Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

до суду\~звернувся[PERSON] із позовною заявою до [PERSON]\~провиділення частки зі спільної часткової власності. У позовній заяві позивач вказує, що 19 жовтня 2016 року помер його батько [PERSON], після смерті якого він оформив спадщину на 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області (кадастровий номер 5320485300:00:001:0303), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 21.07.2017, виданим приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] Іншу 1/6 частину, як обовязкову частку у спадщині, успадкувала його сестра [PERSON], якій також видано свідоцтво про право на спадщину, про що зазначено у вищевказаному свідоцтві. Його частину вказаної земельної ділянки він зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та отримав відповідний витяг. У звязку зі співвласністю вказаної земельної ділянки, він не може вільно користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, оскільки у даному випадку залежний від іншого співвласника [PERSON] Будь-які його дії з приводу користування даною земельною ділянкою є безнадійними, оскільки відповідач від вирішення вказаних питань ухиляється, на звязок не виходить. У травні 2018 року [PERSON] повідомила його, що не погоджується на розподіл спірної земельної ділянки. Посилаючись на вищевикладене, з метою відновлення його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. Для вирішення даного спору у судовому порядку він замовив висновок щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га кадастровий номер 5320485300:00:001:0303 та посилаючись на даний висновок просив виділити йому в натурі 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, в розмірі 3,1308 га, а також припинити право спільної часткової власності на 5/6 частини спірної земельної ділянки. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 948 грн 29 коп. та 2600 грн витрати, повязані з оплатою висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки. У зв'язку\~з невизнанням\~відповідачем [PERSON]\~позову та\~її незгодою\~з висновком\~щодо можливості\~розподілу земельної\~ділянки площею\~3,7569\~га кадастровий номер 5320485300:00:001:0303, про що відповідач зазначила у відзиві на позовну заяву, на підставі ухвали суду від 30.07.2018 у підготовчому засіданні за клопотанням позивача [PERSON] у даній цивільній справі призначено судову земельно-технічну експертизу, з метою встановлення можливості виділити в натурі 5/6 частини земельної ділянки площею 3,7569 га, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також визначення варіантів виділу у натурі 5/6 частини вказаної земельної ділянки. 19 жовтня 2018 року на адресу Гадяцького районного суду Полтавської області надійшов висновок судової земельно-технічної експертизи № 1515\~від 12.10.2018по цивільній справі № 526/907/18, виготовлений експертами Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON]. У звязку\~з цим,\~до початку\~розгляду справи\~по суті,\~позивач звернувся\~з заявою\~про уточнення\~позовних вимог,\~в якій\~він посилаючись\~на висновок\~судової земельно-технічної\~експертизи просив\~виділити йому\~в натурі\~5/6\~частини загальною\~площею 3,7569\~га,\~призначеної для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~яка розташована\~на території\~Плішивецької сільської\~ради Гадяцького\~району Полтавської\~області,\~в розмірі\~3,1308\~га відповідно\~до варіанту\~розподілу земельної\~ділянки №\~2,\~згідно висновку\~№ 1515\~від 12.10.2018\~судової земельно-технічної\~експертизи про\~розподіл земельної\~ділянки,\~складенимПолтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON], а також припинити право спільної часткової власності на 5/6 частини спірної земельної ділянки. Окрім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору в сумі 948 грн 29 коп., 2600 грн витрат повязані з оплатою висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки, 2288 грн витрати, повязані з оплатою висновку судової земельно-технічної експертизи. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги, з урахуванням уточнень до позовної заяви, підтримує у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] також надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши наявні\~матеріали,\~вважає,\~що позовні\~вимоги[PERSON]\~до [PERSON]\~про виділення\~частки зі\~спільної часткової\~власності підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 19 жовтня 2016 року, про що виконавчим комітетом Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії І-КЕ № 332709. 21\~липня 2017\~року приватним\~нотаріусом Гадяцького\~районного нотаріального\~округу [PERSON]\~на імя\~[PERSON],\~[INFO],\~видано Свідоцтво\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~після померлого\~19\~жовтня 2016\~року батька\~[PERSON] за\~реєстровим №\~1226.\~Спадщина,\~на яку\~видано це\~свідоцтво складається\~з 5/6\~часток земельної\~ділянки площею\~3,7569\~га, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 609413, виданого Плішивецькою сільською радою 21.11.2001, на підставі рішення 15-ої сесії 23-го скликання Плішивецької сільської ради від 27.09.2001 та зареєстрованого у Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 437. Кадастровий номер земельної ділянки 5320485300:00:001:0303, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво про право на спадщину на обовязкову частку у спадщині згідно з ст. 1241 ЦК України, тобто на 1/6 частку земельної ділянки видано [PERSON]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.07.2017, [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 5/6 частини земельної ділянки, розташованої на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, кадастровий номер 5320485300:00:001:0303, загальною площею 3,7569 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зі змісту відповіді [PERSON], адресованої позивачу [PERSON] від 02.05.2018, вбачається, що відповідач не бажає у добровільному порядку вирішити питання щодо розподілу спільної земельної ділянки. Як зазначено у довідці виконавчого комітету Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10.09. 2018 № 02-20/457, 1/6 частина земельної ділянки з кадастровим номером 5320485300:00:001:0303, яка належить [PERSON] здана нею у користування ТОВ «Плішивецьке» без договору оренди. У відзиві\~на позовну\~заяву від\~24.07.2018\~відповідач [PERSON]\~просила відмовити\~[PERSON]\~у задоволенні\~позову провиділення частки із спільної часткової власності у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість доданого до позову висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га кадастровий номер 5320485300:00:001:0303. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. У ст.\~41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ст. 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками.\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319\~ЦК України передбачають, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з п. п. е. п. 18 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 16\~квітня 2004\~року «Про\~практику застосування\~судами земельного\~законодавства при\~розгляді цивільних\~справ» у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплатити рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Відповідно до висновку № 1515 від 12.10.2018\~судової земельно-технічної\~експертизи про\~розподіл земельної\~ділянки,\~складеногосудовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] - [PERSON], згідно кадастрових планів земельна ділянка кадастровий номер 5320485300:00:001:0303 площею 3,7569 га має трапецієвидну форму та чотири поворотні точки. Дана земельна ділянка межує: від А до Б Плішивецька сільська рада 152,78 м + 351,02 м; від Б до В [PERSON] 58,72 м; від В до А [PERSON] Площа земельної ділянки загальною площею 3,7569, яка приходиться на ідеальну частку розміром 5/6 співвласника [PERSON] становить 3,1308 га, про що зазначено у таблиці № 2 висновку судової земельно-технічної експертизи. Експертом Полтавського\~відділення Харківського\~науково-дослідного\~інституту судових\~експертиз ім.\~засл.\~проф.\~[PERSON] -\~ [PERSON]\~запропоновано чотири\~варіанта виділу\~в натурі\~5/6\~частин земельної\~ділянки площею\~3,7569\~га,\~що розташована на території Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Позивач [PERSON] обрав варіант розподілу спірної земельної ділянки № 2 згідно висновку № 1515 від 12.10.2018 та просив застосувати даний варіант при вирішенні спору по суті, а саме межі земельної ділянки, що виділяється [PERSON] проходять по точках: А-Б-4-3-А. Межі земельної ділянки [PERSON] зазначені в додатку № 4 до даного висновку жовтим кольором. Відповідач щодо даного питання не надала жодних пояснень, хоча їй було відомо про наявність висновку судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки № 1515 від 12.10.2018, виготовленого Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON], про що свідчить власноручно написана нею розписка про отримання його копії. Окрім того, уточнена позовна заява про виділення саме такого варіанту позивачу, отримання відповідачем, але відзиву чи заперечень від відповідача, з приводу цього, до суду не надходило. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем [PERSON]\~доведено обставини,\~на які\~він посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~належними та\~допустимими доказами,\~а тому\~суд вважає,\~що його\~позовні вимоги\~ щодо\~виділення в натурі\~5/6\~частини земельної\~ділянки загальною\~площею 3,7569\~га,\~призначеної для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва,\~яка розташована\~на території\~Плішивецької сільської\~ради Гадяцького\~району Полтавської\~області,у власність\~в розмірі\~3,1308\~га,\~відповідно до\~варіанту розподілу\~земельної ділянки\~№ 2,\~згідно висновку\~№ 1515\~від 12.10.2018судової\~земельно-технічної\~експертизи про\~розподіл земельної\~ділянки підлягають\~до задоволення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Понесення позивачем судових витрат щодо сплати судового збору підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 25.05.2018 на суму 948,29 грн. Окрім того, позивач поніс\~витрати повязані із проведенням експертиз, зокрема на виготовлення висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки площею 3,7569 га, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] у розмірі 2600 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового кассового ордера № 32 від 14.05.2018 та витрати за проведення Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. [PERSON] судової земельно-технічної експертизи про розподіл земельної ділянки в розмірі 2288 грн, про що свідчить акт попереднього розрахунку вартості висновку судової земельно-технічної експертизи № 1515 у цивільній справі № 526/907/18 на загальну суму 2288 грн та квитанція АТ КБ «ПриватБанк» від 01.10.2018 про сплату витрат у вказаному розмірі. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] заперечувала щодо стягнення з неї на користь позивача судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та проведенням експертиз. Разом з тим, до матеріалів відзиву відповідачем приєднано пенсійне посвідчення [PERSON], довідку Центрального обєднаного управління Пенсйного фонду України м. Миколаєва про нараховану пенсію, розмір якої становить 1546 грн на місяць, а також копію довідки МСЕК від 29.05.2012, відповідно до якої [PERSON] має інвалідність третьої групи безстроково. Законом України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору особами з інвалідністю ІІІ групи. Враховуючи, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, у тому числі витрат, повязаних з проведенням експертизи, питання розподілу яких вирішується судом під час ухвалення рішення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору в розмірі 948 грн 29 коп. та витрат, повязаних з виготовленням висновку щодо можливості розподілу земельної ділянки в розмірі 2600 грн, а також витрат, повязаних з проведенням судової земельно-технічної експертизи в розмірі 2288 грн.

Outcome: approved