконне звільнення. Як було встановлено в ході розгляду даної справи та підтверджено належними доказами по справі відповідач ТОВ СП «НІБУЛОН» не ліквідовано та продовжує функціонування, на час винесення рішення по справі у структурі ТОВ СП «НІБУЛОН» відсутня лише філія «Сухорабівська», оскільки відповідно до п.2 Протоколу загальних зборів учасників ТОВ СП «НІБУЛОН» №37 від 29.12.2020 було вирішено ліквідувати філію «Сухорабівська» у зв`язку із зменшенням ефективності роботи філії та з метою оптимізації роботи відокремлених підрозділів (т.2, а.с.а.с.72-73). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформація про філію «Сухорабівська» відсутня, інших підрозділів на території с. Сухорабівка Решетилівського району немає (т.2, а.с.а.с.74-90, 91) Продаж нерухомого майна, зокрема нежитлової будівлі загальною площею 201,7 кв.м, яка розташована в [ADDRESS] , та належала ТОВ СП «Нібулон» підтверджується договором купівлі -продажу нерухомого майна від 05.01.2021, укладеного між ТОВ СП «Нібулон» та ТОВ «Сухорабівське» та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.2, а.с.а.с.95-97, 98) Тобто поновити позивача на попередньому місці роботи на дату винесення рішення суду є неможливим. Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції. У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Враховуючи вищезазначене з метою ефективного та реального поновлення порушеного права слід зазначити про спосіб, в який відповідач ТОВ СП «Нібулон» зможе виконати рішення суду, враховуючи те, що філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон», в якій позивач [PERSON] займав посаду директора на даний час не існує. У постановах від 28 лютого 2019 року у справі № 817/860/16, від 24 лютого 2021 року у справі № 160/9760/19 Верховний Суд висловлював правову позицію, яка полягає у тому, що коли поновити позивача на посаді, з якої його звільнили і якої (формально) вже немає, неможливо, то належним способом захисту порушеного права може бути поновлення на посаді, аналогічній тій, з якої її звільнили, і яка існує на дату поновлення. При цьому суд зазначає, що ліквідація філії «Сухорабівська» ТОВ СП «Нібулон» не позбавляє роботодавця можливості внесення до штатного розпису необхідних змін з метою виконання рішення суду про поновлення незаконно звільненого працівника. Суд не приймає посилання представників відповідача на те, що вакансій рівнозначних посад на сьогодні в структурі ТОВ СП «Нібулон» немає, оскільки дане твердження ґрунтується виключно на словах представників відповідача та не підтверджене жодним доказом. Проте суд враховує ймовірність такої ситуації та вважає за необхідне зазначити, що роботодавець також не позбавлений можливості переведення працівника на рівнозначну або нижчу (за його згодою) посаду в будь - яку іншу філію ТОВ СП «Нібулон». Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, днем звільнення вважається останній день роботи. Оскільки, згідно оспорюваного наказу позивача було звільнено 02 березня 2020 року, то поновленню він підлягає з наступного дня, тобто 03 березня 2020 року. За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про плату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 розділу ІІ цього Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Слід також ураховувати, що при обчисленні середньої заробітної плати включаються виплати, що мають постійний характер (основна заробітна плата доплати, надбавки, премії), без виключення сум відрахування (на податки, стягнення аліментів тощо), та не включаються одноразові виплати. Виплати, які не враховуються при обчисленні середнього заробітку, визначені пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 100. Відповідно до довідки ТОВ СП «Нібулон» середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці перед звільненням [PERSON] складає 718,62 грн (т.2, а.с.15). Час вимушеного прогулу слід розраховувати за період із 03 березня 2020 року (наступний день після звільнення [PERSON] ) по 22 грудня 2021 року (день ухвалення рішення суду). Відповідно до листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2020 рік» від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 кількість днів вимушеного прогулу в 2020 році складає 209 днів. Відповідно до листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України «Про розрахунок норм тривалості робочого часу на 2021 рік» від 12.08.2020 року № 3501-06/219 кількість днів вимушеного прогулу в 2021 році складає 244 дні. Загальний час вимушеного прогулу складає 453 робочих днів (209 + 244). Середній заробіток за час вимушеного прогулу становитиме суму у розмірі 325534,86 грн (718,62 грн. * 453 робочих днів) без відрахувань відповідних податків. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідноч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «НІБУЛОН» на користь держави пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено дві окремі позовні вимоги (поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу), то судовий збір з врахуванням ставки судового збору в 2020 році - 840,80 грн (позов поданий 31.03.2020) має становити 1681,60 грн. На підставі вимог п. 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за один місяць та поновлення позивача на роботі . На підставі викладеного та

Outcome: approved