Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 05 квітня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі ПАТ «АБ «Експрес-Банк», позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач), [PERSON], в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 15.06.2016 року зазначено, що ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір №112043/31к від 25.01.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав у Донецькій філії банку кредит на споживчі потреби у розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців з 25.01.2013р. по 25.01.2016р. зі сплатою 27% річних. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших витрат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця. В забезпечення своєчасного виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] дружиною позичальника був укладений договір поруки №112043/31/пр2 від 25.01.2013 р., відповідно до якого поручитель відповідає перед банком за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за надані банком послуги по обслуговуванню кредиту, неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків у випадках, передбачених кредитним договором. Відповідно до п.п.5.3.12 кредитного договору [PERSON] надав банку право без його розпорядження здійснювати кожного місяця, починаючи з 01.02.2013р., списання грошових коштів з усіх надходжень та наявних коштів на поточному (картковому) рахунку позичальника у сумі 834,00 грн. Згідно з довідками про рух коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту за кредитним договором всього відповідачем було погашено 22518,00 грн. основного зобовязання і 11188,59 грн. нарахованих процентів. На момент отримання кредиту відповідач працював майстром дільниці в ТОВ «Лемтранс», де отримував заробітну плату, яка зараховувалась на його поточний (картковий) рахунок №26201860870077.980, відкритий у кредитодавця. З травня 2015р. надходження коштів на рахунок відповідача припинилося у звязку з тим, що 30.03.2015 р. він звільнився з підприємства за власним бажанням (наказ ТОВ «Лемтранс» від 30.03.2015р. №126-к), а отже не витримуються умови п.п.5.2.5 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобовязаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ «Експрес-Банк» на протязі всього терміну дії договору. Так як заробітна плата на рахунок відповідача не надходила, а тому і не сплачувалися щомісячні платежі по кредиту та нараховані проценти, в передбачений термін кредит не був погашений, в результаті чого станом на 24.02.2016р. залишок кредиту відповідача становить 7482,00 грн., винесений банком на рахунок прострочених. Банк свої зобовязання щодо надання кредиту виконав належним чином, а саме надав відповідачу кредит, а останній ухиляється від належного виконання своїх зобовязань. Позивач змушений був звертатися з письмовими повідомленнями до відповідача про наявність несплачених платежів за кредитним договором з вимогою про їх погашення від 15.12.2015р. №236, №237, від 22.03.2016р. №48, №49, однак внесення коштів не відбулося. Відповідач вимоги банку проігнорував, відповіді на листи на надав, про причини неможливості виконувати свої зобовязання за кредитним договором позивача не повідомив. Не отримавши повного погашення кредитної заборгованості від відповідача, банк звернувся з повідомленням до поручителя про необхідність виконання зобовязань за договором поруки від 23.03.2016 р. № 50. Однак, [PERSON] також не виконала вимогу п. 3.1.1 договору поруки, відповідно до якого поручитель зобовязаний не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання вимоги банку про порушення боржником зобовязань за кредитним договором, погасити прострочену заборгованість за кредитом та нарахованими процентами. У звязку з цим, відповідач станом на 29.03.2016 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 13291,18 грн. Після подання позовної заяви [PERSON] 08.06.2016р. зявився до Волноваського міського відділення АБ «Експрес-Банк» і сплатив через касу банку 500,00 грн., які були спрямовані на погашення прострочених процентів, нарахованих за період з 31.03.2015р. по 29.06.2015р. Разом з тим за березень-травень 2016 року відповідачу були нараховані проценти в загальній сумі 808,71 грн. Таким чином, станом на 14.06.2016 р. заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором складає 14781,22 грн. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором в сумі 14781,22 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Судові виклики був направлений за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованих у встановленому порядку, а тому відповідно до абзаців 2, 4-5 частини 5 ст.74 ЦПК України, відповідачі вважаються такими, що були повідомлені належним чином про розгляд справи. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 25 січня 2013 року ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №112043/31/к від 25.01.2013 року, відповідно до якого відповідач отримав у Донецькій філії банку кредит на споживчі потреби у розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців з 25.01.2013р. по 25.01.2016р. зі сплатою 27% річних. (а.с. 7-10). Відповідно до п 1.4 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом є фіксованою. З моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії кредитного договору процентна ставка становить 38,0% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем позичальника на момент укладення кредитного договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших витрат на поточний (картковий) рахунок від підприємства-роботодавця, відкритий у кредитодавця (а.с. 7). Згідно з п. 2.3 договору для обліку кредитної заборгованості у кредитодавця відкрито картковий рахунок №26201860870077.980 (а.с. 7) Відповідно до п. 2.5 погашення кредиту позичальником здійснюється шляхом безготівкового перерахування на рахунок та/або шляхом внесення готівкою в касу кредитодавця для зарахування на рахунок грошових коштів в сумах та терміни, визначені додатком №1 до кредитного договору (а.с. 7). В забезпечення своєчасного виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] дружиною позичальника був укладений договір поруки №112043/31/пр2 від 25.01.2013 р., відповідно до якого поручитель відповідає перед банком за виконання боржником своїх зобовязань за кредитним договором як солідарний боржник в повному обсязі, включаючи повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, платежів за надані банком послуги по обслуговуванню кредиту, неустойки (пені, штрафу) та відшкодування збитків у випадках, передбачених кредитним договором (а.с. 19-20). Позивач змушений був звертатися з письмовими повідомленнями до відповідача про наявність несплачених платежів за кредитним договором з вимогою про їх погашення від 15.12.2015р. №236, №237, від 22.03.2016р. №48, №49, однак внесення коштів не відбулося (а.с. 27,28, 29,30). Відповідач вимоги банку проігнорував, відповіді на листи на надав, про причини неможливості виконувати свої зобовязання за кредитним договором позивача не повідомив. Не отримавши повного погашення кредитної заборгованості від відповідача, банк звернувся з повідомленням до поручителя про необхідність виконання зобовязань за договором поруки від 23.03.2016 р. № 50 (а.с. 31). Однак, [PERSON] також не виконала вимогу п. 3.1.1 договору поруки, відповідно до якого поручитель зобовязаний не пізніше 3-х робочих днів з моменту отримання вимоги банку про порушення боржником зобовязань за кредитним договором, погасити прострочену заборгованість за кредитом та нарахованими процентами. Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 14.06.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 14781,22 грн., яка складається з сум: - суми залишку кредиту 7482,00 грн.; - суми несплачених процентів за користування кредитом 2714,12 грн.; - суми пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строків повернення тіла кредиту 935,97 грн.; - суми пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за прострочення строків сплати процентів за користування кредитом 334,89 грн.; - суми штрафу 3000,00 грн.; - суми інфляційних нарахувань 314,24 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитодавець) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позов доказано кредитним договором №112043/31/к від 25.01.2013 року (а.с.7-10), договором поруки №112043/31/пр2 від 25.01.2013 року (а.с. 19-20), уточненим розрахунком заборгованості. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов ПАТ «АБ «Експрес-Банк» задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів порівну на користь позивача, а саме: сплачений судовий збір в сумі 1378,00 гривень. Солідарне стягнення судових витрат законом не передбачене.

Outcome: approved