Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Старорафалівської сільської ради Володимирецького району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , який був його рідним дідусем. У день смерті останнього відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла також і земельна ділянка площею 2.82 га, яка розташована на території Старорафалівської сільської ради, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку. [PERSON] не знав, що померлий склав заповіт на його ім`я, також у нього не було ні копії заповіту, ні його оригіналу і ніхто інший не повідомив йому про це. [PERSON] був впевнений, що хтось з дітей спадкодавця оформив спадщину. Позивач в 2013 році одружився та часто їздив на заробітки за межі області. Однак, нещодавно, коли він влаштувався на роботу у м. Вараш та фактично весь час перебував у рідному місті, випадково дізнався про заповіт. Після цього звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено, оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 22.10.2019 року ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 30.01.2020 року за клопотанням позивача долучено у якості співвідповідача [PERSON] . Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Від сільського голови Старорафалівської сільської ради, співвідповідача [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутнсоті, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що [INFO] помер - [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області. [PERSON] заповів своєму внуку - [PERSON] земельну ділянку площею 2.82 га., яка розташована на території Старорафалівської сільської ради. (копія заповіту від 14.01.2009 року, який посвідчений державним нотаріусрм Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Ріцькою Г.І. та зареєстровано в реєстрі за №10, копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.01.2009 року № витягу 18089720, копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №601841). Як вбачається з довідки про коло спадкоємців, виданої завідувачем Володимирецької районної державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Вараської міської державної нотаріальної контори від 14.01.2020 року №4/01-14, після смерті громадянина [PERSON] , який помер [INFO] , у Вараській міській державній нотаріальній конторі, Рівненської області заведено спадкову справу №128/2013. Коло спадкоємців складається з [PERSON] (заява про прийняття спадщини №152 від 19.11.2013 року). Причиною пропуску прийняття спадщини є те, що позивач не знав про наявність заповіту та часто перебував на заробітках за межами області, України. Як зазначено в Постанові Верховного суду від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17, за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК УКраїни). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач не оформив свої спадкові права через ряд об`єктивних причин, в т.ч., із-за необізнаності про наявність заповіту, часте перебування на заробітках, що стверджується письмовими поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] . Дані обставини суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч.2 ст. 1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк. Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. А як в ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить права спадкоємця, тому вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною. Враховуючи наведене, заявлений позов підлягає задоволенню, позивачу необхідно надати додатковий строк, достатній для прийняття спадщини - один місяць з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved