Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 11 серпня 2014 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,150 га, кадастровий номер 1222386000:01:001:0195, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062839 від 30 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2215. За життя баба залишила заповіт, посвідчений секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому вказала позивача як спадкоємицю сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0078111 від 26 травня 1997 року. В установлений законом шестимісячний строк позивач подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовили, посилаючись на те, що предметом заповіту є земельна частка (пай), а нею надано державний акт на право приватної власності на землю. Позивач в судове засідання не зявився, позивачем до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 02 лютого 2000 року, посвідченому секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 17, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємицю земельної частки (паю). [PERSON] померла 11 серпня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-КИ № 587948, про що зроблено актовий запис № 25. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що предметом заповіту є сертифікат на право на земельну частку (пай), а надано державний акт на право приватної власності на землю. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 062839 від 30 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 2215, земельна ділянка площею 5,150 га (кадастровий номер 1222386000:01:001:0195) належала [PERSON], який був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0078111 від 26 травня 1997 року. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, яка залишила померла [PERSON], має право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved