Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в інтересах [PERSON] звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про надання права на реєстрацію місця проживання. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що на підставі Договору дарування від 13 березня 2020 року [PERSON] є власницею частини домоволодіння по [ADDRESS] , яка становить 10/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд. Зазначене домоволодіння фактично складається з трьох відокремлених квартир, кожна з яких має свій вхід, відгороджені парканом. Власники будинку в повсякденному житті по предмету території не перетинаються. Позивач є фактичним користувачем квартири № 2 загальною площею 77,5 кв.м., а співвласниками інших частин домоволодіння є: - 12/25 часток - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, які є фактичними користувачами приміщення кв. 1 площею 81,7 кв.м. та надвірних будівель; - 3/25 часток належать [PERSON] . Разом з [PERSON] за вказаною адресою проживають її син [PERSON] , батько [PERSON] та мати [PERSON] , які звертались до органів реєстрації виконавчого комітету Слов`янської міської ради з метою проведення реєстрації свого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позивачем надано згоду на проведення зазначеними особами реєстрації свого місця проживання, але у проведенні реєстрації їм було відмовлено, оскільки для реєстрації місця проживання, окрім її згоди необхідна згода інших співвласників домоволодіння. У зв`язку із зазначеним, позивач звернулась до відповідачем з проханням надати згоду на реєстрацію місця проживання її сину та батькам. Однак, відповідачі заперечили проти такої реєстрації місця проживання, пояснюючи це особистими неприязними відносинами з попередньою господаркою квартири № 2 , а з часом почали вимагати від [PERSON] поновити їм план на домоволодіння та їх квартиру особисто. У зв`язку з тим, що співвласниця домоволодіння [PERSON] померла, а її спадкоємців не встановлено, отримати відповідну згоду також не вдалось. Такі дії відповідачів перешкоджають сину позивача та її батькам зареєструватися за місцем фактичного проживання разом з позивачем. Тому, після уточнення позовних вимог просить суд визнати право на реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених нею вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Слов`янської міської ради Донецької області, у судове засідання не з`явився, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував, з урахуванням того, що відповідно дол. Правовстановлюючих документів на житловий будинок по [ADDRESS] , поділу (виділу) на квартири не має (спільна часткова власність), тому реєстрацію місця проживання зазначених у позові осіб можливо здійснити лише за адресою: [ADDRESS] , без зазначення квартири № 2 . Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. За умовами Договору дарування, посвідченого 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченком А.В., [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони домовились про те, що [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар 10/25 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будов та споруд під номером [ADDRESS] , що розміщується на комунальній земельній ділянці Слов`янської міської ради. Вказане також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 204045475 від 13 березня 2020 року. Відповідно до відповіді на запит, Центр надання адміністративних послуг повідомив, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано 1 особу - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 28 березня 2017 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області, позивач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно з Довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 22-15/3-637, виданої Відділом з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб Слов`янської міської ради, син позивача - [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з вибуттям до нового місця проживання у м. Слов`янськ Донецької області, з 04 лютого 2020 року. Крім того, згідно з копіями Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 1971 року Тернівською сільською радою Краснолиманського району Донецької області та Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 18 листопада 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Сімферопольського районного управління юстиції, позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до листа Відділу з ведення реєстраційного обліку місця проживання та місця перебування фізичних осіб № 22-13/08 від 02 лютого 2021 року, позивачу відмовлено у проведенні реєстрації місця проживання її родичів, оскільки на підставі наданих документів, які підтверджують право власності позивача на 10/25 часток майна, згоду на реєстрацію вищевказаних членів родини позивача в установленому порядку, окрім останньої, повинні надати власники інших 15/25 часток майна. Згідно з Довідкою № 2996-4/0.45/01, виданою 20 листопада 2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване: - 10/25 часток - за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 01 жовтня 1996 року № 3-4430; - 12/25 часток за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі Договору дарування, посвідченого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 04 березня 1982 року № 1-569; - 3/25 часток - за [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Панченко А.В. 05 червня 2001 року № 1619, та Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 03 вересня 2012 року № 1-3333. Таким чином, зважаючи на викладене, житловий будинок [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у визначених вище частках. На даний час позивач має намір зареєструвати місце проживання членів своєї родини, а саме сина [PERSON] , батька [PERSON] та матері [PERSON] , однак у проведенні реєстрації їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди інших співвласників будинку. Позивач у своєму позові також зазначає, що інші співвласники, які є відповідачами у даній справі, свою згоду на проведення реєстрації місця проживання членів її сім`ї не надали, відповівши відмовою. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що такими діями відповідачі порушують права [PERSON] , як власниці частки житлового будинку, на користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Статтею 150 ЖК України встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути , зокрема, визнання права. Статтею шостою Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадян України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Відповідно до п. 18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року, документами, які підтверджують право на проживання в житлі є ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сім`ї. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за належне задовольнити заявлені нею вимоги. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved