Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 17 листопада 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 15 листопада 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №290 від 15 листопада 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. В результаті воєнних дій на сході країни та тимчасової окупації м. Макіївка позивач вимушена була покинути місце проживання та переселитись з сімєю до с. Благовіщенка Куйбишевського району Запорізької області. Відповідач категорично відмовився переїздити та з того часу ніякої допомоги не надає, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, а зараз взагалі припинив спілкування з нами. Фактично шлюбні відносини між сторонами не існують, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги не надає, стан його здоровя задовільний. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з нього аліменти на утримання спільної дитини в розмірі ? частини усіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Сторони у судове засідання не зявились. Позивачка до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає, просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 15 листопада 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований у Червоногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 290 (а.с.10). На теперішній час шлюбні відносини сторін припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю подружжя та утримання дітей між ними не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не зацікавлений його зберегти. При таких обставинах суд вважає, що сімя сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-НО № 536182, виданим 27 серпня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.9). Відповідно до довідки виконавчого комітету Благовіщенської сілської ради Куйбишевського району Запорізької області за № 649 від 08.09.2015 року [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], та має склад сімї: дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів на утримання дітей відповідачем не заперечується. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, дитина знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи те, що суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, усі понесені нею судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме судовий збір у сумі 487,20 грн., а також оскільки суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 487 грн. 20 коп. згідно із Законом України Про судовий збір.

Outcome: approved