Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

До суду 14 липня 2014 року надійшла позовна [PERSON] до Державного інституту праці та соціально-економічних досліджень про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 6871 грн. 05 коп., індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати у розмірі 219 грн. 87 коп. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з 2005 по 2014 роки вона працювала в Державному інституті праці та соціально-економічних досліджень, з січня 2014 року її посадовий оклад склав 1176 грн. 52 коп. Починаючи з грудня 2013 року відповідачем не виплачується їй заробітна плата, внаслідок чого утворилась заборгованість. В зв'язку з невиплатою заробітної плати відповідач має також сплатити їй компенсацію втрати частини грошових доходів в зв'язку з затримкою термінів виплати заробітної плати. Крім того, невиплата заробітної плати спричинила їй страждання через відсутність коштів для нормального існування, розмір заподіяної їй моральної шкоди позивачка оцінює у 3000 грн. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача та розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки Державного інституту праці та соціально-економічних досліджень, заборгованість із заробітної плати перед працівником [PERSON] за період з січня 2014 року по червень 2014 року включно складає 4131 грн. 60 коп., заборгованість із виплати лікарняних за рахунок коштів фонду соціального страхування становить 1639 грн. 79 коп., а всього 5771 грн. 39 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом помноження суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачка просить стягнути з відповідача суму індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати у розмірі 219 грн. 87 коп., при цьому розрахунку суми індексації не надала. З цих підстав підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, в сумі встановленої судом, згідно довідки, у розмірі 5771 грн. 39 коп., в частині стягнення індексації несвоєчасно виплаченої заробітної плати у розмірі 219 грн. 87 коп. позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Обґрунтовуючи наявність спричиненої моральної шкоди та її розмір, позивачка посилається на те, що вона перенесла страждання, спричинені їй через відсутність коштів для нормального існування. Розмір моральної шкоди у сумі 3000 гривень позивачка зазначила без достатніх для цього підстав. Розрахунок і належне обґрунтування такої суми матеріали справи не містять, а тому,

Outcome: partial