Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11650 гривень 77 копійки. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25 лютого 2014 року відповідач отримала кредит у розмірі 300 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20 жовтня 2016 року утворилася вищевказана заборгованість. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надіслав на адресу суду письмові пояснення по справі. У вказаних поясненнях представник позивача вказує, що пунктом 1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Представник позивача також вказує, що Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини. Щодо зменшення відсотків, то представник позивача вказує, що пояснення сторони не відповідають закону, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Принцип свободи договору дає право банку передбачити в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобовязання, а застосування банком в кредитному договору штрафу та пені як окремих видів неустойки не є подвійним притягненням до відповідальності, адже характер правопорушень в даному випадку різний. Відповідач не надав доказів, що не мав можливості прочитати договір перед його укладенням, більше того, в анкеті-заяві поставив особистий підпис, який підтвердив ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідач не надав доказів важкого фінансового становища, тому підстав для застосування статті 551 Цивільного кодексу України немає. Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, в яких просить застосувати позовну давність в один рік до вимог щодо стягнення пені, а також просить зменшити розмір нарахованих відсотків за користування кредитом до 500 гривень, а також зменшити розмір пені у відповідності до статті 551 Цивільного кодексу України. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав д суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, пояснення сторін в їх сукупності, розглянувши заяви сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви позичальника від 25 лютого 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% в місяць /а.с.4-6/. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20 жовтня 2016 року складає 11650 гривень 77 копійок, а саме: 300 гривень 00 копійок - заборгованість за кредитом, 7519 гривень 78 копійок - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2800 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, 1030 гривень 99 копійок - штраф (фіксована та процентна частини) /а.с.3/. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобовязання. Відповідно до положень статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 Цивільного кодексу України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 03 вересня 2014 року у справі №6-100цс14, яка в силу вимог статті 3607 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Позивач просить стягнути з відповідача 2800 гривень 00 копійок пені та комісії, 500 гривень фіксованої частини штрафу та 530 гривень 99 копійок процентної складової штрафу. За таких обставин суд вважає за можливе зменшити розмір й стягнути з відповідача неустойку у розмірі 300 гривень 00 копійок, що є співрозмірним із заборгованістю за кредитом. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, тому задовольняє їх у повному обсязі у розмірі 8119 гривень 78 копійок. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 960 гривень 38 копійок. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial