Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернулося Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в якому просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2014 року по жовтень 2019 року включно в сумі 38620,15 грн, що виникла за споживачами за адресою: [ADDRESS] , а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання за вказаною адресою, які надаються позивачем. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі неналежним чином не виконують свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за споживачами утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, відзиви на позов та клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надали. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 14.09.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] у ВО «Костянтинівкатепломережа». За вказаною адресою відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання, що підтверджується інформаційною довідкою відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 13.12.2019 року. Відповідач [PERSON] на території Костянтинівської територіальної громади не має зареєстрованого місця проживання, що підтверджується інформаційною довідкою відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 10.03.2020 року. Відповідно до інформації, наданої Комунальною установою «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації Костянтинівської міської ради» за № 237 від 31.03.2020 року, інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №201633597 від 25.02.2020 року, копії спадкової справи № 490/2011, заведеної Костянтинівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , власником вказаного житлового приміщення є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на підставі свідоцтва про право власності від 20.12.1994 року, виданого відділом по приватизації та управлінню комунальною власністю, та свідоцтва про право на спадщину від 31 березня 2014 року, виданого Костянтинівською державною нотаріальною конторою за реєстр. № 229. В період з жовтня 2014 року по жовтень 2019 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системі централізованого опалення від 23 жовтня 2014 року, від 18 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 26 жовтня 2018 року. Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Судом не встановлені обставини щодо того, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг з теплопостачання за вказаною адресою, оскільки вона не є власником спірного житлового приміщення та не має за вказаною адресою зареєстрованого місце проживання. Довідка, надана КП «СЕЗ» від 28.02.2020 року, про те, що до складу сім`ї [PERSON] входять дружина [PERSON] та неповнолітні діти не спростовує висновків суду, оскільки не містить інформацію щодо предмета доказування. А отже, суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем у справі, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником житлового приміщення, за адресою якого позивач надає послуги з теплопостачання, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є належним відповідачем у справі. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач не здійснював в повному обсязі оплату послуг з теплопостачання за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з жовтня 2014 року по жовтень 2019 року в розмірі 38620,15 грн. Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано отримання послуг з теплопостачання, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року по жовтень 2019 року у розмірі 38620,15 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, що дорівнює 1921,00 грн.

Outcome: partial