Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До Краснокутського районного суду 7 жовтня 2016 року звернулася позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з відповідачем [PERSON] знаходяться в шлюбі з 17 вересня 2005 року, який зареєстрований відділом РАЦС м. Первомайський Харківської області, актовий запис № 192. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, часто виникають сварки, відсутнє порозуміння та довіра, в звязку з чим просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, прохала їх задовольнити та заперечувала проти повторного надання терміну для примирення, оскільки вони з відповідачем більше року разом не проживають та за час, наданий судом для примирення, відповідач не вчинив жодних дій до примирення, навіть не зателефонував. Окрім цього, вказала, що відповідач з дитиною не спілкується, а тому жодних намірів на примирення у нього немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов не визнав та прохав надати повторно строк для примирення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 17 вересня 2005 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ №284780, повторно виданим 23.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 192. Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. 26 грудня 2016 року Краснокутським районним судом Харківської області за клопотанням відповідача сторонам надавався строк для примирення терміном 1 місяць 10 днів, однак зазначені заходи результату не дали, на цей час сторони мешкають окремо, бажання зберегти сімю позивач не висловлювала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі та суперечили б інтересам обох з подружжя. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. сплачені позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Outcome: approved