Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість з орендної плати у розмірі 186598,37 грн. та судові витрати в розмірі 1865,99 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 30.11.2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір оренди обладнання №1. Зазначив, що предметом договору є надання в строкове платне використання майно, що належить йому на праві власності, а саме, обладнання для піролізу, перелік яких вказаний у Додатку №1 до вищевказаного договору. Згідно Додатку №1 до Договору оренди обладнання №1, який є і актом приймання-передачі обладнання майна, в оренду було передано обладнання, а саме: піч ретортна у кількості 4 штук, реторта з кришкою в комплекті у кількості 8 штук, холодильник-теплообмінник у кількості 8 штук, збірник-відділювач у кількості 4 штук, цистерна ємністю 20 м3 у кількості 1 шт. Загальна вартість обладнання майна на момент передачі в оренду становить 600000,00 грн. Згідно п. 3.1. Договору встановлено, що строк оренди складає 4 місяці з моменту прийняття об`єкта оренди. Моментом прийняття об`єкта оренди є дата підписання акту приймання-передачі обладнання майна, а саме 30 листопада 2019 року. Пунктом 4.1. Договору, вказано, що розмір орендної плати за використання майном становить 10000,00 грн. за місяць. Пунктом 4.2. Договору визначено, що орендна плата виплачується Орендарем щомісячно в готівковій формі не пізніше першого числа кожного місяця. Відповідно до п. 6.1.3. Договору оренди обладнання №1, визначено, що на протязі перших чотирьох місяців з моменту підписання договору оренди, орендар зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу на об`єкт оренди та знести перший авансовий платіж у розмірі 50000,00 грн. Позивачем було виконано усі умови договору, та передано вищевказане майно відповідачу. Відповідач не виконав умови договору, починаючи з часу передачі майна не зробив жодного платежу по орендній платі відповідно до договору оренди обладнання №1, та у встановлені строки не уклав договір купівлі-продажу на об`єкт оренди, не зніс перший авансовий внесок, чим також порушив умови договору. Відповідно до 3.2. Договору, сторонами було визначено, що після завершення строку договору, якщо жодна із сторін не заявляє вимог про розірвання вищевказаного договору, то він автоматично продовжується на строк одного календарного року. Після спливу строку договору, а саме 30.03.2020 року, ніким із сторін не було заявлено вимогу про розірвання договору, а тому вищевказаний договір було продовжено, ще на один рік до 30.03.2021 року. У зв`язку з тим, що у відповідача по справі виникла заборгованість по сплаті оренди обладнання та інших платежів (пеня), 13.01.2021 року [PERSON] на адресу [PERSON] було направлено лист-вимогу про те, що станом на 12.01.2021 року у відповідача виникла заборгованість за основною сумою по орендній платі, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань та пеня за прострочення укладання договору купівлі - продажу. Зазначив, що відповідач усіма способами ухиляється від переговорів, не бажає спілкуватися, не відповідає на телефоні дзвінки, не отримує кореспонденцію, ігнорує виконання своїх зобов`язань за вищевказаним договором. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, не має наміру вирішувати суперечки у позасудовому порядку, дії відповідача призводять до порушення прав та інтересів позивача, а тому позивач був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Сурін С.В., надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд їх задовольнити Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ст. 223 ч.4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 30.11.2019 року між [PERSON] (Орендодавець) та [PERSON] (Орендар) був укладений договір оренди обладнання №1. Предметом договору є надання в строкове платне використання майно, що належить Орендодавцю на праві власності, а саме, обладнання для піролізу, перелік яких вказаний у Додатку №1 до вищевказаного договору. Згідно Додатку №1 до Договору оренди обладнання №1 від 30 листопада 2019 року, який є актом приймання-передачі обладнання майна, в оренду було передано обладнання, а саме: піч ретортна у кількості 4 штук, реторта з кришкою в комплекті у кількості 8 штук, холодильник-теплообмінник у кількості 8 штук, збірник-відділювач у кількості 4 штуки, цистерна ємністю 20 м3 у кількості 1 шт. Загальна вартість обладнання майна на момент передачі в оренду становить 600000,00 грн. Згідно п. 3.1. Договору встановлено, що строк оренди складає 4 місяці з моменту прийняття об`єкта оренди. Моментом прийняття об`єкта оренди є дата підписання акту приймання-передачі обладнання майна відповідно п. 5.2 договору. Пунктом 4.1. Договору визначено, що розмір орендної плати за використання майном становить 10000,00 грн. за місяць. Пунктом 4.2. Договору встановлено, що орендна плата виплачується Орендарем щомісячно в готівковій формі не пізніше першого числа кожного місяця. Відповідно до п. 6.1.3. Договору оренди обладнання №1, визначено, що на протязі перших чотирьох місяців з моменту підписання договору оренди, орендар зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу на об`єкт оренди та внести перший авансовий платіж у розмірі 50000,00 грн. В судовому засіданні встановлено, що позивач виконав всі умови договору. Відповідач свого обов`язку щодо сплати орендної плати за користування майном не виконує та не вносить плату за користування майном. Відповідно до 3.2. Договору, сторонами було визначено, що після завершення строку договору, якщо жодна із сторін не заявляє вимог про розірвання вищевказаного договору, то він автоматично продовжується на строк одного календарного року. 13.01.2021 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист вимогу про те, що у відповідача виникла заборгованість по орендній платі та пеня. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши зазначений договір оренди, на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Ч. 1 ст. 760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). За приписами ч. ч. 1, 3, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 1 ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п. 8.1.1. Договору, встановлено, що орендар у випадку прострочення укладання договору купівлі-продажу має сплатити пеню в розмірі 0,01% від вартості майна за кожний день прострочення. Відповідно до п. 8.1.2. Договору, встановлено, що орендар у випадку прострочення зі сплатою орендних платежів має сплатити пеню в розмірі 0,1 % від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент виникнення прострочення. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 9.4. Договору, встановлено, якщо спір не може бути вирішений шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку. За положеннями з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача, підлягає заборгованість з орендної плати за користування обладнанням у розмірі 186598,37 грн., з яких: основна сума заборгованості за договором оренди становить 140000,00 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань становить 27506,21 грн., пеня за прострочення укладання договору купівлі продажу становить 19092,16 грн. Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження цього позивачем наданий суду додаток №1до договору №01-09/20 від 01.09.2020 року , акт №1 про надання правової допомоги за договором №01-09/20 від 01.09.2020 року, копію квитанції від 10.02.2021 року, з якої вбачається, що позивач сплатив адвокату Суріну С.В. 5000,00 грн. , тому ці вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved