Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом, відповідно до якого, просив стягнути з відповідача на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5840,00 грн., витрати по оплаті звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу в наслідок його пошкодження в розмірі 450,00 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 13.09.2011 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРМА» та Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 022-72000865, згідно умов якого об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володіння, користування, розпорядження автотранспортним засобом «Toyota RAV-4», реєстраційний номер [NUMBER]. 09.06.2012 року на просп. Ватутіна, 2 в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода учасниками якої були: застрахований автомобіль марки «Toyota RAV-4», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль марки «MAZDA CX-7», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідач скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва Згідно акту виконаних робіт № 5218 від 13.07.2012 року сума матеріального збитку склала 5840,00 грн., відповідно звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу внаслідок його пошкодження № 79/07/12 від 25.07.2012 року вартість ремонту склала 9041,18 грн. На виконання умов договору для визначення матеріального збитку пошкодженого автомобіля було замовлено та проведено експертизу, вартість якої оплатив позивач в розмірі 450,00 грн. На підставі складеного страхового акту 4195-А-К позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 4840,00 грн. та до нього перейшло право вимоги по відшкодуванню шкоди. Ухвалою суду від 27.04.2015 року постановленої без виходу до нарадчої кімнати, на задоволення клопотання представника позивача до участі у справі в якості співвідповідача було залучено Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП».(а.с.61). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, при цьому зазначив, що до співвідповідача ТДВ «СК «РАЙП» позовні вимоги не заявлено, оскільки відсутні дані які б свідчили, що відповідач [PERSON] повідомив свою страхову про настання страхового випадку. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином. [PERSON] 16.02.2015 року надав суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що заперечує проти задоволення позову та вважає його неогрунтованим. Посилається на те, що його автомобіль на момент скоєння дорожньо-транспорної пригоди був застрахований ТДВ СК «РАЙП» та мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, терміном дії до 31.08.2012 року. Крім того, позивач не мав права передавати в управління транспортний засіб [PERSON], стаж якого в управлінні складав всього 5 місяців. Відповідач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «РАЙП» заяв, клопотань, заперечень суду не надав, в зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2012 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «MAZDA CX-7», реєстраційний номер [NUMBER], по верхній паркові ТК «Скай Молл» по проспекту Ватутіна, 2 в м. Києві, під час руху заднім ходом не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota RAV-4», реєстраційний номер [NUMBER], що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2012 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 (а.с. 17) Відповідно до договору № 022-72000865 добровільного страхування наземного транспорту укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРМА» та Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» (а.с. 4) застраховано автомобіль марки «Toyota RAV-4», реєстраційний номер [NUMBER], строком до 20.09.2012 року (а.с. 5-7) Відповідно до Наказу «НДУ» № 53 від 01.07.2011 року та подорожного листа автомобілем «Toyota RAV-4», реєстраційний номер [NUMBER] керував [PERSON] на відповідній правовій основі ( а.с.10, 11) Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Позивач належним чином виконав зобов'язання встановлені договором добровільного страхування та відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування (а.с. 13-14), звіту № 79/07/12 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу в наслідок його пошкодження (а.с. 18-20), страхового акту № 4195-А-К, акту виконаних робіт № 5218 від 13.07.2012 року (а.с. 26 зворот, 27), розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу від 09.07.2014 року (а.с.11-20) та платіжного доручення № 176 від 02.10.2013 року (а.с. 27 зворот) Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРМА» здійснено страхове відшкодування в розмірі 5840,00 грн. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню та з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 5840,00 грн. та витрати по оплаті звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику колісного транспортного засобу в наслідок його пошкодження в розмірі 450,00 грн. (а.с. 27 зворот) Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 33).

Outcome: approved