Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позову вказував, що 19.12.2012 року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АВ/8202632 від 19.12.2012 року. Відповідно до полісу позивач застрахував цивільно-правову відповідальність страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля GEELY, д.н.[NUMBER]. 30.07.2013 року в с.Драбове-Барятинське по вул.Леніна, сталася дорожньо-транспортна за участю автомобіля SKODA, д.н.[NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля GEELY, д.н.[NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ №9239250 від 02.08.2013 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який керуючи забезпеченими автомобілем порушив вимоги п.12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем SKODA, д.н.[NUMBER]. 13.08.2013 року Драбівський районний суд Черкаської області виніс постанову, відповідно до якої [PERSON] визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Подія, яка відбувалася 30.07.2013 року у с.Драбове-Барятинське по вул.Леніна за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідально до ст.27 Закону України «Про страхування», 31.07.2013 року позивачем було отримано заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування віл потерпілої особи [PERSON] 01.08.2013 року ФОП [PERSON] було проведено авто товарознавчу експертизу та складено висновок №150 згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику SKODA, д.н.[NUMBER], становить 12952,91 грн. Позивачем складено страховий акт № 1301-1072/13ЦВ. На його підставі, відповідно до ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач платіжним дорученням №13353 від 11.09.2013 року сплатив страхове відшкодування постраждалій особі [PERSON] у розмірі 9642,5 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 9500 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав вимоги п.33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме не повідомив позивача протягом 3-х робочих днів про ДТП. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву у якій позов підтримав, просив суд провести розгляд справи без його участі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, просив суд розстрочити виконання рішення, оскільки він має невеликий дохід, і на його утриманні знаходяться двоє неповнолітні дитини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши відповідач, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач додав до позовної заяви докази, які підтверджують його позовні вимоги, а саме, довідку МВС України від02.08.2013 року №996 про ДТП, постанову Драбівського районного суду Черкаської області від 13.08.2013 року, страховий акт № 1301-1072/13 від 09.09.2013 року, розрахунок суми страхового відшкодування від 06.09.2013 рокуполіс № АВ/8202639 від 18.12.2012 року, висновок за результатами експертного авто товарознавчого дослідження СПД [PERSON] № 150 від 01.08.2013 року, протокол огляду транспортного засобу №50 від 31.07.2013 року, заяву [PERSON] на виплату страхового відшкодування від 07.08.2013 року, повідомлення [PERSON] про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи, платіжне доручення від 11.09.2013 року на суму 9642,5 грн. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Одночасно, враховуючи майновий стан позивача, та знаходження на його утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає, що клопотання позивача про розстрочення виконання рішення суду, підлягає задоволенню, проте, на термін менший ніж він просить. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved