Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

До суду\~звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 1,96 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог він зазначає, що 18.07.2006 року померла баба спадкоємця [PERSON], яка була власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0186597 від 14.02.1997 року колишнього КСП «Мир» на території с. Гримячка. Для оформлення спадкових прав, позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але отримав відмову в зв'язку з відсутністю у нього правовстановлюючого документу (сертифікату) на право на земельну частку (пай). В судове засідання позивач та її представник не зявилися. На імя суду представник позивача надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без участі сторони позивача, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі як представника сільської ради. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився. У поясненні надісланому на адресу суду просив справу слухати без участі представника третьої особи, при вирішенні спору застосувати строк позовної давності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~Відповідно до\~п. 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 18.07.2006 року в с. Попівці Барського району Вінницької області померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ № 042211 від 20.07.2006 року ). [PERSON] є спадкоємцем померлої [PERSON] Є А. за заповітом від 21 липня 2002 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради. Спадщина ним прийнята відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України як особою, яка постійно проживала зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою сільської ради № 111 від 02 лютого 2017 року. До спадкового майна [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 1,96 в умовних кадастрових гектарах, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0186597 від 14.02.1997 року відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі № 31-28-99.1-148/15-17 від 02.02.2017 року та витягом з Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 007 КСП «Мир». Згідно п. 17\~Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст.\~1,\~2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (най). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори № 354/02-31 від 24.05.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) в звязку з тим, що правовстановлюючий документ втрачено, що є перешкодою для реалізації нею права на спадкове майно. Втрата оригіналів цих документів підтверджується оголошенням у газеті «Сільські новини» за 16.12.2016 року № 51. Позивач не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Згідно ст. ст.\~55,\~124 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів\~ст. 41 Конституції України\~та ст.ст.\~316,\~319,\~321 ЦК України\~правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. На підставі викладеного, позивач довів підстави та предмет позову, тому за ним, відповідно до ст. 1223 ч.2 ЦК України слід визнати право на земельну часку (пай), розташовану на території [PERSON] сільської ради.

Outcome: approved