Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти за договором банківського вкладу в загальному розмірі 94032,79 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 10 лютого 2014 року був укладений договір №328823/4786/370-14 про банківський строковий вклад (депозит). По закінченню строку дії договору позивач звернулась до банку з проханням повернути кошти, але банк в порушення умов договору, внесений за вищевказаним договором вклад до теперішнього часу не повертає. Таким чином, позивач вважає, що діями відповідача грубо порушуються її права як вкладника та користувача банківських послуг, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з зазначеним позовом (а.с. 2-5). В судове засідання позивач не з'явилась, представник позивача надала заяву в якій просив розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 35). Представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи (а.с.23, 27, 28, 29, 31), про причини неявки суду не сповістив, та від нього не надійшла заява про розгляд справи без його участі. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 лютого 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» був укладений договір №328823/4786/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 370 днів в національній валюті, згідно п.1 якого позивач вніс на депозитний рахунок [NUMBER] 70000 грн., на умовах, в строк та в порядку, що передбачені договором (а.с.6-10). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду, Банк зобов'язаний видати вклад або частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, відповідно до ст.1074 ЦК України не допускається. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною першою ст.598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 940,32 грн. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення грошових коштів задовольнити в повному обсязі. При цьому суд бере до уваги і положення ст. 625 ЦК України.

Outcome: approved