Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До суду 24 вересня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS], та визнання права власності на зазначену квартиру за [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частки, за кожним. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що 12.05.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2895, набуто право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу покупці прийняли предмет купівлі-продажу (спірну квартиру) в рівних частках. Договір купівлі-продажу був складений у трьох примірниках, згідно п. 10 договору купівлі-продажу, з яких один примірник залишився у справах нотаріуса, один у продавця, один у покупців. Тобто у позивачів та відповідача був єдиний правовстановлюючий документ на всіх, який на цей час втрачений. Позивачі запропонували відповідачу отримати разом з ними, позивачами, у приватного нотаріуса дублікат втраченого договору купівлі-продажу та укласти в нотаріальній формі угоду про визначення часток в праві спільної часткової власності, проте відповідач до нотаріуса для виконання обовязків співвласника та усунення перешкод в користуванні спірною квартирою не зявився, в звязку з чим позивачам було відмовлено у видачі дублікату. Представник позивачів [PERSON] і [PERSON] адвокат [PERSON], яка діє на підставі угод про надання юридичної допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.14-16), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклала у письмовій заяві. Представник позивача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.17), позовні вимоги [PERSON] підтримав, просив розглядати справу без його участі та без участі позивача [PERSON], про що виклав у письмовій заяві (а.с.34). Відповідач в судове засідання повторно не зявився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2895, [PERSON], подружжя [PERSON] і [PERSON], та [PERSON] набули в рівних частках кожен, у власність квартиру [ADDRESS] житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м. (а.с.10). Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 06.11.2015 року, трикімнатна квартира [ADDRESS] житловою площею 41,2 кв.м., загальною площею 64,7 кв.м. належить на праві приватної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] по 1/4 частки за кожним, на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 2895, дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 19.05.2008 року. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Як зазначено у п. 10 договору купівлі-продажу від 12.05.2008 р., цей договір складено у трьох примірниках, з яких перший примірник залишається у справах приватного нотаріуса, а інші видаються сторонам, тобто продавцям та покупцям. Позивачі 21.09.2015 р. звертались до приватного нотаріуса із заявою про видачу дубліката договору купівлі-продажу квартири в звязку з втратою оригінала, та листом приватного нотаріуса ХМНО Харківської області [PERSON] від 22.09.2015 р. у видачі дубліката договору купівлі-продажу було відмовлено з тих підстав, що право на отримання дубліката документа має лише та особа, яка отримувала примірник документа при його посвідченні, тобто дублікат договору купівлі-продажу можуть отримати покупці [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які усі мають звернутися до нотаріуса із письмовою заявою про видачу дубліката, а оскільки заяви від [PERSON] про видачу дубліката нотаріусу не надходила, то законних підстав для видачі дубліката договору купівлі-продажу квартири немає (а.с.13). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Сторони правомірно набули право власності на квартиру [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2015 р., 19.05.2015 року було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, документ, що засвідчує їх право власності на зазначену квартиру, втрачено. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду позивачі понесли судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6090 грн. 00 коп., з яких 4060 грн. 00 коп. сплачені позивачем [PERSON] (а.с.1,23), і 2030 грн. 00 коп. сплачені позивачем [PERSON] (а.с.22). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] суму сплаченого судового збору у розмірі 4060 грн. 00 коп. та на користь [PERSON] 2030 грн. 00 коп. На підставі викладеного, та

Outcome: approved