Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 11 грудня 2017 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому зазначило, що 27 квітня 2012 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №201221 (далі Договір), згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 138\~600 гривень, строком на 84 місяці, зі сплатою 16,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 26 квітня 2019 року. Відповідно до п. 3.3.4. Договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1\~650,00 грн. та сплачувати нараховані відсотки до останнього робочого дня кожного місяця, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 03 листопада 2017 року має заборгованість у сумі 162\~895,13 грн., яка складається: 89\~099,95 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 45\~372,58 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 23\~868,68 грн. інфляційне збільшення заборгованості; 4\~553,92 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути зазначену заборгованість в розмірі 162\~895,13 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір №201221, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 138 600 грн. на 84 місяці з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26 квітня 2019 року. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 16,5 % річних (п.1.1, 1.2 Договору). Згідно з п. 3.3.4. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно до останнього робочого дня кожного місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~650,00 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з наступного місяця після видачі Кредиту або (починаючи з 28 травня 2012 року). Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 26 квітня 2019 року. Згідно з пп. 3.3.5. позичальник зобовязався повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, встановлені цим Договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань по цьому Договору штрафних санкцій, у строки та на умовах, що визначені цим договором. За пп. 3.3.6. позичальник також зобовязався у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав неналежним чином, станом на 03 листопада 2017 року має заборгованість у сумі 134\~472,53 грн., яка складається з 89099,95 грн. тіло кредиту, 45372,58 грн. заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклавши договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та згідно наданого розрахунку за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року складає 23\~868,68 грн., три відсотки річних за період з 02.07.2012 по 02.11.2017 4\~553,92 грн. Позов доказано кредитним договором № 201221 від 27 квітня 2012 року, розрахунком заборгованості, звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми, банківськими виписками. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~443,43 грн., що підтверджено платіжним дорученням №340174834 від 23.11.2017, та витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630 грн., що підтверджується оголошенням та платіжним дорученням №9116389006 від 18.12.2017, які відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved