Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

До Недригайлівського районного суду Сумської області звернувся [PERSON] з зазначеним позовом та просить стягнути з відповідача 2980 грн. за невиконання умов договору, моральну шкоду та судові витрати у справі. Свій позов обґрунтовує тим, що уклав з відповідачем договір, відповідно якого [PERSON], як суб'єкт підприємницької діяльності, зобов'язався виготовити та передати позивачу вікна до 10 липня 2015 року. На виконання умов договору позивач передав відповідачу частину коштів в сумі 2980 грн. Але [PERSON] свої зобов'язання за даним договором не виконав, вікна не виготовив та не встановив, отримані кошти не повернув, тому позивач просить суд стягнути сплачені ним відповідачу за договором 2980 грн., а також моральну шкоду в розмірі 2000 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 21). Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав, є таким що належно повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за місцем його реєстрації (а.с. 24, 27). Розгляд справи проведено у відповідності до вимог статті 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 червня 2015 року позивачем [PERSON] (далі Замовник) та відповідачем ФОП [PERSON] (далі Виконавець) укладено Індивідуальний договір (далі Договір) (а.с. 4), відповідно до якого Виконавець надає Замовнику послуги з організації робіт по виготовленню і передачі у власність Замовнику вироби з ПВХ конструкцій (вікна) (п.1.1. зазначеного Договору), а Замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п.2.1, 2.2, 2.3 Договору вартість виробів складає 4600 грн., завдаток - 500 грн., борг до передачі виробів у власність 4100 грн. Згідно з п.3.2 цього ж договору Замовник зобов'язується оплатити вартість виробів 4600 грн. Після виконання п.3.2 Виконавець зобов'язується передати у власність Замовника виготовлені вироби протягом 40 робочих днів з моменту укладення договору. Договір діє з дня його підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань (п.3.12.). За змістом п. 4.1. цього ж договору у випадку невиконання Замовником п.3.2. договір вважається розірваним. З матеріалів позову вбачається, що оскільки відповідач умов договору в обумовлений сторонами строк не виконав (не виготовив та не поставив Замовнику вікна) позивач звернувся до правоохоронних органів зі скаргами на дії [PERSON] Після цього [PERSON] зобов'язався повернути позивачу отримані від нього кошти в сумі 2980 грн. та видав розписку, копія розписки, яка датована 02 жовтня 2015 року, міститься на а.с.5. Зі змісту розписки вбачається, що [PERSON] зобов'язується повернути [PERSON] за невиконання умов договору по установці вікон 2 980 грн. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.653 у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зміна або розірвання договору, згідно з ст. 654 ЦК України вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Таким чином, з наведеного вбачається, що сторони договору фактично дійшли згоди про розірвання договору у зв'язку з його невиконанням, а тому сума 2980 грн. підлягає стягненню з відповідача. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере учать у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідач в судове засідання не з'явився заперечень проти позову не надав. Разом з тим вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. На думку суду, позивач не надав належних допустимих доказів заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, оскільки з досліджених доказів вбачається, що мало місце двостороннє невиконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial