Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Одеської міської ради із вимогою про визнання право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Ашгабадська «колишня назва Ашхабадська», будинок №12 «А», загальною площею - 115,4 м2 (житлова площа - 60,7 м2 та нежитлова площа - 54,7 м2), що складається з: Приміщення №1 загальною площею - 46, 8 м2 ( житлова площа -23,8 м2; нежитлова площа - 23,0 м2), яке у свою чергу складається з 1. кухня -7,1 м2; 2. коридор - 8,4 м2; 3. санвузол - 3,8 м2; 4. житлова кімната - 8,4 м2; 5. житлова кімната -15,4 м2; 6. коридор - 3,7 м2; Приміщення №2 загальною площею - 68,6 м2 ( житлова площа - 36,9 м2; нежитлова площа - 31,7 м2), яке у свою чергу складається з 1. кухня - 8,1 м2; 2. коридор - 3,0 м2; 3. санвузол - 3,3 м2; 4. веранда - 4,1 м2; 5, веранда - 13,2 м2; 6. житлова кімната - 9,2 м2; 7. житлова кімната - 9,9 м2; 8. житлова кімната - 17,8 м2, за [PERSON], померла дружина позивача; визнання за позивачем право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Ашгабадська «колишня назва Ашхабадська», будинок №12 «А»; в0изнання за позивачем право власності в порядку спадкування на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Ашгабадська «колишня назва Ашхабадська», будинок №12 «А», яке відкрилося після смерті дружини позивача [PERSON]. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 08 лютого 2015 року померла дружина позивача [PERSON]. [PERSON] проживав разом із померлою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі вже більше 57 років. Після смерті дружини позивача, за його заявою від 30 липня 2015 року, [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу була відкрита спадкова справа №5/2015, та інші спадкоємці відсутні. У шлюбі вони з дружиною придбали житловий будинок за адресою: місто Одеса, вулиця Ашгабадська «колишня назва Ашхабадська», будинок №12 «А»., який було придбано на ім'я позивача. У зв'язку з тим, що дружина позивача померла, а майно було придбане ним у шлюбі, воно вважається спільною сумісною власністю. Проте видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, нотаріус відмовився, мотивуючи це тим, що згідно ст. 372 Цивільного кодексу України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, а у його випадку це вже неможливо зробити, та крім цього немає жодного документу на майно де б фігурувала його померла дружина. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та законних інтересів. Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких обставин. В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 1957 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про одруження від 16 березня 1957 року та відмітки у паспорті громадянина України [PERSON] серії КК №820807 виданого Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 19 грудня 2001 року. 08 лютого 2015 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 406464 від 09 лютого 2015 року, запис № 1620, яка була дружиною позивача, у звязку із чим відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житло від 18 березня 1994 року, яке видано на підставі рішення Виконкому Іллічівської районної ради народних депутатів за №338 від 18 березня 1994 року та технічного паспорту від 22 лютого 1993 року, вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок №12 «А» по вулиці Ашгабадська «колишня назва Ашхабадська» у м. Одесі, загальною площею - 115,4 м2 (житлова площа - 60,7 м2 та нежитлова площа - 54,7 м2), що складається з: - Приміщення №1 загальною площею - 46, 8 м2 (житлова площа -23,8 м2; нежитлова площа - 23,0 м2), яке у свою чергу складається з: 1) кухня -7,1 м2; 2) коридор - 8,4 м2; 3) санвузол - 3,8 м2; 4) житлова кімната - 8,4 м2; 5) житлова кімната -15,4 м2; 6) коридор - 3,7 м2; - Приміщення №2 загальною площею - 68,6 м2 (житлова площа - 36,9 м2; нежитлова площа - 31,7 м2), яке у свою чергу складається з: 1) кухня - 8,1 м2; 2) коридор - 3,0 м2; 3) санвузол - 3,3 м2; 4) веранда - 4,1 м2; 5) веранда - 13,2 м2; 6) житлова кімната - 9,2 м2; 7) житлова кімната - 9,9 м2; 8) житлова кімната - 17,8 м2. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 08 лютого 2015 року, на підставі ст. 1261 ЦК України, є тільки її чоловік[PERSON], позивач по справі. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини та було відкрито спадкову справу за №5/2015 після смерті 08 лютого 2015 року [PERSON], однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно він не отримав, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця на спірний житловий будинок, який був набутий у період зареєстрованого шлюбу з спадкодавицею [PERSON]. Таким чином, у звязку зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина, враховуючи, що позивач заявив у судовому засіданні про прийняття спадщини, за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину, суд вважає доведеним, що позивач вступив у спадщину, набувши на нього право. Позивач прийняв цю спадщину, інші особи відсутні, які вправі претендувати на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати право позивача таким, що підлягає захисту, визнавши за ним право власності в порядку спадкування за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що спірне майно було придбано у період шлюбу, тобто є спільним майном [PERSON] та [PERSON], оскільки відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене законом чи договором; у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За викладених обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, визначивши розмір часток подружжя в спільному майні на момент смерті спадкодавця та визнавши за позивачем право власності на майно в частині визначення часток та в порядку спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: partial