Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася [PERSON] із вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що в липні 2014 року між нею та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про продаж позивачу квартири № 4/5 частини квартири, кожний по 1/5, по [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві спільної сумісної власності, на підставі свідоцтва про права власності на житло № 107 від 13.12.1996 року, видане Виконавчим комітетом Котовської міської ради Одеської області. Тоді ж, позивач [PERSON] передала по 18 807 гривень кожному з відповідачів, про що відповідачі власноруч написали розписки. З огляду на вищевказане, позивач просить суд визнати дійним договори купівлі продажу 4/5 частини квартири [ADDRESS] та визнати [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,8 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. В судове засідання позивач не з'явилася, але в матеріалах справи є заява [PERSON], відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в якій позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять розглядати справу в їх відсутність. Суд, у зв'язку з неявкою сторін по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставою їх виникнення, поряд з іншими, є договори та інші правочини. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Статтею 212 ЦПК України передбачено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № 107 від 13.12.1996 року, власниками квартири [ADDRESS], являються [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Загальна площа квартири складає 52,8 кв.м, житлова площа - 29,3 кв.м. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.07.2011 року, [PERSON] після одруження змінила прізвище на [PERSON]. У липні 2014 року між [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у простій усній формі був укладений договір купівлі-продажу 4/5 частин квартири з кожним по 1/5 частині № 23 у житловому будинку [ADDRESS]. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і того ж дня відбулося повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатила кожному з відповідачів за їх частину квартири по 18 807 гривень, а кожен з відповідачів написав розписку про отримання грошей за продану належну йому 1/5 частину квартири. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved