Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з уточненою позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу будинку від 25.09.2004 року вона є власником 57/100 часток будинку [ADDRESS] , власницею інших 43/100 часток будинку є [PERSON] . У вказаному будинку зареєстровані повнолітні діти позивача [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які з 2014 року в будинку не мешкають, мають постійне місце проживання в Російській Федерації, де отримали паспорти громадян даної держави. Зареєстроване місце проживання відповідачів у будинку по [ADDRESS] , частка якого належить позивачу на праві власності, здійснює [PERSON] перепони в користуванні та розпорядженні власним майном, оскільки їй доводиться нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, та окрім цього, позивач не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Позивач просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] права користування будинком [ADDRESS] . Позивач, [PERSON] , та її представник, адвокат Шевченко С.А., в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, згідно з якою позовні вимоги визнали повністю, повідомили, що з 18.09.2019 року постійно проживають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Житлом відповідачі забезпечені, мають постійне місце проживання в Російській Федерації та не мають наміру повертатися до м. Слов`янська Донецької області. Третя особа, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечувала проти заявлених позовних вимог. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3456, [PERSON] продала, а [PERSON] прийняла у власність 57/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд під номером [ADDRESS] . (а. с. 5) У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, від 20.01.2021 року (а. с. 6), 43/100 часток житлового будинку [ADDRESS] належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 31.05.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-2793, та 57/100 часток зазначеного будинку належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3456, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В. Згідно з копією паспорту [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] , виданого 23.12.2015 року (а. с. 8-9), останній зареєстрований з 18.09.2019 року у [ADDRESS] . Відповідно до копії паспорту [PERSON] , [INFO] , № [NUMBER] , виданого 27.04.2017 року (а. с. 10), остання зареєстрована з 18.09.2019 року у [ADDRESS] . У відповідності до акту № 4 від 31.12.2020 року, виданого керівником комітету мікрорайону «Северний», складеного в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12), відповідачі [PERSON] та [PERSON] фактично не мешкають за адресою [ADDRESS] , з 2014 року по теперішній час. З копії домової книги для прописки громадян, які мешкають в будинку [ADDRESS] (а. с. 13-17), [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою з 14.10.2004 року. Згідно з довідкою про реєстрацію від 12.03.2021 року, виданою [PERSON] (а. с. 33), відповідачі [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з 18.09.2019 року. Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] у спірному будинку [ADDRESS] , частка якого належить на праві власності [PERSON] , не мешкають без поважних причин з 2014 року. \~ \~ \~ \~За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. \~ \~ \~ \~Згідно з ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки, судом було встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є членами сім`ї власника частки будинку, однак, з 2014 року без поважних причин не мешкають в будинку [ADDRESS] , 57/100 часток якого належать позивачу на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача, визнавши [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved