Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До суду 27 березня 2017 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 07.10.2005 р., та про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожного щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона і відповідач 07.10.2005 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, та після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з нею. Вона з відповідачем два місяці проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, їх сімя розпалась внаслідок того, що відповідач має іншу сімю. Збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Науменко» та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та проти стягнення з нього аліментів, просив розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07 жовтня 2005 року був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.9,10). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно положень частин 2,3 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач працездатний, має можливість та згоден надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. в частині вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved