Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до [PERSON] про стягнення суми надміру перерахованої державної соціальної допомоги. Позов обґрунтований тим, що на обліку в управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району знаходиться справа по призначенню допомоги при народженні дитини [PERSON] , яка є внутрішньо переміщеною особою відповідно до довідки ВПО № [NUMBER] від 26.11.2015 року. На підставі заяви відповідачки від 03.03.2016 року та наданих документів була призначена і виплачувалась допомога при народженні другої дитини [PERSON] з 01.02.2016 року по [INFO] у розмірі 1012,50 грн. Відповідно до акту перевірки обстеження матеріально-побутових умов сімї від 24.03.2016 року встановлено, що на вказаний час відповідачки разом з сімєю мешкає за адресою: [ADDRESS] . Під час проведення перевірки, 16.11.2016 року головним державним соціальним інспектором управління було здійснено вихід за адресою проживання відповідачки: [ADDRESS] , за наслідками якого складено акт, в якому зазначено, що відповідач за адресою проживання відсутня. На підставі вищевказаного, управлінням було прийнято рішення про припинення державної снувальної виплаті з 01.12.2016 року. У зв`язку з тим, що відповідачка не повідомила про зазначений факт, у відповідачки виникла переплата даної допомоги за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року у розмірі 1012,50 грн. Позивачем визначено обсяг надміру виплачених коштів та встановлено строк для їх добровільного повернення, про що повідомлено відповідача листом від 07.04.2017 року №03-07/2845, які відповідачка станом на 19.08.2019 року добровільно так і не повернула. Позивач просить стягнути з [PERSON] надмірно виплачену допомогу при народженні другої дитини в сумі 1012,50 грн. та судові витрати у сумі 1921 грн. Представник позивача Пустова А.Л . у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справу за її відсутності, позовні вимоги УПСЗН підтримує. Тому суд відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України вирішив справу розглянути за відсутності представника позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району перебувала [PERSON] , яка 03.03.2016 року звернулася до управління з заявою № 441 про призначення їй допомоги при народженні другої дитини з зобов`язанням повідомити про зміну місця проживання та інші обставини, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, та надала до заяви необхідний перелік документів, в тому числі Довідку № [NUMBER] від 26.11.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 209, матір`ю зазначена [PERSON] . Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 24.03.2016 року встановлено, що на час складання акту заявниця [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Рішенням УПСЗН від 28.03.2016 року [PERSON] призначена допомога при народженні дитини з 01.02.2016 року по [INFO] року у розмірі 1012,50 грн. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.11.2016 року, під час проведення перевірки головним державним соціальним інспектором управління здійснено вихід за адресою проживання відповідачки: [ADDRESS] , за наслідками якого виявлено, що відповідачка за адресою проживання відсутня. Враховуючи конкретні обставини та акт обстеження матеріально - побутових умов сім`ї управлінням прийнято рішення про припинення державної соціальної виплати з 01.12.2016 року, тому за період з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року у неї виникла надмірно сплачена сума допомоги у розмірі 1012,50 грн., про що 07.04.2017 року [PERSON] було направлено повідомлення про припинення надання та повернення соціальної допомоги, яким запропоновано повернути управлінню переплачену суму допомоги в добровільному порядку до 20.05.2017 року, яку на момент подачі позову відповідачка добровільно не повернула. Правовідносини, з приводу яких виник спір, регулюються Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII та вимогами Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751. Так, статтею 10 Закону № 2811-XII встановлено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини, (ст. 11 Закону №2811-XII). Пунктом 13 Порядку № 1751 визначено, що допомога при народженні дитини, яка народилася після [INFO] , надається в сумі, кратній 60 розмірам прожиткового мінімуму - на другу дитину. Виплата допомоги здійснюється одноразово у десятикратному розмірі прожиткового мінімуму при народженні дитини, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 48 місяців рівними частинами. При цьому така допомога надається у розмірах прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років, встановленого на день народження дитини. Пунктом 13 Порядку № 1751 визначено, що виплата допомоги припиняється у разі відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання. Виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Відповідно до пункту 49 Порядку особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподанням відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно із законом. Також, аналогічні вимоги встановлені й статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», за якою суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян, стягуються згідно із законом. У заяві на призначення допомоги відповідач взяла на себе зобов`язання повідомити про всі обставини, що впливають на визначення розміру соціальної допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім`ї, пов`язаною з наданням допомоги, уповноваженими особами Управління. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 затверджений Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Пунктом 4 Порядку № 365 встановлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування. Відповідно до постанови № 365 від 08.06.2016 року затвердженої Кабінетом Міністрів України «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» контроль за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюють структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення) шляхом відвідування не рідше ніж один раз на шість місяців фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за формою, встановленою Мінсоцполітики. Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) надміру при зміні обставин, що впливає на виплату допомоги, повертається за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку. З наведених підстав суд дійшов висновку, що наявні передбачені статтею 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та пунктом 49 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, підстави для стягнення з відповідача зазначеної суми надміру сплаченої допомоги. Таким чином, з`ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved