Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

До Марїнського районного суду Донецької області звернулися [PERSON], [PERSON] до [PERSON] з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивачі по справі є власниками двокімнатної квартири у житловому будинку, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі, який був зареєстрований у цій квартирі на момент її відчуження та оформлення договору купівлі продажу квартири, але фактично не проживав у вказаній квартирі з грудня 2014 року і не проживає по теперішній час. В звязку з цим, позивачі звернулися з вищезазначеним позовом до суду. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подано, тому, суд ухвалив рішення провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч. 3\~ст. 131 Цивільного процесуального кодексу, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч. 1\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). У\~ст. 55 Конституції України\~визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, ч. 1, 2\~ст. 386 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном\~ст. 391 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 156 ЖК України\~члени сім'ї власника будинку(квартири), які проживають разом з ним, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічні положення містяться й у ч. 1\~ст. 405 ЦК України. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~ст. 162 ЖК України. Згідно з ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом зясовано, що на підставі договору купівлі продажу квартири від 05 грудня 2017 року, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу Донецької області, [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири № 5, яка розташована за адресою: Донецька область, Марїнський район, місто Курахове, вул. Мечникова, буд. № 1, яка складається з двох кімнат, загальною площею 55,8 кв.м., житловою площею 31,0 кв.м. Згідно акту депутата Курахівської міської ради від 27 грудня 2017 року, [PERSON] з грудня 2014 року по теперішній час зареєстрований та не мешкає за адресою: [ADDRESS]. Акт підписаний сусідами. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить усунути перешкоди в користуванні житлом, яким є формально залишена реєстрація проживання в цій квартирі відповідача, який фактично з грудня 2014 року не проживає, тобто визнати його таким, що втратив право на проживання. Саме таке рішення, з огляду на положення\~статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-1У, є підставою для зняття відповідача з реєстрації за адресою місця знаходження належної позивачу квартири відповідним органом виконавчої влади, який за законом уповноважений на вчинення вказаних дій.

Outcome: approved