Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 97а по вул.. Зоряній сел. Билбасівка Словянського району, в якому зареєстрований її цивільний чоловік [PERSON], який у вересні 2017 року добровільно виїхав з будинку разом зі своїми речами. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком № 97а по вул. Зоряній сел. Билбасівка Словянського району. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 серпня 2012 року, позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, Словянський район, смт. Билбасівка, вул. Горького, 97а. Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з реєстру № 147107240 від 28.11.2018 року. Розпорядженням Билбасівського селищного голови від 30.12.2015 № 60 назва вул. Горького перейменована на Зоряну. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власницею житлового будинку, право користування якого просить позбавити відповідача. Згідно з довідкою виконавчого комітету Билбасівської селищної ради за адресою: смт. Билбасівка, вул. Зоряна, 97а, окрім позивача та членів її родини, зареєстрований, як співмешканець, [PERSON] Відповідно до Акту, складеного членом квартального комітету [PERSON], відповідач [PERSON] з вересня 2017 року по теперішній час не проживає за адресою: [INFO]. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку, право користування якого просить позбавити відповідача, відповідач [PERSON] не проживає в будинку з вересня 2017 року, у звязку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved