Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 25.12.2007 року між нею та відповідачем по справі був укладений шлюб, який зареєстрований Костянтинопільською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області, актовий запис №14. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З 2014 року шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені через те, що у них різні характери і погляди на спільне життя. Відповідач не працює, матеріально не підтримує родину, позивачка вимушена одна працювати і заробляти гроші на їх утримання, спільні інтереси у них відсутні. Фактично проживають разом. Однак позивачка вважає, що їх шлюб розпався повністю, збереження шлюбу не можливо і суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судової повістки, а також судову повістку - повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Костянтинопільською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області 25 грудня 2007 року, актовий запис № 14 (а.с.8). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спільне життя не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, різних характерів та поглядів на сімейне життя, фактичні сімейні стосунки припинено з 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але відповідно до поданої заяви позивачка не наполягала на поверненні судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved