Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна» з позовом до [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину, в обґрунтування якого вказувало на те, що 14 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] було укладено Договір Фінансового лізингу № 00009520, за яким позивач зобов`язався передати відповідачеві транспортний засіб Аudі А6 2.8 FSІ, рік випуску - 2013, шасі № [NUMBER] , номер двигуна - [NUMBER] . 27 лютого 2014 року позивач виконав свої зобов`язання за договором, передавши відповідачеві об`єкт лізингу, що підтверджується актом прийому-передачі до договору фінансового лізингу № 00009520 від 14 лютого 2018 року. Вартість об`єкту лізингу на момент його передачі відповідачеві становила еквівалент у гривні 59 568,00 доларів США. Пунктом 6.1. загальних умов до договору було передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати на користь лізингодавця лізингові платежі відповідно до графіка покриття витрат. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору утворилася заборгованість і, як наслідок, позивач розірвав договір лізингу, внаслідок чого, [PERSON] був зобов`язаний повернути об`єкт лізингу відповідно до пункту 12.9 загальних умов до договору лізингу, яким передбачено, що у разі дострокового припинення договору з боку ТОВ «Порше Лізинг Україна» відповідач зобов`язувався повернути об`єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги позивача про таке повернення. Відповідачем дане зобов`язання виконане не було. Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо повернення позивачеві об`єкта лізингу. 30 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис № 890, яким зобов`язано [PERSON] повернути транспортний засіб Audi А6 2.8 FSI, рік випуску - 2013 , шасі № [NUMBER] , номер двигуна - [NUMBER] Товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна». 12 жовтня 2015 року на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса було відкрито виконавче провадження № 49010850 про повернення об`єкта лізингу. 11 лютого 2016 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна щодо об`єкта лізингу та повернуто його позивачеві. За результатами оцінки транспортного засобу Audi А6 2.8 FSI, рік випуску - 2013, шасі № [NUMBER] , номер двигуна - [NUMBER] , здійсненої 25 лютого 2016 року, вартість об`єкта лізингу на момент його повернення лізингодавцю становила гривневий еквівалент 42 721,32 доларів, що підтверджується копією звіту про оцінку транспортного засобу № 63 від 25.02.2016р., складеного ФОП [PERSON] , тобто вартість об`єкта лізингу за час його використання відповідачем знизилася на гривневий еквівалент 16 846,68 доларів США. Також, внаслідок невиконання відповідачем свої зобов`язань за договором позивач був змушений звернутися до Малиновського районного суду міста Одеси з позовною заявою про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізингу. Відповідач, у свою чергу, звернувся з позовною заявою про визнання договору фінансового лізингу № 00009520 від 14 лютого 2014 року недійсним. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2017р., яке набрало законної сили, було відмовлено у задоволенні первісної позовної заяви ТОВ «Порше Лізинг Україна», задоволено зустрічний позов [PERSON] до ТОВ «Порше Лізинг Україна» про визнання правочину недійсним. Відповідно до положень, наведеної вище статті 216 Цивільного кодексу України встановлено, що у даній ситуації лізингоодержувач мав би повернути об`єкт лізингу у тому ж стані, в якому він його отримав 14 лютого 2014 року, з відповідними якісними характеристиками, що обумовлювали його первинну вартість за договором. Водночас, саме погіршення відповідних якісних характеристик об`єкту лізингу обумовило зменшення його вартості на момент повернення у володіння лізингодавця. Тобто, повернення в натурі обумовлює також повернення індивідуально-визначеного майна з відповідними якісними характеристиками на тому ж рівні, що і на момент отримання. У даному випадку, коли неможливе повноцінне повернення в натурі майна з належними якісними характеристиками мають застосуватися положення абзацу другого частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України щодо відшкодування вартості погіршень об`єкта лізингу. На підставі зазначеного, позивач просив стягнути з відповідача відшкодування зміни вартості об`єкта лізингу у гривневому еквіваленті 18421,23 дол. США, що становить 468337,70 грн. а також судові витрати. В подальшому позивач змінив підставу своїх позовних вимог та вказував на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання недійсним договору, задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 00009520 від 14.02.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь [PERSON] грошові кошти, сплачені на виконання умов договору про фінансовий лізинг № 00009520 від 14.02.2014 року, в розмірі 531857 грн. 04 коп. Враховуючи той факт, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» було повернуто предмет недійсного договору фінансового лізингу № 00009520 від 14.02.2014 року, а [PERSON] отримано грошові кошти, сплачені на виконання умов вищевказаного договору, вищевказане рішення по справі №521/19896/15-ц є таким, що фактично виконане сторонами. Недійсність договору фінансового лізингу № 00009520 від 14.02.2014 року призвела до того, що [PERSON] в період між 27.02.2014 року (акт прийому-передачі об`єкта лізингу від TOB «Порше Лізинг Україна» до [PERSON] ) до моменту його вилучення у [PERSON] 06.01.2016 року користувався предметом лізингу без достатньої правової підстави та за рахунок власника предмета лізингу зберіг у себе кошти, які мав заплатити за весь час користування предметом лізингу. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача 616620,73 грн., які останній зберіг у себе за рахунок власника предмета лізингу за весь час користування предметом лізингу. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом про повернення безпідставно набутого майна, в якому вказував на те, що ТОВ «Порше Лізинг Україна» вже отримало задоволення своїх грошових вимог шляхом їх фактичного взаємозаліку з вимогами [PERSON] на підставі рішення суду про визнання недійсним договору фінансового лізингу та застосування наслідків його недійсності, яке було прийнято у іншій справі між тими ж самими сторонами, за рахунок раніше сплачених [PERSON] лізингових платежів у сукупності з вартістю предмета лізингу, визначеною за середньою ринковою пропозицією станом на день розгляду справи. Отже, реального поновлення попереднього становища сторін не відбулося, натомість «збільшення» майна спостерігається у ТОВ «Порше Лізинг Україна» за рахунок коштів (витрат) [PERSON] , сплачених (понесених) ним за недійсним договором лізингу в еквіваленті 18 123, 11 доларів США, як недоотриману суму повернення виконання за недійсним договором фінансового лізингу. Зазначена сума є різницею між первісною вартістю транспортного засобу (59 568, 00 доларів США) та майном, отриманим ТОВ «Порше Лізинг Україна» понад цю вартість транспортного засобу у вигляді сплачених [PERSON] платежів за недійсним договором лізингу (53 832, 29 доларів США) та дійсної ринкової вартості транспортного засобу на час його повернення (42 705, 63 доларів США), зменшену на вже отриману [PERSON] суму стягнення за курсом НБУ на день фактичної оплати - 03.12.2018 р. (18 846, 81 доларів США). За таких обставин, зазначена сума вважається набутою або збереженою ТОВ «Порше Лізинг Україна» за рахунок [PERSON] без достатньої правової підстави, отже підлягає поверненню на підставі статті 1212 ЦК України. Крім цього, на думку [PERSON] , з ТОВ «Порше Лізинг Україна» підлягає стягненню 3 % річних на всю суму невиконаного грошового зобов`язання з повернення безпідставно набутих коштів [PERSON] (36 985, 61 доларів США) на підставі статті 625 ЦК України. 3% річних підлягають стягненню з ТОВ «Порше Лізинг Україна» від дня, коли останній дізнався або повинен був дізнатися про нікчемність договору фінансового лізингу, тобто від дня його укладання, однак,

Outcome: dismissed