Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить квартира № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській у місті Словянську Донецької області. В зазначеній квартирі проживала як член сімї донька [PERSON] відповідач [PERSON]. В серпні 2013 року відповідач виїхала до [PERSON] в місто Новокузнецьк Кемеровської області і з зазначеного часу там навчається та проживає. Відповідач не бажає повертатися в місто Словянськ, по досягненню 14-річного віку отримала паспорт громадянина [PERSON], а також забезпечена житлом. Також, в місті Словянську відповідачка забезпечена власним житлом, бо є власником 1/3 частки квартири [ADDRESS]. [PERSON] не чинила відповідачу перешкод в проживанні в належній їй квартирі і відповідач не проживає в квартирі з серпня 2013 року, але з реєстрації не знялася. [PERSON] бажає провести відчуження належної їй квартири. У звязку з чим позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпоряджанні належною [PERSON] квартирою № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську та визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та просила слухати справу у її відсутності. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 13.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2155, [PERSON] належить квартира № 20 в житловому будинку № 52 по вул. Василівській в місті Словянську Донецької області. Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 27.07.2007 року під реєстраційним номером 11132638. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира, права користування якою вона просить позбавити відповідача. Відповідач по справі [PERSON], з 27.12.2011 року зареєстрована за адресою: [INFO], б. 52, кв. 20, про що свідчить довідка КП «ЖЕК № 1» № 1253 від 12.10.2017 року. Відповідно до Акту КП «ЖЕК № 1» м. Словянська № б/н від 27.10.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], б. 52, кв. 20, але не мешкає за даною адресою з серпня 2013 року по теперішній час. Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з довідкою Гімназії № 59 м. Новокузнецька, РФ № 560 від 19.09.2017 року, [PERSON], [INFO], навчається в 11 класі вищезазначеної гімназії. Відповідно до паспорту громадянина [PERSON] Федерації, виданого в місті Новокузнецьк Кемеровськоїх області 03.12.2014 року, [PERSON], [INFO], отримало російське громадянство. Згідно зі Свідоцтвом про право власності від 28.12.2011 року, відповідачу [PERSON] належить 1/3 частка квартири [ADDRESS]. Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в КП «БТІ» м. Словянська 03.01.2012 року під реєстраційним номером 35730448. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрована відповідач [PERSON], але фактично вона за цією адресою не проживає з серпня 2013 року, тому суд вважає, що вимогу позивача про визнання відповідачки [PERSON] особою, що втратила право користування житловим будинком необхідно задовольнити. При вирішенні питання про усунення перешкод в праві користування та розпорядження вищезазначеною квартирою, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] бажає провести відчуження належної їй квартири, однак позивачем не доведено чим саме відповідач чинить перешкоди [PERSON] у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном та всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, доказів, які б підтверджували вищевикладені обставини, суду не надано. Крім того, на думку суду, зазначені вище обставини, не є перешкодою у користуванні та розпорядженні [PERSON] своєю квартирою. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

Outcome: partial