Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви вбачається, що у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Шлюб між сторонами у встановленому порядку було укладено 17.03.2015. Позивач зазначає, що сім`я розпалася у червні 2017 року з вини відповідача, яка залишила сім`ю і виїхала до іншого місця проживання, де має нову сім`ю. З того часу відповідач ніяких стосунків з сім`єю не підтримує, вихованням дитини та забезпеченням умов її проживання не займається. Подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе. Строк для примирення сторонам не потрібний. Спори про поділ майна та місце проживання дитини, забезпечення умов її життя відсутні. З огляду на це позивач просить розірвати шлюб. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона зазначає, що позов визнає у повному обсязі. Термін для примирення не потрібний. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У ході розгляду справи судом встановлено наступне. У сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.02.2015 виконавчим комітетом Селищенської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Виконавчим комітетом\~Селищенської сільської\~ради Корсунь-Шевченківського\~району Черкаської\~області 17.03.2015\~було зареєстровано\~шлюб між\~позивачем [PERSON] \~та відповідачем\~ [PERSON] , про що вчинено актовий запис № 01. Указаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.03.20015. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач в позовній заяві зазначає, що сім`я розпалась у червні 2017 року. Строк для примирення не потрібний. Відповідач позов визнає, після розірвання шлюбу просить залишити їй набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ». В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у рішенні, в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову. Ураховуючи викладене, у зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 454,00 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, дійшовши висновку про задоволення позовних вимог та враховуючи повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, уважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у сумі 454,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved