Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 13 листопада 2014 року звернувся позивач [PERSON] до Державного Підприємства Дублянський спиртовий завод з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги мотивувує тим, що він будучи працівником Дублянського спиртзаводу відповідно до протоколу засідання профспілкового комітету та адміністрації Дублянського спиртзаводу № 93 від 20.06.2001 року отримав дозвіл на приватизацію житла. В перелік майна, яке підлягало приватизації входили: квартира [ADDRESS] з господарськими будівлями (льох, сарай) та гаражем. 12 листопада 2001 року [PERSON] отримав Свідоцтво про право власності на житло. Відповідно до технічного паспорту, який є характеристикою квартири, та додатком до свідоцтва до права приватної власності ввійшли всі перелічені у довідці будівлі, крім гаражу. Таким чином, [PERSON] (надалі - позивач), з моменту державної реєстрації права власності фактично належать квартира [ADDRESS] разом з присадибними будівлями та гараж, яким він користується з листопада 2001 року. Весь цей час Позивач користувався майном, наглядав за ним, проводив поточний ремонт, сплачував податки. Але нещодавно, переглядаючи правовстановлюючі документи, отримані під час оформлення права власності, Позивач звернув увагу про відсутність в переліку придбаного майна гаражу. В листопаді 2014 року Позивач звернувся із заявою до Відповідача щодо виправлення будь-яким способом похибки та оформленням правовстановлюючих документів на гараж відповідно до чинного законодавства. На що отримав письмову відмову. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала їх задовольнити. Представник відповідача у відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, та пояснив, що ДП Дублянський спиртовий завод дійсно на підставі договору купівлі - продажу від 07 травня 2001 року володіло спірним гаражем. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, згідно договору купівлі продажу ? частини будинку від 07.05.2001 року [PERSON] продав, а Дублянський спиртовий завод купив ? частину житлового будинку (квартира № 3) з надвірними будівлями, що знаходяться у [ADDRESS]. При будинку є надвірні будівлі : житлова прибудова -А-1, веранда-а, відділення № 7 в льосі № 2 - Ж, відділення № 1 в сараї №1- Е, літня кухня -Б, веранда -б, сарай - В, гараж-Г, навіс-Д, огорожа. 20.06.2001 року засіданням профспілкового та адміністрації Дублянського спиртзаводу надано житлові приміщення гостро потребуючим робітникам заводу, а саме [PERSON] надано ? частину житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS] житловою площею 59,30 кв.м. Згідно довідки виданої Дублянським спиртзаводом, про те що квартира [ADDRESS] , згідно договору купівлі - продажу від 07.05.2001 року реєстр № 589, числиться на балансі Дублянського спиртзаводу та підлягає приватизації разом з такими будівлями: - одне відділення № 7 в льосі № 2- на плані літера «Ж»; - одне відділення № 7 в льосі № 1- на плані літера «В»; - гараж - на плані літера «Г». Як вбачається з відповіді ДП Дублянський спиртовий завод № 351 від 17.11.2014 року [PERSON] були надані всі документи, які мались в розпорядженні підприємства. Будь-яких взаємних претензій між [PERSON] та підприємством не виникало, проти приватизації майна спиртовий завод не заперечувало в повному обсязі згідно до протоколу № 93 від 20.06.2001 року і тому вважає своє рішення виконаним. Причина по якій гараж не ввійшов до свідоцтва про право власності підприємству невідома. Станом на 17.11.2014 року у ДП Дублянський спиртовий завод відсутні первинні документи щодо вказаного майна і тому надати будь-яку інформацію не має можливості. З довідки № 440 від 13.11.2014 року виданої РКП «Краснокутським БТІ» вбачається, що згідно даних поточної технічної інвентаризації об'єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі - гараж, що розташована в [ADDRESS] здійсненої РКП «Краснокутське БТІ» 11.11.2014 року, до складу зазначеного об'єкту нерухомого майна входять такі будинки, будівлі споруди: - нежитлова будівля гараж, позначена літ. Б-1 на плані, загальна площа 34,80 кв.м., матеріал стін - цегла. На зазначений об'єкт нерухомого майна право власності не зареєстроване. Стаття 344 ч. 1 ЦК України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України ( 2004р. ) правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 2001 року. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб

Outcome: approved