Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 21.11.2016 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, зазначаючи, що 26.02.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ухожанської сільською радою Балтського району Одеської області, актовий запис № 2. В період шлюбу у сторін народились діти, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що різне поняття шлюбу, відсутність спільних інтересів, постійне нерозуміння та скандали у присутності дітей зробило сумісне життя неможливим у звязку з чим, просила задовольнити позовну заяву, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць на кожного з дітей, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю та відсутністю її представника. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, а саме рекомендованою кореспонденцією, причини неявки суду не повідомив. Суд, у звязку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб №135365, виданим Ухожанської сільською радою Балтського району Одеської області, актовий запис № 2. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] 1-ЖД №014164, виданого Ухожанською сільською радою Балтського району Одеської області 06.07.2005 року, [PERSON] є сином [PERSON] та \~[PERSON], актовий запис № 6. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] 1-ЖД №187964, виданого Третім Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 06.08.2009 року, [PERSON] є сином [PERSON] та \~[PERSON], актовий запис №758. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Судом, встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересами позивача, тому наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб розірванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 14.06.2023 року, та на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць, починаючи стягнення аліментів з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.07.2027 року. Згідно листа Центрального обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Одесі від 11.05.2017 року № 1149/08, вбачається, що сума доходу [PERSON] у другому місяці 2017 року 5987,06 гривень, у третьому місяці 2017 року 7138,4 гривень В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до розяснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Враховуючи встановлений законом обовязок батьків утримання неповнолітньої дитини, відсутність даних щодо наявності у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, суд вважає за можливим визначити розмір належних до сплати аліментів на кожного з дітей у розмірі 1/5 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку в місяць, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 14.06.2023 року та [PERSON] повноліття, тобто до 19.07.2027 року. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved