Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування позовних вимог зазначили, що до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 25.01.2016 року звернулася [PERSON] як особа, яка переміщується з району проведення антитерористичної операції. Заявнику була призначена допомога переміщеним особам на проживання з 25.01.2016 року по 12.07.2016 року на трьох членів сімї. Допомога надається з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону. Згідно ст.12 Закону однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання. Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення. У разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання рішення про скасування дії довідки приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстав вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. Згідно інформації щодо перетинання державного кордону України, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.11.2016 року №0.64-24818/0/15-16 зясовано, що відповідач з дітьми виїхала на тимчасово окуповану території через Бугас 18.07.2016 року та на 18.11.2016 року не повернулася. Тобто відповідач був відсутній у м. Бердянськ понад 60 днів (майже 4 місяці). Довідка внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] скасована рішенням №59 від 22.12.2016 року, відповідач знятий з обліку позивача. В результаті неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги (інформація про тривалу відсутність понад 60 днів за місцем проживання) відповідач незаконно отримав державні кошти з 01.02.2016 року по 12.07.2016 року в сумі 9524,39грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області суму надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 9524,39грн. Представник позивача до судового засідання не зявився, в позові зазначили, що просять розглянути справу за відсутністю представника, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачку\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення судової повістки повідомлення на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Крім того, на адресу відповідачки в м. Бердянську Запорізької області, вул. Чубаря, 17, було направлено судову повістку, однак поштове відправлення повернуто на адресу суду як не отримане з відміткою «за закінченням строку зберігання». Відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, відзив на позов не подала. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є громадянкою України, [NUMBER], виданий Ленінським РВУМВС України у м. Донецьку, зареєстрована [INFO], вул.. 230 Стр.дивізії[ADDRESS] (а.с.7). 25.01.2016 року [PERSON] звернулася до управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Крім себе в заяві зазначила дані про малолітніх дітей (а.с.2). Допомога була призначена з урахуванням двох дітей з 25.01.2016 року по 12.07.2016 р. (а.с.2). [PERSON], згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення АТО та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення перемістилась у м. Бердянськ, вулиця Чубаря, б. 17 (а.с.5). Згідно інформації щодо перетинання державного кордону України, отриманої від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 18.11.2016 року №0.64-24818/0/15-16 зясовано, що відповідач з дітьми виїхала на тимчасово окуповану території через Бугас 18.07.2016 року та на 18.11.2016 року не повернулася. Стаття 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачає, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону. Згідно ст.12 Закону однією з підстав для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є повернення до покинутого місця постійного проживання. На підставі отриманої інформації, рішенням №59 від 22.12.2016 року довідка внутрішньо переміщеної особи № [NUMBER] скасована, відповідач знятий з обліку позивача (а.с.6). Про скасування довідки відповідачку повідомлено 23.02.2017 року та розяснено право повторного звернення після усунення причин, що були підставою для скасування, а також розяснено право оскарження рішення про скасування у судовому порядку (а.с.4). Постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затверджено Порядок здійснення виплати адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Відповідно до пункту 1 цього Порядку визначено механізм надання такої допомоги та пунктом 2 встановлено, що адресна допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Пунктом 3 Порядку передбачено, що грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї. Однією з підстав припинення виплати грошової допомоги з наступного місяця, пунктом 12 Порядку передбачено виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. \~\~\~\~ Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа зобовязана у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік, то остання зобовязана відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка при зверненні з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги 25.01.2016р., надала неправдиві відомості для отримання довідки. Факт перебування [PERSON] з дітьми у період з 25.01.2016 року по 18.07.2016р. у м. Бердянськ не оспорюється. Тобто в цей період вона була переміщеною особою та отримувала відповідну допомогу на законних підставах. Не повідомлення про повернення до покинутого місця проживання є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплачені кошти в розмірі 9524,39 гривень не є надмірно виплаченою допомогою, не є шкодою в розумінні ст.. 1166 ЦК України, тому не підлягають примусовому стягненню Крім того, ані Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» ані Постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», не передбачено підстав для стягнення виплачених коштів за минулий період у звязку з поверненням до покинутого місця проживання. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про безпідставність та незаконність позовних вимог, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed