Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась позивач із позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщенням, зазначаючи, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, під час якого сторонами було придбано квартиру №98 по вул. Маршала Говорова, 10/6, корпус 2. Враховуючи те, що вказану квартиру було придбано за час шлюбу, позивач як співвласник вказаної квартири має право на володіння, користування та розпорядження обєктом нерухомості. Разом з тим, відповідач перешкоджає в користуванні вказаним приміщенням, а відтак просить зобовязати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою, вселити позивача разом із неповнолітньою донькою до спірної квартири. У судовому засіданні, представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву, зазначила, що доказом створення перешкод в користуванні приміщенням спірної квартири є заперечення відповідача дані у цьому та іншому судовому засіданні. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, зазначив, що жодних перешкод в користуванні власністю відповідач не чинить, замки до квартири відповідачем не змінювались, а позивач не зверталась до відповідача із вимогою про надання ключів. Враховуючи недоведеність вимог, просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 10.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12.01.2017 року, який було розірвано вказаним рішенням суду. Згідно свідоцтва про народження, виданого Другим Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, [PERSON] є донькою [PERSON], [PERSON] Дійсно, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 80735533 від 20.02.2017 року, вбачається, що квартира за адресою м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 10/6 належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2014 року. Таким чином, відповідач набув вказане нерухоме майно перебуваючи у шлюбі з позивачем. Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначає, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів створення відповідачем перешкод в користуванні вказаним обєктом нерухомого майна. Так, посилання на заперечення представника відповідача щодо вселення до приміщення, таким доказом вважатись не може, оскільки пояснення сторін, їх представників не є доказами в цивільному процесі. Такими доказами є лише показання вказаних осіб, допитаних як свідків. У судовому засіданні, представник позивача підтвердила, що з приводу перешкоджання в користуванні спірною квартирою, позивач не звертався до правоохоронніх органів та ніяким чином не зафіксувала вказаний факт. Проте зазначила, що між сторонами існують неприязнені стосунки, у звязку з чим, надала рапорт майору поліції [PERSON], яким сторін було попереджено про недопустимість порушень чинного законодавства. Оскільки вказаний рапорт не містить відомостей щодо перешкоджання з боку відповідача у вселенні позивача до квартири, а також враховуючи те, що попереджено було як позивача, так й відповідача, суд вважає, що вказаний документ не підтверджує вимоги, на які посилається позивач. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Враховуючи те, що позивачем не надано доказів в створенні перешкод в користуванні власністю, суд відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed