Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON] про вселення та про визначення порядку користування квартирою мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить 1/2 частка двокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 13.01.2015 року, укладеного між нею та [PERSON]. Вказує, що відповідачі не пускають її до вказаної квартири та не бажають вирішити питання щодо визначення кімнати для користування. 21.03.2015 року зверталась до міліції з приводу чинення відповідачами перешкод у вселенні її до квартири, однак отримала від Ірпінського МВ ГУ МВС України в Київській області листа з висновком про відсутність кримінального правопорушення. Зазначає, що вищевказана квартира має загальну площу 45,1 кв.м., житлову площу 30,3 кв.м. та складається з двох житлових кімнат: 16,0 кв.м. та 14,3 кв.м. У звязку із наведеним просить суд вселити її у квартиру [ADDRESS], усунути перешкоди в користуванні належної їй 1/2 частки квартири на праві приватної власності з боку відповідачів, визначити порядок користування зазначеною квартирою наступним чином: виділити їй у користування житлову кімнату площею 14,3 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню, ванну, туалет, коридор; стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, вивчивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу 1/2 частки квартири від 13.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинского районного нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно висновку про відсутність кримінального правопорушення від 27.03.2015 року встановлено, що позивачка зверталась до Ірпінського МВ ГУ МВС України із заявою про те, що відповідачі не впускають її до належної їй половини квартири [ADDRESS], однак перевірку по даному факту закінчено у звязку із відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с. 10). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки позивач є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу 1/2 частки квартири від 13.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинского районного нотаріального округу Київської області [PERSON], суд вважає, що є підстави для вселення позивача у зазначену квартиру. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Що стосується позовних вимог позивача про усунення перешкод в користуванні належної їй 1/2 частки квартири [ADDRESS], суд вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки будь-яких доказів того, що відповідачами позивачу чиняться перешкоди у користуванні спірною частиною квартири суду не надано. Також, виходячи із положень ст. 50 ЖК України, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про визначення порядку користування квартирою № 45 по вулиці Енергетиків, 2 у м. Буча та виділення їй в користування житлову кімнату площею 14,3 кв.м. та у спільному користуванні залишити кухню, ванну, туалет, коридор, оскільки такий порядок користування квартирою буде порушувати права відповідачів. На підставі ст. ст.317, 319, 321, 361, 386, 391 ЦК України, ст. 50 ЖК України,

Outcome: partial