Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом фізична особа-підприємець [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача - ФОП [PERSON] (р/р\~ [NUMBER] \~в ПАТ\~«КБ «ПРИВАТБАНК»,\~МФО 320649)\~завданні збитки\~в порядку регресу у розмірі 9883 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят грн.) грн. 73 коп., витрати по сплаченому судовому зборі в розмірі: 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп., посилаючись на таке. 28.06.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №116660691. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 24.11.2019 року о 03:30 в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - відповідач), та автомобіля «СКС МОГГ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «СКС МСШ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі №947/30022/19 та постанови від 27.12.2019 року по справі № 947/30334/19, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 979 ЦК України представник власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «СКС МОЦ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », - Департаменту патрульної поліції звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №116660691 від 28.06.2019 року. ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 9883\~(дев`ять\~тисяч вісімсот\~вісімдесят три)\~грн.\~73\~коп., що підтверджується страховим актом №15222-24 від 02.12.2019 року та платіжним дорученням № 32465 від 06.12.2019 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 9883 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 73 коп. Як вбачається з постанови Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2019 року по справі № 947/30334/19, на час скоєння вищевказаної ДТП, відповідач керував забезпеченим автомобілем «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №116660691 від 28.06.2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 06 грудня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №32465 від 06.12.2019 року. 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №15/07/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №116660691 від 28.06.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. Відтак, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п. 8 ч. 2 ст. 16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №116660691 від 28.06.2019 року. Сторона позивача надала до суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та його представника, на позовних вимогах наполягали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву на позов не подавав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 28.06.2019 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПрАТ «СК «ВУСО») та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №116660691. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 24.11.2019 року о 03:30 в м. Одеса по вул. Люстдорфська дорога мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - відповідач), та автомобіля «СКС МОГГ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «СКС МСШ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року по справі №947/30022/19 та постанови від 27.12.2019 року по справі № 947/30334/19, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди,заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту\~майнових інтересів\~страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи. За вказаних підстав представник власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «СКС МОЦ-04МП» («Mitsubishi Outlander»), державний реєстраційний номер « [NUMBER] », - Департаменту патрульної поліції звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №116660691 від 28.06.2019 року. ПрАТ «СК «ВУСО» було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 9883\~(дев`ять\~тисяч вісімсот\~вісімдесят три)\~грн.\~73\~коп., що підтверджується страховим актом №15222-24 від 02.12.2019 року та платіжним дорученням № 32465 від 06.12.2019 року. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склав: 9883 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 73 коп. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається з постанови Київського районного суду м. Одеси від 27.12.2019 року по справі № 947/30334/19, на час скоєння вищевказаної ДТП, відповідач керував забезпеченим автомобілем «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 1 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З огляду на вищезазначене в розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «СК «ВУСО» завдані збитки в порядку регресу з розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №116660691 від 28.06.2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 06 грудня 2019 року, що підтверджується платіжним дорученням №32465 від 06.12.2019 року. 15.07.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №15/07/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договором №116660691 від 28.06.2019 року. Відтак, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п. 8 ч. 2 ст. 16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №116660691 від 28.06.2019 року. Згідно до\~п.1\~ч.2\~ст.11\~ЦК України\~підставами виникнення\~цивільних прав\~і обов`язків\~є договори\~та інші\~правочини. Відповідно до\~ч.1 ст.512\~ЦК України,\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~заміненийіншою особою\~внаслідок,\~зокрема,\~передання ним\~своїх прав\~іншій особі\~за правочином(відступлення\~права вимоги),\~а згідно\~ст.514\~цього Кодексу\~до нового\~кредитора переходять\~правапервісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане,\~до Позивача\~перейшло право\~вимоги щодо\~стягнення з\~Відповідачавищевказаної суми\~боргу.Таким чином,\~Позивач змушений\~звертатись до\~суду за\~захистом свої\~прав та\~законнихінтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів»,\~ЦК України\~(п.8\~ч.2 ст.16),\~що узгоджується\~з умовами\~договору (Полісу)\~обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності №АЕ/5357510. Враховуючи викладене, враховуючи виплату страховиком, позивачем у цій справі, суми страхового відшкодування, суд вважає за необхідне вимоги позивача щодо стягнення з відповідача завданні збитки в порядку регресу у розмірі 9883 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 73 коп. задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин суд має покласти витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. на відповідача. Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. До суду надано договір на правову допомогу № 30/01/19 від 30 січня 2019 року, додаткова угода № 202 до вказаного договору від 01.10.2020 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.10.2020 р., платіжне доручення № Р24А806083774А90303 на суму 4000,0 грн. За таких обставин суд має покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.) на відповідача. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved