Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

До Іллічівського міського суду звернувся [PERSON] з позовом в якому просить звільнити його від сплати аліментів які він зобов'язаний сплачувати на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 600,00 грн. щомісячно, та стягувати на його користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно (а.с.1-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 09 червня 2006 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в шлюбі у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір'ю, за рішенням суду позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки до повноліття у сумі 600,00 гривень щомісячно. Але з листопада 2014 року дитина постійно проживає з батьком, а відповідач з того часу перестала спілкуватися з дитиною, свої батьківські обов'язки не виконує, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. В зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити (а.с.38). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заперечення проти позову (а.с.32), яких зазначила, що дитина дійсно проживає з позивачем, але вона в добровільному порядку допомагає позивачу утримувати дитину. Просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення з неї аліментів в сумі 5000,00 грн. щомісячно, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має двох неповнолітніх дітей, ніде не працює. Розгляд справи просила проводити без її участі (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 09 червня 2006 року перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням суду від 20.04.2012 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з матір'ю. На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2012 року, позивач зобов'язаний сплачувати на утримання дочки аліменти в розмірі 600, грн. щомісячно (а.с.11-12). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 17 березня 2016 року (а.с.7-10) було встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає з листопада 2014 року разом з батьком, [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Батько займається вихованням доньки, мати дитиною не цікавиться. Вказаним рішенням було визначено місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до положень ст.ст.180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні. Отже, право на отримання аліментів набуває той з батьків з ким проживає дитина. Згідно ч.2 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З аналізу положень ст.ст.179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я їх одержувача. Таким чином, на думку суду, за умови визначення місця проживання дитини разом з батьком, припиняється його матеріально-правовий обов'язок здійснювати виплату аліментів на утримання дитини. А тому позовні вимоги в частині звільнення від сплати аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи, що дитина проживає разом з батьком, а мати дитини в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, то, відповідно до ст.180, ст.181, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідно до ст.184 ч.1 СК України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте розмір вимог в частині стягнення аліментів необґрунтовано завищений, і враховуючи, що відповідач має ще одну малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.33), яка також потребує належного матеріального забезпечення, то на думку суду розмір аліментів, які щомісячно необхідно стягувати з відповідача слід визначити в розмірі 1500,00 грн.

Outcome: partial