Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , 1997 року народження, який є родичом позивача шостого ступеню споріднення, але ніколи не був членом його сім`ї. Однак, [PERSON] у належній позивачу квартирі не проживає з 2016 року, його особистих речей в квартирі немає, спільне господарство сторонами не ведеться, жодних обов`язків по утриманню житла відповідач не несе, вартість комунальних послуг не сплачує, всі витрати несе позивач. Жодних перешкод в користуванні житлом позивач [PERSON] не чинила, та оскільки відповідач більше року не мешкає за місцем реєстрації без поважних причин, [PERSON] вважає, що він стратив право користування спірним житлом. Позивач звертає увагу на те, що вона отримує маленьку пенсію, плата за комунальні послуги значно підвищилась, та через зареєстроване місце проживання відповідача у належній позивачу квартирі остання не має можливості скористатися своїм правом на оформлення субсидії. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] , 1997 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням розглядати справу без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання поштовою кореспонденцією на адресу місця реєстрації та місця фактичного проживання відповідача судових викликів, своїм правом на надання відзиву не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2016 року у спадковій справі № 31/2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-248, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р. (а. с. 4, 5), спадкоємцем майна [PERSON] , 1945 року народження, яка померла [INFO] , є її сестра [PERSON] Спадщина, на яку видане дане свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] . Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 196436610 від 15.01.2020 року (а. с. 6), власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.04.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої слов`янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-248. Згідно з довідкою від 06.03.2020 року (а. с. 7), виданою ЦНАП виконавчого комітету Слов`янської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , 1997 року народження. Як вбачається з акту від 03.03.2020 року, виданого ОСББ « [PERSON] », складеного комісією у складі трьох осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 8), [PERSON] дійсно зареєстрований, але не мешкає у квартирі [ADDRESS] з 2016 року по теперішній час, особистих речей [PERSON] в квартирі немає. \~ \~ \~ \~За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР, до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в зазначеній квартирі [ADDRESS] не\~мешкає без\~поважних причин\~з 2016 року, він не є членом сім`ї позивача, а також не є особою, які можуть бути прирівняні до членів сім`ї згідно зі ст. 64 ЖК УРСР, оскільки не\~проживав постійно\~з позивачем\~за однією\~адресою,\~сторони не\~вели спільне\~господарство, а тому відповідач має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , оскільки його право користування даною квартирою перешкоджає позивачу як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved