Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, а саме: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/2 частину із всіх видів доходів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує свої вимоги тим, що з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання. В судове засіданні позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 25% із всіх видів доходів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, розгляд справи провести у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву в якій просив стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн., розгляд справи провести у його відсутність. В матеріалах справи міститься відзив [PERSON] на позовну заяву в якій зазначє, що позов визнає частково, а саме просить стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 2000 грн., оскільки на його утримання перебувають неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] та батьки-пенсіонери [PERSON] та [PERSON] . (а.с.27-30). В матеріалах справи міститься заперечення позивачки [PERSON] на відзив [PERSON] в яких просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 30% із всіх видів доходів, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Зазначила про те, що неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , не проживає разом відповідачем [PERSON] , а мати [PERSON] працює начальником патентно-ліцензійного відділу Одеського національного університету (а.с.42-43). У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено про те, що 10.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1839 (а.с.8). Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2019р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). За час перебування у шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Згідно довідки №305 від 23.10.2019р. [PERSON] працює в ДНЗ Одеське вище професійне училище автомобільного транспорту на посаді в.о. директора, середній заробіток становить 7039,97 грн. (а.с.35). Судом встановлено про те, що на утриманні відповідача [PERSON] перебувають на утриманні неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] та батьки-пенсіонери [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.ч. 7, 8 ст.7СКУкраїни при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не меншу ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з моменту звернення до суду до досягнення дитиною повноліття підлягають задволенню. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved