Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

До Літинського районного суду Вінницької області звернулась позивач із позовом до Виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету про призначення відповідального за вчинення нотаріальних дій та про встановлення нікчемності заповіту. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 24.05.2017 р. справу призначено до розгляду та одночасно відмовлено у відкриті провадження в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету про призначення відповідального за вчинення нотаріальних дій, оскільки вимоги позивача стояли про визнання неправомірними дій та рішень органів місцевого самоврядування, тобто виникають з адміністративних правовідносин, розгляд яких проводиться за правилами адміністративного судочинства (а.с. 19). Свої вимоги позивач мотивувала тим, що [INFO] р. померла її рідна сестра - [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги. Зазначає, що після смерті спадкодавця вона у шестимісячний строк подала до Літинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак після звернення до нотаріальної контори їй стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини також звернулась спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] - [PERSON], котра є відповідачем у справі. Згідно заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Г.В. Позиція позивача обгрунтована тим, що 26.06.2012 р. виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області було прийнято рішення за № 70 яким обов'язки по вчиненню нотаріальних дій покладено на секретаря Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Г.В. Таким чином, позивач вважає, що секретар виконавчого комітету сільської ради та секретар сільської ради є різними посадовими особами, і у випадку вчинення нотаріальної дії посадової особою - секретарем виконавчого комітету відповідні повноваження повинні бути зазначені у рішенні, яке приймається у відповідності до чинного законодавства. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Представник позивача - адвокат Шишковська А.Б. (уповноважена представляти інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги від 28.04.2017 р. (а.с. 25) у судовому засіданні просила суд позов задовольнити та визнати нікчемним заповіт посилаючись на ту обставину, що заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету сільської ради, а повноваження по посвідченню заповіту покладались на секретаря сільської ради, що є двома різними посадами. Одночасно послалась на ту обставину, що рішення сільської ради про призначення відповідального за посвідчення заповіту прийняте з порушенням норм права, адже дане питання не виносилось на порядок денний, та рішення від 26.06.2012 р. прийняте з посиланням на Наказ Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», N 20/5 від 03.03.2004 р., котра 11.11.2011 р. втратила чинність. У судових дебатах акцентувала увагу на наявність виправлень в заповіті спадкодавця [PERSON] Представник відповідача - виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області - голова Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Мудріцька С.В. у судовому засіданні заперечила проти вимог позивача та просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що всі дії виконавчого комітету по обранню секретаря сільської ради, а згодом і призначення його у якості секретаря виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області були здійснені відповідно до закону, за пропозицією голови одноголосно було проголосовано за обрання секретарем виконавчого комітету Гальчак Г.В. Представник відповідача виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області - Гальчак Г.В. у судовому засіданні також просила відмовити у задоволені позову не вбачаючи у своїх діях стосовно посвідчення заповіту спадкодавця [PERSON] будь-яких порушень, навпаки ствердила, що вона тільки посвідчила волю спадкодавця. Відповідач [PERSON] просила відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Данилюк П.П. (уповноважений представляти інтереси відповідача у суді на підставі договору на здійснення представництва у суді від 16.06.2017 р. (а.с. 50), настоював на відмові у задоволені позову погоджуючись із твердженнями представників відповідача - виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області. У судових дебатах висловив думку, про те, що сторона позивача намагається суперечити волі спадкодавця [PERSON] шукаючи для цього будь-які можливі шляхи. Заслухавши пояснення сторін у справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Так, відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід права та обов'язків (спадщини), від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). спадкування, згідно зі ст. 217 ЦК України, здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим 27.07.2016 р. виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] померла [INFO] р., актовий запис № 21 (а.с. 11). Згідно заповіту від 02.02.2015 р. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що її буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчений Секретарем виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області Гальчак Г.В. (а.с. 9). Відповідно до ст. 1247 ЦК України, заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, особисто підписаний заповідачем, посвідчений нотаріусом або іншою посадовою службовою особою, визначеною у статтях 1251-1252 цього кодексу. Щодо повноважень секретаря сільської ради на посвідчення заповіту. Судом встановлено, що рішенням за № 390 від 29.03.2012 р. Гальчак Г.В., обрано секретарем Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.49) та за пропозицією голови ради Мудріцької С.В., (а.с. 48), відповідно ч.4 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на секретаря сільської ради покладено також повноваження секретаря виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 48). Рішенням за № 70 від 26.06.2012 р. виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області обов'язки по посвідченню заповітів покладено на секретаря сільської ради Гальчак Г.В. (а.с. 8). Суд врахував твердження сторони позивача в тій частині, що повноваження на посвідчення заповіту було покладено на секретаря сільської ради, а заповіт, що є предметом спору, посвідчений секретарем виконавчого комітету сільської ради. Втім зазначені твердження спростовується наступним чином. Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Для обгрунтування сформованої позиції, суд вважає за необхідне дослідити суть кожної складової зазначеної статті. -орган місцевого самоврядування - сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч.1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). В контексті розгляду даної справи органом місцевого самоврядування являється Соснівська сільська рада Літинського району Вінницької області. -посадова особа - посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою. (ст. 2, ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001 р.). Секретар сільської, селищної, міської ради працює в раді на постійній основі. Секретар ради обирається радою з числа її депутатів на строк повноважень ради за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови ( ч.1 ст. 50 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). -уповноваженою на це посадовою особою. Стаття 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»містить визначення, що делеговані повноваження - це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом. Наведену норму слід приймати до уваги в системному зв'язку зі ст. 37 Закону України «Про нотаріат», де вбачається, що наведеним законом (конкретно Законом України «Про нотаріат») надаються повноваження посадовим особам органу місцевого самоврядування у населених пунктах, де намає нотаріусів вчиняти нотаріальні дії, зокрема щодо посвідчення заповітів, крім секретних. Одночасно суд акцентує свою увагу на тому що хоча позивач і посилається у своїй позовній заяві на положення ч. 5 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якої у виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради, проте не варто ігнорувати і ч. 4 ст. 50 згаданого закону, де вказано, що секретар сільської ради може за рішенням ради одночасно здійснювати повноваження секретаря виконавчого комітету відповідної ради. Тобто законодавець даною нормою дозволяє в одній посадовій особі одночасно суміщати секретаря сільської ради та секретаря виконавчого комітету сільської ради. До того ж стороною позивача не доведено протилежного, зокрема заборони суміщення в одній особі посади секретаря сільської ради та посади секретаря виконавчого комітету сільської ради. Таким чином можливо дійти висновку, що Гальчак Г.В., як посадова особа органу місцевого самоврядування, була уповноважена вчиняти нотаріальні дії, в тому числі посвідчувати заповіти. Також, у позовній заяві позивач сама посилається на п. 2.11 Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», № 3306/5 від 11.11.2011 р., згідно якого посвідчення заповітів, засвідчення вірності копій (фотокопій) документів і виписок з них, засвідчення справжності підпису на документах, видача дубліката посвідченого документа здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою органу місцевого самоврядування і скріплюються гербовою печаткою відповідного органу місцевого самоврядування (а.с. 5). Як уже зазначалося у рішенні порядком вище, посадова особа місцевого самоврядування - особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження у здійсненні організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», № 280/97-ВР 21.05.1997 р.) посадами в органах місцевого самоврядування є виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою(ст. 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001 р.). Тобто, якщо б Гальчак Г. В. посвідчувала б заповіт у якості секретаря сільської ради (виборна посада відповідно до ч.1 ст. 50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні») або у якості секретаря виконавчого комітету сільської ради (посада на яку затверджують відповідно до ч. 4 ст. 50 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»), в обох випадках її дії були б правомірними та вона посвідчувала б заповіт, як посадова особа органу місцевого самоврядування. Щодо позиції позивача про скасування рішення виконавчого комітету. Попри те, що при зверненні до суду позивачу було відмовлено у відкритті провадження в частині визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 70 від 26.06.2012 р. «Про призначення відповідального за вчинення нотаріальних дій», оскільки дана категорія справ розглядається в порядку адміністративного судочинства (а.с. 19), в ході розгляду справи у сторони позивача виникали сумніви щодо правомірності вищевказаного рішення виконавчого комітету, тому суд вважає за необхідне не ігнорувати вказану обставину, що в майбутньому спростує будь-які сумніви щодо неповноти дослідження судом всіх обставин у справі. При складанні позовної заяви позивач послалась, як на підставу у задоволенні позову на те, що при винесенні рішення за № 70 від 26.06.2012 р. виконавчий комітет Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області послався на Наказ Міністерства Юстиції України «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», № 20/5 від 03.03.2004 р., котрий втратив чинність 11.11.2017 р. при прийнятті Наказу Міністерства Юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування», № 3306/5 від 11.11.2011 р. Зазначене твердження відповідає дійсності. Втім, на думку суду, твердження позивача щодо відсутності у секретаря Гальчак Г.В. повноважень по причині посилання на нечинне положення в мотивування прийняття рішення щодо повноважень секретаря є хибною, оскільки зазначена «Інструкція» та «Порядок» визначають деталізовану процедуру вчинення нотаріальних дій, а правовою підставою для здійснення відповідною посадовою особою нотаріальних дій є положення ст. 1251 ЦК України та ст. 37 Закону України «Про нотаріат», № 3425-XII від 02.09.1993 р., котрі уповноважують посадову особу відповідного органу місцевого самоврядування на здійснення нотаріальних дій, на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Не виступає обґрунтуванням прийнятого рішення, однак не ігнорується твердження, про намагання позивачем судовим порядком змінити останню волю спадкодавця. Також не ігнорується, а навпаки акцентується увага судом на ту обставину, що сторонами у судовому засіданні не ставилось під сумнів волевиявлення [PERSON] на складання заповіту. А відтак суд не вважає суттєвим виправлення імені спадкодавця (у графі рукописного тексту), оскільки ім'я спадкодавця та його воля підтверджується самим змістом заповіту (а.с. 9). Положеннями ч.1 та ч.2 ст. 1257 ЦК України передбачено, що заповіт складений особою, яка не мала прав, а також заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. Оскільки в судовому засіданні з пояснень учасників процесу, досліджених матеріалів справи встановлено, що заповіт [PERSON] на ім'я [PERSON], засвідчений 02.02.2015 р., складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення, а відтак у задоволенні позову позивача про визнання нікчемності заповіту, слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем [PERSON]

Outcome: dismissed