Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 25.10.2010 р., між нею та ТОВ «Аверс-Сіті» було укладено договори купівлі-продажу майнових прав №170/НП/2 ИП; 185/НП/2ИП (далі - договори купівлі-продажу майнових прав). Предметами вказаних договорів були об'єкти нерухомості: нежилі приміщення №2 (за даними реєстраційної справи КП КОР «ІБТІ»№ 172) та №5 (за даними реєстраційної справи КП КОР «ІБТІ»№ 176) за адресою будинок [ADDRESS] (далі нежилі приміщення). Відповідно до п. 1.4 вказаних договорів позивач набуває право власності на нежилі приміщення після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Однак, як вказує позивач акти приймання-передачі майнових прав на нежилі приміщення не укладено між ним та відповідачем до цього часу, а в п.3.2. зазначено, що право власності на майнові права від продавця до покупця переходять після підписаного акту. Загальна вартість майнових прав на нежилі приміщення згідно п. 4.2. договорів складає 168 707,55 грн. Факт повної оплати Позивачем вартості майнових прав на нежилі приміщення за договорами підтверджується довідкою про оплату повної їх вартості від 15.10.2012 р., виданою відповідачем за договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.10.2010 р. №29/10/10. Також позивач зазначає, що будинок, складовою частиною якого є квартири, було введено в експлуатацію 10.03.2011 р. про, що свідчить сертифікат відповідності серії № 00002053 від 10.03.2011 р. рішенням Виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області № 177 від 09.06.2011 р. «Про оформлення та видачу ТОВ «Аверс-Сіті» свідоцтв на право власності на об'єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (далі - рішення) було дано доручення КП КОР «Ірпінським БТІ» оформити та видати по-квартирно свідоцтва про право власності ТОВ «Аверс-Сіті) на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з викладеним позивачка зазначає, що зверталася до відповідача з проханням виконати умови договору, підписати з нею акт, та передати їй як власнику відповідні документи на квартиру і не отримавши вмотивованої відповіді змушена була звернутися до суду з даним позовом в якому просить суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на об'єкти нерухомості, а саме: нежилі приміщення №172, 176, що знаходяться будинку [ADDRESS], зобов'язати відповідача передати позивачу технічну документацію на зазначені приміщення. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явився, заперечував щодо позову, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2010 р. між [PERSON] та ТОВ «Аверс-Сіті» було укладено договори купівлі-продажу майнових прав №170/НП/2 ИП (а.с.5-11); 185/НП/2ИП (а.с.12-18). Предметами вказаних договорів були об'єкти нерухомості: нежилі приміщення №2, загальною площею: 57 цілих,18 сотих м. кв., (за даними реєстраційної справи КП КОР «ІБТІ»№ 172) та №5, загальною площею: 95,25 м. кв., (за даними реєстраційної справи КП КОР «ІБТІ»№ 176) за адресою будинок [ADDRESS]. Відповідно до п. 1.4 вказаних договорів позивач набуває право власності на нежилі приміщення після введення об'єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів, в п.3.2. зазначено, що право власності на майнові права від продавця до покупця переходять після підписаного акту. Загальна вартість майнових прав на нежилі приміщення згідно п. 4.2. договорів складає 168 707,55 грн. Факт повної оплати позивачем вартості майнових прав на нежилі приміщення за договорами підтверджується довідкою (а.с.20), про оплату повної їх вартості від 15.10.2012 р., виданою відповідачем за договором про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.10.2010 р. №29/10/10 (а.с.19). На доказ того, що будинок, складовою частиною якого є квартири, було введено в експлуатацію 10.03.2011 р., надано сертифікат відповідності серії № 00002053 від 10.03.2011 р. (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред'явлена лише власником спірного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Позивачка посилалась на договори купівлі продажу майнових прав від 25 жовтня 2010 року та від 25 жовтня 2013 року, як на підставу виникнення майнових прав на спірну нерухомість у позивача. У п. 1.4 зазначених договорів визначено, що майнові права - це всі права на об'єкт нерухомості, що полягають у праві покупця набути право власності на об'єкт нерухомості після введення в експлуатацію та оформлення відповідних правовстановлюючих документів. Тобто на підставі договорів позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Також договором встановлено порядок отримання покупцем пакету документів, необхідних для оформлення права власності на об'єкт нерухомості. Позивачкою не надано доказів того, що вона зверталась до відповідача з вимогою про надання таких документів. Тобто, позивачкою не доведено, що її права відповідачем порушені. Майнові права відмінні від права власності, при цьому не встановлено, щоб товариство перешкоджало [PERSON] звернутися до відповідних державних органів для реєстрації за собою права власності. В судовому засіданні представник позивача надав копію звернення від імені позивачки [PERSON] до «Аверс Сіті» датоване 15.10.2012 року, де вона просила передати їй у власність нежилі приміщення за актами приймання - передачі, а також передати всі необхідні правовстановлюючі документи на нежилі приміщення. Однак, як слідує з пояснень представника відповідача щодо даного документу, такого документу у відповідача немає, поскільки неодноразово змінювалося керівництво «Аверс - Сіті», крім того, позивачка раніше не додавала його до матеріалів справи. Поскільки судом не здобуто безспірних доказів того, що позивачка є власником спірного майна, то суд відмовляє в задоволенні позовних вимог поскільки ставити питання про право власності може тільки власник майна, а не особа, яка володіє майновими правами на майно. На підставі ст. ст. 331, 392, 526 ЦК України,

Outcome: dismissed