Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області у травні 2017 року звернувся [PERSON] із позовом до Миронівської районної державної адміністрації Київської області, Відділу Держземагенства у Миронівському районі Київської області, Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Потік» про визнання права на земельний пай. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON] Після смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку (пай), розміром 4,41 га в умовних кадастрових гектарах в КСП імені Карла Маркса села Потік Миронівського району Київської області по Потіцькій сільській раді Миронівського району Київської області, оскільки за життя батько був включений до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП імені Карла Маркса села Потік Миронівського району Київської області по Потіцькій сільській раді Миронівського району Київської області за [NUMBER]. Будучи спадкоємцем за законом після смерті батька, позивач у межах шестимісячного строку звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю права власності на вказану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду, тому просить у судовому порядку визнати за ним право на земельний пай після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області Ахметова О.І. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, заперечень проти задоволення позову не надав, надіслав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутності. Потіцька сільська рада Миронівського району Київської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не делегувала, проти задоволення позову не заперечила, клопотання про відкладення справи не надала. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Потік», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не делегувало, проти задоволення позову не заперечило, клопотання про відкладення справи не надало. Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи відповідачів не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Позивач звернувся за судовим захистом у зв'язку із тим, що в інший спосіб він не може реалізувати своє право на отримання земельного паю середнім розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів в КСП імені Карла Маркса села Потік Миронівського району Київської області по Потіцькій сільській раді Миронівського району Київської області після смерті батька. Судом встановлено, що згідно із списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком № 1 до державного акту на право колективної власності на землю, яка знаходиться на території Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, [PERSON] був членом цього товариства, про що свідчить запис під № [NUMBER] /а.с. 13-14/. Із довідки Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області від 20 лютого 2017 року №02-33/93 вбачається, що внаслідок реорганізацій правонаступником КСП імені Карла Маркса села Потік є СТОВ «Потік», що зареєстровано Миронівською районною державною адміністрацією 31 липня 1996 року, реєстраційний номер 292 /а.с.24/. Абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (ст. 2 Указу). Таким чином, [PERSON], будучи членом КСП імені Карла Маркса, відповідно до наведених норм Указу, мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності належних цьому підприємству, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого Потіцькою сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області від 16 вересня 1994 року /а.с.11-12/. [INFO] року в м. Горлівка Донецької області [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 05 березня 1996 року Центрально-міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Горлівка /а.с.10/. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема на земельну ділянку (пай) розміром 4, 41 га в умовних кадастрових гектарах в КСП імені Карла Маркса села Потік Миронівського району Київської області по Потіцькій сільській раді Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем першої черги (про що свідчить копія спадкової справи), позивач 25 грудня 2003 року подав до Миронівської державної нотаріальної контори по спадковій справі № 3169/82 заяву №1101, якою прийняв спадщину померлого [PERSON] /а.с. 42/. Той факт, що позивач [PERSON] є сином померлого [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується заявою №1102 від 25 грудня 2003 року /а.с.43/. Таким чином, позивач, будучи єдиним спадкоємцем померлого [PERSON], 25 грудня 2003 року прийняв його спадщину за законом. В межах шестимісячного строку він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю права власності на вказану земельну ділянку /а.с.18/. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Оскільки на момент смерті спадкодавець [PERSON] мав право на отримання в КСП імені Карла Маркса села Потік Миронівського району Київської області земельної частки (паю), то це право відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України увійшло до складу спадщини, і перейшло від спадкодавця до спадкоємця, яким є позивач (ст. 1216 Цивільного кодексу України). Відповідно до витягу з технічної документації з паювання земель та розрахунку вартості земельної частки (паю) КСП імені Карла Маркса по Потіцькій сільській раді, середній кадастровий розмір паю становить 4,41 умовних кадастрових гектарів /а.с. 19/. Тобто до позивача, після смерті його батька, у порядку спадкування за законом перейшло право на отримання земельного паю середнім розміром 4,41 умовних кадастрових гектарів. На підставі ст. ст. 81, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 373, 1216 - 1218, 1223, 1225, 1296 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved