Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

До суду звернувся перший заступник прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідача, та просив суд витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану в м. Одеса, Французький бульвар, 28/30-Б, кадастровий № 5110137500:45:005:0042, визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30-Б, кадастровий № 5110137500:45:005:0042, виданий [PERSON] 07 квітня 2009 року. При цьому посилався на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 по справі № 2-1491-1/07 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована по в м. Одеса, Французький бульвар, 28/30. На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану в м. Одеса, Французький бульвар, 28/30. У подальшому [PERSON] продав зазначену земельну ділянку [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. При новому розгляді справи, ухвалою Приморського районного суду від 08 червня 2010 по справі № 2-1696/2010 позов залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою сторін. Оскільки право власності відповідача на спірну земельну ділянку набуто неправомірно, фактично й відсутня підстава для видачі державного акту на землю. В судовому засіданні представник прокуратури позов підтримала, просила суд його задовольнити. Представник Одеської міської ради надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Представник [PERSON], представник Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити у повному обсязі, так як [PERSON] являється добросовісним набувачем права власності на земельну ділянку, тому що вона придбала земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу в порядку передбачену законодавством України. Заслухавши пояснення представника прокуратури, представника [PERSON], представника Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 по справі № 2-1491-1/07 за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30. На підставі зазначеного рішення суду [PERSON] У подальшому [PERSON] продав зазначену земельну ділянку [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. При новому розгляді справи, ухвалою Печерського районного суду від 8 червня 2010 по справі № 2-1696/2010 позов залишено без розгляду, у зв'язку з повторною неявкою сторін. Оскільки право власності відповідача на спірну земельну ділянку набуто неправомірно, фактично й відсутня підстава для видачі державного акту на землю. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ст.16 ЦК України, кожна особа має правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно ст. 152 Земельного Кодексу України (надалі ЗК України ), захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється також шляхом відновлення стану земельної ділянки який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угод недійними та інше. Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Згідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Згідно ч. 1 ст. 83 ЗК України , землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Як встановлено в ч. 1 ст. 116, ч. ч. 3, 6 ст. 128 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки, що перебувають у державній або комунальній власності, набувається на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. З урахуванням наведеного вбачається, що набуття земельної ділянки у власність або у користування із земель державної або комунальної власності здійснюється за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень і у судовому порядку це питання вирішується в разі відмови зазначених органів у передачі земельної ділянки у власність. Судом встановлено, що Одеська міська рада, як орган, уповноважений здійснювати повноваження власника землі територіальної громад, рішення про передачу спірної земельної ділянки відповідачу не приймало, право власності на земельну ділянку останній набув на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2007 року. Таким чином, у відповідача відсутні законні підстави для набуття права власності на спірну земельну ділянку, площею 0,1000 га, розташовану по за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 28/30-Б. Відповідно до ч.1 ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, суд приходить до висновку, що, задовольняючи позовні вимоги, слід витребувати з чужого незаконного володіння відповідача спірну земельну ділянку.

Outcome: approved