Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

До суду 03 грудня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, що знаходяться на поточному рахунку. В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.46-47), позивач посилається на те, що 26.03.2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-20700-260313 банківського рахунку фізичної особи (транзакційний рахунок), за умовами якого на його ім'я було відкрито наступні рахунки: поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США (валюта рахунку); поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США (валюта рахунку). Відповідно до умов договору, цей договір було укладено в доповнення до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб - клієнтів Delta Premier. Відповідно до п.1.2.4. Договору банк здійснює банківське обслуговування клієнта у відповідності до вимог чинного законодавства України, цього Договору та Договору про комплексне банківське обслуговування. Відповідно до п.4.2.7. розділу 4 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб - клієнтів Delta Premier, при бажанні зняти готівкою в касі банку з поточного рахунку або з поточного рахунку з використанням платіжної картки або з депозитного рахунку одноразово суму, що перевищує 100 000,00 гривень/ 10 000 доларів США/10 000 євро, клієнт зобов'язаний письмово попередити банк за 2 робочих дні (без урахування вихідних і святкових днів) до дня здійснення операції щодо видачі готівкових коштів. На виконання цього обов'язку він 24.11.2014 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про видачу йому готівкою одноразовою операцією з його поточного рахунку № [NUMBER] грошових коштів в розмірі 42 524,28 доларів США, оскільки на час звернення саме така сума розміщувалась на його рахунку. Бажана дата отримання грошових коштів була ним зазначена - 28.11.2014 року, але грошових коштів не отримав. 01.12.2014 р. ним було отримано листа вих.. № 02/27.11 від 27.11.2014 р., в якому відповідач з посиланням на Постанову НБУ № 540 від 29.08.2014 р. «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» зазначає, що тим самим Правління НБУ зобов'язало банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000,00 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ. Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № 153451-2015/0225 від 25.02.2015 року позитивний залишок коштів на рахунку становить 42 797 доларів США 45 центів, проценти в сумі 137 доларів США 99 цента, разом кінцевий залишок становить 42 935 долара США 44 цента. В судовому засіданні 24 березня 2015 року представник відповідача Момот Є.С., яка діє на підставі довіреності (а.с.45), подала письмові заперечення на позовну заяву, в яких у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не надавав жодних розпоряджень про перерахування відповідних сум з поточного рахунку та проведення інших операцій за рахунком, а письмова заява позивача про бажану дату отримання грошових коштів не є розпорядженням клієнта (платіжним інструментом). Крім того, Правління НБУ за Постановою № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» зобов'язало уповноважені банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, видача банком грошових коштів з поточного рахунку в іноземній валюті у сумі, що перевищує зазначений еквівалент, здійснюється в національній валюті після виконання Банком заяви про продаж іноземною валюти, в межах до 150 000,00 гривень на добу на одного клієнта. Пунктом 13 Постанови передбачено, що видача готівкових коштів у межах України за електронними платіжними засобами (з використанням платіжних карт) на території України проводиться виключно в національній валюті. Проводити операції вилучення грошових коштів з поточного рахунку позивач має можливість і в інших банках на території України чи за кордоном. Відповідач також зазначає, що на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 р. прийнято рішення № 51 про введення з 03.03.2015 р. тимчасової адміністрації в Дельта Банк». Крім того, відповідач посилається на те, що жодним договором та нормативно-правовим актом не передбачена можливість стягнення з банку коштів, які належать клієнту та зберігаються на його рахунку, оскільки банк не набуває права власності на ці кошти, та примусове виконання рішення суду про стягнення коштів призведе до того, що банк повинен буде сплатити свої кошти, що означає подвійне стягнення (а.с.49-54). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Момот Є.С., яка діє на підставі довіреності, в задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені у запереченнях проти позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 26.03.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 003-20700-260313 банківського рахунку фізичної особи (транзакційний рахунок), за умовами якого на ім'я позивача було відкрито наступні рахунки: поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США (валюта рахунку); поточний рахунок № [NUMBER] в доларах США (валюта рахунку); банк нараховує відсотки на позитивний залишок коштів на рахунку 1 згідно Тарифів (п.1.2.1., п.1.2.2., п.1.2.5.). Відповідно до умов договору, цей договір є невід'ємною частиною до Договору про комплексне банківське обслуговування, який вважається укладеним між клієнтом та банком та вступає в дію з моменту набрання чинності цим договором (з моменту підписання його сторонами, скріплення печаткою банку та діє до дати закритті рахунку (п.2.1., п.2.5.). Відповідно до п.1.2.4. Договору банк здійснює банківське обслуговування клієнта у відповідності до вимог чинного законодавства України, цього Договору та Договору про комплексне банківське обслуговування (а.с.6). За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року з 03.03.2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запровадити строком на три місяці з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. (а.с.65). Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до п.4.2.7. розділу 4 Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб - клієнтів Delta Premier, при бажанні зняти готівкою в касі банку з поточного рахунку або з поточного рахунку з використанням платіжної картки або з депозитного рахунку одноразово суму, що перевищує 100 000,00 гривень/ 10 000 доларів США/10 000 євро, клієнт зобов'язаний письмово попередити банк за 2 робочих дні (без урахування вихідних і святкових днів) до дня здійснення операції щодо видачі готівкових коштів. 24 листопада 2014 року позивач звернувся до ПАТ «Дельта банк» із заявою, в якій повідомляв банк про свій намір 28.11.2014 року одноразовою операцією зняти готівкою в касі банку з поточного рахунку № [NUMBER] грошові кошти в сумі 42 524,28 доларів США, оскільки на час звернення саме така сума розміщувалась на його рахунку, що підтверджується ксерокопією виписки по рахунку та ксерокопією заяви (а.с.8,9). Згідно листа ПАТ «Дельта Банк» від 27.11.2014 р. на вищезазначене звернення, банк повідомив позивачу, що Постановою НБУ № 540 від 29.08.2014 р. «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» Правління НБУ зобов'язало банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15 000,00 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ (а.с.10). Відповідно до ч.3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до абзаців 1,2 п.8.1. ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Згідно п. 7.13 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою НБУ № 492 від 12.11.2003 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 р. за № 1172/8493, з поточного рахунку в іноземній валюті за розпорядженням фізичної особи - резидента або за його дорученням проводяться виплата готівкою (вивезення за межі України здійснюється згідно з нормативно-правовим актом Національного банку, що регулює переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України), крім коштів, отриманих від нерезидентів як кредит, позика, поворотна фінансова допомога. Однак, банк не здійснив операцію щодо видачі грошових коштів з поточного рахунку, на якому знаходяться грошові кошти позивача. Відповідно до положень ст. 1073 ЦК України у разі порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджатися рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до виписки по рахунку приватного клієнта № 153451-2015/0225 від 25.02.2015 року позитивний залишок коштів на рахунку [PERSON] становить 42 797 доларів США 45 центів, проценти в сумі 137 доларів США 99 цента, разом кінцевий залишок становить 42 935 долара США 44 цента (а.с.48). Із змісту статей 526, 1066, 1068 ЦК України вбачається, що банк зобов'язаний за договором банківського рахунку видати відповідні суми з рахунка клієнта за його розпорядженням. З огляду на утримання банком на поточному рахунку належних позивачу коштів, внаслідок чого він не має можливості отримати їх готівкою через касу банку чи розпорядитися ними іншим чином, зобов'язання з повернення коштів і сплати процентів, умов договору банк не виконав. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Із зазначено в абзаці 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, й ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Виходячи з вищенаведеного, позивач за договором банківського рахунку фізичної особи є споживачем фінансових послуг банку, зокрема, послуг із залучення коштів. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України. В п.2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено право споживачів на належну якість продукції та обслуговування. При цьому в силу п. 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем. Неповернення позивачу банком вкладів та несплата процентів строк свідчить про те, що позивачу, як споживачу фінансових послуг банку, банк надає послугу неналежної якості, чим порушує його право, закріплене в п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». З огляду на те, що згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, доводи відповідача, що викладені у запереченнях проти позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та не підтверджені зібраними по справі доказами. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved