Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси із заявою, звернулася [PERSON] , згідно якої просила встановити юридичний факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин, що вона є рідною тіткою [PERSON],[INFO], яка померла в січні 2018 року. Представник заявника у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце повідомлялася належним чином, просила суд розглядати справу за її відсутності. Згідно ч.3ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В січні 2018 року померла племінниця заявника, [PERSON], про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 16.01.2018 року складено відповідний актовий запис за № 568. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно. Вирішуючи питання про прийняття спадщини [PERSON] у встановлений законом порядок, звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Прокофєвої Л.Г. з метою належного оформлення спадкових прав. Однак, приватний нотаріус листом № 575/02-14 від 15.11.2018 року повідомила, що з огляду на наявні в спадковій справі документи, які були надані на підтвердження родинних відносин, вбачається, що прізвище, ім'я та по-батькові матері [PERSON] в свідоцтві про шлюб а/з [NUMBER],виданому Одеським міським Рабюро ЗАГСу 10.06.1947 року, вказані на російській мові , як «[PERSON]»; прізвище, ім'я та по-батькові матері в свідоцтві про народження [PERSON] [NUMBER], виданому Одеським міським ЗАГС 10 липня 1951 року, вказано на російській мові, як «[PERSON]»;в довідці про народження [NUMBER],виданої Хамовничеським відділом ЗАГС Управління ЗАГС міста Москви 24 жовтня 2018 року, прізвище та ім'я сестри заявника вказані російською мовою як « [PERSON]», а прізвище ім'я та по батькові матері вказані російською мовою, як «[PERSON]». Вказана розбіжність перешкоджає заявнику вирішити питання щодо належного оформлення спадкових справ. Дослідивши письмові докази:свідоцтво про смерть [PERSON],серія [NUMBER];витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі,дата видачі:02.05.2018, спадкову справу №17/18 щодо майна [PERSON],повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON],[INFO], рішення Київського районного суду м.Одеси від 02.02.2015 року по справі №520/17883/14-ц,інші письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню . Судом встановлено, що [PERSON], яка народилася 1920 року, є матір'ю заявника [PERSON] та [PERSON] , померлої [INFO]. В 1939 році [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, де матері заявника було присвоєно прізвище [PERSON] , про що свідчить довідка №41 від 02.08.1941 року, відповідно до якої вона перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON]. В період шлюбу, 07.01.1941 року, у них народилась дочка - [PERSON], про що свідчить довідка про народження [NUMBER] від 24.10.2018 року, яка видана Хамовнічеським відділом РАГС м. Москви. Під час війни [PERSON] загинув. Будучи вдовою, у віці 27 років, [PERSON],1920 року народження, 10.06.1947 року уклала шлюб зі [PERSON], про що свідчить свідоцтво про шлюб та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00020113523 від 10.05.2018 року, де помилково було зазначено прізвище матері заявника до державної реєстрації шлюбу, як Кропівіна та вказано її по батькові, як [PERSON], замість [PERSON]. Від цього шлюбу [PERSON], 1920 року народження, у віці 31 рік, 20.06.1951 року народила [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видано 10.07.1951 року , де уже було зазначено прізвище матері заявника, як [PERSON]. У вищезазначених документах співпадає рік народження матері заявника, а саме 1920 рік. Факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] підтверджується також тим, що з 1964 року по 1968 рік ,[PERSON],1951року народження, батько [PERSON], 1916 року народження, мати [PERSON],1920 року народження, її сестра [PERSON],1941 року народження , проживали однією сім'єю та були зареєстровані за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 22.11.2018 року , яка видана начальником дільниці №7 КП ЖКС «Фонтанський»; Свідоцтвом про смерть [PERSON], яка померла [INFO] у віці 62 роки, що відповідає 1920 року народження , яке видано Жовтневим РАГС 31.03.1982 року, серії [NUMBER]; повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб [PERSON],[INFO], з [PERSON], який було укладено 20.07.1974 року, актовий запис №943 ; свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], яке видано Київським відділом РАГС м.Одеси від 20.07.1974 року ,серія [NUMBER]; свідоцтвом про народження [PERSON], яке видано Київським відділом РАГС м.Одеси 02.07.1976 року, серії [NUMBER];свідоцтвом про народження [PERSON], яке видано 14.11.1989 року Відділом РАГС Київського РІК м.Одеси, серії [NUMBER]. [PERSON], заінтересованою особа по справі, дочка заявника, відповідно до ст.1265 ЦК України є спадкоємцем п'ятої черги після смерті своєї двоюрідної сестри [PERSON], яка померла в січні 2018 року. Крім того, факт родинних відносин підтверджується також тим, що ще за життя сестра заявника, [PERSON], уповноважувала її розпоряджатися майном та представляти її інтереси в усіх закладах, про що свідчить копія довіреності від 17.10.2012 року , яка була посвідчена державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори. [PERSON] 17.10.2012 року на випадок своєї смерті заповіла [PERSON] своє майно, про що нотаріальної контори. Також на підтвердження родинних відносин заявник надала суду письмові докази із сімейного архіву, а саме: лист [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 05.11.1989 року до [PERSON], яка перебувала у пологовому будинку, у зв'язку з народженням дочки ; газету «Ворошиловець» №170 від 27.07.1939 року , де повідомляється про досягнення [PERSON], першого чоловіка матері заявника та батька її сестри [PERSON].; «личный листок по учету кадров» від 24.05.1958 року на ім'я батька заявника [PERSON], де він зазначав, що у нього дружина: «[PERSON],1920 г., дочь [PERSON],1941 г., дочь [PERSON] 1951 г.»; автобіографія [PERSON] від 06.12.1976 року , де він також зазначає склад своєї сім`ї , а саме «жена [PERSON],1920 года рождения, дети-дочь [PERSON] 1941 года рождения и дочь [PERSON]-1951 года рождения». Судом було встановлено, що після смерті [PERSON] та [PERSON] заявник [PERSON] організувала їх поховання, про що свідчать: рахунок-фактура на поховання [PERSON] від 08.07.2014 року, договір-замовлення на організацію проведення поховання [PERSON] від 08.07.2014 року, договір - замовлення на організацію та проведення поховання від 11.07.2014 року та від 07.07.2014 року з квитанціями № 022085,№022519, договір - замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] від 18.01.2018 року, договір-замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] № 034893 від 17.01.2018 року, довідка № 182 про кремацію [PERSON]. Також судом встановлено, що відповідно до « Словника власних імен людей» Академії наук УССР інститут мовознавства ,видавництва «Наукова думка» Київ-1967 , ім'я [PERSON] та [PERSON] має одне значення, тобто є одним і тим самим ім'ям. Заявник вважає, що єдиним правовим способом поновити порушене право є звернення до суду з відповідною заявою. Відповідно до ст.293 ч. 2 п.5 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 1п.1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пункт 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування », якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини , яка відкрилась до 1 січня 2004 року тощо. З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved