Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 17.04.2017 року звернулась [PERSON] з позовом до Одеської міської ради та просила визначити їй, додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 02.10.2017 року [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка померла 02.10.2017 року. Заяву про прийняття спадщини до нотаріуса вчасно не подала, оскільки вважала, що заяву слід подавати після спливу шести місяців з дати смерті. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилась, проте від представника надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи зайого відсутності до суду не подавав. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільно-процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017р.. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.10.2017 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис №10033 та Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖД №507207 від 03.10.2017 Після смерті останньої відкрилась спадщина у вигляді квартири №[ADDRESS]. Вказана квартира належала померлій, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.10.1996 року. 17.07.2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України. При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04.11.2015 року № 6-1486цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК звернувшись в нотаріальну контору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає [PERSON] додатковий строк у 3 місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved