Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Чуловський Володимир Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, замінено відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» його правонаступником - АТ «АЛЬФА БАНК». В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив про таке. 25.12.2006 року між АКІБ «Укрсоцбанк», який в подальшому перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2006/670/206, згідно якого банк надав йому, [PERSON] , кредит в сумі 68000, 00 доларів США, зі сплатою 13,0 % річних, з кінцевим терміном повернення до 25.12.2026 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, 25.12.2006 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір про передачу в іпотеку належної йому квартири [ADDRESS] , вартість якої при укладенні договору оцінена в сумі 80000,00 доларів США. ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в результаті чого Малиновський районний суд м. Одеси 23.05.2016 року виніс рішення про задоволення даного позову в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 2006/670/206 від 25.12.2006 року у розмірі 113476,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.02.2014 року складає 980497,18 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 26.7 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] . Рішенням 23.05.2016 року вирішено відстрочити виконання рішення суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до скасування мораторію, встановленого ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, був вчинений нотаріальний напис №25486, за яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла по Договору кредиту № 2006/670/206, боржником за яким є [PERSON] . За даним виконавчим написом загальна сума заборгованості складає 138364, 57 (сто тридцять вісім тисяч триста шістдесят чотири долари США 57 центів) дол. США, за період з 10 травня 2015 року по 12 вересня 2017 року. На думку позивача, всупереч вимогам законодавства, приватний нотаріус не з`ясував, що відсутні докази безспірності заборгованості за кредитним договором. Позивач, посилаючись на ст.ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат», вказує, що нотаріус вчиняє виконавчі написи на підставі документів, які свідчать про безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Позивач вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, тому звернувся до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Також представником відповідача надано відзив на позовну заяву (а.с.93-94), в якому зазначено, що сторона відповідача не погоджується з позовними вимогами з огляду на наступне. У відзиві відповідач вказує на те, що позивачем не дотримано вимоги ст. 83 ЦПК України, оскільки ним не залучено копії нотаріальної справи, не надано відповідних клопотань про витребування доказів, тому всі посилання щодо невідповідності виконавчого напису діючому законодавству є хибними, та такими, шо не доведено матеріалами справи. Відповідач вказав, що в обґрунтування законності та безспірності вимог, банком було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України і якими підтверджується безспірність заборгованості за кредитним договором. Також, у відзиві, відповідач не погоджується з доводами позивача про те, що рішення Малиновського суду м. Одеси від 23.05.2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки є доказом відсутності безспірності вимог. На думку відповідача, наявність даного рішення є доказом наявності боргових зобов`язань між сторонами, а дії позивача направлені на уникнення відповідальності за невиконання кредитних зобов`язань. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена неодноразово, у встановленому законом порядку. Заслухавши думку сторін, що прибули у судове засідання, вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного. 25.12.2006 року між АКІБ «Укрсоцбанк», який в подальшому перейменовано на ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] було укладено договір кредиту № 2006/670/206, згідно до якого банк надав [PERSON] кредит у сумі 68000, 00 доларів США, зі сплатою 13,0 % річних, з кінцевим терміном повернення до 25.12.2026 року (а.с.51-57). В якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту, 25.12.2006 року ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір про передачу в іпотеку належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , вартість якої при укладенні договору оцінена в сумі 80000,00 доларів США (а.с.8). ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в результаті чого Малиновський районний суд м. Одеси 23.05.2016 року виніс рішення (а.с.8-10) про задоволення даного позову та в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 2006/670/206, від 25.12.2006 року, у розмірі 113476,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 13.02.2014 року складає 980497,18 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 26.7 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] . Також, цим же рішенням, 23.05.2016 року вирішено відстрочити виконання рішення суду, в частині звернення стягнення на предмет іпотеки до скасування мораторію, встановленого ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».(а.с.9-10) 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, був вчинений нотаріальний напис № 25486 (а.с.49), за яким запропоновано стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», заборгованість, що виникла за Договору кредиту № 2006/670/206, боржником за яким є [PERSON] . Згідно до даного виконавчого напису, від 31 жовтня 2017 року, вказане стягнення проводиться за Договором кредиту № 2006/670/206, від 29 грудня 2006 року і за період з 10 травня 2015 року по 12 вересня 2017 року та загальна сума заборгованості за вказаний період складає 138364,57дол. США (а.с.49). Проте, Договор кредиту № 2006/670/206 був укладений ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] не 29 грудня 2006 року, а 25 грудня 2006 року (а.с.51). Також, вказаний виконавчий напис був виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. після того, як спір, який існував між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , було вирішено Малиновським районним судом м. Одеси рішенням, від 23 травня 2016 року, яким вирішено в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту 2006/670/206, від 25.12.2006 року, в розмірі 113476,90 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 13.02.2014 року складає 980497,18 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , загальною площею 39,0 кв.м., житловою площею 26,7 кв.м., яка належить на праві власності [PERSON] , шляхом надання ПАТ «Укрсоцбанк» права продажу вказаного предмета іпотеки, в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» (а.с.9-10). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Порядок вчинення виконавчих написів регламентовано главою 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5, від 22 лютого 2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно п. 1.1 глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно, на підставі виконавчих написів. У пункті 2.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору, здійснюється нотаріусом, після спливу тридцяти днів, з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку, про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Проте, на підтвердження виконання відповідачем вимог пунктів 2.3 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідачем не було надано доказів направлення позивачу повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень, боржнику. У пункті 1.2 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, пунктом 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, визначено, що до такого переліку належать іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги, про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.11), позивачем на користь відповідача, на виконання умов Договору кредиту сплачувався борг за кредитним договором в період з 25.01.2007р.-27.10.2008р. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., до суду було надано копії матеріалів нотаріальної справи, які стали підставою для вчинення вищезазначеного виконавчого напису (а.с.48-76). Проте, не було надано засвідченої стягувачем копії письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, як і не було надано доказів, що підтверджують надіслання боржнику цієї письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Також, згідно пункту 13 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості, або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, підтверджується відповідними документами. Постановою приватного виконавця, від 04 жовтня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 57361333 про примусове виконання виконавчого напису № 25486, від 31 жовтня 2017 року (а.с.29). Виходячи з викладеного, для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону у такому спорі, суд, перевіривши доводи боржника у повному обсязі, вивчивши надані до суду копії документів, встановив, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, існувала заборгованість за позивачем, але, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, доказів до суду ні відповідачем, ні третьої особою не було надано. Тобто, доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем та саме в тому розмірі, який вказано у виконавчому написі, до суду надано не було. Більш того, до суду було надано копію рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 23 травня 2016 року, яке передувало вчиненню нотаріусом виконавчого напису, тобто, станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, був вирішений по суті спір щодо заборгованості за договором кредиту 2006/670/206, від 25.12.2006 року. Отже, у відповідності до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові, від 29 березня 2019 року, за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19), суд перевірив доводи боржника у повному обсязі та, з урахуванням викладенного, прийшов до висновку, що визнати заборгованість за кредитним договором №2006/670/206, безспірною не можна, а відтак достатніх підстав для звернення до нотаріуса за виконавчим написом у ПАТ «Укрсоцбанк» не було, а тому, суд визнає, що спірний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам законодавства. Зважаючи на вищезазначене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved