Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 09.04.2015 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначаючи, що є власником [ADDRESS]. В зазначеній квартирі було зареєстровано місце проживання його батька - відповідача [PERSON] Позивач зазначає, що в 1999 році його батьки розлучилися, в тому ж році його батько відповідач - [PERSON], виїхав з вище зазначеної квартири, забрав свої особисті речі, до місця свого мешкання більше не повертався, місце перебування [PERSON] позивачу не відоме. Враховуючи те, що [PERSON] добровільно покинув квартиру та не повертається без поважних причин, [PERSON], просить визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS], що підтверджується договором дарування квартири, від 05.02.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловим В.В. З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та прописку) від 06.04.2015 року, вбачається, що [ADDRESS], зареєстровано місце проживання позивача - [PERSON] з 14.11.1990 року, та його батька відповідача - [PERSON] з 01.06.1988 року. Актом від 06.04.2015 року, складеним сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], затвердженим печаткою та підписом голови ЖБК «Китобой - 3», підтверджується, що [PERSON], [INFO], з 1999 року не проживає за адресою: [ADDRESS] та його особисті речі в квартирі відсутні. Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або за законом. Суд може визнати особу, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Поважної причини відсутності відповідача за місцем свого проживання понад рік судом не встановлено. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS], підлягають задоволенню у зв'язку із відсутністю цієї особи понад встановлені законом строки. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»N 1382-IV, 11.12.2003 року, за ст. 7 якого зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, зокрема, на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Тому, рішення суду є підставою для органів реєстрації для зняття з реєстрації місця проживання відповідача за спірною адресою.

Outcome: approved