Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

До Комінтернівського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісячно з дня подачі заяви до суду, та до досягнення дитиною повноліття а саме до [INFO] . Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 08 червня 2016 стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] [INFO] (ІПН [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 23.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO] . 15 лютого 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою від 16 квітня 2018 року Заочне рішення Комнітернівського районного суду Одеської області від 08 червня 2016 року у справі №504/526/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів скасовано справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, надала до суду заяву якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутності та без фіксації судового процесу. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, на підставі наявних матеріалів справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 20 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області, було розірвано шлюб шлюб між позивачкою та відповідачем, актовий запис №20.(а.с.3) Від спільного шлюбу у позивачки з відповідачем є неповнолітній син - [PERSON] [INFO] (а.с.2) Домовленості між батьками щодо визначення способу виконання обов`язку утримання дітей не було досягнуто. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач [PERSON] , як одержувач аліментів просила визначити аліменти в розмірі ј частки від доходу відповідача, що є розумним та не поставить відповідача у скрутне матеріальне положення. Суд не приймає до уваги, посилання відповідача, що на утриманні відповідача перебувають батьки, оскільки належних та допустимих доказів, які підтверджують вказані обставини суду не надані та в процесі судового розгляду не встановлені (докази підтверджуючи їх непрацездатність, скрутний матеріальний стан, тощо). Таким чином з урахуванням того, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та на час ухвалення рішення не має інших неповнолітніх дітей чи утриманців, позов в частині про стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не буде для нього непосильним тягарем, у зв`язку з чим підлягає позов підлягає задоволенню. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265, ЦПК України, 180-184, 190-191 СК України, суд,-

Outcome: approved