Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Родинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що спірним обєктом нерухомості є квартира [ADDRESS], загальною площею 44, 9 м2, яка складається з двох кімнат житловою площею 27,5 м2, у т.ч. 1-а кімната 16,2 м2, 2-а кімната 11,3м2, кухні площею 6,0 м2, вбиральні (сполученої) 2,8 м2, ванної кімнати, коридору 4,6 м2, передпокою 1,8 м2, збудованої шафи 2,2 м2, веранди. Квартира на підставі договору міни від 19.05.1994 року належить [PERSON]. Договір посвідчено [PERSON], державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області, зареєстровано в реєстрі під №2-831. У 2007 році позивач вирішив дану квартиру у [PERSON] придбати. Між ними було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу спірної квартири. 10.08.2007 року позивач сплатив повну вартість квартири у розмірі 30000 гривень (саме таку суму [PERSON] вказала як ціну квартири). Факт сплати грошей підтверджує розписка, дана [PERSON] у письмовій формі в присутності свідків. Нотаріально правочин посвідчений не був, але за домовленістю [PERSON] повинна була зявитися до нотаріуса за першою вимогою позивача. Йому були передані документи на квартиру, технічний паспорт, а також ключі. Позивач неодноразово пропонував відповідачці виконати необхідні дії для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вона погоджувалась, вони домовлялись зустрітися у нотаріуса, але вона не зявлялася. Потім [PERSON] і зовсім відмовилася нотаріально посвідчити договір, нічим не мотивуючи причину своєї відмови.У 2008 році вона виїхала до м. Нелидове Тверської області Російської Федерації, де і померла 8.04.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Ця норма є формою захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин, яким він являється. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін було досягнуто згоди. Стаття 665 ЦК України передбачає, що за договором купівлі- продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами укладення договору купівлі-продажу є його предмет та ціна, а допустимим доказами домовленості сторін щодо цих істотних умові є лише письмові докази. Таким чином, між позивачем та [PERSON] фактично відбулося повне виконання договору купівлі-продажу, оскільки [PERSON] передала йому квартиру, а він прийняв зазначений обєкт нерухомого майна та сплатив грошову суму згідно з досягнутою з продавцем домовленістю, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 632 ЦК України. Оскільки, не зважаючи на повне виконання умов договору, нотаріально посвідчити правочин у теперішній час неможливо, а ч. 2 ст. 220 ЦК України не вимагає наступного нотаріального посвідчення договору, якщо його дійсність визнана судом, позивач змушений звернутися до суду для визнання дійсним договору купівлі-продажу. Позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач та представник позивач в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача Родинської міської ради до судового засідання не зявився. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду, проти заявлених вимог не заперечують. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], квартира має загальну площю 44,9 кв.м., складається з двох кімнат житловою площею 27,5 кв.м., у т.ч. 1-а кімната 16,2 кв.м., 2-а кімната 11,3 кв.м.; кухні площею 6,0 кв.м., вбиральні (сполучено) 2,8 кв.м., ванної кімнати, коридору 4,6 кв.м., передпокою 1,8 кв.м., збудованої шафи 2,2 кв.м., веранди (а.с.14-16). Квартира [ADDRESS] за договором міни від 19.05.1994 року належить [PERSON]. Договір посвідчено [PERSON], державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Донецької області, зареєстровано в реєстрі під №2-831(а.с.17). Оригінал даного договору долучено до матеріалів цивільної справи. Згідно розписки від 10.08.2007 року [PERSON], перебуваючи при здоровому глузді та добрій памяті, розуміючи значення своїх дій та без примусу, продає свою квартиру за адресою [ADDRESS], [PERSON] за 30000 гривень. Гроші отримала в повному обсязі. Ключі та документи на квартиру передає в присутності свідків. Зобовязується оформити угоду нотаріально за першою вимогою покупця (а.с.18). Оригінал даної розписки долучено до матеріалів цивільної справи. [PERSON] померла 18.04.2008 року у м. Нелидово Тверської області Росія (а.с.19). Згідно інформації, наданої Першою красноармійською державною нотаріальною конторою, щодо майна померлої 08.04.2008 [PERSON] спадкова справа не відривалась (а.с.51). Свідок [PERSON], суду пояснив, що був присутнім під час написання [PERSON] розписки про отримання коштів за квартиру. Вона писала розписку добровільно, та добровільно передала [PERSON] ключи та документи. Свідок [PERSON], яка мешкає в квартирі, яка розташована рядом з квартирою 15 у будинку 38, суду пояснила, що знає [PERSON] довгий час. Він часто приїжджає до цієї квартири. Раніше там проживала [PERSON], але в 2008 році вона виїхала та більше до квартири не поверталась. У суду нема підстав ставити під сумнів показання свідків, оскільки вони послідовні та відповідають іншим обставинам, які встановлені у судовому засіданні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З матеріалів справи вбачається, що усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами та розпискою. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.Частина 3 цієї статті передбачає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами розпискою, показаннями свідків, і відбулося виконання договору (позивачу передано правовстановлюючий документ на квартиру та ключі, та сплачено грошові кошти), але [PERSON] ухилилася від його нотаріального посвідчення. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved