Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися [PERSON] , [PERSON] із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має неповнолітню дитину. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] , [PERSON] зазначили, що припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Між ними досягнуто згоди щодо участі кожного з них у вихованні та утриманні спільної дитини. Заявники в судове засідання не з`явились. В заяві просили розгляд справи проводити без їх участі, просили шлюб розірвати. Зазначили, що спільне господарство не ведуть та разом не проживають з 19.07.2020 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 10.06.2017 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 10.06.2017 року, актовий запис № 365. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 02.08.2018 року. 20.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про сплату аліментів на дитину, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно із\~ст. 3 СК України, сім`ю\~складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 5\~ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved