Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Індустріальний РВ у м. Дніпропетровську ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначила, що їй 06.12.1990 року був виданий ордер № 452 серія 02 від 06.12.1990 року. На підставі рішення Індустріального РВК № 559 від 16.11.1990 року на квартиру [ADDRESS]. Крім неї, в квартирі зареєстрований її син від першого шлюбу [PERSON], який фактично не проживає з нею останні двадцять років і будь-які засоби зв'язку з ним відсутні. Позивач наголошує, що житлово-комунальні послуги сплачуються тільки особисто нею, відповідач до житла не з'являється, фінансово не допомагає, його особистих речей в квартирі не має, перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинить. Реєстрація відповідача у [ADDRESS], змушує її нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. В судове засідання з'явилась позивач, підтвердила викладені в позовній заяві обставини, та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в зв'язку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи - Індустріального РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 06 грудня 1990 року був виданий ордер на квартиру [ADDRESS] а також встановлено те, що крім [PERSON] в даній квартирі, зареєстрований відповідач [PERSON]. Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо. В судовому засіданні був допитаний в якості свідка [PERSON], який суду підтвердив факт того, що [PERSON] вже майже двадцять років не проживає в [ADDRESS], будь-які його речі відсутні. Також зазначив, що обставини, які б перешкоджали йому проживати в квартирі йому не відомі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання, не проживає в [ADDRESS], без поважних причин більше шести місяців. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність законних підстав для його задоволення. Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved