Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-21 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що з відповідачем вони припинили шлюбно-сімейні відносини та проживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. [PERSON] подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] . Зазначила, що з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з вересня 2017 року. Строк на примирення просила не надавати, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`являвся, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 17.07.2010 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 17.07.2010 року, актовий запис № 396. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 08.10.2008 року, актовий запис № 1099. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, суд вважає, що даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved