Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що між сторонами було укладено шлюб 10.08.2007 року, за час якого мають спільного сина [PERSON], [INFO]. 20.05.2011 року [PERSON], в інтересах сім'ї уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «Управління капітального будівництва» договір № 78 купівлі продажу майнових прав на квартиру № 103 у буд. 4- В по вул. Чкалова в м. Буча, київської області, предметом договору є майнові права на зазначену квартиру. Зазначає, що після розлучення , позивачем з особистих коштів було сплачено грошові кошти у сумі 41\~730 (сорок одна тисяча сімсот тридцять) грн. 00 коп., що складає 10,47 % загальної вартості майнових прав. Крім того, після розлучення спільна дитина сторін проживає з [PERSON] та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Тому просить визнати майнові права на квартиру №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, як обєкт права спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON], в порядку поділу спільного майна подружжя, майнові права на 2/3 частки квартири №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В; визнати за [PERSON], в порядку поділу спільного майна подружжя, майнові права на 1/3 частки квартири №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. [PERSON] та її представник в судове засідання зявилися, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача усно уточнив позовні вимоги, а саме просив визнати за [PERSON], в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 2/3 частки квартири №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В; визнати за [PERSON], в порядку поділу спільного майна подружжя, право власності на 1/3 частки квартири №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В. [PERSON] та його представник в судове засідання зявилися, щодо позовної заяви заперечували у повному обсязі. ТОВ «Управління капітального будівництва» в судове засідання представника не направило, про час і місце слухання справи повідомлялося. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2014 р. шлюб зареєстрований 10.08.2007 р. між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. У договорі №78 від 20.05.2011 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, укладений між ТОВ «Управління капітального будівництва» та [PERSON], зазначено, що [PERSON] придбав майнові права на квартиру №103 за вказаною вище адресою. Також вказано, що загальна вартість майнових прав на квартиру становить 398\~476,00 грн. Згідно листа №54 від 05.04.2016 р., складеного ТОВ «Управління капітального будівництва», номер квартири, який був вказаний у договорі №78 від 20.05.2011 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, укладений між ТОВ «Управління капітального будівництва» та [PERSON], є будівельним, однак в звязку із зміною загальної будинкової нумерації квартир, сторони по договору дійшли згоди змінити п. 1.1. договору №78, а саме змінити номер квартири на №104. Також судом встановлено, що, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 24.05.2016 р. право власності на квартиру №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, було зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено\~договір\~в інтересах\~сімї, то гроші, інше\~майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України передбачено, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно із ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема\~річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є\~неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені вище норми Закону, оскільки договір №78 від 20.05.2011 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру №103 (в подальшому нумерація квартири була змінена на №104), яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, між ТОВ «Управління капітального будівництва» та [PERSON], було укладено під час перебування позивача і відповідача у шлюбі, тому суд дійшов висновку, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним із співвласників. Також суд зауважує, що жоден із подружжя не вчинив дій щодо отримання грошової компенсації за належну їм частину квартири, тому даний обєкт нерухомості не може бути реально поділений між сторонами по справі. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так як позивачем не було надано фактичних доказів які б підтвердили наявність обставин, що мають істотне значення, зокрема, що відповідач не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховував, знищував чи пошкоджував спільне майно або витрачав таке майно на шкоду сімї, тому суд вважає про відсутність правових підстав для застосування ч. 2 ст. 70 СК України. Крім того суд зауважує, що не бере до уваги посилання позивача щодо того, що їх спільна дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, а відповідач не приймає такої участі в утриманні, а також те, що розмір аліментів недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини, оскільки по-перше позивачем не було надано доказів, які підтверджують такі обставини, а по-друге дані обставини можуть бути предметом розгляду щодо стягнення коштів на утримання дитини в передбаченому законом випадках. Також суд не бере до уваги посилання відповідача на договір дарування грошових коштів від 25.05.2011 р., укладений між [PERSON] та [PERSON], та договір позики від 25.05.2011 р., оскільки відповідачем не було надано будь-яких фактичних доказів, які б надали суду підстави вважати, що грошові кошти за вказаними договорами, дійсно були використані при сплаті за договором №78 від 20.05.2011 р. купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладеного між ТОВ «Управління капітального будівництва» та [PERSON]. Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо визнання майнових прав на квартиру №104, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, 4-В, як обєкта права спільної сумісної власності подружжя, оскільки судом було визнано, що частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру є рівними та становлять по 1/2 частині за кожним із співвласників. Крім того, суд відмовляє у задоволенні позову до ТОВ «Управління капітального будівництва», так як позивачем будь-які позовні вимоги до даного товариства не предявлялись. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати відповідно до розміру пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial