Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 12.04.2021 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Оратівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), про оголошення особи померлою. Заява мотивована тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] . Її батько був зареєстрований та проживав за адресою [ADDRESS] . У вересні 2015 року її батько [PERSON] , [INFO] , вийшов з дому і по даний час не повернувся, відомостей про його проживання немає більше трьох років. Батько позивача, [PERSON] , є власником земельної ділянки площею 4,9574 га, яка розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Оскільки відомостей про місце проживання [PERSON] немає більше трьох років, позивач та її сім`я позбавлені можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном [PERSON] . Зазначене майно не успадковано, позивач є спадкоємцем першої черги за законом, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Однак, для прийняття спадщини необхідні відомості про смерть спадкодавця, а тому оголошення [PERSON] померлим необхідно заявникові для реалізації її права на оформлення спадщини. [PERSON] просить суд оголосити її батька [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Осична Оратівського району Вінницької області, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] померлим з дня набрання рішення суду законної сили. Ухвалою суду від 29.04.2021 року відкрито провадження у справі № 141/260/21, призначено судове засідання з викликом учасників справи на 03.06.2021 року. В судовому засідання 03.06.2021 року заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених у заяві, просила їх задовольнити та оголосити її батька [PERSON] померлим. Заінтересована особа Оратівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, 26.05.2021 року до суду надійшла заява (№ 1617/21-Вх від 26.05.2021 року) начальника Оратівського районного відділу ДРАЦС ЦЗ МРУ МЮ (м.Хмельницький). У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника Оратівського районного відділу ДРАЦС ЦЗ МРУ МЮ (м.Хмельницький), при вирішенні заявлених вимог покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON] , розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . 12 лютого 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0502135942014 від 26.08.2014 року земельна ділянка кадастровий номер 0523185500:02:004:0131 площею 4,9574 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно довідки, виданої Угарівським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 19-15 від 01.04.2021 року, [PERSON] , 1965 року народження, зареєстрований в с. Угарове, проживав по [ADDRESS] . З вересня 2015 року відомості про його місце перебування відсутні, на даний час місце перебування невідоме. Відповідно до письмових свідчень [PERSON] , жителя [ADDRESS] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] , справжність підпису на яких посвідчено старостою Угарівського старостинського округу Пазичем С.В., в вересні 2015 року [PERSON] пішов із дому та по даний час за місцем проживання його не було, місце його перебування не відоме. Як вбачається з інформації УІАП ГУНП у Вінницькій області № 1023/27/01-2021 від 19.05.2021 року, станом на 19.05.2021 року гр. [PERSON] , [INFO] , до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим не значиться, у розшуку не перебуває та не перебував. Визначаючись щодо встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.\~46\~ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно ст.\~47\~ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до вимог ст. 305 ЦПК України, суд вправі оголосити фізичну особу померлою за місцем проживання заявника. Згідно ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Отже, заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Як стверджує заявник, оголошення [PERSON] померлим необхідне заявнику [PERSON] для реалізації її права на оформлення спадщини з метою розпорядження земельною ділянкою площею 4,9574 га, яка розташована на території Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, та власником якої є [PERSON] . При цьому, системний аналіз вказаних вище норм законодавства України дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18. Також суд наголошує, що метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на заявника покладений обов`язок доказування обставин, на підставі\~яких можливо\~зробити вірогідне\~припущення про\~смерть громадянина\~та оголосити\~його померлим\~на підставі належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів. Однак, заявником не надано суду жодних належних доказів, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина та суд може оголосити фізичну особу померлою, а сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання, не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Натомість, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у період з вересня 2015 року по даний час, ні заявник, ні близькі родичі з приводу розшуку [PERSON] до правоохоронних органів не зверталися, а також осіб, які могли б надати пояснення з приводу можливого місця знаходження [PERSON] , не встановлено, оскільки жодних доказів розшуку [PERSON] у вказаний період суду не надано. Також в матеріалах справи відсутні будь-які інші достовірні відомості про те, що [PERSON] пропав за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом тощо. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів, а заявником не доведено обставин та не надано об`єктивних даних, які б давали суду підстави зробити вірогідне припущення про смерть громадянина [PERSON] , [INFO] , та оголосити його померлим, а тому вимоги заявника задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed