Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із заявою про встановлення юридичного факту звернулася [PERSON]. Свою вимогу обґрунтовувала необхідністю встановлення факту народження нею сина [PERSON] для отримання свідоцтва про народження дитини відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». В судовому засіданні [PERSON] свою вимогу підтримала та просила її задовольнити. Шандрівська сільська рада Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явилася, надіслала лист у якому просила суд розгляд справи проводити за відсутності її представника, повідомивши, що вимогу заявника вважає такою, що підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державній реєстрації підлягає народження фізичної особи та її походження. Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що відомості про народження фізичної особи та її походження, підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Таким чином, вказаним законодавством України передбачено обов'язок державної реєстрації факту народження дитини та її походження. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження (ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»). Під час судового засідання встановлено, що 23 липня 2015 року з метою виконання вимог Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» [PERSON] звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області із заявою про державну реєстрацію факту народження нею сина [PERSON]. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області за результатами розгляду вищезазначеної заяви [PERSON], надав лист від 28 липня 2015 року № 517/0305, яким фактично відмовив [PERSON] у державній реєстрації факту народження нею сина. Вказаний лист вмотивований тим, що [PERSON] надала для реєстрації факту народження нею сина медичне свідоцтво про народження дитини за формою №103/у, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров'я і соціального розвитку Російської Федерації від 27 грудня 2011 року № 1687н, яка в Україні згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не визнається, у зв'язку із видачею її на території Автономної Республіки Крим, яка не входить до Російської Федерації, тому заявнику рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту народження дитини. Таким чином, [PERSON] без рішення суду фактично позбавлена можливості зареєструвати факт народження нею сина [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], будучи вагітною у серпні 2014 року, виїхала на постійне місце проживання до біологічного батька свого сина [PERSON] в місто Євпаторію Автономної Республіки Крим. В місті Євпаторія Автономної Республіки Крим [INFO] року [PERSON] народила сина [PERSON], про що Євпаторійський пологовий будинок видав дублікат медичного свідоцтва про народження серії 35 № 002969 від 30 червня 2015 року (а.с. 7). В місті Євпаторія Автономної Республіки Крим свідоцтво про народження сина [PERSON] не отримувала, так як Автономна Республіка Крим тимчасово анексована Російською Федерацією, а вона є громадянином України і хотіла, щоб син отримав громадянство України, а не Російської Федерації, у зв'язку із чим в 2015 році, разом з дитиною, [PERSON] повернулась до своїх батьків, що мешкають в будинку [ADDRESS]. В органах державної реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт народження свого сина [PERSON] не має можливості, а тому, для того, щоб отримати свідоцтво про народження сина, [PERSON] повинна отримати рішення суду про встановлення факту народження нею сина. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тобто, заявник зобов'язаний довести суду обґрунтованість своїх вимог, надавши при цьому належні та допустимі докази, що підтверджують правомірність своєї вимоги. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі висновків експертів. Статтею 66 ЦПК України передбачено, що висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. На обґрунтування правомірності своєї вимоги, [PERSON], згідно ухвали суду від 06 жовтня 2015 року, пройшла експертне дослідження, предметом якого було встановлення питання чи є вона біологічною матір'ю малолітнього [PERSON]. Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово - медичної експертизи від 09 листопада 2015 року № 363, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного материнства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше 99,9 відсотка, а тому біологічне материнство доведено. Таким чином, судом встановлено факт народження [PERSON] в місті Євпаторія Автономної Республіки Крим [INFO] року малолітнього сина [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved