Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до Територіального міжгалузевого обєднання « Словянськ» ( далі ТМО «Словянськ»), Публічного акціонерного товариства « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «Промінвестбанк») про визнання недійсним договору іпотеки, та просили визнати недійсним іпотечний договір : №367 - право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку нежитлового приміщення (офісне приміщення) №11 площею 8,7 кв.м. (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 8), нежитлового приміщення (офісне приміщення) №202 площею 2,7 кв.м. та № 203 площею 29,7 кв.м (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 9), розташованих на другому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Визнати недійсним Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку нежитлового приміщення №107 (гараж) загальною площею 66,5 кв.м., нежитлових приміщень №215, 216 загальною площею 23,9 кв.м., розташованих на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Визнати недійсним Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку на нежитлового приміщення №1-08 (гараж) площею 68,1 кв.м., офісного приміщення №2-06 площею 3 кв.м, офісного приміщення №2-07 площею 63,8 кв.м (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 11), офісного приміщення №2-08 площею 44,2 кв.м, офісного приміщення №2-09 площею 2,8 кв.м., розташованих на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20 Визнати недійсним Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку приміщення 1 площею 130,4 кв.м., розташованого на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Визнати недійсним Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку приміщення №1-13 гаражу площею 55,9 кв.м., приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м., розташованих на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Визнати недійсним Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому, від 05.05.2008 р., укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ»), в частині передачі в іпотеку гаражу, позначеного у технічному паспорті цифрами 110 (1-10), площею 95,1 кв.м.; приміщення 111 (1-11) площею 2,2 кв.м. (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 5), розташованих на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Свої вимоги позивачі обгрунтували тим, що : 07.07.2006 р. між ТОВ «СУ-550» і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №50 на пайову участь у будівництві офісних приміщень. На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення (офісне приміщення) №11 площею 8,7 кв.м. (пізніше присвоєна поштова адреса приміщення 8), нежитлове приміщення (офісне приміщення) №202 площею 2,7 та 203 площею 29,7 кв.м. (пізніше присвоєна поштова адреса приміщення 9), розташовані на другому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а ТОВ «СУ-550» зобовязалась сплатити за це кошти. Відповідно до Договору про уступку права вимоги від 05.02.2009 р. та Протоколу узгодження до цього договору від 05.02.2009 р. права пайовика набула [PERSON]. 18.10.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №100 на пайову участь у будівництві гаражів (допоміжних служб), а 12.01.2009 р. був укладений Договір №02 на пайову участь у будівництві офісних приміщень. На підставі цих договорів ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення №107 (гараж) загальною площею 66,5 кв.м., нежитлові приміщення №215, 216 загальною площею 23,9 кв.м., розташовані на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязалась сплатити за це кошти. 07.07.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №51 на пайову участь у будівництві офісних приміщень, а 18.10.2006 р. був укладений Договір №69 на пайову участь у будівництві інженерних комунікацій, енергозабезпеченні та благоустрої території блоку допоміжних служб. 02.10.2008 р. між [PERSON] та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №65 на пайову участь у будівництві офісних приміщень. Згідно з цими договорами ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення №1-08 (гараж) площею 68,1 кв.м., офісні приміщення №2-06 площею 3 кв.м, офісні приміщення №2-07 площею 63,8 кв.м (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 11), офісні приміщення №2-08 площею 44,2 кв.м, офісне приміщення №2-09 площею 2,8 кв.м., розташовані на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] та [PERSON] зобовязались сплатити за це кошти. Відповідно до Договору про передачу права вимоги від 04.06.2013 р. права пайовика набув [PERSON]. 18.10.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №68 на пайову участь у будівництві інженерних комунікацій, енергозабезпеченні та благоустрої території блоку допоміжних служб. На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на приміщення 1 площею 130,4 кв.м., розташоване на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязався сплатити за це кошти. 10.11.2008 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №75 на пайову участь у будівництві блоку допоміжних служб. На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на приміщення №1-13 гараж площею 55,9 кв.м., приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м., розташовані на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязався сплатити за це кошти. 28.01.2009 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №05 на пайову участь у будівництві гаражу на першому поверсі в адміністративно-житловому корпусі 3-ї черги будівництва по вул. Жовтневої Революції, 20 у м. Слов'янську від (далі за текстом Договір №05 на пайову участь у будівництві). На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на гараж, позначений у технічному паспорті цифрами 110 (1-10), площею 95,1 кв.м.; приміщення 111 (1-11) площею 2,2 кв.м. (приміщення 5), розташовані на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязався сплатити за це кошти. Кошти за вищевказане нерухоме пайовиками майно були сплачені, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, накладними, довідками про сплату пайових внесків, актами прийому-передачі майна, довідками про право пайовика на набуття у власність об'єкта. Проте ТМО «Слов'янськ» не виконало свого обовязку щодо оформлення права власності за пайовиками, у звязку з чим вони вимушені визнавати право власності у судовому прядку. 05.05.2008 р. між ПАТ «Промінвестбанк» і ТМО «Слов'янськ» був підписаний, але нотаріально не посвідчений Іпотечний договір №367 - в право власності, на яке виникне в майбутньому (далі за текстом Іпотечний договір №367), згідно з яким ТМО «Слов'янськ» передало в іпотеку нерухоме майно, а саме незакінчений будівництвом адміністративно-житловий корпус по вул. Жовтневої Революції, 20 у м. Слов'янську, а саме вісім квартир першого і другого рівня загальною площею 1039,41 кв.м., вісім офісних приміщень загальною площею 419,81 кв.м. і дев'ять складських приміщень загальною площею 491,19 кв.м. (п.1.3. Іпотечного договору №367). Через недотримання нотаріальної форми договору іпотеки на підставі ст.ст. 577, 220 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону «Про іпотеку» Іпотечний договір №367 від 05.05.2008 р. вважався нікчемним. Однак Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.06.2012 р. у справі №5006/2/24пд/2012 вищевказаний Іпотечний договір був визнаний судом дійсним з моменту його укладення. Іпотечний договір №367 від 05.05.2008 р. вважають недійсним, зважаючи на таке. 1. Відповідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). За змістом ст. ст. 1, 5 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки, предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно із ч. 2 ст. 16 Закону України «Про іпотеку» передача в іпотеку обєктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва. (Частина друга статті 16 в редакції Закону N 3201-IV (3201-15) від 15.12.2005). Саме ця редакція ст. 16 Закону України «Про іпотеку» була чинною на момент укладення Іпотечного договору №367 від 05.05.2008 р. Таким чином, на момент укладення Іпотечного договору №367 від 05.05.2008 р. предметом іпотеки мали бути права на земельну ділянку, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва. Зважаючи на наведене, Іпотечний договір №367 від 05.05.2008 р. суперечить положенням ч.2. ст. 16 Закону України «Про іпотеку», яка була чинною на момент його укладання, тому в силу ст. ст. 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України є недійсним. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути обєкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. З аналізу норми ч.\~1 ст.\~16 Закону України «Про іпотеку», статей\~181, 182, 331 Цивільного кодексу України, Закону №\~1952-IV можна зробити висновок, що власне сам обєкт незавершеного будівництва може бути предметом іпотеки за умови його державної реєстрації. Зазначене підтверджується пп.\~5.6 п.\~5 гл.\~2 розд.\~ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, (затверджено наказом Міністерства юстиції України 22\~лютого\~2012\~р. №\~296/5; зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22\~лютого\~2012\~р. за №\~282/20595), відповідно до якого обєкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку після державної реєстрації права власності. За відсутності реєстрації обєкта незавершеного будівництва в іпотеку можуть передаватися майнові права на нього або права на земельну ділянку, на якій здійснюється будівництво. Відповідно до п. 1.4. Наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р. «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» право власності на об'єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації у разі необхідності укладення правочину щодо об'єкта незавершеного будівництва. ТМО «Словянськ» не реєструвало право власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-житловий корпус по вул. Жовтневої Революції, 20 у м. Слов'янську, а тому не мало права укладати Іпотечний договір №367 від 05.05.2008 р., оскільки не мало достатніх доказів щодо права на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки також може бути обєкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Відповідно до п. 2.1.2. Іпотечного договору №367 предмет іпотеки буде належати Іпотекодавцю на праві власності, яке виникне у майбутньому, на правових підставах. Згідно з п. 1.3. Іпотечного договору №367 предмет іпотеки буде належати Іпотекодавцю на праві власності, яке виникне в майбутньому при закінченні будівництва адміністративно-житлового корпусу. На підставі п. 1.4. Іпотечного договору №367 з моменту закінчення будівництва адміністративно-житлового корпусу по вул. Жовтневої Революції, 20 у м. Слов'янську та введення його в експлуатацію і реєстрацію на нього права власності, предметом іпотеки стає адміністративно-житловий корпус, без внесення змін в даний договір. Проте в іпотеку були передане нерухоме майно, яке не могло стати власністю ТМО «Словянськ» у майбутньому. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивачів [PERSON] вимоги підтримали. Навели аналогічні доводи. Відповідач ТМО «Словянськ», викликаний в суд належним чином, однак представник відповідача в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки в суд не повідомили. Заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. У відповідності до ч.5\~ст. 74 ЦПК України\~« У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців». Судовий виклик надсилався відповідачу за місцем його реєстрації. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що зазначений відповідач в суді не зявився, з заявами про розгляд справи у їх відсутність не звертався, суд вирішив розглядати справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач- ПАТ «Ппромінвестбанк» особі представників [PERSON], [PERSON], вимоги позивачів не визнав. При цьому свою позицію обгрунтували тим, що на час укладання договору іпотеки, ЗУ «Про іпотеку» передбачав можливість передання в іпотеку обєктів незавершеного будівництва, що і було предметом оскаржуваного договору іпотеки. Окрім того позивачі не навели доказів набуття ними майнових прав на нерухоме майно , що було предметом іпотеки. Хоча договір іпотеки було укладено без нотаріального посвідчення, рішенням суду цей договір іпотеки визнано дійсним. Залучена судом, в якості третьої особи- Нестеренко [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, що є підставою для розгляду справи у її відсутність на підставі наявних у справі матеріалів. В суді з вірогідністю встановлено, що: 07.07.2006 р. між ТОВ «СУ-550» і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №50 на пайову участь у будівництві офісних приміщень. На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення (офісне приміщення) , площа приміщення згідно замовлення пайовика та проектної документації становить35 к.в.м. Остаточна площа буде визначена після складання акту державної комісії та отримання інвентарної справи, розташовані в будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а ТОВ «СУ-550» зобовязалась сплатити за це кошти. Відповідно до Договору про уступку права вимоги від 05.02.2009 р. та Протоколу узгодження до цього договору від 05.02.2009 р. «ТОВ «СУ-550»? що є замовником за договором №50 від 07.07.2006року на пайову участь в будівництві офісних приміщень, та [PERSON] домовились про таке: первісний кредитор- ТОВ «СУ-550» передає належне йому право вимоги відповідно до договору №50 від 07.07.2006року, а новий кредитор [PERSON] приймає право вимоги виконання зобовязань , належних первісному кредитору в частині вимоги офісних приміщень площею 35м.кв. і 8,6 м.кв.в адміністративно-житловому комплексі за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20 Як вбачається з довідки від 03.09.2012року виданої ТМО «Словянськ», [PERSON] відповідно до умов договору №50 від 07.07.2006року внесла повну вартість пайового внеску в розмірі 85451грн.20коп.. Відповідно до акту прийому- передачі офісних приміщень від 12.01.2011року, забудовник ТОМО «Словянськ» , збудував та передав а замовник прийняв наступні приміщення- №II, площею 8,7кв.м.; №202 площею 2,7 кв.м.; №203 площею 29,7 кв.м., які знаходяться за адресою м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, адміністративно-житлового корпусу (а.с. 45- 50) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.03.016року, за [PERSON] Андрієвною зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна: офісне приміщення загальною площею 32,4 кв.м. (приміщення 9), офісне приміщення площею 8,7 кв.м.( приміщення 8), розташовані Донецька обл. м. Словянськ вул. Жовтневої Революції,20. Аналіз наданих доказів свідчить, що зареєстровані за [PERSON] нежитлові приміщення і були предметом договорів на пайову участь в будівництві та договору уступки права вимоги. 18.10.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №100 на пайову участь у будівництві гаражів (допоміжних служб), а 12.01.2009 р. був укладений Договір №02 на пайову участь у будівництві офісних приміщень, площа приміщень згідно замовлення пайовика та проектної документації становить 25 к.в.м. Остаточна площа буде визначена після складання акту державної комісії та отримання інвентарної справи. На підставі цих договорів ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення №107 (гараж) загальною площею 66,5 кв.м., нежитлові приміщення №215, 216 загальною площею 23,9 кв.м., розташовані на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязалась сплатити за це кошти. Відповідно до довідки про сплату пайових внесків від 16.09.2012року, а також квитанцій та накладних, [PERSON] сплатила понвістю пайовий внесок в сумі 90860грн. за вказані приміщення. 02.11.2010 року було складено акт прийому передачі майна за договорами №100 від 18.10.2006року та №02 від 12.01.2009року, яким ТМО «Словянськ» передало [PERSON] нежитлові приміщення гараж площею 66,5кв.м. та офісні приміщення №2-15 загальною площею 22,1 кв.м. і №2-16 площею 1,8 кв.м., розташовані на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20.( а.с.51-59) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.03.016року, за [PERSON] зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 23,9 кв.м. (приміщення 215,216), нежитлове приміщення №107(гараж) площею 66,5 кв.м., розташовані Донецька обл. м. Словянськ вул. Жовтневої Революції,20. Аналіз наданих доказів свідчить, що зареєстровані за [PERSON] нежитлові приміщення і були предметом договорів на пайову участь в будівництві . 07.07.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №51 на пайову участь у будівництві офісних приміщень, а 18.10.2006 р. був укладений Договір №69 на пайову участь у будівництві інженерних комунікацій, енергозабезпеченні та благоустрої території блоку допоміжних служб. 02.10.2008 р. між [PERSON] та Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №65 на пайову участь у будівництві офісних приміщень. Згідно з цими договорами ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на нежитлове приміщення №1-08 (гараж) площею 68,1 кв.м., офісні приміщення №2-06 площею 3 кв.м, офісні приміщення №2-07 площею 63,8 кв.м (пізніше присвоєна поштова адреса - приміщення 11), офісні приміщення №2-08 площею 44,2 кв.м, офісне приміщення №2-09 площею 2,8 кв.м., розташовані на першому та другому поверхах будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] та [PERSON] зобовязались сплатити за це кошти. За договором про відступлення права вимоги від 14.09.2010року [PERSON], як кредитор за договором №65 від 02.10.2008року передає свої права вимоги за цим договором [PERSON]. Відповідно до Договору про передачу права вимоги від 04.06.2013 р. права пайовика за договорами №69 від 18.10.2006року та №65 від 02.10.2008року набув [PERSON]. Як вбачається з довідки від 18.09.2012року про сплату пайових внесків [PERSON] повністю сплатила пайовий внесок за договором №69 від 18.10.2006року. (а.с.155-158, 191-208) Відповідно до квитанції від 20.10.2008року [PERSON] сплатив свій пай(а.с.190) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.03.016року, за [PERSON] зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна: офісне приміщення загальною площею 66,8 кв.м. (приміщення 11), офісне приміщення площею 47 кв.м.( приміщення 12), нежитлове приміщення гараж площею 68,1 кв.м. (приміщення 3) розташовані Донецька обл. м. Словянськ вул. Жовтневої Революції,20. Аналіз наданих доказів свідчить, що зареєстровані за [PERSON] нежитлові приміщення і були предметом договорів на пайову участь в будівництві та договору уступки права вимоги. 18.10.2006 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №68 на пайову участь у будівництві інженерних комунікацій, енергозабезпеченні та благоустрої території блоку допоміжних служб. На підставі цього договору ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на приміщення 1 площею 130,4 кв.м., розташоване на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязався сплатити за це кошти. Відповідно до довідки ТМО «Словянчськ» [PERSON] повністю сплатив за договором №68 пайової участі та за договором купвілі-продажу №28 від 24.04.2002року вартість гаражного боксу площею 130,4кв.м. розташованого в будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. ( а.с.70 об.-75) Згідно акту прийому передачі за договором №68 від.18.10.2006року ТМО «Словянськ» передало а [PERSON] прийняв приміщення гаражу площею 130,4 кв.м. (а.с.70) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.03.016року, за [PERSON] зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлове приміщення загальною площею 130,4 кв.м. (приміщення 1), розташоване Донецька обл. м. Словянськ вул. Жовтневої Революції,20. Аналіз наданих доказів свідчить, що зареєстровані за [PERSON] нежитлові приміщення і були предметом договору на пайову участь в будівництві та договору купівлі -продажу. 10.11.2008 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №75 на пайову участь у будівництві інженерних комунікацій, енергозабезпечення, благоустрій території, блоку допоміжних служб у будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Як вбачається з довідки ТМО «Словянськ» [PERSON] сплатив за договором на пайову участь №75 від 10.11.2008року вартість паю (а.с.78 об.-79) З акту прийому перадачі від 19.04.2010року, вбачається, що ТМО «Словянськ» пердало а [PERSON] прийняв нерухоме майно за договором №75 від 10.11.2008року, - нежитлове приміщення площею -64,3 кв.м.; в тому числі гараж (1-13) площею 55,9кв.м., допоміжне приміщення (1-12) площею 8,4кв.м., розташованих за адресою м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. (а.с.а.с.78) За договором дарування від 23.06.2015 року [PERSON] подарував а [PERSON] прийняла в дар нерухоме майно приміщення №1-13 гараж площею 55,9 кв.м., приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м., розташовані за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. За договором купівлі-продажу від 06.10.2015року [PERSON] продала а [PERSON] купила нерухоме майно: приміщення №1-13 гараж площею 55,9 кв.м., приміщення №1-12 площею 8,4 кв.м., розташовані за адресою: м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Як вбачається з витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на теперішній час право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за [PERSON]. 28.01.2009 р. між [PERSON] і Територіальним міжгалузевим об'єднанням «Слов'янськ» (ТМО «Слов'янськ») був укладений Договір №05 на пайову участь у будівництві гаражу на першому поверсі в адміністративно-житловому корпусі 3-ї черги будівництва по вул. Жовтневої Революції, 20 у м. Слов'янську. На підставі цього договору та додаткової угоди №01 від 03.11.2010 року, ТМО «Слов'янськ» прийняло на себе зобовязання виконати роботи з будівництва, введення в експлуатацію, передачі і оформлення права власності на гараж, позначений у технічному паспорті цифрами 110 (1-10), площею 95,1 кв.м.; приміщення 111 (1-11) площею 2,2 кв.м. (приміщення 5), розташовані на першому поверсі будівлі адміністративно-житлового комплексу за адресою: Донецька обл., м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20, а [PERSON] зобовязався сплатити за це кошти. Як вбачається з довідки ТМО «Словянськ» [PERSON]. сплатив за договором на пайову участь №05 від 28.01.2009року вартість паю. З акту прийому перадачі від 03.11.2010року, вбачається, що ТМО «Словянськ» передало а [PERSON] прийняв нерухоме майно за договором №05 від 28.01.2009року, - нежитлове приміщення гараж, позначений у технічному паспорті цифрами 110 (1-10), площею 95,1 кв.м.; приміщення 111 (1-11) площею 2,2 кв.м., розташованих за адресою м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. (а.с.80-84) Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 28.03.016року, за [PERSON] зареєстровано право власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові приміщення загальною площею 97,3 кв.м. (приміщення 5), розташоване Донецька обл. м. Словянськ вул. Жовтневої Революції,20. Аналіз наданих доказів свідчить, що зареєстровані за [PERSON] нежитлові приміщення і були предметом договору на пайову участь в будівництві . Як вбачається з акту готовності обєккта до експлуатації від 29.10.2010року, комісією було визнано закінчений будівництвом та готовим до експлуатації , адміністративно-житловий корпус за адресою м. Словянськ вул. Жовтневої Революції, 20.(а.с.85-86) Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу (ст.60 ЦПК України) Перевіряючи доводи позивачів суд посилається на надані ними докази. Як вбачається із Державного акту на право постійного користування землею серії II-дн №008039 виданого 22.11.1995року , виданого на підставі рішення виконкому Словянської міської ради №138/3 від 25.04.1995року, ТМО «Словянськ» передано у постійне користування земельну ділянку площею 1,75га.. Житлова забудова. Перехрестя вул. [PERSON] і Р.Люксембург. Відповідно до листа головного архітектора м. Словянська директору ТМО «Словянськ» , вбачається, що адміністративно-житловому корпусу третьої черги забудови кварталу на перехресті вул. [PERSON] та Р.Люксембург, присвоєно поштову адресу: м. Словянськ вул. Жовтневої Революції.20. Зазначені обставини свідчать, що спірне нерухоме майно знаходиться саме за зазначеною адресою. Також встановлено, що 05.05.2008року між Публічним акціонерним товариством « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТМО «Словянськ» було укладено договір іпотеки №367, який забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №185 від 05.05.2008року. За зазначеним договором , в забезпечення виконання будь-яких зобовязань боржника, що випливають з кредитного договору , іпотекодавець (ТМО «Словянськ») передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: незакінчене будівництвом адміністративно-житловий корпус, що розташований за адресою : вул. Жовтневої Революції,20(3-я черга житлової забудови по вул. Жовтневої Революції і Р.Люксембург) , а саме вісім квартир першого і другого рівня загальною площею 1039,41 м.кв., вісім офісних приміщень загальною площею 419,81 м.кв. і 9 складських приміщень загальною площею 491,19м.кв. З моменту закінчення будівництва та введення його в експлуатацію і реєстрацію на нього прав власності , предметом іпотеки стає адміністративно-житловий корпус, що визначені в п.1.2 цього договору, без внесення змін в цей договір. Рішенням господарського суду Донецької області по справі №5006/2/24пд/2012 від 13.06.2012 р. за позовом ПАТ АК «Промінвестбанк» було визнано іпотечний договір №367 від 05.05.2008року дійсним з моменту його укладення. Так, за змістом ч.ч. 1, 3\~ст. 575 ЦК України\~іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи; правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Згідно з ч. 1\~ст. 576 ЦК України\~предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.\~\~ Відповідно до ч. 2\~ст. 583 ЦК України\~заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави. За ст. ст.\~1,\~5 Закону України «Про іпотеку»\~у редакції, яка була чинною на час укладення Договору іпотеки, застава майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом. Предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому.\~\~ Частина об'єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Водночас поняття «іпотека майнових прав» і регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цьому Законі відсутні. Стаття 5 Закону України «Про іпотеку»\~не визначала майнові права як предмет іпотеки. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із\~Законом України від 25 грудня 2008 року\~\~\~№ 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до\~Закону України «Про іпотеку». На час укладення спірного договору іпотеки (05.05.2008року) ,\~стаття 5 Закону України «Про іпотеку»\~не визначала майнові права як предмет іпотеки. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки згідно із\~Законом України від 25 грудня 2008 року\~\~\~\~\~№ 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, у тому числі до\~Закону України «Про іпотеку». Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015року справа 6-1502цс15. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачами не надано доказів, що обєкт незавершеного будівництва адміністративно-житловий корпус, що розташований за адресою : вул. Жовтневої Революції,20(3-я черга житлової забудови по вул. Жовтневої Революції і Р.Люксембург) , а саме вісім квартир першого і другого рівня загальною площею 1039,41 м.кв., вісім офісних приміщень загальною площею 419,81 м.кв. і 9 складських приміщень загальною площею 491,19м.кв. , був зареєстрований на праві власності іпотекодавця (ТМО «Словяенськ») на час укладення іпотечного договору. Таким чином суд приходить до висновку, що доводи позивачів стосовно незаконності передачі предмета іпотеки? визначеного договором іпотеки від 05.05.2008року, є обгрунтованими. Позивачі, як замовники, виконали свої грошові зобов'язання за Договорами на пайову участь у будівництві, повністю сплативши вартість об'єкта будівництва , тобто вчинили дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об'єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об'єкт. Та як встановлено в суді на теперішній час отримали це нерухоме майно у власність, яка зареєстрована в державному реєстрі речових прав. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ Встановлені у справі обставини свідчать, що позивачі набули права власності та є власниками нерухомого майна, що було предметом іпотеки за договором №367 від 05.05.2008року. Статтею 3 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. В суді допитаний в якості свідка [PERSON], пояснив, що працював на посаді генерального директора ТМО «Словянськ» , на час укладання з позивачами договорів на пайову участь в будівництві адміністративно-житлового корпусу вул. [PERSON] Революції.20. Пояснив, що на теперішній час підприємство не виконало своїх зобовязань до кредитним договором, в забезпечення виконання якого було укладено спірний договір іпотеки. Представник банку з цього приводу також пояснив, що у звязку з ліквідаційною процедурою ТМО «Словянськ», який визнано банкрутом, банка звертався в господарський суд. який визнав ПАТ «Промінвестбанк» кредитором за забовязаннями банкрута. Зазначене свідчить, що саме зазначеним договором, за яким ПАТ «Промінвестбанк» може вимагати виконання боржником (ТМО «Словянськ») зобовязань , за рахунок предмета іпотеки, оспорюються права позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на зареєстроване в державному реєстрі речових прав, нерухоме майно. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання правочину недійсним.(ст. 16 ч.2 ЦК України). Стосовно доводів позивачів про те, що договір іпотеки не було нотаріально посвідчено, як вимагає закон, суд виходить з того , що за приписами ст.220 ЦК України наслідком недодержанням сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору є його нікчемність, що не передбачає визнанням його таким судом. Зазначене обставина була предметом судового розгляду за яким ухвалено рішення господарського суду донецької області від 21.06.2010року. (а.с.104-105) Окрім того рішенням господарського суду Донецької області від 13.06.2012року було задоволено позов Публічного акціонерного товариства « Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», яким визнано дійсним з моменту укладення іпотечний договір №367-в від 05.05.2008року. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, госпродарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У своєму рішенні від 25.07.2002року по справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду , яке вступило в законну силу, не може бути піддано сумніву. Враховуючи наведене та встановлені у справі обставини, суд вважає, що наведена позивачами підстава не може бути визнана підставою для визнання оспорюваного договору іпотеки, недійсним. Також , як на одну з підстав визнання договору іпотеки не дійсним позивачі посилались на порушення відповідачами вимог ст. 583 ЦК України та ст. 5 ЗУ «Про іпотеку. На думку суду такі доводи є слушними виходячи з наступного. В суді встановлено, що спірний договір іпотеки №367 від 05.05.2008року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ТМО «Словянськ», на час його укладення вважався нікчемним тому не породжував прав та обовязків сторін, що підтверджується встановленими обставинами в рішенні господарського суду Донецької області від 21.06.2010року. Зазначений договір визнано дійсним рішенням господарського суду від 13.06.2012року, що набуло чинності після ухвалення Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2013року. З огляду на встановлені у справі обставини, на цей час всі позивачі сплатили пайові внески, тобто виконали свої зобовязання та мали право на отримання у власність майна, яке без їх на те згоди було передано в іпотеку. Відповідно до\~ст. 190 ЦК України\~майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Майнові права на нерухомість, що є об'єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Стаття 5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»установлює, що іпотека виникає відповідно до цього\~Закону\~та\~Закону України «Про іпотеку»\~щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено. Іпотекодавцем за іпотечним договором, предметом іпотеки за яким є майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, може бути забудовник - особа, яка організовує спорудження нерухомості для власних потреб чи для передачі її у власність іншим особам, або особа, власністю якої стане ця нерухомість після завершення будівництва (ч. 7 ст. 5 Закону). Правовий аналіз положень\~ЦК України,\~Закону України «Про іпотеку»\~та\~Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»\~дозволяє дійти висновку про те, що майнове право, що є предметом іпотечного договору, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.\~\~\~\~\~\~ За таких обставин відповідач ТМО «Словянськ», неправомірно передало в іпотеку зазначені майнові права позивачів , без їх згоди, а тому Договір іпотеки, який укладено без згоди позивачів на передачу майнових прав на спірну квартиру в іпотеку, є недійсним у силу ст. ст.\~203,\~215 ЦК України, як такий, що укладений з порушенням вимог ч. 2\~ст. 583 ЦК України\~та\~ст. 5 Закону України «Про іпотеку»\~у редакції, яка була чинною на час укладання Договору іпотеки.\~\~ Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Cуду України 30/01/2013р. справа 6-168цс12. Враховуючи встановлені у справі обставини та виниклі правовідносини, суд приходить до переконання, що вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] з наведених вище підстав підлягають задоволенню. Стосовно вимог [PERSON], суд виходить з того, що за приписами ст.15,16 ЦК України, захисту підлягає порушене, невизнане або оспорюване право. Як встановлено в суді [PERSON] оскаржує в суді договір іпотеки в частині передачі в іпотеку нерухомого майна, а саме : нежитлове приміщення площею -64,3 кв.м.; в тому числі гараж (1-13) площею 55,9кв.м., допоміжне приміщення (1-12) площею 8,4кв.м., розташованих за адресою м. Слов'янськ, вул. Жовтневої Революції, 20. Разом з тим в суді встановлено, що зазначеним майном, на яке він набув права власності за рішенням суду, під час дійсності цього рішення, він розпорядився на власний розсуд за договором дарування від 23.06.2015 року. На час звернення до суду з позовом у цього позивача ніяких прав на зазначене майно не має. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені\~Законом України від\~\~1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(далі - Закон № 1952-IV). Відповідно до частини третьої\~статті 3 цього Закону\~права на нерухоме майно\~\~та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Позивач в позові вимагає саме захисту свого права на майно. Суд , враховуючи приписи ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про скасування державної реєстрації права власності на спірне майно, що належало [PERSON] на підставі рішення суду, яке було згодом скасовано. Враховуючи викладене не може бути предметом захисту право, яке у відповідача відсутнє. Відповідачем ПАТ «Промінвестбанк» заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивачів.(а.с.221) При цьому в зазначеній заяві представник відповідача зазначає, що вважає, що позивачам [PERSON] та [PERSON] стало відомо про порушене їх право 13.06.2012року. коли було ухвалено рішення господарського суду Донецької області за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ТМО «Словянськ» про визнання дійсним договору іпотеки. Про це свідчить та обставина, що зазначені позивачі оскаржували наведене рішення суду в апеляційному порядку. Відносно цього клопотання [PERSON] та представник позивача [PERSON]- [PERSON], пояснили, що про наявність порушеного права їм стало відомо в 2013році, коли вони зясували в ТМО «Словянськ» про наявність спору стосовно договору іпотеки. Перевіривши обгрунтованість доводів відповідача для застосування наслідків пропуску строку позовної давності для позивачів [PERSON] та [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256,257 ЦК України, Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ч.4 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Про наявність нікчемності договору іпотеки №367 від 05.05.2008року та такого, що не був укладений і не породжував прав та обовязків сторін, свідчить рішення господарського суду Донецької області від 21.06.2010року, що відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Як вбачається з рішення господарського суду Донецької області від 13.06.2012року, позивачі [PERSON] та [PERSON] не були учасниками розгляду справи за позовом ПАТ «Промінвестбанк» до ТМО «Словянськ» про визнання дійсним договору іпотеки. Відповідно до постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2013року предметом розгляду були апеляційні скарги [PERSON] та [PERSON] на вищезазначене рішення господарського суду. Наведе свідчить, що після ухвалення Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2013року , відповідно до ст. 85 ГПК України, рішення суду, яким визнано дійсним договір іпотеки №367 від 05.05.2008року , набрало законної сили і саме з цього часу позивачам [PERSON] та [PERSON] ( а також іншим позивачам) стало відомо про їх порушене право. Враховуючи, що з позовом про захист свого права вони звернулись до суду 27.01.2016року, суд приходить до переконання, що ці позивачі не пропусти строк звернення за захистом свого права і підстав для застосування вимог ст. 267 ч.4 ЦК України відносно цих позивачів не має. Судові витрати слід розподілити відповідно до ст.88 ЦПК України. А саме позивачами, вимоги яких підлягають задоволенню, понесено документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору. Такі витрати підлягають стягненню пропорційно з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved