Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулась[PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка є бабою [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та мати [PERSON] . Внаслідок смерті баби відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі: договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23.02.1973 року за реєстровим №784 на 1/2 частину житлового будинку, рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року на 1/2 частину будинку. Як зазначено в договорі дарування [PERSON] , якому будинок належить на підставі договору на право застройки, посвідченого 1-ю Києво-Святошинською нотконторою 04 квітня 1955 року за реєстровим №763 та зареєстрованого в Київському міжміському Бюро техінвентаризації 13 лютого 1968 року за №3164, подарував 1/2 частину будинку [PERSON] . В цілому житловий будинок має житлову площу 31,1 кв.м. Батько [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняли:онуки - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , заява про прийняття спадщини №394 від 23.04.2002 року. Син - [PERSON] , заява про прийняття спадщини №10 від 08.01.2002 року. Спадкова справа №2 за 2002 рік до майна померлої [INFO] [PERSON] . У березні 2017 року звернулась до Ірпінської міської державної нотаріальної контори з заявою про видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби, про те нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовив у видачі свідоцтва, оскільки відсутнє у спадкоємців рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року на 1/2 частину будинку та відсутність у неї документів на підтвердження родинних зв`язків з спадкодавцем. Прізвище батька, зазначене у свідоцтві про одруження та смерть не збігається з прізвищем, вказаним у її свідоцтві про народження. Зазначає, що народилась [INFO] , у її свідоцтві про народження зазначено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батьки офіційно зареєстрували шлюб лише 16.12.1985 року. ЇЇ зареєстрували відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В її свідоцтві про народження від 18.08.1980 року батьками значаться - [PERSON] та [PERSON] , запис про батька дитини було зроблено за вказівкою матері. Проте її батьки проживали разом з 1978 року, вели спільне господарство, спільно виховували дітей матері від першого шлюбу, батько завжди визнавав своє батьківство. Рідний брат [PERSON] , [INFO] та сестра [PERSON] , [INFO] народилися після того як батьки уклали шлюб. Оскільки їх мати - [PERSON] було позбавлено материнських прав, а батько помер, рішенням №123 виконкому Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області від 06.12.1999 року її призначено опікуном над неповнолітніми братом та сестрою. Також зазначає, що рішення суду на 1/2 частину будинку отримати неможливо, оскільки вночі з 26 на 27 травня 2004 року сталася пожежа, проте право власності на спадковий будинок [ADDRESS] згідно архівної справи станом на 31.12.2012 року зареєстровано за спадкодавцем на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23.02.1973 року за реєстровим №784 на 1/ 2 частину житлового будинку, рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року на 1/2 частину будинку, що підтверджується відповіддю КП КОР «Ірпінське бюро технічної інвентаризації». Просить встановити факт батьківства, а саме що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом у якій зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , його рідний брат - [PERSON] помер [INFO] . Після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі: договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23.02.1973 року за реєстровим №784 на 1/2 частину житлового будинку, рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року на 1/2 частину будинку. В 2013 році звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив, оскільки відсутнє рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року на 1/2 частину будинку. Просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, визнала зустрічний позов [PERSON] . В судове засідання відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнав, заявлений ним зустрічний позов просив задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнав, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала, просила їх задовольнити. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що первісний позов та зустрічний позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Плеско О.Ф. 23.02.1973 року за реєстровим №784 [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Згідно копії рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] її батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON] . Заявниця в подальшому змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , та на Городинську, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Батьки заявниці - [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.12.1985 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Рішенням №123 виконкому Бабинецької селищної ради Бородянського району Київської області від 06.12.1999 року [PERSON] призначено опікуном над рідними братом [PERSON] , 1986 року народження та сестрою [PERSON] , 1988 року народження. Постановою державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області від 20.03.2017 року №325/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який залишився після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із тим, що заявниця не надала підтверджуючих документів родинних відносин із спадкодавцем та відсутністю рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Постановою державного нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області від 07.08.2013 року №1183/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який залишився після померлої [INFO] [PERSON] у зв`язку із відсутністю рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у Ірпінський міській державній нотаріальній конторі Київської області заведено спадкову справу №6 до майна померлої. Згідно даної спадкової справи до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулись: 08.01.2002 року [PERSON] , 23.04.2002 року [PERSON] , яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа Комунального підприємства Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» №455 від 16.07.2013 року на запит нотаріусу повідомлено про те, що згідно архівної справи за адресою: [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року право власності зареєстровано за [PERSON] - 1/2 частина на підставі рішення Ірпінського народного суду від 08.12.1969 року та 1/2 частина на підставі договору дарування, посвідченого Ірпінською нотаріальною конторою 23.02.1973 року Р№784. Також в матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася у 2001 році, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 549 ЦК України, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що первісний позов та зустрічний позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачами за первісним позовом та відповідачами за зустрічним позовом, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved