Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшла позовна заява ТзОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-транс-сервіс» про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 5500 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.10.2016 року між сторонами укладено договір позики. Позичальником кошти, у розмірі 5500 грн. отримано 08.11.2016 року , що підтверджується видатковим касовим ордером №1384 від 08.11.2016 р. Згідно наказу №32 від 28.04.2017 р. [PERSON] був звільнений з роботи за угодою сторін. В порушення умов договору позики від 28.10.2016, позичальник не повернув кошти отримані як позика. Ухвалою суду від 27.04.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань за адресою місця реєстрації, крім того був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивач не заперечив проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Суд встановив, що 28.10.2016 р. між ТзОВ госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до п.2.1 вищезазначеного договору позики від 28.10.2016 р. сума позики становить 7000 грн. 08.11.2016 року відповідачем отримано кошти від позичальника у розмірі 7000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1384 від 08.11.2016 р. Також факт отримання відповідачем коштів відображений в бухгалтерському і податковому обліку ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс» та в оборотно-сальдовій відомості по рахунку 301 за 08 листопада 2016 року., карткою рахунку 301 за 08.11.2016 р., в записах вчинених в касовій книзі товариства за період 02.11.2016-26.11.2016 рр. Згідно п.4.1 договору позики від 28.10.2016 р., термін надання позики визначається з моменту її надання і становить 36 місяців. Пунктом 5.4 договору позики визначено, що у випадку звільнення позичальника з ТзОВ «Камаз-Транс-Сервіс» позичальник зобов`язаний погасити борг до моменту звільнення. Відповідно до наказу №32 від 28.04.2017 р. [PERSON] звільнений з роботи за угодою сторін, за п.1 ст. 36 КзПП. Підставою звільнення являється заява [PERSON] від 26.04.2017 р. Враховуючи наявність заборгованості за договором позики та неможливістю належним чином виконання умов Договору від 28.10.2016, в день звільнення [PERSON] підписано зобов`язання про погашення заборгованості до 01.07.2017 в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень. Дотримуючись наданих зобов`язань, згідно прибуткового касового ордера № 372 від 05.05.2017, [PERSON] здійснив часткове погашення заборгованості в сумі 1 500 гривень. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 28.10.2016 року, у розмірі 5500 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 2102 грн.

Outcome: approved