Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,490 га, розташованої на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130764 від 20 вересня 2002 року. За життя [PERSON] залишив заповіт від 12 жовтня 2001 року, в якому вказав позивача, як спадкоємця сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0086188 від 03 червня 1997 року. Позивач зазначає, що він подав заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили, оскільки предметом заповіту є право на земельну частку, а не земельна ділянка, згідно державного акту. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 12 жовтня 2001 року, посвідченому секретарем виконкому Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 369, [PERSON] вказав позивача, як спадкоємця сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0086188 від 03 червня 1997 року (а. с. 10). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 11 (а. с. 13). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що предметом заповіту є право на земельну частку, а не земельна ділянка, згідно державного акту наданого позивачем (а. с. 7). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130764 від 20 вересня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Мд № 9835, земельна ділянка площею 5.490 га, яка розташована на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 9). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишив померлий [PERSON], має право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved