Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов цивільний позов ПАТ «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» (а.с. 2-57). Позивач звернувся до Відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 27.02.2008 року та прохає стягнути з заборгованість у розмірі 31941 доларів США 73 центи. Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 27.02.2008 року між Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав [PERSON]Б кредит у розмірі 36700 доларів США 00 центів, за користування кредитом Відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 12,40 % річних. В забезпечення виконання кредитного зобовязання позичальника по вказаному кредитному договору, прийняті: -порука [PERSON], згідно договору поруки № П-2/[NUMBER] від 27.02.2008 року; -порука [PERSON] згідно договору поруки № П-1/[NUMBER] від 27.02.2008 року; Представник позивача позовні вимоги, підтримав у повному обсязі, пояснив, що станом на 07.04.2016 року сума боргу за кредитом становить 727\~710 грн. 26 коп., сума боргу за відсотками становить - 101\~429 грн. 00 коп. Станом на 07.02.2017 року курс національної валюти становить - 27 грн. 27 коп. за 1 долар США, тобто сума боргу за кредитом в національній валюті становить - 764\~289 грн. 35 коп., сума богу за процентами становить 106\~508 грн. 45 коп., отже загальна сума боргу за курсом - 07.02.2017 року становить - 870\~817 грн. 80 коп. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], проти задоволення позовних вимог заперечували , пояснили, що 27.02.2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11306083000, 27.02.2008 року між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] ( до шлюбу - [PERSON]) Т.С.., укладено договір поруки № П-2/113060830000. Останній платіж в погашення кредитної заборгованості було здійснено позичальником 17.03.2015 року, наступне обовязкове до виконання зобовязання настало 10.04.2015 року. Таким чином, починаючи з 10.04.2015 року у відповідача зявилось право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Цей строк сплив зі збігом шістьох місяців, а саме - 10.10.2015 року. На запитання суду пояснила, що на даний час будь яка заборгованість за кредитним договором не сплачена; відповіли, що а ні кредитний договір № [NUMBER], а ні договори поруки: № П-2/[NUMBER] від 27.02.2008 року та № П-1/[NUMBER] від 27.02.2008 року, не скасовані та не визнані у судовому порядку недійсними; Судом установлено: Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 27.02.2008 року між Акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER]. Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав [PERSON]Б кредит у розмірі 36700 доларів США 00 центів (а.с. 15-21) Надання кредиту здійснюється 27 лютого 2008 року, повернення 26 лютого 2038 року (п.п. 1.2.1, 1.2.2 кредитного договору) (а.с. 16). Згідно положень п. 1.3.1 кредитного договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,40 % річних (а.с.16). Установлено, що в забезпечення виконання кредитного зобовязання позичальника по вказаному кредитному договору, прийняті: -порука [PERSON], згідно договору поруки № П-2/[NUMBER] від 27.02.2008 року (а.с. 30); -порука [PERSON] згідно договору поруки № П-1/[NUMBER] від 27.02.2008 року (а.с.31); Установлено, що умови Кредитного договору Відповідачем не виконуються належним чином, тому станом на 07.04.2016 року сума боргу за кредитом становить 727\~710 грн. 26 коп., сума боргу за відсотками становить - 101\~429 грн. 00 коп. Станом на 07.02.2017 року курс національної валюти становить - 27 грн. 27 коп. за 1 долар США, тобто сума боргу за кредитом в національній валюті становить - 764\~289 грн. 35 коп., сума богу за процентами становить 106\~508 грн. 45 коп., отже загальна сума боргу за курсом - 07.02.2017 року становить - 870\~817 грн. 80 коп. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобовязань визначено моментом предявлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив грошове зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо законом або договором не було встановлено інший розмір процентів. Така правова позиція неодноразово підтверджена рішеннями Верховного Суду України справі № 6-5426св08 від 27 травня 2009 р. та постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року по справі №6-1680-цс, в яких зазначено, що індекс інфляції це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари і послуги, які купує населення для невиробничих цілей. Ціни в Україні встановлюються у національній валюті, тому зазначена норма ЦК може бути застосована лише у випадку прострочення грошового зобовязання у гривні. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України та ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Відповідно до практики Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню: якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом, тому суд стягує з Відповідачів заборгованості, на день ухвалення рішення суду: за кредитом у розмірі 28\~034, 25 доларів США (двадцяти восьми тисяч тридцяти чотирьох доларів США 25 центів), що становить за курсом НБУ - 764\~289, 35 грн.; оскільки індексація внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає (рішення Верховного Суду України від 28 березня 2012 р. у справі N 6-36736вов10). Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні у звязку з чим суд стягує з Відповідачів заборгованості за процентами у розмірі 106\~528 грн. 45 коп. ( ста шести тисяч пятисот двадцяти восьми гривень 45 копійок), що становить 3\~907, 48 доларів США та пені у розмірі 4000 грн.00 коп. ( чотирьох тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір у розмірі 4270 грн. 70 коп., слід стягнути на користь Позивача з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial