Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 09.03.2013р. між [PERSON] (далі позивач) та [PERSON] (далі відповідач) був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO] Починаючи із травня 2013р. позивач та відповідач почали проживати окремо, не підтримували спільне господарство та не підтримували шлюбні відносини. 01.10.2013р. шлюб між позивач та відповідачем було розірвано. Вказує, що починаючи із 2013р. по сьогоднішній день дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. Відповідач як батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а саме з моменту розірвання шлюбу не спілкується з нею, не провідує його, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надає ніякої матеріальної та моральної допомоги, схильний до вживання алкогольних напоїв. Позивач зазначає, що самостійно виховує та матеріально утримує сина, піклується про його стан здоров'я та розвиток. Відповідач не спілкується із дитиною протягом 1,5 роки. На неодноразові прохання позивача надати матеріальну допомогу виявились безрезультатними. Тому просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2014 року і до досягнення ним повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була належним чином повідомлена. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності та відповідно до вимог ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки та піклування Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. До суду надійшла заява з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224-226 ЦПК України. З урахуванням позицій сторін, досліджених матеріалів справи та вимог закону, суд визнає за необхідне позов задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2013р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER] (а.с.7). Починаючи із травня 2013р. позивач та відповідач проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. 01.10.2013р. шлюб між позивач та відповідачем було розірвано, відповідно до заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області (а.с.8). Вказує, що починаючи із 2013р. по сьогоднішній день дитина проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов дитини від 25.01.2014р. (а.с.9). Відповідач як батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, а саме з моменту розірвання шлюбу не спілкується з ним, не провідує його, не турбується про фізичний і духовний розвиток, не надає ніякої матеріальної та моральної допомоги, вказаний факт знайшов соє підтвердження у акті депутата Гостомельської селищної ради Київської області (а.с.10). Позивач зазначає, що самостійно виховує та матеріально утримує сина, піклується про його стан здоров'я та розвиток. Вказує, що відповідач не спілкується із дитиною протягом 1,5 роки. На неодноразові прохання позивача надати матеріальну допомогу виявились безрезультатними. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 156/7 від 10.09.2014 р. затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.48). Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], зазначено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] (а.с.48). Крім цього позивач просив стягнути із відповідача судові витрати пов'язані із сплатою судового збору у сумі 243,60 грн. та судові витрати пов'язані із розміщенням оголошення у пресі про виклик відповідача в судове засідання, що становить 420,00 грн. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Враховуючи встановлені судом обставини та висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку, що існують підстави для позбавлення [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], оскільки його дії є актом свідомої поведінки, так як він має реальну можливість виконувати свої батьківські обов'язки, але не тільки не вчиняє відповідних дій, а й не цікавиться подальшою долею своєї дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 цього кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2014 року і до досягнення ним повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved