Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До Михайлівського районного суду Запорізької області 12.04.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] (що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 18 червня 1993 р.), який на день смерті мав зареєстроване місце проживання, та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , [INFO] померла мати позивача - [PERSON] (що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 18 червня 1993 р.), яка на день смерті мала зареєстроване місце проживання, та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , Після їх смерті залишилось спадкове майно зокрема: будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який за життя належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 04 липня 1988 року. На час смерті [PERSON] спадкоємці, а саме позивач та дружина померлого мешкали в одному буднику і у шестимісячний строк з часу смерті взяли на зберігання особисті документи померлого та правовстановлюючі документи на домоволодіння. Належний за життя житловий будинок, господарські будівлі, присадибну ділянку, речі домашнього вжитку та інше рухоме та нерухоме майно, тобто фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, позивач та [PERSON] прийняли, у рівних частках, а саме по Ѕ кожна, але не оформили спадщину, що відкрилась зі смертю [PERSON] .. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка на день смерті,мала зареєстроване місце проживання, та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] позивач мешкала разом з померлою за однією адресою, а одразу після смерті почала використовувала належне померлій майно, тобто прийняла спадщину. З метою оформлення своїх спадкових прав на цілий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (по Ѕ частці після смерті батька - [PERSON] , та матері - [PERSON] ) вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в наслідок чого були заведені спадкові справи № 118/2020, та № 119/2020. Проте, Постановами № 74/02-31 від 11 березня 2021 р. та №74/02-31 від 11 березня 2021 р. позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на право на житловий будинок. У зв`язку з чим позивач просить визнати за нею право власності на спадкове нерухоме майно будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючим документом на який є - Свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 04 липня 1988 року, в порядку спадкування за законом після батька - [PERSON] , який помер [INFO] , та матір - [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 12.04.2021 р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та витребувані у державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області копії, завірені належним чином, спадкових справ, які заведені після смерті: [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа №118/2020); [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа №119/2020). 07.05.2021 р. до суду від державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області надійшли витребувані копії спадкових справ. Ухвалою суду від 12.05.2021 р. підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась. Надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 525 та ст. 526 ЦК Української РСР (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця Згідно зі ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК Української РСР). Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності. Судом встановлено, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (про що свідчить Свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , виданого повторно 12 липня 1966 р., актовий запис № 39). [PERSON] та [PERSON] з 22 червня 1966 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (про що свідчить свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] , виданого 22 червня 1966 р., актовий запис № 42). Після одруження [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про одруження Серії [NUMBER] , виданого 15 травня 1971 р.). [INFO] помер [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , виданого Михайлівським районним відділом ЗАГС Запорізької області 18 червня 1993 року, актовий запис № 135). Таким чином [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . До складу спадкового майна входив будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок від 04.07.1988 р. З довідки № 1189 від 30.10.2020 р., виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним в будинку проживали дочка [PERSON] та дружина [PERSON] .. Оскільки дочка та дружина померлого вступили у володіння спадковим майном, то вони 17 червня 1993 р. прийняли спадщину в рівних частинах - по Ѕ частині кожна. Однак, свідоцтва про право на спадщину вони не отримували. [INFO] померла [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області 13 листопада 2001 року, актовий запис № 227). Таким чином [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . До складу спадкового майна входила Ѕ частка будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та належав померлій, оскільки вона прийняла спадщину після померлого чоловіка, але не оформила свідоцтво про право на спадщину. З довідки № 1190 від 30.10.2020 р., виданої Михайлівською селищною радою Михайлівського району Запорізької області, вбачається, що на день смерті [PERSON] з нею в будинку проживала дочка [PERSON] .. Оскільки дочка померлої вступила у володіння спадковим майном, то вона 13 листопада 2001 р. прийняла спадщину після померлої матері. Однак, свідоцтва про право на спадщину вона не отримувала. 30.10.2020 р. позивач зверталася до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого батька [PERSON] . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 березня 2021 р. № 74/02-31, винесеною державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Трипольською К.К., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлого батька, оскільки позивач не надала оригіналу документу, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок. 30.10.2020 р. позивач зверталася до Михайлівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] . Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 березня 2021 р. № 74/02-31, винесеною державним нотаріусом Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Трипольською К.К., позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок після померлої матері, оскільки позивач не надала оригіналу документу, що підтверджують право власності [PERSON] на житловий будинок. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлих батька [PERSON] та матері [PERSON] .. Спадковим майном є вищезазначений будинок. Спадщину позивач прийняла, але оформити свої права на спадкове майно позивач не змогла у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно. Отже має місце порушення права власності позивача, оскільки вона фактично прийняла спадщину, але юридично оформити свої права на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Враховуючи викладене суд вважає, що порушене право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Враховуючи викладене,

Outcome: approved