Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 30.03.2009 року звернувся позивач ВАТ Фірма «Євго» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків. Посилаючись на те, що [PERSON] була прийнята на посаду директора фірмового салону-магазину «ЄВГО» згідно наказу № 135-ок від 24.12.2009 року. Згідно договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеного між ВАТ фірма «Євго» та [PERSON] остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне збереження ввірених їй ВАТ Фірмою «ЄВГО» матеріальних цінностей. Позивач зазначає, що в ході інвентаризації товарно-матеріальних цінностей і касових документів від 29.01.2010 р. була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на загальну суму - 1824 грн. 70 коп., також була виявлена нестача грошових коштів в сумі 1680 грн., загальна сума нестачі 3504,7 грн. Крім того, в ході проведення зазначеної інвентаризації, було також встановлений факт пошкодження товару, на суму 250 гривень. Оскільки відповідачка частково відшкодувала спричинену шкоду в розмірі 378 грн. 46 коп., відповідач просить суд стягнути з відповідачки суму збитків у розмірі 3376 грн. 24 коп., а також судові витрати у розмірі 171 гривня. Представник позивача за довіреністю Стоянова І.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила провести розгляд справи в заочному порядку в зв'язку з неявкою відповідачки в судове засідання. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 24.12.2009 р. була прийнята на посаду директора фірмового салону-магазину «ЄВГО», що підтверджується наказом № 135-ок від 24.12.2009 року. Згідно наказу №3 від 28.01.2010 року про проведення інвентаризації в фірмовому салоні-магазині ТОВ Фірми «Євго», було призначено комісію, до складу якої було залучено в тому числі й [PERSON] На виконання вимог зазначеного наказу, комісією було проведено інвентаризацію, за результатом якої було складено акти контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 29.01.2010 року №24, №25, №26. Як вбачається з акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 29.01.2010 року №26, встановлена невідповідність виявлених матеріальних цінностей, зазначених в інвентаризаційному описі, з фактично виявленими під час проведення інвентаризації. Так, згідно акту фактично не виявлені: кухонний набор, сервіз «Венеція», дві тарілки, на загальну суму 240 грн. 77 коп. З акту контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 29.01.2010 року № 25 вбачається, що проведеною інвентаризацією встановлена відсутність крісла «Galant», крану «Viva», загальною вартістю 1584 грн. Крім того, згідно акту № 24 по результатах інвентаризації наявних коштів, була виявлена недостача грошових коштів у розмірі 1680 грн., в якому [PERSON] вказала, що нестача виникла в результаті її необережності. Таким чином, загальна сума нестачі матеріальних цінностей та грошових коштів виявлена в результаті перевірки від 29.01.2010р. становить 3754,7 грн. В пояснювальній записці, наданої генеральному директору ВАТ «Євго» за фактом недостачі, [PERSON] зазначила, що зобов'язується відшкодувати виявлену недостачу, просила здійснювати стягнення з її заробітної плати, при цьому зазначила, що її вини в недостачі крану «Viva» немає, проте не заперечувала щодо обов'язку відшкодувати його вартість. Оскільки [PERSON] у судове засідання не з'явилась, не надала доказів щодо відсутності її вини в нестачі зазначеного майна, суд вважає, що відсутні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з укладеного між генеральним директором ВАТ Фірма «Євго» - Головко Є.Д. та [PERSON] договору про індивідуальну матеріальну відповідальність, [PERSON] прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених матеріальних цінностей, у випадку не забезпечення з вини [PERSON] належного зберігання ввірених матеріальних цінностей, розмір заподіяної шкоди спричинений підприємству визначається на підставі діючого законодавства. Судом встановлено, що зазначений договір було укладено з дотриманням вимог ст. 135-1 КЗпП України. Крім того, посадовою інструкцією директора магазину ВАТ Фірма «Євго», з якою ознайомлено відповідачку 24.12.2009 р., також передбачена відповідальність директора магазину за спричинення матеріальної шкоди. Згідно п. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Враховуючи те, що позивачкою було сплачено 378 грн. 46 коп., відшкодуванню підлягає грошова сума у розмірі 3754,7 грн. - 378 грн. 46 коп. = 3376, 24 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз. Судом встановлено, що при пред'явленні позову позивачем було сплачений судовий збір у розмірі 51 грн., витрати з ІТЗ у розмірі 120 гривень, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи, загальна вартість сплачених судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачки складає 171 гривня.

Outcome: approved