Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Добропільської міської ради до [PERSON] , третя особа Комунальне підприємство «Добропільська служба єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Вказана будівля є гуртожитком, який прийнятий у власність територіальної громади м. Добропілля і передано на баланс КП «Добропільська служба єдиного замовника». [PERSON] не приватизувала спірне житло, що свідчить про її незацікавленість до збереження за нею права користування. Після прийняття гуртожитку у власність територіальної громади м. Добропілля і по теперішній час, [PERSON] у гуртожитку не проживає, не з`являється, плату за проживання не здійснює, особисті речі у кімнаті відсутні, кореспонденція на її ім`я не надходить. Персоналом гуртожитку перешкоди в користування кімнатою [NUMBER] не створюються, місцезнаходження відповідача не відомо. Таким чином відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Враховуючи викладене, представник позивача просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача Добропільської міської ради Верещага О.Ф. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом публікації оголошення в мережі інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Причини неявки суду невідомі, будь-яких клопотань або заяв на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» Какаріна Л.Г. в судовому засіданні позовні вимоги просила задовольнити. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, яка не заперечувала проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, повідомивши відповідача про ухвалення відповідного судового рішення. Вислухавши думку представника третьої особи, пояснення свідка [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до рішення Добропільської міської ради №7/15-18 від 23.09.2016 року встановлено, що у власність територіальної громади м. Добропілля Донецької області було прийнято будівлю гуртожитку з майном призначеним для її обслуговування за адресою: [ADDRESS] , а також передано на баланс КП «Добропільська служба єдиного замовника» (а.с. 7, 8). Як вбачається з копії домової книги (а.с. 9-11) та інформаційної довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради Донецької області №16-23/596 від 18.06.2021 року (а.с.24), гр. [PERSON] , [INFO] , з 28.08.2006 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту від 20.01.2016 року складеного керівником філіалу ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Соцсервіс» встановлено, що [PERSON] , яка з 28.02.2006 року зареєстрована в гуртожитку шахти Алмазна за адресою: [ADDRESS] , з 01.11.2011 року не проживає та її місцезнаходження не відоме (а.с. 12). Відповідно до акту обстеження №10 від 14.09.2016 року виданого філією ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» «Соцсервіс» вбачається, що на час огляду кімнати [NUMBER] в гуртожитку [ADDRESS] , [PERSON] відсутня, в кімнаті знаходяться меблі і інвентар, що знаходиться на балансі філії «Соцсервіс». Особисті речі [PERSON] в кімнаті відсутні. Зі слів завідувача гуртожитком [PERSON] відсутня у гуртожитку без поважних причин, має заборгованість, особисті речі відсутні, персоналом гуртожитку перешкоди в користування кімнатою [NUMBER] не створюються (а.с. 13). 07.07.2017 року між КП «Добропільська служба єдиного замовника» та ФОП [PERSON] було укладено договір №118, про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території будівлі гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . За договором №101 від 06.07.2020 року вищевказаний договір було пролонговано до 07.07.2023 року. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ФОП [PERSON] здійснює обслуговування гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , надає мешканцям послуги із проживання за відповідними тарифами, а також здійснює поточний ремонт гуртожитку та прилеглої території і належний санітарний стан. Відповідно до актів обстеження ФОП [PERSON] №2 від 03.06.2019 року (а.с. 14), №1 від 03.02.2020 року(а.с. 15), №2 від 15.04.2021 року(а.с. 16) встановлено, що [PERSON] , яка з 28.02.2006 року зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , на момент передачі на обслуговування ФОП [PERSON] і по теперішній час, в гуртожитку не мешкає, місце знаходження її невідоме. Під час огляду кімнати [NUMBER] [PERSON] відсутня, в кімнаті знаходяться меблі і інвентар, що знаходяться на балансі КП «ДСЕЗ». Особисті речі останньої у кімнаті [NUMBER] відсутні, кореспонденція на її ім`я не поступає. Заборгованість за проживання у гуртожитку на ім`я [PERSON] станом на 15.04.2021 року відсутня, оскільки не нараховувалась у зв`язку з її не проживанням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2014 року працює у гуртожитку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з моменту роботи гр. [PERSON] у гуртожитку жодного разу не бачила, особисті речі останньої в кімнаті [NUMBER] відсутні. Виходячи з наведеного, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач [PERSON] , дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] , більше 5 років, і судом не встановлено поважність причини відсутності [PERSON] за адресою реєстрації. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 від 1952 року, передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи тарифів. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч. 3 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, суд приходить до висновку про наявність визначених п. 2 ст. 8 Конвенції підстав, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим, оскільки таке втручання передбачено законом, є необхідним в демократичному суспільстві, здійснюється в інтересах громади з метою передачі особі, яка потребує житла. За наведених обставин, суд вважає позов обґрунтованим, відсутність відповідача у спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, є підставою для задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою.

Outcome: approved