Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Дніпровський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області, про зміну розміру аліментів. Позов обґрунтований тим, що 27.08.1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають трьох спільних дітей, двоє з яких є неповнолітніми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 року стягнуто аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно та на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини доходів щомісячно. Після відкриття провадженні у вказаній цивільній справі відповідач закрив свою підприємницьку діяльність, після чого перереєстрував свій транспортний засіб на свою матір - [PERSON] , яка також зареєструвала підприємницьку діяльність. У 2018 році відповідач влаштувався у центр зайнятості, а пізніше влаштувався на роботу до своєї матері, де отримував мінімальну зарплату. В жовтні 2018 року померла мати відповідача, відповідач 16.10.2018 року працевлаштувався водієм своєї цивільної дружини ФОП [PERSON] . Відповідач має мінливий дохід, який приховує . 31 жовтня 2018 року відповідач зареєстрував ПП «Віпукртранс`з розміром статутного капіталу 550000 грн. У період з грудня 2018 року по січень 2019 року відповідач [PERSON] зареєстрував на своє ім`я 4 транспортних засобів. Позивачка [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, в зв`язку із чим перебуває на обліку в УПСЗН та отримує соціальну допомогу як малозабезпеченій сім`ї. Позивачка просить змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 року, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини доходів на тверду грошову суму в розмірі 10000 грн. щомісячно, змінити спосіб стягнення і розмір аліментів, встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з 1/6 частини доходів до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] на тверду грошову суму 2000 грн. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Надала пояснення аналогічні викладеним в позові. Представник позивача також підтримала позові вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав відзив, в якому заперечує можливість задоволення вимог. Вказує, що після встановлення розміру аліментів рішенням суду в нього не змінилося матеріальний стан. Заробіток складає 5300 грн. Транспортні засоби були придбані за кошти, які він позичив в знайомих. Вказані транспортні засоби не є новими та використовуються у діяльності підприємства, що не є прибутковим. До того ж, відповідач має захворювання. Представник відповідача заперечив можливість задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників, суд приходить до наступного. Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Ford Courier держномер [NUMBER] вказаний фургон був зареєстрований за відповідачем 2.03.2019 року. 10.01.2019 року за [PERSON] зареєстрований транспортний засіб «Renault Magnum» держномер [NUMBER] . 12.01.2019 року за [PERSON] зареєстрований спеціалізований напівпричіп Frejat держномер [NUMBER] . Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 1.07.2019року позивач та відповідач уклали мирову угоду щодо поділу спільного майна та за відповідачем визнано право власності: вантажівка MAN 8.263 держномер АР7706ЕМ, Fordescortvan держномер [NUMBER] . Згідно з довідкою [PERSON] працює в ПП «Віпукртранс» на посаді директора із зарплатою 5300 грн. щомісячно в період з липня 2019 року по листопад 2019 року. Згідно з розпискою 31.10.2018 року [PERSON] позичив 100000 грн. в [PERSON] до 2025 року. Відповідно до розписки 31.10.2018 року [PERSON] позичив 150000 грн. в [PERSON] до 2026 року. Згідно з розпискою від 25.07.2017 року [PERSON] позичив 3000 доларів США в [PERSON] до 2018 року. Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.04.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини доходів щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з 1/6 частини доходів до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань кінцевим бенефіціаром (контролером) є [PERSON] . Відповідно до довідки від 22 листопада 2019 року [PERSON] отримує соцдопомогу малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 СК України визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Так відповідно до ухвали суду про затвердження мирової угоди між сторонами щодо поділу майна за відповідачем було визнано право власності за рядом транспортних засобів. Після постановлення рішення суду про стягнення аліментів відповідачем було зареєстровано право власності на інші три транспортні засоби. Таким чином, відповідач має на праві власності транспортні засоби і як власник транспортних засобів, несе витрати по їх утриманню. При цьому витрати відповідача на утримання вказаних транспортних засобів, що використовуються ним у підприємницькій діяльності, явно не відповідають офіційним доходам відповідача, отримуваних в якості зарплати. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що діти проживають разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачка продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей з 1/3 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, на тверду грошову форму в розмірі 5000 грн., оскільки дана сума є достатньою для дітей відповідного віку на момент прийняття рішення судом, та змінити розмір аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку з 1/6 частини всіх видів доходу на тверду грошову форму в розмірі 2000 грн. щомісячно. В іншій частині вимог слід відмовити. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial