Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась Покровська міська рада Донецької області з позовною заявою до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, треті особи [PERSON], Комунальне підприємство «»Красноармійський центр єдиного замовника». В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що до міської ради надійшло звернення від [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], стосовно незаконної забудови, спорудженої власником квартири № 3 [PERSON] по вулиці Ольшанського, будинок 26. Згідно з п. 12 перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах держави належать частки, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. У 2015 році відповідачем на вищевказаній земельній ділянці було самостійно проведено будівництво прибудов (гараж, літня кухня та сарай) поблизу літньої кухні, якою користується [PERSON] Жодних договорів з Покровською міською радою, які б надавали відповідачу право на користування цією ділянкою, укладено не було. Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується актами обстеження земельної ділянки, складеними спеціалістом Балансоутримувача житлових будинків комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовника» інспектором ІТВ, представником, на той час, Виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ПП «Красноармійськ Реалсервіс» майстром дільниці, спеціалістом 1 категорії Управління містобудування та архітектури від «21» травня 2015 року та «20» липня 2015 року, а також актом від 17.08.2016 року. Відповідно до зазначених [PERSON] в результаті проведеного обстеження було виявлено, що мешканець кв. №3 [PERSON], самовільно провів незаконну забудову, поблизу літньої кухні, якою користується [PERSON], в наслідок чого забудова створила перешкоду в доступі до літньої кухні [PERSON] Комісією факт самовільного зайняття земельної ділянки було підтверджено. Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що: «власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Зважаючи на наведене, дії відповідача із самовільного зайняття земельної ділянки порушують права Покровської міської ради., як власника земельної ділянки на самостійне володіння, користування, розпорядження нею. Статтею 90 Земельного кодексу України встановлено: «власники земельних ділянок мають право ... самостійно господарювати на землі. ... Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом». Статтею 212 Земельного кодексу України визначено: «1. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. 2. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. 3. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок проводиться за рішенням суду». Зважаючи на викладене, земельна ділянка підлягає звільненню та приведенню її за рахунок відповідача до стану, придатного для використання за цільовим призначенням. Комунальне підприємство «Красноармійський центр єдиного замовника» неодноразово на адресу [PERSON] надсилало попередження про незаконно проведену ним забудову та надавало термін для оформлення, споруджених ним приміщень. Відповідач від підпису відмовився та до теперішнього часу не розпочав процедуру оформлення , спорудженого ним приміщення. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України: «громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за ...самовільне зайняття земельних ділянок». Позивач просить суд зобовязати [PERSON], [INFO], звільнити та привести до стану придатного для використання за цільовим призначенням земельну ділянку, яка розташована на території Покровської міської ради, вулиця Ольшанського, будинок 26. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав заяву. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник третьої особи КП «Красноармійський центр єдиного замовника», до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, з урахуванням думки сторін суд ухвалив проводити судове засідання за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги про що подав відповідну заяву (а.с.31). Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Визнати позов може відповідач або його уповноважений представник. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що у 2015 році відповідачем на земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Покровськ, вул.. Ольшанського, буд. 26, було самостійно проведено будівництво прибудов (гараж, літня кухня та сарай) поблизу літньої кухні, якою користується [PERSON] Жодних договорів з Покровською міською радою, які б надавали відповідачу право на користування цією ділянкою, укладено не було. Факт самовільного зайняття земельної ділянки підтверджується актами обстеження земельної ділянки, складеними спеціалістом Балансоутримувача житлових будинків комунального підприємства «Красноармійський центр єдиного замовника» інспектором ІТВ, представником, на той час, Виконавця послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій ПП «Красноармійськ Реалсервіс» майстром дільниці, спеціалістом 1 категорії Управління містобудування та архітектури від «21» травня 2015 року та «20» липня 2015 року, а також актом від 17.08.2016 року. Відповідно до зазначених [PERSON] в результаті проведеного обстеження було виявлено, що мешканець кв. №3 [PERSON], самовільно провів незаконну забудову, поблизу літньої кухні, якою користується [PERSON], в наслідок чого забудова створила перешкоду в доступі до літньої кухні [PERSON] Комісією факт самовільного зайняття земельної ділянки було підтверджено. Відповідно до\~ст.83 Земельного кодексу України\~у комунальній власності перебувають усі земельні ділянки в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Окрім того, відповідно до положень ст.ст.\~12, 116, 118, 122-126 ЗК України, - право розпорядження земельними ділянками комунальної власності надано виключно органам місцевого самоврядування у порядку передбаченому законом. Відповідно до\~ст.126 Земельного кодексу України,власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Самовільне, без оформлення права власності або користування, користування земельною ділянкою порушує інтереси держави в особі Покровської міської ради у вигляді обмеження повноважень щодо можливості розпорядження відповідною земельною ділянкою. Земельна ділянка зайнята відповідачем самовільно, тому відповідно до\~ст.212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику землі. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з врахуванням всіх наявних в справі доказів, також той факт, що визнання позову відповідачем не суперечить законодавству та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги є законним, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі\~ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved