Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов позов Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі Департамент соцзахисту), в якому він просив стягнути з відповідача 15\~957 грн. 74 коп. надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, а також 2\~102 грн. судових витрат зі сплати судового збору. Вимоги позову Департамент соцзахисту мотивує тим, що на обліку в Департаменті соцзахисту як внутрішньо переміщена особа та одержувач адресної допомоги внутрішньо переміщеної особи для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного мешкання: [ADDRESS] , перебувала [PERSON] . За період з 31 липня 2018 року по 30 січня 2020\~року їй виплачувалася наведена допомога. Головним соціальним інспектором управління здійснено відповідну перевірку та згідно з актом від 13 січня 2020 року № 34 установлено, що [PERSON] з 24 вересня 2018 року є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , яке не відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Внаслідок придбання відповідачем указаної квартири, починаючи з 01 жовтня 2018 року вона не мала права на отримання указаної допомоги та зобов`язана була про це повідомити департамент, однак за період з 01 жовтня 2018 року їй виплачувалася адресна допомога, розмір якої становить 15\~957 грн. 74 коп., які вона добровільно не повернула. У своїх письмових поясненнях від 13 січня 2020 року [PERSON] вказала, що дійсно придбала квартиру у смт Донське Волноваського району, до Департаменту соцзахисту інформацію, яка могла вплинути на виплати адресної допомоги не повідомила, оскільки придбана квартира перебувала на стадії ремонту та не здавалася в оренду. Посилаючись на указані обставини, положення ст. 16, 1166 ЦК України, Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 505 (далі Порядок № 505), Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014\~року № 1085-р, позивач просив вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] , не погоджуючись із заявленими вимогами, через свого представника адвоката Лозінську О.О., подала заперечення (відзив) на позов, які мотивовані тим, що у пункті 6 Порядку № 505 встановлено, що грошова допомога не призначається у разі, коли житлове приміщення розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до Розпорядження КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція відноситься: Волноваський район, смт Донське (Донська селищна рада). Отже дії позивача з приводу повернення раніше призначеної щомісячної адресної допомоги як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, є неправомірними, а рішення про відмову у призначенні виплати підлягає скасуванню, тому відповідач просила відмовити у задоволенні позову. Департамент соцзахисту подав заперечення (відповідь на відзив), в яких вказував, що [PERSON] , починаючи з 01 жовтня 2018 року не мала права на отримання указаної допомоги, оскільки у неї у власності є нерухоме майно у населеному пункті, яке не відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюються свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10\~вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16\~жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень Таким правом сторони скористалася на власний розсуд у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01\~лютого 2021 року позовну заяву повторно залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26\~лютого 2021 року продовжений розгляд даної цивільної справи. Представник Департаменту соцзахисту Айдіна І.В. до судового засідання не з`явилася, у відповіді на відзив просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Лозінська О.О. до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, від адвоката надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та без участі її довірителя, у задоволенні позову просила відмовити. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [PERSON] 31 липня 2018 року звернулася до Департаменту соцзахисту із заявою, в якій просила продовжити їй виплату адресної грошової допомоги, вказавши, що зміни, які впливають на виплати відсутні, з призначенням та виплатою адресної допомоги ознайомлена, за дану інформацію несе юридичну відповідальність. Своїм підписом [PERSON] підтвердила, що у неї та у членів її сім`ї не має у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Аналогічного змісту заяви [PERSON] написано 28 січня 2019 року, 26\~липня 2019 року. Рішеннями Департаменту соцзахисту від 10 вересня 2018 року, 08 лютого 2019\~року, 09 серпня 2019 року [PERSON] призначено (продовжено) допомогу переміщеній особі на проживання за періоди з 31 липня 2018 року по 30 січня 2019 року у розмірі 1\~000 грн., з 31 січня 2019 року по 30 липня 2019 року у розмірі 1\~000 грн., з 31\~липня 2019 року по 30 січня 2020 року у розмірі 1\~000 грн. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 січня 2020 року № 195485558, сформованої працівником Департаменту соцзахисту Мороз С.В., на підставі договору купівлі-продажу 24 вересня 2018 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Згідно з актом перевірки особової справи [PERSON] від 13 січня 2020 року №\~34 виявлено порушення, а саме заявниця не повідомила про придбання житла у смт\~Донське. 13 січня 2020 року [PERSON] подала до Департаменту соцзахисту письмові пояснення, відповідно до яких вказала, що 24 вересня 2018 року придбала указану квартиру та до Департаменту соцзахисту не повідомила, оскільки дане житло перебуває у стадії ремонту та в оренду не здається. Рішенням Департаменту соцзахисту від 27 січня 2020 року [PERSON] відмовлено у призначені соціальної допомоги у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 01 жовтня 2018 року з підстав того, що у власності [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] . Відповідно до рішення Департаменту соцзахисту від 27 січня 2020 року № 23/120 по особовій справі [PERSON] виникла переплата щомісячної адресної допомоги внутрішнього переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 01 жовтня 2018 року по 30 січня 2020 року у зв`язку з тим, що заявник володіє нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 6 абз. 2 Порядку № 505 надмірно сплачені кошти за період з 01 жовтня 2018 року по 30\~січня 2020\~року підлягають відшкодуванню на рахунок департаменту. Згідно з протоколом розрахунку надмірно сплачених коштів, які підлягають відшкодуванню від 31 січня 2020 року за особовим рахунком [PERSON] № [NUMBER] , за період з 01 жовтня 2018 року по 30 січня 2020 року сума надмірно сплачених коштів становить 15\~957 грн. 74 коп. Департамент соцзахист 05 лютого 2020 року направив на адресу проживання [PERSON] повідомлення про необхідність відшкодування надміру виплачених коштів, однак таке повернулося відправнику внаслідок закінчення строків зберігання поштового відправлення. Мотиви суду. Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01 жовтня 2014 року №\~505 (із змінами і доповненнями). Відповідно до пункту 2 Порядку № 505 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації, та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку (пункт 5 Порядку № 505). У цьому ж пункті наведений перелік документів та процедура їх оформлення уповноваженим органом. 23 квітня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31\~березня 2015 року № 212, якою внесені зміни до абз. 2 п. 6 Порядку, з урахуванням яких було передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. 03 червня 2017 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 31\~травня 2017 року № 370, якою абз. 2 п. 6 Порядку викладено в редакції, відповідно до якої грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Згідно із пунктом 11 Порядку № 505 уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У заявах\~ [PERSON] ,\~поданих для\~призначення (продовження)\~щомісячної адресної\~допомоги 31\~липня 2018\~року,\~28\~січня 2019\~року,\~26\~липня 2019\~року зазначено\~про відсутність\~у неї\~та будь-якого\~із членів\~сім`ї у\~власності житлового\~приміщення/частини\~житлового приміщення,\~розташованого в\~інших регіонах,\~ніж тимчасово\~окупована території\~України,\~населених пунктах,\~щорозташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які не придатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Проте, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 січня 2020 року [PERSON] на праві приватної власності з 24 вересня 2018 року належить квартира [ADDRESS] . До переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, населений пункт смт Донське Волноваського району Донецької області, де розташована квартира, що належить [PERSON] на праві власності, не внесено. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Натомість правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Тому законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно із статтею 81 ЦПК України має довести позивач. Обов`язок щодо надання достовірної інформації при поданні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, покладено на отримувача такої допомоги. Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна виплата відбулась з вини отримувача такої допомоги, тобто внаслідок його зловживань, зокрема, шляхом повідомлення недостовірних відомостей. Суд вважає, що саме шляхом не повідомлення 24 вересня 2018 року про придбання квартири у смт Донське, а у подальшому повідомлення недостовірних відомостей, а саме при заповненні заяв від 28 січня 2019 року, 26 липня 2019 року відповідачем надано недостовірні відомості, щодо відсутності в її власності указаної квартири, тому наявні ознаки недобросовісності і відповідачка за період з 01 жовтня 2018 року по 30 січня 2020\~року незаконно отримала адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам в сумі 15\~957 грн. 74 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Вказані обставини та висновки щодо застосування наведених норм права повністю відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 лютого 2019\~року у справі № 610/1290/17 (провадження № 61 29105св18), які у відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховуються судом. Суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що квартира позивача розташована в районі проведення антитерористичної операції як підстава для відмови у задоволенні позову, оскільки судом приймається до уваги саме та редакція розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», яка була чинною станом на 24 вересня 2018 року, і відповідно до якої смт Донське відсутнє у даному Переліку. При цьому, починаючи з 03 червня 2017 року набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від 31\~травня 2017 року № 370, з якої виключено посилання на розташування житлового приміщення саме в районі проведення антитерористичної операції. Отже наведені відповідачем у запереченнях на позов доводи суд не приймає до уваги, оскільки вони є власним суб`єктивним тлумаченням норм права відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради підлягає до стягнення надмірно сплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 01 жовтня 2018 року по 30 січня 2020\~року в сумі 15\~957 грн. 74 коп. Розподіл судових витрат. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2\~102 грн., враховуючи, що суд дійшов висновку про повне задоволення позову, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2\~102 грн.

Outcome: approved