Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 17 листопада 2014 року звернувся позивач за первинним позовом про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води . В обґрунтування вимог позивач зазначив, що 01 січня 2013 року між ТОВ «Агробудз однієї сторони і [PERSON] було укладено договір № 2800 про надання послуги з централізованого постачання холодної води. Згідно п.1 вищевказаного договору виконавець зобовязується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з технічного огляду, ремонту водопровідної мережі і централізованого постачання холодної води, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Однак, всупереч умовам Договору , відповідач не виконує свої зобовязання перед позивачем в частині оплати послуг. А тому позивач вимушений звернутись до суду з вищевказаним позовом. Згодом позовні вимоги були збільшені. Відповідач [PERSON] не погодившись з первинним позовом 19 січня 2015 року звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ТОВ «Агробуд» про визнання договору № 2800 від 01.01.2014 року не дійсним та скасування заборгованості. Позовні вимоги були уточнені, а уточнення прийняті судом. Зустрічну позовну заяву обґрунтував тим, що Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 2800 від 01.01.2014р. укладено з гр. [PERSON], який не являється власником житлового будинку в с. Козіївка по вул. Горького буд. 35Д, та взагалі зареєстрований в [INFO] 40г. кв. 5, тобто за іншою адресою. Відповідно до п. 2 Договору № 2800 від 01.01.2014р. про надання послуг з централізованого постачання холодної води, вказано, що наявні 5 (пять) субєктів користування послугами (споживачів), і з розрахунку на таку кількість п. 6 визначено розмір щомісячної плати за надані послуги в розмірі 285грн. З якого розрахунку особа яка складала даний договір зазначила що в будинку проживає 5 осіб, позивач не знає. Фактично в домоволодінні по вул. Горького, 39 Д зареєстровано та проживає лише 2 особи: - [PERSON], [INFO] та [PERSON] 1982р.н., що підтверджується довідками з Козіївської сільської ради та актом депутата Козіївської сілської ради [PERSON] (копії додаються). 23.02.2015 року від ТОВ «Агробуд» надішла заява про збільнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача по первісному позову 23121,65 грн. 65 коп. та стягнути судовий збір. Від представника відповідача за первісним позовом 01.07.2015 надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, згідно якого просить визнати договір недійсним та стягнути з відповідача судові витрати. В відкритому судовому засіданні представник позивача, що діяв на підставі довіреності, прохав задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного. Представник відповідача, що діяла на підставі довіреності, у відкритому судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову та наполягала на задоволенні зустрічного позову. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, доходить наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з власником будинків, що перебувають у приватній власності. Як вбачається з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 39071740 від 15.06.2015 року у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості, щодо державної реєстрації будинку 35 Д по вулиці Горького в с. Козіївка Краснокутськогол району Харківської області за будь якою фізичною особою.. Згідно відповіді Краснокутського РКП «Краснокутське БТІ» № 54 від 09.02.2015 року,за даними інвентаризаційного справи на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.. Горького 35 Д, в с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області право власності не зареєстровано. З копії паспорта громадянина України серії ММ 395596 виданого на імя [PERSON] вбачається, що останній постійно зареєстрований за адресою: [INFO] г кв. 5, в с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області З договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 2800 від 01.01.2014 року вбачається, що договір укладено між ТОВ «Агробуд» та [PERSON], який не є власником житлового будинку за адресою по вул.. Горького 35 Д, в с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області. Також в договорі № 2800 від 01.01.2014 року не зазначено, що послуги будуть надані ТОВ «Агробуд» саме відносно будинку № 35 д по вул. Горького в с. Козіївка . Доказів, які спростували той факт, що [PERSON] не являється власником житлового будинку № 35 д по вул.. Горького в с. Козіївка відповідачем за первісним позовом ТОВ «Агробуд» не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності до цієї норми закону , суд вважає, що за своїм змістом вона відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 п. 4 ст. 19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання , яка прямо передбачає укладання зазначеної в позовах категорії договорів лише із власниками житлових будинків. Інших категорій сторін (підписантів) ця норма не передбачає. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним , є недійсним з моменту його вчинення. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved