Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява про стягнення з [PERSON] збитків, спричинених державі незаконним виловом риби в сумі 10200,00 грн. На обґрунтування позову зазначено, вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі №263/15635/20 від 27.01.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] своїми діями, у результаті незаконного вилову риби «пелінгас» у кількості 15 шт. завдав збитки рибному господарству України у розмірі 10200,00 грн., відповідно до розрахунку зробленого на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 року «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Однак, судом при розгляді вказаної справи не вирішено питання щодо відшкодування [PERSON] шкоди, завданої рибному господарству України. Шкоду, заподіяну внаслідок незаконного рибного промислу [PERSON] до теперішнього часу не відшкодовано, у зв`язку з чим позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач у судове засідання не з`явися, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області у справі №263/15635/20 від 27.01.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. Згідно зазначеного вироку, [PERSON] 02.12.2020 року приблизно о 19 год. 00 хв. до 19 год. 30 хв. , перебуваючи на річці Кальміус, біля буд. 1 по вул. Гавань Шмідта в Центральному районі м. Маріуполя, з моста через вказану річку, діючи умисно, з метою зайняття незаконним рибним промислом, не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним промислом, виданого компетентним органом у встановленому законом порядку, за допомогою заздалегідь виготовленого забороненого знаряддя лову - риболовного сіткоснастевого засобу сітки «павук», у порушення п.3.15 «Правил любительського та спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаної о забороненого знаряддя лову, здійснив незаконний вилов риби, а саме 15 одиниць особин виду «піленгас», вартістю згідно розрахунку до Додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» - 680 грн. за одну особину, усього на загальну суму 10200 гри. Тим самим, [PERSON] шляхом незаконного вилову риби цінних порід заподіяв істотну шкоду. Згідно ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку №1 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених\~Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. За загальним правилом, встановленим ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування вказаної шкоди здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47\~Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Маріупольська міська рада. Статтею\~68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ»\~\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України\~передбачено, що земля,\~її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією\~Конституцією. Відповідно до вимог\~ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»\~до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») . Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. На підставі викладеного, враховуючи доведеність позивачем факту незаконного вилову риби [PERSON] , а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не представлено, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір.

Outcome: approved