Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення збитків у розмірі 560920грн., та 150000 грн. моральної шкоди, витрат по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він та відповідач є рідними братом та сестрою. 17.09.2014 року їх батько [PERSON] помер. Після його смерті спадкоємцями стали: [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, спадкова справа № 16/2014. Спадщина відкрилася на спадкове майно: квартиру за адресою: [ADDRESS]; квартиру за адресою: [ADDRESS]; ? частину ізольованої квартири за адресою: [ADDRESS]; ? частину автомобілю ВАЗ 21062, д.н. 50614ОА, свідоцтво ОІС-159871 від 21.08.1996 року; легковий автомобіль седан, марки «MITSUBISHI» , модель «LANCER», 2008 року випуску; інше рухоме майно (меблі, побутова техніка, золоті вироби, ювелірні прикраси, грошові кошти). Як вказує позивач, 29.11.2011 року згідно договору дарування, засвідченого Державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], їх батько [PERSON] подарував позивачу [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS]. Крім того, позивач зазначив, що він отримав також від покійного батька [PERSON] довіреність на автомобіль, марки «MITSUBISHI», модель «LANCER», 2008 року випуску. Позивач, вказує, що довіреність була проміжною мірою, фактично в той момент здійснювалася купівля вказаного автомобіля, за який позивач заплатив 104000 грн. Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що вказаний автомобіль та квартира за адресою: [ADDRESS] не є спадковим майном померлого [PERSON] та не входить до спадкової маси після його смерті. Позивач зазначив, що він 25.02.2015 року вирішив продати належну йому квартиру в [ADDRESS], у звязку з чим отримав завдаток у розмірі 280460грн., еквівалент 10 тис. дол. США, та видав розписку за якою зобовязався передати квартиру не пізніше 25.04.2015 року. За порушення укладення угоди за розпискою передбачена відповідальність, у сплаті подвійної суми завдатку. Як вказує позивач, йому випадково стало відомо, що відповідач [PERSON] звернулася з позовом до Київського районного суду м. Одеси та за її заявою було накладено арешт на квартиру. У звязку з неможливістю укладення угоди, позивач зазнав збитків, він сплатив покупцеві подвійну суму завдатку у розмірі 560920грн. Позивач зазначив, що своїми діями відповідач заподіяла йому моральну шкоду, яку позивач оцінює у розмірі 150000 грн. Виходячи з вищевикладеного позивач просить суд, стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 560920грн, моральну шкоду у сумі 150000грн, та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивача не зявився, причини неявки суду не повідомив, представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. \~Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, причини неявки суду не повідомила. У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З врахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Частиною першою та другою ст.22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків, у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. \~Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила\~\~або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки), 2) доходи, які особа могла б реально отримати за звичних обставин, якби її право не було порушене( упущена вигода). В судовому засіданні встановлено, що 25 лютого 2015 року, позивач видав розписку про те, що він отримав від [PERSON] завдаток у розмірі 280460грн. що еквівалентно 10 тис. дол. США, в рахунок оформлення договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] та гарантував підписання договору купівлі-продажу вказаного нерухомого майна в період з 25.02.2015 року до 25.04.2015року, для підготування необхідних документів для здійснення угоди. У разі не підписання договору купівлі-продажу квартири 25 квітня 2015 року, [PERSON] зобовязався повернути покупцеві подвійну суму завдатку, тобто 560920 грн. (а.с. 7) 25.04.2015 року позивач не уклав угоду купівлі-продажу нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], оскільки на квартиру було накладено арешт, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 38102637, в якому зазначено, що вказана квартира обтяжується на підставі ухвали за № 520/3125/15-ц виданої Київським районним судом м. Одеси. (а.с.9) Згідно ст.571 ЦК України, сторона, винна у порушенні зобов'язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Частина 1 ст.11 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~Відповідно до ч. 4 ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобов'язання є відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача\~ суми\~ збитку у розмірі \~560920 грн. відповідає фактичним обставинам справи.\~ \~\~ Щодо позовної вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, у розмірі 150000 грн., суд зазначає наступне. Згідно п. 3\~ Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~ під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч.1\~ ст.1167 ЦК України,\~ моральна\~ \~\~шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пункт 3 ч.2\~ ст.23 зазначеного Кодексу\~ передбачає, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Пунктом 2 частини 23\~ ЦК України\~ передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Проте, позивач належними та достатніми доказами не довів ні самого факту заподіяння йому моральної шкоди, ні обставин, які визначають її характер та обсяг. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 150000 грн. та якими доказами це підтверджується. Враховуючи вказані обставини, \~виходячи з принципу розумності та справедливості, суд позовні вимоги в цій частині визнає безпідставними необґрунтованими та недоведеними. Оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження наявності моральної шкоди, \~вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 150000 грн., задоволенню не підлягають. Щодо \~вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача \~сплаченого ним судового збору, суд зазначає наступне. Позивачем за подання позову було сплачено судовий збір. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Виходячи з викладеного, вимога позивача стосовно стягнення з відповідача \~сплаченого ним судового збору, підлягає частковому задоволенню та стягненню на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved