Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

До провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, заінтерисовані особи: Комунальний заклад «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» до [PERSON], [PERSON] «про зобовязання вчинити певні дії», в якій прохали стягнути зі [PERSON] на користь Комунального закладу «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради» для зарахування в обласний бюджет на розрахунковий рахунок №35425323035283 в ГУДКСУ Дніпропетровської області, МФО 805012, ЄДРПОУ 01985854 витрати на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 04 копійки. В огрунтування позовних вимог, прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області [PERSON] зазначила, що 07.07.2016 року за результатами судового розгляду клопотання прокурора про звільнення неповнолітнього [PERSON] від кримінальної відповідальності в порядку ст. 47 КК України (у рамках кримінального провадження № 12015040800002558 від 23.12.2015 року за ч.2 ст. 125 КК України) ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська неповнолітнього [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України з передачею останнього на поруки колективу навчального закладу. Під час розгляду зазначеного кримінального провадження встановлено, що 14.12.2015 року, приблизно о 12.20 годин неповнолітній [PERSON], [INFO], знаходячись біля останнього підїзду будинку №80/1 по проспекту Аношкіна в місті Камянському, зустрів раніше знайомого йому [PERSON]. В ході зясування особистих відносин між собою, [PERSON] наніс потерпілому [PERSON] один удар кулаком лівої руки в обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому [PERSON] згідно висновку судово-медичного експерта № 26-Е від 11.01.2016 року тілесні пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною на обличчі ( слідом загоєння котрої є виявлений у нього рубець ), які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоровя, як викликавши розлад здоровя більше 6, але менш 21 дня. Згідно довідки-калькуляції КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги», вартість лікування потерпілого [PERSON], який перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 14.12.2015 по 18.12.2015 становить 1 680,04 грн. Представник позивача в судове засідання подала заяву, в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих нею доказів, підтримала позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву в якій просили провести розгляд справи за їх відсутності, зазначив, що витрати, які понесені закладом охорони здоровя на лікування потерпілого [PERSON] відшкодують у повному обсязі. Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено, що за результатами судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням неповнолітнього [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України 07.07.2016 року, Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська неповнолітнього [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України з передачею останнього на поруки колективу навчального закладу. Під час судового розгляду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 47 КК України, питання відшкодування витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого [PERSON] не розглядалось. У звязку із отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» з 14.12.2015 по 18.12.2015. Відповідно до довідки-калькуляції КЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги», вартість перебування особи у нейрохірургічному відділенні на стаціонарному лікуванні становить 420 (чотириста двадцять гривень) 01 копійка. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у зазначеному відділенні протягом 4 днів, отже вартість витрат закладу охорони здоровя на лікування потерпілого [PERSON] становить 420,01 грн. * 4 дні = 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 04 копійки. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями ч.1 ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт заподіяння неповнолітнім [PERSON] потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень, на лікування якого КЗОЗ «Дніпродзержинська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради витрачено 1 680, 04 грн., доказуванню не підлягає. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно зі ст. 1179 Цивільного кодексу України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Відповідно до довідки про доходи неповнолітнього [PERSON], останній є студентом Дніпродзержинського індустріального коледжу ДВНЗ «Український державний хіміко-технологічний університет», стипендію не отримує, інших видів доходів не має, тому суд приходить до висновку, що кошти на відшкодування витрат лікувального закладу на лікування потерпілого від злочину підлягають стягненню з матері неповнолітнього [PERSON] [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 ЦПК України). Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, тобто використав свої процесуальні права особи, яка бере участь у справі на свій власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог прокурора у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved