Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач з 15.09.1976 року є наймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Також в спірній квартирі зареєстрований його син [PERSON], який вже понад 10 років не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в квартирі немає. комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих осіб. Так як відповідач не сплачує зазначені платежі, то позивач змушений сплачувати за все сам. Перешкод у користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив, який добровільно визначив собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад шість місяців без поважних причин. В жовтні місяці 1997 року [PERSON] зібрав свої речі і виїхав за межі м. Словянська Донецької області. оскільки відповідач вибув із квартири [ADDRESS] та не проживає в неї без поважних причин з жовтня 1997 року, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, він вважається таким, що втратив право користування цією квартирою і повинен бути знятий з реєстрації по цій квартирі. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Ордеру № 663 серії А, виданого на підставі рішення виконкому міської Ради депутатів працюючих міста Словянська від 15.09.1976 року, [PERSON] отримав право на зайняття трьохкімнатної квартири № 51 у будинку № 57 за адресою вул. Комунарів. Отже, в судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач є наймачем квартири [ADDRESS], права користування якими він просить позбавити відповідача. Згідно довідки комунального підприємства «ЖЕК № 7» № 1051 від 30.06.2016 року, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Торська (Комунарів), б. № 57[ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту «ЖЕК № 7» від 07.07.2016 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], б. № 57[ADDRESS], але за даною адресою не проживає з 1997 року та по теперішній час. Відповідно до Рішення Словянської міської ради від 11.09.2015 року № 23-LXXXII-6, у місті Словянську вулиця Комунарів перейменована на вулицю Торську. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або його членів сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, якщо ця особа відсутня понад встановлені строки. Згідно ст. 167 Житлового Кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. В судовому засіданні встановлено, що в житловому приміщенні, наймачем якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично за цією адресою не проживає з 1997 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїм процесуальним правом сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved