Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Романов Володимир Альбертович, з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку з 17 вересня 2002 року зареєстрований відповідач [PERSON] , який в ньому не проживає і не користується житловим приміщенням з січня 2014 року до цього часу, особисті речі відповідача в будинку відсутні, зацікавленості в користуванні житловим приміщенням в спірному будинку він не проявляє, комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача у вказаному будинку порушує права позивача, як власника, тому вона просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на їх адресу судових повісток. Судові повістки про виклик до суду повернуті з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з відсутністю відповідача за вказаною адресою. В судове засідання відповідач не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 09 квітня 2020 року державним нотаріусом Першої покровської державної нотаріальної контори Цукуровою М.І., зареєстрованого в реєстрі за №1-133, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.3). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №206442244 від 09.04.2020 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-133, виданого Першою покровською державною нотаріальною конторою, належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , номер запису про право власності 36216723 від 09.04.2020 року (а.с.8). За даними домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою з 17 вересня 2002 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.4-6). Згідно з актом №2640 від 18.05.2020 року, засвідченим Комунальною установою «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» за адресою: [ADDRESS] зареєстрований син позивачки [PERSON] - [PERSON] , але фактично в будинку не проживає з 2014 року, особистих речей його в будинку немає, знаходиться за межами України (а.с.7). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved