Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява [PERSON] про видачу обмежувального припису. Заява обґрунтована тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та проживала з ним та дітьми [PERSON] та [PERSON] спільно у квартирі, що належить на праві власності її батькові за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що [PERSON] чинився на неї психологічний та фізичний вплив, що негативно відображається на дітях заявник звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що на даний час поведінка [PERSON] стала некерованою, вона боїться за свою безпеку та безпеку дітей, перебуваючи в нетверезому стані [PERSON] її переслідує, погрожує фізичним насильством, 1-20 серпня 2020 року неодноразово викликалась поліція та відносно останнього винесено терміновий заборонний припис, яким було зобов`язано [PERSON] залишити місце проживання постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб по 23.10 год. 29 серпня 2020 року. Зазначила, що вимоги термінового заборонного припису було порушено вже 20.08.2020 року. Заявник просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатись на відстань менше 300 м до її місця проживання та місця проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] також місць її частого відвідування; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з нею, малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні заяву [PERSON] підтримала та просила суд задовольнити її у повному обсязі, оскільки виклики поліції та винесення термінового заборонного припису стосовно [PERSON] не надають на даний час ефективного захисту. Заінтересована особа [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви не визнали, вказавши що домашнього насильства [PERSON] стосовно дружини не вчиняв, просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки у разі встановлення заборони [PERSON] вести листування та телефонні переговори з донькою [PERSON] це порушить його права на спілкування з дитиною. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 350-5ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заслухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та його представника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до копії паспорта [PERSON] Серії [NUMBER] , що виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області заявник перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1989 року народження та зареєстрована в [ADDRESS] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] стверджується, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2020 року [PERSON] , 1989 року народження притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що полягало в тому, що останній 15 липня 2020 року о 22 год. 15 хв. , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою [ADDRESS] вчинив домашнє насильство у психологічній формі відносно своєї дружини, а саме нецензурно лаявся та погрожував фізичною розправою. 19 серпня 2020 року стосовно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 070351 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно [PERSON] , 1983 року народження терміном на 10 діб з 23.10 год. 19.08.2020 року до 23.10 год. 29.08.2020 року. [PERSON] заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, контактування в будь-який спосіб з постраждалою особою та зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи. Незважаючи на це, як стверджує заявник, [PERSON] продовжує свої дії, переслідує її та погрожує фізичним насильством. Проведена судом оцінка ризиків (вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення) у поведінці кривдника [PERSON] відносно [PERSON] як особи, постраждалої від домашнього насильства в сім`ї, та наведені заявником фактичні та правові підстави в сукупності з доданими до заяви доказами дозволяють суду дійти висновку про обґрунтованість вимог заявника, можливість їх часткового задоволення та необхідність вжиття відповідних заходів реагування, визначених законом. Так, розділом IV глави 13 ЦПК України визначений порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно пунктів 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини а саме: вчинення домашнього насильства зокрема у формі переслідування, погроз фізичним насильством, порушення вимог термінового обмежувального припису суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Водночас, суд зауважує, що відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 29 липня 2020 року [PERSON] , перебуваючи в нетверезому стані, вчинив домашнє насильство у психологічній формі відносно своєї дружини. Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19. Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Будь яких доказів того, що [PERSON] вчиняє насильство відносно малолітньої [PERSON] та [PERSON] заявником суду не надано, а тому не підлягає до задоволення вимога заявника про заборону останньому на ведення листування, телефонних переговорів та контактування із [PERSON] , оскільки це, зважаючи на те, що [PERSON] не позбавлений батьківських прав щодо своєї доньки, призведе до порушення його права на спілкування з дитиною, що передбачене ст. 153 СК України. Окрім того, заявником не зазначено місць частого нею відвідування, до яких вона просить заборонити наближатись [PERSON] а отже і дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки призведе до необґрунтованого обмеження прав [PERSON] на вільне пересування. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК Україн рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial