Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 19.10.2015 року звернулася позивач [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], яка діє від себе та як законний представник в інтересах малолітньої доньки [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначаючи, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка та її малолітня донька, які є родичами позивача, зареєстровані у вказаній квартирі, однак, більше року вони у вказаній квартирі не проживають та не зявляються. Позивач вимушений досить тривалий час щомісячно надмірно сплачувати за комунальні послуги, які не надаються, але нараховуються на трьох осіб, що порушує його права як власника, тому просить суд визнати відповідача та її малолітню доньку такими, що втратили право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за його відсутності не подала. Представник третьої особи [PERSON] за довіреністю від 13.01.2016 року в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 05.03.2013 року. Згідно довідки про склад сімї за вказаною адресою зареєстровано троє осіб позивач та відповідачка з її малолітньою донькою [PERSON], [INFO],, які є родичами позивача. Однак, згідно акту від 16.10.2015 року, затвердженого КП «ЖКС Фонтанський» з 12.11.2014 року відповідач та малолітня донька у вказаній квартирі не проживають. Згідно договору дарування квартири від 18.11.2014 року позивач подарував відповідачеві квартиру за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, судом встановлено, що відповідач забезпечена житлом, а інтереси малолітньої особи не порушуються. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач є донькою позивача, суд вважає, що виниклі правовідносини регулюється ст. 405 ЦК України. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член родини власника житла втрачає право на користування цим житлом у випадку його відсутності без поважних причин більше одного року. Факт не проживання відповідача за зазначеною адресою підтверджується актом про не проживання, посвідченого КП «ЖКС «Фонтанський», засвідченого підписами: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Окрім того, у судові засідання, призначенні на 18.11.2015, 11.01.2016, 22.02.2016, 28.04.2016 року відповідач за спірною адресою не отримувала рекомендовані повідомлення про дату час і місце розгляду справи, що також підтверджує факт не проживання відповідача по вказаній адресі. Оскільки відповідач більш ніж один рік не проживає за спірною адресою, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved