Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс», третя особа - Відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, речових прав на нерухоме майно та обтяжень Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними. Позивач з урахуванням уточнень в позові посилається на те, що він є власником: -земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0511, яка розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області; -земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0512, яка розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. У березні 2017 року позивачеві стало відомо про існування договорів оренди зазначених земельних ділянок, нібито укладених між ним та ТОВ «Агроальянс», яким було надано примірники оспорюваних договорів після неодноразових звернень позивача. Згідно із договором оренди землі від 12.12.2016 року, зареєстрованим у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 27.12.2016 року, номер запису про інше речове право: 18425670, земельна ділянка площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0511 була передана в оренду терміном на 10 років. Згідно із договором оренди землі від 30.11.2013 року, зареєстрованим у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 10.01.2017 року, номер запису про інше речове право: 18559578, земельна ділянка площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0512 була передана в оренду терміном на 10 років. Позивач зазначає, що з відповідачем договорів не укладав та не підписував, тому звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними договори оренди від 30.11.2013 року та від 12.12.2016 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що позивач укладав оспорювані договори оренди, оскільки позивач отримував весь час отримував орендну плату. Представник позивача зазначив, що позивач при підписанні договору оренди землі від 30.11.2013 року міг спотворити власний підпис. Прохав застосувати позовну давність, зазначаючи, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки отримував орендну плату за договором оренди від 30.11.2013 року, починаючи з 2013 року до цього часу, у зв`язку із чим був обізнаний про наявність цього договору. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги за наступних підстав. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що позивач є власником: -земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0511, яка розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 11-12); -земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0512, яка розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 57-58). 30 листопада 2013 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0512, на підставі якого 10 січня 2017 року державним реєстратором Новомосковської районної державної адміністрації Шмигельським М.С. зареєстровано відповідне право оренди за ТОВ «Агроальянс», номер запису про інше речове право: 18559578 (а. с. 61-65). 12 грудня 2016 року між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,940 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0511, на підставі якого 27 грудня 2017 року державним реєстратором Новомосковської районної державної адміністрації Шмигельським М.С. зареєстровано відповідне право оренди за ТОВ «Агроальянс», номер запису про інше речове право: 18425670 (а. с. 15-20). Згідно висновку експерта № 2256-19 від 05 вересня 2019 року складеного судовим експертом Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз: -підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 30.11.2013 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою; -підпис від імені [PERSON] у договорі оренди земельної ділянки від 12.12.2016 року виконаний самим [PERSON] (а. с. 97-109). Відповідно до ч. 4 ст. 202 ЦК України дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Стаття 203 цього ж Кодексу визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину , до яких відповідно до ч. 1-6 статті відноситься: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із ч. 2, 4 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 30 листопада 2013 року було укладено без вільного волевиявлення позивача, як сторони договору, тому вказаний договір необхідно визнати недійсним. Договір оренди земельної ділянки 12 грудня 2016 року було укладено та підписано саме позивачем, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання недійним вказаного договору. Крім того, суд вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності виходить з наступного. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2013 року передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 10 років. Строк цього договору починається з дня його державної реєстрації і закінчується в день, наступний за днем закінчення строку оренди (а. с. 62). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, строк дії спірного договору оренди землі від 30 листопада 2013 року починається після набрання ним чинності, тобто з моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки, у зв`язку із чим суд вважає, що початок перебігу позовної давності почався саме з 10 січня 2017 року, враховуючи презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх майнових прав. Із вищенаведеного вбачається, що позивачем не було пропущено строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2013 року, посилання представника відповідача про отримання позивачем орендної плати за цим договором починаючи з 2013 року, суд вважає необґрунтованими, оскільки до моменту державної реєстрації права оренди земельної ділянки його умови не набрали чинності. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1 280 грн. та сплачена сума за проведення судової почеркознавчої експертизи в розмірі 3 768 грн.

Outcome: partial