Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що перебувала в шлюбних відносинах з відповідачем до 01.11.2011 р. Шлюб між ними було розірвано, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 01.11.2011 року, актовий запис № 154. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON] , який на сьогоднішній день навчається на денній формі навчання в Київському політехнічному інститут. Термін навчання - з 01.08.2019 р. до 30.06.2023 року. Позивач зазначає, що син перебуває на її утриманні, вона витрачає кошти на житло, харчування, канцелярію, одяг тощо. На підставі зазначеного, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягувати з відповідача в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання сина. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила уточнені вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані\~\~сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 01.11.2011 року, актовий запис № 154, шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 4). Від шлюбу позивач та відповідач мають повнолітнього сина [PERSON] , який на сьогоднішній день навчається на денній формі навчання в Київському політехнічному інституті, термін навчання - з 01.08.2019 р. до 30.06.2023 року. Зазначене підтверджується довідкою Київського політехнічного інституту ім. Ігоря Сікорського від 18.09.2019 року (а.с.8). Син позивача перебуває на утриманні матері, вона витрачає кошти на житло, харчування, одяг тощо. Частиною 1 ст.\~199\~СК України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної, відповідно до ст.\~189\~СК України не існує. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обов`язку по утриманню дитини судом не встановлено. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що будь-яких доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Тому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із положень Закону України №2037-VIII: «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання, шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Враховуючи вказане, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача в твердій грошовій сумі - 3000 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно до ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 768,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved