Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 07 липня 2021\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 22 квітня 2010 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] . Підставою розірвання шлюбу є відсутність у сторін спільних поглядів на життя, стосунки між ними фактично припинені приблизно з червня 2020 року, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила задовольнити позовні вимоги. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він погодився з позовними вимогами. Позицію відповідача щодо погодження з позовними вимогами суд розцінює як визнання позову. Рух справи. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13 травня 2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. Передаючи справу за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, Дарницький районний суд міста Києва виходив з того, що даний спір має розглядатись за правилами ч. 1 ст. 27 ЦПК України, в даному випадку за останньою відомою адресою реєстрації позивача: [ADDRESS] , що територіально відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області. Ухвала Дарницького районного суду міста Києва в апеляційному порядку оскаржена не була та набула законної сили. 12 липня 2021 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. Відповідно до відповіді Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради інформація щодо місця реєстрації [PERSON] відсутня. Згідно з ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. На підставі вище викладеного даний спір не належить до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду міста Маріуполя. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Застосування вказаних положень судом можливе лише один раз в одній справі. Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч. 2 ст. 32 ЦПК України). У зв`язку з викладеним, з метою недопущення спору про підсудність, указана справа підлягає розгляду Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 вересня 2021\~року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 22 квітня 2010 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 22 квітня 2010 року, актовий запис №201. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Проте, положеннями статті 142 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, якщо відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то в судовому рішенні повинно бути вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету половини сплаченого ним судового збору при поданні позовної заяви, а інша половина судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного, оскільки до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908\~грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, необхідно дійти висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved