Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради (далі - відповідач) з позовом, в якому просить скасувати як протиправний (незаконний) наказ Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради № 142-к/ТМ від 03.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , [PERSON] » в частині оголошення догани [PERSON] , вихователю, за порушення посадової інструкції в частині збереження здоров`я та життя дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що наказом Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради № 142-к/ТМ від 03.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , [PERSON] » її протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Вказує, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення став факт того, що одна з учениць, переданих під нагляд позивачці, вийшла на прогулянку взута в тканинні черевики. Як зазначає позивач, наведене не могло спричинити шкоди здоров`ю дитини, оскільки у той день, коли сталась дана подія, на дворі було тепло. Більш того, після події дитина продовжувала відвідувати школу. Посилаючись на відсутність доказів того, що здоров`ю дитини завдано шкоди діями позивача, позивач вказує, що того дня мала здійснювати нагляд тільки за учнями 6 класу, а дитина, яка вийшла на прогулянку в тканинних черевиках навчається в 5 класі. Підстави для передання під нагляд позивачки дітей так званої «зведеної групи» того дня також були відсутні. Ухвалою суду від 15.01.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк на подання відзиву. Відповідач у визначений судом строк відзив не надав. Ухвалою суду від 17.06.2020 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про оголошення перерви у підготовчому засіданні для підготовки відзиву на позов та приєднання письмових доказів зі спливом строку, визначеного ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі. Також ухвалою від 17.06.2020 закрито підготовче засідання, призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що станом на час розгляду справи в суді оскаржуваний наказ вичерпав свою дію. Також представник відповідача вказував, що спірний наказ є обґрунтованим та законним, оскільки учениця під час прогулянки була взута у змінне взуття, подія мала місце у листопаді, коли земля вже холодна. Заслухавши покази [PERSON] , допитаної у якості свідка у судовому засіданні 24.02.2021, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, та визнається сторонами, що станом на листопад та грудень 2019 року позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала на посаді вихователя. Наказом Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради № 142-к/ТМ від 03.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , [PERSON] » (далі - Наказ) на підставі п. 53 Статуту Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради, затвердженого розпорядженням Черкаської обласної ради від 24.06.2019 № 300-р, відповідно до ст. 147 - 149 КЗпП України, враховуючи заяву батька [PERSON] від 06.11.2019, доповідну записку заступника директора з НР Гасаненко О.В. від 06.11.2019, акт про відмову [PERSON] надати письмове пояснення щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків від 07.11.2019 152/01-17 притягнуто до дисциплінарної відповідальності вихователя [PERSON] за порушення посадової інструкції в частині збереження здоров`я та життя дітей. Згідно з вказаним наказом, 05.11.2019 о 16 год 45 хв батько учениці 5 класу [PERSON] , забираючи свою доньку [PERSON] після школи додому з`ясував, що його донька під час прогулянки на подвір`ї шкільного майданчика була взута в кімнатні капці. Як зазначено в Наказі інцидент трапився внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків вихователями [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Наказом, [PERSON] та [PERSON] , порушивши п. 3.1 посадової інструкції вихователя не здійснили належного догляду за ученицею, чим спричинили переохолодження організму дитини та зашкодили її здоров`ю. З наданої роздруківки з інтернет сайту погоди у м. Золотоноша 05.11.2019 температура повітря станом на 14 год 00 хв становила +17 градусів тепла, відчувається як + 18 градусів тепла, станом на 17 год 00 хв було + 14 градусів тепла, відчувається як + 12. Відповідно до заяви про відмову підписання наказу про накладення дисциплінарного стягнення від 04.12.2019, позивач відмовилась від підписання спірного наказу, оскільки вважає його безпідставним, виданим з порушенням вимог чинного законодавства та таким, що має ознаки особистої неприязні до позивача як працівника. Згідно з зошитом взаємозв`язку між учителем і вихователем 5 класу Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради, даний зошит не містить записів щодо того, що учениця 5 класу [PERSON] потребує звернення особливої уваги на її стан здоров`я чи психологічно-емоційний стан. З матеріалів справи судом встановлено, що відомості про наявність у [PERSON] таких потреб наявні в класному журналі 5 класу. Однак, доказів того, що позивачку було повідомлено, що [PERSON] є дитиною з особливими освітніми потребами, потребує додаткової підтримки, а так само те, що клас, в якому навчається [PERSON] відповідно до ст. 20 Закону України «Про освіту», ст. 16- Закону України «Про загальну середню освіту» відноситься до інклюзивного класу, сторони суду не назвали та не надали. Також з класного журналу 5 класу Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради судом встановлено, що [PERSON] у період з 06.11.2019 продовжувала відвідувати навчання у школі. Доказів погіршення стану здоров`я [PERSON] після [INFO] , звернення до лікаря, перебування її на лікарняному сторони суду не назвали та не надали. Також суду не надано доказів того, що [PERSON] перебувала на прогулянці на шкільному подвір`ї 05.11.2019 у кімнатних капцях. Допитана у якості свідка у судовому засіданні 24.02.2021 [PERSON] , показала суду, що того дня, коли сталась подія під нагляд позивачки були передачі учні 6 класу та частина учнів 5 класу, у тому числі і [PERSON] . Діти були передані вихователям у холі школи вже одягнуті для прогулянки. Після обіду вихователі вивели на ігровий майданчик дітей, того дня було тепло. [PERSON] була одягнута та взута так само як і інші діти. Близько 16 год 30 хв батько забрав [PERSON] , жодних нарікань на те, як було одягнена та взута дитина, від батька до вихователів того дня не надходило. Також [PERSON] показала, що з боку адміністрації школи були наявні порушення трудової дисципліни в частині передачі дітей під нагляд, однак вона та позивач з відповідними скаргами до адміністрації не звертались. Крім того, [PERSON] показала, що не була обізнана з особливими потребами [PERSON] , оскільки працює з дітьми з старших класів, класний керівник такої інформації також не повідомила. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України догана це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни. Статтею 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, аби факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень. Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків. Таким чином, керівник установи або уповноважений ним орган має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками. Згідно з положеннями статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідачем при обрані виду стягнення не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставин, за яких були виявлено порушення, та попередню роботу позивача, який сумлінно та якісно виконував покладені на нього обов`язки. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, коло яких визначається трудовим договором, посадовою інструкцією тощо. Не вважається порушенням трудової дисципліни невиконання працівником вимог роботодавця про виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (стаття 31 КЗпП України). Складовими дисциплінарного проступку є дії або бездіяльність працівника, факт порушення або неналежного виконання працівником своїх трудових обов`язків, вина працівника та наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю працівника та порушенням або неналежним виконанням працівником трудових обов`язків). Чинними нормами КЗпП України не визначено вичерпний перелік, за яких має застосовуватися до працівника дисциплінарне стягнення у виді саме догани, а в яких звільнення. Натомість, законодавцем передбачено ряд умов, які роботодавець повинен враховувати при застосуванні до працівника дисциплінарного стягнення. Так, роботодавець повинен враховувати попередню роботу працівника, його ставлення до виконання покладених на нього трудових обов`язків. Обов`язковою умовою до застосування дисциплінарного стягнення до працівника є відібрання у останнього письмових пояснень роботодавцем. У разі відмови працівником від надання пояснень з приводу порушення трудової дисципліни роботодавець зобов`язаний зафіксувати таку відмову шляхом складання відповідного акта і провести службове розслідування порушення трудової дисципліни. Статтею 150 КЗпП України передбачено право працівника оскаржити дисциплінарне стягнення у передбаченому законом порядку. Як встановлено судом наказом Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради № 142-к/ТМ від 03.12.2019 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , [PERSON] » на підставі п. 53 Статуту Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради, затвердженого розпорядженням Черкаської обласної ради від 24.06.2019 № 300-р, відповідно до ст. 147 - 149 КЗпП України, враховуючи заяву батька [PERSON] від 06.11.2019, доповідну записку заступника директора з НР Гасаненко О.В. від 06.11.2019, акт про відмову [PERSON] надати письмове пояснення щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків від 07.11.2019 152/01-17 притягнуто до дисциплінарної відповідальності вихователя [PERSON] за порушення посадової інструкції в частині збереження здоров`я та життя дітей. Згідно з вказаним наказом, 05.11.2019 о 16 год 45 хв батько учениці 5 класу [PERSON] , забираючи свою доньку [PERSON] після школи додому з`ясував, що його донька під час прогулянки на подвір`ї шкільного майданчика була взута в кімнатні капці. Як зазначено в Наказі інцидент трапився внаслідок неналежного виконання своїх посадових обов`язків вихователями [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Наказом, [PERSON] та [PERSON] , порушивши п. 3.1 посадової інструкції вихователя не здійснили належного догляду за ученицею, чим спричинили переохолодження організму дитини та зашкодили її здоров`ю. Відповідно до п. 3.1 посадової інструкції вихователя, затвердженої в.о. директора Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради 31.08.2015, вихователь планує, організовує та здійснює виховання учнів, постійно здійснює контроль за вихованцями і несе персональну відповідальність за збереження здоров`я та життя учнів з моменту виходу на роботу відповідно графіка роботи. Згідно з наказом Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради від 20.08.2019 № 81 «Про закріплення вихователів за класами» за [PERSON] на 2019 - 2020 навчальний рік закріплено 6 клас. 5 клас закріплено за [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Доказів закріплення позивача як вихователя за 5 класу 05.11.2019 сторони суду не назвали та не надали. Згідно з зошитом взаємозв`язку між учителем і вихователем 5 класу Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради, даний зошит не містить записів щодо того, що учениця 5 класу [PERSON] потребує звернення особливої уваги на її стан здоров`я чи психологічно-емоційний стан. З матеріалів справи судом встановлено, що відомості про наявність у [PERSON] таких потреб наявні в класному журналі 5 класу. Доказів того, що позивачку було повідомлено, що [PERSON] є дитиною з особливими освітніми потребами, потребує додаткової підтримки, а так само те, що клас, в якому навчається [PERSON] відповідно до ст. 20 Закону України «Про освіту», ст. 16- Закону України «Про загальну середню освіту» відноситься до інклюзивного класу, сторони суду не назвали та не надали. Також з класного журналу 5 класу Золотоніської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату Черкаської обласної ради судом встановлено, що [PERSON] у період з 06.11.2019 продовжувала відвідувати навчання у школі. Доказів погіршення стану здоров`я [PERSON] після [INFO] , звернення до лікаря, перебування її на лікарняному сторони суду не назвали та не надали. Також суду не надано доказів того, що [PERSON] перебувала на прогулянці на шкільному подвір`ї 05.11.2019 у кімнатних капцях. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов належить задовольнити повністю. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, [PERSON] звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли. Враховуючи, що позов задоволено повністю, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави становить 840 грн 80 коп.

Outcome: approved