Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

До Солом'янського районного суду м. Києва від Апеляційного суду міста Києва надійшли матеріали справи № 22-ц-вп/796/1631/2015. Згідно ухвали Апеляційного суду міста Києва у від 22.10.2015 року підсудність за матеріалами вищевказаної позовної заяви була визначена Солом'янському районному суду м. Києва. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача суму витрат в розмірі 40 144,74 грн., пов'язаних з утриманням відповідача під час проходження військової служби (навчання) на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач проходив навчання та військову службу на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі - Факультет) на посаді курсанта з 01.08.2011 року по 11.04.2014 року та згідно умов Контракту про проходження військової служби (навчання) від 07.11.2011 року, який був укладений між сторонами, взяв на себе зобов'язання продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання. Разом з тим, вказаний контракт 11.04.2015 р. був достроково розірваний через небажання відповідачем продовжувати навчання, а відповідача було відраховано з числа курсантів. За час навчання позивачем на утримання відповідача були понесені витрати в розмірі 40 144,74 грн., які в через небажання відповідачем продовжувати навчання підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку, оскільки останній в добровільному порядку відшкодування таких витрат не здійснив. Будучи належним чином повідомленими, учасники судового розгляду в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. В поданій заяві підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутності відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.224 та відповідно до ч.1 ст.225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно витягу із наказу начальника Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» О.В. Серпухова від 30.07.2011 № 378 відповідача було зараховано на навчання на перший курс факультету за контрактом. Згідно витягу із наказу начальника Факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» О.В. Серпухова від 30.07.2011 № 140 відповідача зараховано на усі види забезпечення. 07.11.2015 року між сторонами був укладений Контракт про проходження військової служби (навчання) строком на термін навчання (5 років), за умовами якого відповідач був зобов'язаний продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання та відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов'язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 11.04.2015 року вищевказаний Контракт був достроково розірваний через небажання відповідача продовжувати навчання та його було відраховано з числа курсантів на підставі пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. 02.04.2014 р. відповідачем підписаний рапорт про звільнення в запас із Збройних Сил України в запас військовослужбовців строкової військової служби. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за проживання на курсанта [PERSON] з 01.08.2011 року по 28.03.2014 року, вартість відшкодування складає 9593, 78 грн. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за речове майно на курсанта [PERSON].з 01.08.2011 року по 11.04.2014 року, вартість відшкодування складає 4946,54 грн. Згідно довідки-розрахунку грошей з урахуванням витрат за харчування на курсанта [PERSON].з 01.08.2011 року по 28.03.2014 року, вартість відшкодування складає 19841,02 грн. Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення курсанта 3 курсу [PERSON], вартість відшкодування складає 5067,00 грн. Згідно довідки позивача медичне забезпечення відповідача за період з 01.08.2011 року по 11.04.2014 року становить 696,40 грн. Загальна сума витрат становить 40 144,74 грн. Частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок (військову службу)» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 затверджено «Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» визначено механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб |офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу. Пунктом 3 вищевказаного Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з їх грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. При цьому розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п.4 Порядку). Згідно п. 7 Порядку передбачено, що у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум і здійснюється у судовому порядку. Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки судовим розглядом встановлено, що відповідач, незважаючи на взятий на себе обов'язок з відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням під час проходження військової служби (навчання) на Факультеті військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» в разі небажання курсанта продовжувати навчання, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно, таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку. З огляду на викладені обставини, оцінюючи всі досліджені докази, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved