Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов позов [PERSON] , в якому вона просила стягнути солідарно з Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» (далі - ККП «Маріупольтепломережа») та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Еркер 77» (далі - ОСББ «Еркер 77») на її користь 16 046 грн. 52 коп. матеріальних збитків та 5 040 грн. на відшкодування моральної шкоди; зобов`язати ОСББ «Еркер 77» привести рамку у відповідність до будівельних норм - п. п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», тобто організувати приямок або трап з установленням дренажного насосу для направлення води в каналізацію; стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Вимоги позову мотивовані тим, що позивач є власником нежитлового приміщення [ADDRESS] . Дане приміщення є напівпідвальним та розташовується нижче рамки управління будинком, тобто нижче комунікацій будинку. Вхід до приміщення і в рамку управління будинком спільний. Рамка має окремі двері, підлога в рамці земляна і посипана шлаком. 08 січня 2019 року позивач відкрила своє приміщення та почула гаряче випарування та побачила, що з приміщення рамки до приміщення позивача стікала вода. Далі позивач побачила, що підлога її приміщення залита брудною водою зі слідами шлаку, меблі та двері зіпсовані, оскільки тривалий час стояла вода, а також пошкоджені панелі, якими обшито приміщення. 08 січня 2019 року позивач покликала голову ОСББ «Еркер 77» - [PERSON] для вирішення питання компенсації заподіяних збитків, однак він відповів, що не може самостійно вирішити це питання та пообіцяв зустрітися 09 січня 2019 року. У той же час 08 січня 2019 року позивач звернулася до міської ради із заявою про скликання комісії та 09 січня 2019 року [PERSON] зустрілася з [PERSON] та запропонувала йому скласти акт про залиття, однак він відмовився, внаслідок чого [PERSON] вручила [PERSON] запрошення для складання акта з представниками комунальних служб міста та судовим експертом. 11 січня 2019 року [PERSON] не з`явився для складення акта, у зв`язку з чим представники комунальних служб та судовий експерт не змогли потрапити до рамки будинку, оскільки така була зачинена. 14 січня 2019 року [PERSON] написала заяву до ради і просила вручити [PERSON] запрошення для складення акта на 23 січня 2019 року, заяву про проведення рамки в належний технічний стан (забетонувати підлогу, зробити приямок для збору води і направлення її в каналізацію, зробити вентиляцію в рамці). 23 січня 2019 року позивач отримала відповідь від житлового Департаменту, в якому указано, що відповідно до інформації голови ОСББ «Еркер 77» відбувся прорив в рамі і затоплено приміщення позивача. 23 січня 2019 року представниками ККП «Маріупольтепломережа», КП «Маріупольське ПУВКХ», за участю голови ОСББ «Еркер 77» складений акт. 28 січня 2019 року [PERSON] просила у [PERSON] надати їй інформацію щодо аварії. 05 лютого 2019 року позивачем отримана відповідь від житлового Департаменту, відповідно до якої згідно з рішенням ради від 26 вересня 2018 року рамку будинку по [ADDRESS] передано на баланс ККП «Маріупольтепломережа», тому відповідно АУР перебуває на балансі останнього. Якби ОСББ «Еркер 77» обладнало рамку - приямком для збору води, то гаряча вода разом із шлаком і землею не потрапила б до приміщення позивача, а вина ККП «Маріупольтепломережа» полягає у тому, що останнє неякісно обслуговує АУР, наслідком чого стала аварія. Такими діями позивачу заподіяно моральної шкоди, яка полягає у відсутності зі сторони відповідачів допомоги позивачу, не принесення своїх вибачень, порушення конституційного права позивача на мирне володіння власністю. Посилаючись на указані обставини, [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити (т. 1, а. п. 3 - 5, 34 - 36). ККП «Маріупольтепломережа», не погоджуючись із заявленими вимогами, 04 лютого 2020 року подало відзив на позов, який мотивований тим, що позивачем не представлено доказів, що вона є власником приміщення [ADDRESS] . Крім цього, між позивачем та ККП «Маріупольтепломережа» укладений договір на відпуск теплової енергії від 01 жовтня 2005 року № 212, де [PERSON] підписалася як фізична особа - підприємець, тому відповідач вважав, що даний спір підлягає розгляд у порядку господарського судочинства, оскільки виник між юридичною особою та фізичною особою - підприємцем. 18 вересня 2018 року складений акт готовності будинку по [ADDRESS] до опалювального сезону 2018-2019 років. Даний акт складений за участю представників ККП «Маріупольтепломережа» та голови ОСББ «Еркер 77» - Євтєєва І.В. В акті зазначено, що технічний стан запірної арматури, розвідних трубопроводів, грязевиків, теплової ізоляції задовільний, автоматичний вузол регулювання не опресовано та є наявним гарантійний лист від 06 вересня 2018 року № 524-26707-61.1, у якому зазначено, що автоматичний вузол регулювання у будинку встановлено, проте підряднику в експлуатацію не переданий. За підсумками огляду системи теплопостачання в акті про готовність будинку по [ADDRESS] зазначено, що система опалення будинку готова до опалювального сезону з урахуванням зауважень, викладених в акті. Зазначений акт готовності отримано головою ОСББ «Еркер 77» - [PERSON] 10 жовтня 2018 року. За інформацією голови ОСББ «Еркер 77» - Фоменка О.О. 06 січня 2019 року в автоматичному вузлі регулювання стався прорив, у результаті якого залито приміщення [ADDRESS] , яке належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до відомостей зі змінного журналу ККП «Маріупольтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , 06 січня 2019 року о 08:45 год. стався прорив на прокладці на фільтрі, а також зазначено, що даний прорив є відомчим, тобто таким, що стався не з вини ККП «Маріупольтрепломережа». Крім того, як пояснили працівники підприємства, які приймали участь в усуненні прориву, 06 січня 2019 року вони виявили, що десь на трасі є витік гарячої води та у той же час на котельню прийшов голова ОСББ «Еркер 77», який повідомив про те, що у будинку по [ADDRESS] стався витік гарячої води, який він самостійно усунути не має можливості. Працівники ККП «Маріупольтепломережа» прибули за адресою: [ADDRESS] та за результатами обстеження ними виявлено, що витік гарячої води відбувся за адресою: [ADDRESS], а при ретельному дослідженні теплових мереж стало відомо, що витік відбувся на автоматичному вузлі регулювання теплової енергії через передавлення прокладки. У зв`язку з тим, що витік гарячої води виявлено у вихідний день та в ОСББ «Еркер 77» були відсутніми відповідні працівники, які могли б усунути витік, працівниками ККП «Маріупольтепломережа» здійснено заміну прокладки з метою недопущення витікання гарячої води у подальшому. [PERSON] у позові зазначено, що 08 січня 2019 року вона виявила, що у приміщенні [ADDRESS] , власником якого вона є, залито підлогу брудною водою із залишками шлаку, меблі та двері пошкоджено від тривалого впливу води, а у самому приміщенні стояв гарячий туман від випарування нібито гарячої води, що до нього потрапила. Для з`ясування обставин, що сталися та вирішення питання щодо компенсація завданої шкоди позивачка викликала голову ОСББ «Еркер 77» - [PERSON] , який їй повідомив, що вирішенням цього питання зможе зайнятися лише 09 січня 2019 року. Тобто, позивачкою 08 січня 2019 року у день, коли нею було виявлено факт пошкодження приміщення [ADDRESS] , жодного акту складено не було. ККП «Маріуполтепломережа» вказує на те, що позивачка станом на 11 січня 2019 року для складання акта надала запрошення Голові ОСББ «Еркер 77» - [PERSON], звернулася з листами до ККП «Маріупольтепломережа» (вхідний лист від 09 січня 2019 року), Маріупольського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, Маріупольської міської ради (вх. № к-378-11-12 від 08 січня 2019 року). У вказаний позивачкою день - 11 січня 2019 року, також не було складено жодного акта, яким би підтверджувався факт завдання шкоди її майну оскільки була відсутня можливість оглянути автоматичний вузел регулювання з причин відсутності ключів від підвалу, де він знаходиться. Враховуючи те, що акт про завдання шкоди та залиття складено не було, позивачка 2019 року повторно звернулася до відповідачів, Маріупольської міської ради про необхідність складення відповідного акта за участю їх представників 23 січня 2019 року. В акті обстеження нежитлового приміщення від 23 січня 2019 року комісією зазначено, що на момент обстеження наявні сліди залиття невстановленого походження на стінах та меблях, стелі та зі слів позивачки наявні пошкодження меблів та дверей. За результатами обстеження доручено голові ОСББ «Еркер 77» та Управлінню з питань розвитку та підтримки ОСББ витребувати документи на автоматичний вузол регулювання теплової енергії. Тобто, фактично з дати, коли позивачкою виявлено завдання шкоди її майну і як стверджує з причин неякісної роботи автоматичного вузла регулювання та залиттям гарячої води, до дати складання акта 23 січня 2019 року, минуло 15 днів та причину залиття встановлено не було. Позивачка зазначає, що неодноразово зверталася із заявами до Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради та отримано відповіді, в яких зазначено, що рішенням Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року автоматичний вузел регулювання передано на баланс ККП «Маріупольтепломережа» та роботи з налагодження та обслуговування автоматичного вузла регулювання виконуються спільно з підрядною організацією. Отже, позивачем зазначено, що вина ККП «Маріупольтепломережа» полягає у неякісному обслуговуванні автоматичного вузла регулювання, однак відповідач не здійснює обслуговування автоматичного вузла регулювання та станом на 27 січня 2020 року автоматичний вузол регулювання, встановлений за адресою: [ADDRESS] , на баланс ККП «Маріупольтепломережа» не переданий, що підтверджується бухгалтерською довідкою та службовою запискою начальника служби інвестицій та інжинірингу ККП «Маріупольтеломережа». Акт, який позивачкою наданий до позовної заяви, відповідач вважає не прийнятним, оскільки він складений з порушенням форми та у ньому не вказано відомостей щодо залиття приміщення позивачки, зокрема він не відповідає наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким затверджено Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, та у Додатку 4 до п. 2.3.6 Правил встановлено форму акта про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання). Отже позивачкою не було складено акта із залученням представників обслуговуючої організації; акт, який складений не за формою, передбаченою законом, виготовлений лише через 5 днів після ймовірного пошкодження майна; складений акт не містить відомостей щодо самого затоплення, зокрема, дат, причин, та наслідків затоплення, а фіксує лише пошкодження майна, такі як сліди залиття на стінах, стелі, підлозі, пошкодження меблів та дверей; проведеним експертним дослідженням не встановлено причину залиття. У рішенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19 квітня 2017 року у справі №263/8788/16-ц, рішенні Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року, постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року досліджувалося питання залиття приміщення [ADDRESS] , яке належить позивачці на праві власності за її позовною заявою до ОСББ «Еркер 77», ЖКП «Жилкомплекс» та КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої залиттям нерухомого майна. У зазначеному рішенні суду зазначено, що позивачка в якості завданої шкоди зазначала, що приміщення було замулене брудом, цей бруд надходив з водою з рамки, оскільки в ній земляна підлога зі шлаком. Меблі, речі, швейна машинка стояли у воді, був залитий двигун скидання стічних вод для унітазу, пошкоджено лінолеум на підлозі, двері перекошені. Таким чином, зазначені позивачкою пошкодження наявні у приміщенні [ADDRESS] , співпадають з пошкодженнями, які завдані приміщенню під час залиття у липні 2016 року, а отже твердження позивачки, що пошкодження завданні у результаті витоку гарячої води, який відбувся 06 січня 2019 року, є недостовірними, оскільки невідомо чи було позивачкою у повному обсязі відновлено майно, пошкоджене у приміщенні під час залиття 2016 року. Рішенням Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 «Про прийняття капітальних видатків» прийнято від Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації капітальні видатки за актами «Капітальний ремонт житлових будинків у м. Маріуполь. Оснащення інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматизованим вузлом регулювання» згідно з Додатком (п. 1 Рішення) (п. 191 Додатку № 1 рішення Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 - автоматичний вузол регулювання за адресою: [ADDRESS] ). Пунктом 2 цього рішення визначено здійснити прийняття капітальних видатків на баланс ККП «Маріупольтепломережа». Заходи з прийому-передачі капітальних видатків здійснити комісійно та надати підписані членами комісії акти прийому-передачі на затвердження директору департаменту по роботі з активами міської ради. Склад комісії з прийняття капітальних видатків затверджено Додатком 2 цього рішення Маріупольської міської ради. Станом на 27 січня 2020 року автоматичний вузол регулювання, встановлений за адресою: [ADDRESS], на баланс ККП «Маріупольтепломережа» за відповідним актом-прийомом передачі не передано, а тому останнє не здійснює обслуговування зазначеного автоматичного вузла регулювання. За адресою: [ADDRESS] , встановлення автоматичного вузла регулювання відбувалося не за ініціативою ККП «Маріупольтепломережа». Так, між Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації (далі - замовник) та ТОВ «Системи Будівельних Конструкцій» укладено договір підряду від 30 травня 2017 року № 358, відповідно до п. 1 умов якого товариство прийняло на себе зобов`язання виконати роботи з обладнання будинків відповідно до Додатку до Договору автоматичними вузлами регулювання. Відповідно до умов договору проектну документацію на встановлення автоматичного вузла регулювання за кожною адресою надає замовник. Отже приймання робіт щодо встановлення автоматичного вузла регулювання здійснювалося замовником, яким є Департамент житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації, а ККП «Маріупольтепломережа» жодного відношення до встановлення автоматичного вузла регулювання за адресою: [ADDRESS] , не має, а згідно з пунктом 11.7.3 договору, усі роботи з випробування обладнання виконуються ТОВ «Системи Будівельних Конструкцій» за участю замовника. За інформацією голови ОСББ «Еркер 77», зазначеною в листі від 06 вересня 2018 року №524-26707-61.1 та в акті готовності будинку до опалювального сезону, що автоматичний вузол регулювання у будинку [ADDRESS] змонтовано, проте не опресовано, що є порушенням вимог наказу Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71 «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж». Про наявність зазначеного порушення ККП «Маріупольтепломережа» зазначало в акті готовності будинку до опалювального сезону. Також ККП «Маріупольтепломережа» не погоджується із представленим позивачкою висновком експерта [PERSON] про визначення розміру шкоди, оскільки у питаннях у дослідній частині експертного висновку зазначено, що встановлювалася вартість відновлювального ремонту приміщення по [ADDRESS] , яке належить позивачці, у результаті залиття, яке сталося 16 січня 2019 року. На підставі зазначеного ККП «Маріупольтепломережа» невідомо, яке залиття відбулося у приміщенні позивачки 16 січня 2019 року, оскільки відповідно до відомостей зі змінного журналу за адресою: [ADDRESS] , саме 06 січня 2019 року о 08:45 год. сталося передавлення прокладки у фільтрі, а також зазначено, що даний прорив є відомчим, тобто таким, що стався не з вини ККП «Маріупольтепломережа». У висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23 вересня 2019 року № 7/д зазначено, що тепловий вузол (рамка управління) системи опалення житлового будинку не відповідає вимогам п.п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі». З зазначеними висновками ККП «Маріупольтепломережа» не погоджується, оскільки експертом неправильно проведено аналіз нормативної бази та неправильно застосовано поняття тепловий вузол (рамки управління) до фактично встановленого у будинку [ADDRESS] автоматичного вузла регулювання. Як зазначено вище, Департаментом житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації укладений договір на виконання робіт з обладнання ряду будинків у м. Маріуполі автоматичними вузлами регулювання теплової енергії, у рішенні Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 також мова йде не про теплові пункти (рамки управління), а про автоматичні вузли регулювання теплової енергії. За змістом ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії», наказу Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71 «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» тепловим вузлом є комплекс пристроїв, призначених для приєднання систем споживання до теплової мережі з метою керування ними та забезпечення відповідного режиму теплоспоживання. Тепловим пунктом є спеціально обладнане приміщення, із якого здійснюється керування місцевими системами теплоспоживання (опаленням, гарячим водопостачанням, вентиляцією, логічним навантаженням). У ньому відбувається трансформація параметрів теплоносія за видами споживання тепла, облік тепла тощо. Автоматичний вузол регулювання являє собою прилад обліку теплової енергії з автоматичним регулюванням системи подачі теплової енергії в залежності від температури внутрішнього повітря. Тобто, автоматичний вузол регулювання є лише засобом контролю за спожитою тепловою енергією з метою економії її споживання. Таким чином, відповідач вважає висновки експерта щодо невідповідності автоматичного вузла регулювання вимогам ДБН неправильними. Також експертним дослідженням не встановлено факту залиття. ККП «Маріупольтепломережа» вважає, що матеріали справи не містять доказів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача шкоди. Акт про залиття приміщення, який позивачка додала до позовної заяви, не є належним доказом вини ККП «Маріупольтепломережа». [PERSON] не обґрунтовано у чому полягає моральна шкода, не доведено факту завдання моральних страждань, душевних переживань та психологічного розладу, наявність втрати майнового характеру, що настали у зв`язку із залиттям, не визначено, якими доказами це підтверджується, а лише вказано, що позивачка вимушена була самостійно прибирати у приміщенні, яке належить їй на праві власності та відволікатися від повсякденного життя, а також, що її нібито позбавлено права на свободу та мирне володіння своєю власністю. Крім того, позивачкою не наведено належного розрахунку моральної шкоди, а лише указано, що з моменту залиття до моменту звернення нею до суду минуло 252 дні, а щоденна компенсація за моральні страждання складає 20 грн., що разом дорівнює 5 040 грн., однак такий розрахунок не може бути прийнятий до уваги, оскільки розмір компенсації не підтверджується жодними документами та квитанціями про понесені витрати. Посилаючись на указані обставини, положення ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії», ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач просив відмовити у задоволенні вимог до нього (т. 1, а. п. 58 - 66). ОСББ «Еркер 77», не погоджуючись із заявленими вимогами, через свого представника - адвоката Ярового А.В. 05 березня 2020 року подало відзив на позов, який мотивований тим, що акт обстеження приміщення, що додано до позовної заяви, не відповідає Додатку № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 23 вересня 2019 року № 7/д не містить даних про попередження експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за ст. 384 КК України або за відмову від надання висновку за ст. 385 КК України. Також даний висновок не містить дослідження причин пошкоджень, наявних у нежитловому приміщенні, та не встановлено механізм залиття приміщень, що у свою чергу, з урахуванням того, що пошкодження майна позивачки вже відбувалось через залиття приміщення у липні 2016 року (справа № 263/8788/16-ц), ставить під сумнів факт пошкодження майна позивачки залиттям приміщення, що відбулось 06 січня 2019 року. Дослідна частини висновку з другого питання містить відомості про дослідження вимог нормативів та вимог щодо теплового пункту, проте питання, щодо якого було необхідно провести дослідження, стосувалось теплового вузла. Таким чином ОСББ «Еркер 77» вважає доданий до позовної заяви висновок експерта не допустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам статті 102 ЦПК України, а також не належним доказом, оскільки дослідження з другого питання проведено не відносно вимог та нормативів об`єкта, за яким було поставлено питання. Не погоджується ОСББ «Еркер 77» з доводами позивача про неналежне обладнання рамки управління системи опалення житлового будинку, оскільки відповідно до договору підряду від 30 травня 2017 року № 358, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації, як замовником, та ТОВ «Системи Будівельних Конструкцій», як підрядником, останній взяв на себе зобов`язання виконати роботи за проектом, зокрема, «Капітальний ремонт житлового будинку в м. Маріуполі з оснащенням інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматизованим вузлом регулювання [ADDRESS] ». Дані роботи за договором підряду № 358 виконувались відповідно до проектно-кошторисної документації. Відповідно до пунктів 6.2.1, 6.2.7 договору № 358, замовник має право не приймати виконанні роботи щодо встановлення автоматичних вузлів регулювання у разі встановлення відхилення від проектної документації та виявлення недоліків в роботі, а документом, що підтверджує проведення випробувальних робіт є акт випробувальних робіт (п. 11.5.7 договору). Отже відповідність виконаних робіт проектній документації та відповідним нормам повинно бути вирішено в процесі прийняття виконаних робіт. Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 «Про прийняття капітальних видатків» визначено здійснити прийняття капітальних видатків на баланс ККП «Маріупольтепломережа» та визначено, що такі заходи з прийому-передачі здійснити комісійно з подальшим підтвердженням актів приймання-передачі директором Департаменту по роботі з активами міської ради. Відповідно до інформації ККП «Маріупольтепломережа» за адресою: [ADDRESS], вузол регулювання встановлено з відхиленням від проектної документації, а відповідно до акта готовності до опалювального сезону такий АУР не було опресована, а тому не було прийнято на баланс ККП «Маріупольтепломережа». Отже, автоматизований вузол регулювання у будинку [ADDRESS] перебуває на балансі Донецької облдержадміністрації в особі Департаменту житлово-комунального господарства, проте позивачем заявлено позовні вимоги не до всіх належних відповідачів, що в чергу є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог позивача. Посилаючись на наведені обставини, положення ст. ст. 1166, 1167 України, ОСББ «Еркер 77» вважало, що позивачем не доведено факт пошкодження майна залиттям приміщення у січні 2019 року, розмір шкоди, а вимоги про зобов`язання ОСББ «Еркер 7» привести рамку управління у відповідності до будівельних норм уже вирішені іншими судами, тому просило відмовити у задоволенні вимог до ОСББ «Еркер 77» (т. 1, а. п. 116 - 120). Позивачем [PERSON] 12 березня 2020 року подана відповідь на відзив ККП «Маріупольтепломережа», в якій вона вказує, що вона є власником нежитлового приміщення, тому Правила утримання житлових будинків на дані правовідносини не розповсюджується. Акт складений через 15 днів після залиття, з поважних причин, про які [PERSON] вказувала у позові. Крім цього у справі наявний акт від 08 січня 2019 року, складений у присутності свідків. Позивачка не погоджується із доводами відповідача щодо неналежності висновку експерта, оскільки експерт виправив описку та зазначив дату - 06 січня 2019 року, а також на спростування його висновків ККП «Маріупольтепломережа» не представлено іншого висновку експерта, при цьому у матеріалах справи наявні відомості про причини та механізм залиття. Відповідачем не представлено доказів, що після залиття у 2016 році позивачем повністю відновлено ушкоджене майно. Також позивач не погоджується із відсутністю вини у діях ККП «Маріупольтепломережа», оскільки АУР має відхилення від проекту, його не прийнято на баланс ККП «Маріупольтепломережа», однак дане відхилення не впливає на його згоду розпочати опалювальний сезон, тому відповідач знав про наявні порушення, однак дав дозвіл на опалювальний сезон, тому і є належним відповідачем (т. 1, а. п. 136 - 139). Також, 12 березня 2020 року від [PERSON] надійшла відповідь на відзив ОСББ «Еркер 77», яка мотивована тим, що у позивача у власності перебуває нежитлове приміщення, а не квартира, тому посилання представника ОСББ «Еркер 77» - Ярового А.В. в частині застосування до спірних правовідносин наведених Правил безпідставні. З приводу не повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, то таке можливо, коли відповідну експертизу призначає суд. У матеріалах справи наявні відомості про причини та механізм залиття, що і досліджено експертом. Згаданим рішенням суду у справі № 263/8788/16-ц з відповідачів стягнута вартість майна, яке не було заявлено у новому позові у справі № 263/14437/19. Також [PERSON] вважає відповідачів належними та саме вони повинні нести відповідальність за залиття її приміщення (т. 1, а. п. 140 - 143). ККП «Маріупольтепломережа» 12 березня 2020 року подало письмові пояснення у справі, відповідно до яких вказується, що позивачкою у справі наданий висновок експерта № 2-д за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2020 року. Для проведення експертизи поставлено наступне питання - чи відповідає нормам та правилам підготовка будинку [ADDRESS] до опалювального сезону 2018-2019 pоків. За указаним вище договором приймання робіт щодо встановлення автоматичного вузла регулювання здійснювалося замовником, яким є Департамент житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації, а ККП «Маріупольтепломережа» ніякого відношення до встановлення автоматичного вузла регулювання за адресою: [ADDRESS] не має. У висновку експерта зазначено, що під час складання акта готовності до опалювального сезону 2018-2019 років допущено порушення п. 7.7.21 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністра палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71. Пунктом 7.7.21 цих Правил визначено, що гідравлічне випробування здійснюється за плюсових температур зовнішнього повітря. Якщо ж температура зовнішнього повітря нижча від нульової, випробування можливе лише у виняткових випадках. Під час заповнення систем опалення водою для гідравлічного випробування слід вилучити повітря з опалювальних приладів. Тиск слід піднімати рівномірно до досягнення пробного тиску. Загальний час підняття тиску визначається відповідними НД і повинен бути не меншим 10 хв. Використання стисненого повітря або газу для підняття тиску не допускається. На підставі наведеного, ККП «Маріупольтепломережа» вважало, що під час перевірки готовності будинку [ADDRESS] до опалювального сезону 2018-2019 р. було дотримано вимоги діючого законодавства та витримано усі параметри під час опресування внутрішньо будинкової системи опалення (т. 1, а. п. 155 - 157). Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 09 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху (т. 1, а. п. 30). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначені підготовчі судові засідання, роз`яснено сторонам право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень (т. 1, а. п. 37). Таким правом сторони скористалася на власний розсуд у повному обсязі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 березня 2020 року продовжений строк проведення підготовчого провадження у даній цивільній справі до 05 квітня 2020 року (т. 1, а. п. 132). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 березня 2020 року у задоволенні клопотання представника ОСББ «Еркер 77» - Ярового А.В. про витребування доказів відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті дану цивільну справу (т. 1, а. п. 174). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 червня 2020 року відмовлено у прийнятті уточненої позовної заяви [PERSON] та повернуто її позивачу (т. 1, а. п. 184). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 червня 2020 року витребувано у Маріупольської міської ради та Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації вичерпні відомості щодо балансоутримувача та власника автоматичного вузла регулювання, що знаходиться у будинку [ADDRESS] станом на січень 2019 року (т. 1, а. п. 199). Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, у подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (т. 2, а. п. 49). Представник відповідача ОСББ «Еркер 77» - Яровий А.В. у судовому засіданні проти вимог заперечував з підстав, які наведені у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні вимог до його довірителя, у подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (т. 2, а. п. 58). Представник ККП «Маріупольтепломережа» - Богінська Т.М. у судовому засіданні проти вимог заперечувала з підстав, які наведені у відзиві на позов та письмових поясненнях, просила відмовити у задоволенні вимог до її довірителя, у подальшому подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (т. 2, а. п. 59). Під час розгляду справи за участю сторін та їх представників фіксування судового процесу здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у подальшому не здійснювалося у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям приміщення, зобов`язання вчинити певні дії. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, а також витребувані судом, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 листопада 2009 року № 24523421, [PERSON] на праві приватної власності належить приміщення [ADDRESS] (т. 1, а. п. 8, 9). Згідно з актом обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS] від 08 січня 2019 року, складеного та підписаного [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , при відкритті вхідної двері у приміщення було видно, що приміщення наповнене паром, каплі води стікають зі стелі по стінам. Було видно, що потрапляння води в приміщення відбувається через двері рамки управління будинку, що видно по брудному потоку, який виходив із рамки управління та потрапляв під двері приміщення [ADDRESS]. Даний бруд стікав зі сходів приміщення і розтікався по усьому полу. На полу розташовані брудні калюжі разом зі слідами шлаку, землі. Лінолеум підійнявся та виліз із-під плінтуса, внаслідок чого під нього потрапив шлак і частина землі. Меблі, двері забруднені (т. 1, а. п. 10, 21). [PERSON] 08 січня 2019 року звернулася із заявою до Маріупольської міської ради, в якій порушувала питання про створення комісії з визначення шкоди внаслідок затоплення її приміщення (т. 1, а. п. 11). 09 січня 2019 року [PERSON] звернулася до ОСББ «Еркер 77» із заявою, в якій просила забезпечити явку представника ОСББ на 11 січня 2019 року об 12:00 год. для складення спільного акта та прийняття участі в експертизі (т. 1, а. п. 12). Цього ж дня [PERSON] звернулася до керівництва ККП «Маріупольтепломережа» із заявою про забезпечення явки відповідного представника на 11 січня 2019 року об 12:00 год. для складення акта (т. 1, а. п. 13). 14 січня 2019 року [PERSON] звернулася до Маріупольської міської ради із заявою, в якій порушувала питання про вручення голові ОСББ «Еркер 77» - Фоменко А.А. документів про запрошення для складення акта про залиття приміщення (т. 1, а. п. 14). Цього ж дня [PERSON] подано до ОСББ «Еркер 77» заяву про забезпечення участі відповідного представника ОСББ 23 січня 2019 року о 12:00 год. для складення акта, а також порушувала перед ОСББ питання про приведення рамки управління у відповідність до будівельних норм, а саме: проведення цементування полу рамки, організації приямку з насосом для відбору води і направлення її у мережу каналізації, організації вентиляції (т. 1, а. п. 15, 16). Департамент розвитку Житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради 23 січня 2019 року повідомив [PERSON] , що Департаментом спільно з КП «Маріуполське ПУВКХ», ККП «Маріупольтепломережа», головою ОСББ «Еркер-77» 23 січня 2019 року проведено комісійне обстеження нежитлового приміщення [ADDRESS] . За інформацією голови ОСББ - 06 січня 2019 року відбувся прорив в рамці управління, внаслідок чого залило підвальне приміщення. На момент обстеження виявлені сліди залиття на стелі, стінах, меблях. Додатково повідомлено, що автоматичний вузол регулювання був установлений за рахунок коштів обласного бюджету і на теперішній час прийнятий на баланс ККП «Маріупольтепломережа». Роз`яснено право та порядок відшкодування шкоди (т. 1, а. п. 17). Далі, 05 лютого 2019 року даний Департамент повідомив [PERSON] , що роботи з обладнання інженерного вводу будинку [ADDRESS] автоматичним вузлом регулювання виконувалися за рахунок обласного бюджету, договір на виконання робіт був укладений з підрядною організацією ТОВ «ОСК», тому Департамент не має можливості представити інформацію з приводу виконання робіт, передачу в експлуатацію. Рішенням Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 даний вузол переданий на баланс ККП «Маріупольтепломережа», на теперішній час АУР перебуває на обслуговуванні останнього (т. 1, а. п. 20). Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23 вересня 2019 року № 7/д, виготовленого ФОП [PERSON] , вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів, необхідних для проведення відновного ремонту в нежилому приміщенні, що належить [PERSON] в будинку [ADDRESS] , становить 16 046 грн. 52 коп. з ПДВ. Тепловий пункт (рамка управління) системи опалення житлового будинку [ADDRESS] не має приямку або трапа для скидання води з подальшим направленням її в мережу каналізації, що не відповідає п. п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі». Наявність приямку або трапа для скидання води з подальшим направленням її в мережу каналізації дренажним насосом та своєчасне виявлення пориву з увімкненням дренажного насосу запобігло затопленню нежилого приміщення, що належить [PERSON] та розташоване нижче рамки управління (т. 1, а. п. 22 - 27). Допитаний в судовому засіданні експерт [PERSON] підтвердив висновки, висловлені ним в даній експертизі та вказав, що автоматичний вузол регулювання підлягає обов`язковій пресовці та він є частиною опалювальної системи. З приводу відповіді на питання, то він вказав, що питання порушувала не експерт, а він надав відповідь з експертної точки зору та відповідно переформулював питання з експертної сторони. За ДБН тепловий вузол та тепловий пункт мають одні значення. При огляді приміщення експерт установив, що затоплення мало місце, а також йому відомо про затоплення у 2016 році. Також від експерта [PERSON] надійшли роз`яснення за виготовленими ним висновками, в яких він вказав, що у висновку № 7/д помилково вказана дата 16 січня 2019 року та він стосується залиття, яке мало місце 06 січня 2019 року (т. 1, а. п. 205). Між ККП «Маріупольтепломережа» та фізичною особою - підприємцем [PERSON] 01 жовтня 2005 року укладений договір на відпуск теплової енергії, а також додаткову угоду до нього від 01 серпня 2006 року (т. 1, а. п. 67 - 74). [PERSON] з 09 березня 2000 року зареєстрована як фізична особа - підприємець (т. 1, а. п. 75, 76). ОСББ «Еркер 77» 06 вересня 2018 року звернулося до ККП «Маріупольтепломережа» із заявою про прийняття житлового будинку за актом готовності до опалювального сезону 2018-2019 років без опресовки даного вузла та ОСББ взяло на себе обов`язок з усунення зауважень (т. 1, а. п. 77). 10 жовтня 2018 року представником ОСББ «Еркер 77» та представниками ККП «Маріупольтепломережа» підписаний акт готовності до опалювального сезону 2018 - 2019 р. житлового будинку [ADDRESS] , в якому наявні зауваження, а саме: відсутня проектна документація; відсутнє опалення на сходових клітинах, гарантійний лист від 06 вересня 2018 року № 524-26707-61.1; затворна арматура не відновлена, гарантійний лист від 06 вересня 2018 року № 524-26707-61.1; відновити вікна та поставити скло, гарантійний лист від 06 вересня 2018 року № 524-26707-61.1; АУР не опресований, аналогічне посилання на гарантійний лист. Отже система центрального опалення готова до опалювального сезону із зауваженнями (т. 1, а. п. 78). Відповідно до змінного журналу Диспетчерської служби ККП «Маріупольтепломережа» за період з 17 листопада 2018 року по 03 жовтня 2019 року, у ньому міститься запис від 06 січня 2019 року об 08:45 год., а саме: « [ADDRESS] , порыв вед. дом. перекрыт, прокладка на фильтре, вал» (т. 1, а. п. 79, 80). Згідно з актом обстеження нежитлового приміщення у будинку по [ADDRESS] від 23 січня 2019 року, складеного за участю представників ОСББ «Еркер 77», ККП «Маріупольтепломережа», КП МПУ «ВКХ», власника [PERSON] , у ході обстеження установлено, за інформацією голови ОСББ 06 січня 2019 року відбувся прорив у рамці управління, внаслідок чого відбулося залиття підвального приміщення, належного [PERSON] . На момент обстеження наявні сліди залиття, не установленого походження, на стінах та меблях. Зі слів [PERSON] наявні пошкодження меблі (3 стола, 2 тумби), 4 дверей, отримані внаслідок прориву рамки управління. На момент обстеження установлені сліди залиття на стелі, стінах, неустановленого походження. Станом на 23 січня 2019 року причини залиття не установлені. На момент прориву і обстеження подача теплоносія на будинок здійснюється безперешкодно (т. 1, а. п. 81, 164, т. 2, а. п. 51). Відповідно до договору підряду від 30 травня 2017 року № 358, укладеного між Департаментом житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації (замовник) та ТОВ «Системи Будівельних Конструкцій» (виконавець), останнє взяло на себе зобов`язання виконати роботи за проектом, зокрема, по [ADDRESS] , оснащення інженерного вводу приладом обліку теплової енергії, автоматизованим вузлом регулювання (п. п. 1.1, 5.2 договору) (т. 1, а. п. 82 - 102). Рішенням Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 вирішено прийняти від Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації капітальні видатки за проектами «Капітальний ремонт житлових будинків у м. Маріуполь. Оснащення інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматизованим вузлом регулювання» згідно з додатком 1, до переліку якого віднесено будинок [ADDRESS] , та відповідно прийняти зазначені у п. 1 рішення об`єкти на баланс ККП «Маріупольтепломережа» (т. 1, а. п. 103 - 106). Згідно з довідкою головного бухгалтера ККП «Маріупольтепломережа» - Іванової А.В., за період з 06 січня 2019 року до сьогоднішнього дня на балансі підприємства автоматичний вузол регулювання за адресою: [ADDRESS] , не обліковується (т. 1, а. п. 107). Відповідно до службової записки начальника служби інвестицій та інжинірингу ККП «Маріупольтепломережа» - Задунайського В.М. від 08 лютого 2020 року станом на 31 січня 2020 року капітальні видатки за проектом «Капітальний ремонт житлових будинків в м. Маріуполь. Оснащення інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматичним вузлом регулювання за адресою: [ADDRESS] » не прийнятті на баланс підприємства з причин невідповідності встановленого обладнання, а саме: в акті приймання-передачі вказано один насос, а використовується інший. Роботи по монтажу та налагодження автоматичного вузла регулювання виконувала підрядна організація ТОВ «Системи Будівельних Конструкцій» за договором з Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації, в якому ККП «Маріупольтепломережа» участі не приймала (т. 1, а. п. 108, 109). 13 лютого 2019 року ККП «Маріупольтепломережа» повідомило ОСББ «Еркер 77» про те, що автоматизований вузол регулювання тепловою енергією, встановлений в житловому будинку [ADDRESS] , підлягає передачі на баланс підприємства, на теперішній час акти приймання-передачі автоматизованого вузла регулювання знаходяться на стадії оформлення (т. 1, а. п. 121). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2020 року № 2-д, виготовленого ФОП [PERSON] , в акті готовності до опалювального сезону 2018-2019 років від 18 вересня 2018 року житлового будинку [ADDRESS] вказано, що тепловий вузол АУР не опресований, внутрішня будинкова система опресована тиском 6,0 кгс/см.кв. тривалістю 5 хвилин, що не відповідає п. 7.7.21 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, п. 2.8.3 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76 (т. 1, а. п. 124 - 129). Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 квітня 2017 року в частині відшкодування майнової і моральної шкоди, спричиненої залиттям нерухомого майна, скасовано і ухвалено в даній частині нове рішення, яким позов [PERSON] до Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» і ККП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» задоволено частково. Стягнуто на користь [PERSON] у відшкодування майнової шкоди, спричиненої залиттям нежитлових приміщень, 22 095грн. 91 коп., з яких: з ККП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 17 676 грн. 73 коп.; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 4 419 грн. 18 коп. Стягнуто на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди, спричиненої залиттям нежитлових приміщень, 2 000 грн., з яких: з КП «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» - 1 600 грн.; з Житлово-комунального підприємства «Жилкомплекс» - 400 грн. Вирішено питання про процесуальні витрати (т. 1, а. п. 144 - 151). Листом від 12 квітня 2019 року ККП «Маріупольтепломережа» повідомило [PERSON] про те, що на теперішній час відбувається процес передачі АУР на баланс підприємства; роботи із запуску АУР проводилися підрядчиком у 2018 році; у подальшому, при наявності заявок до теплової інспекції підприємства, працівники ділянки з обслуговування АУР здійснюють виїзд на місце та при необхідності налаштовують обладнання відповідно до температурного графіку; ділянка з обслуговування АУР перебуває за адресою: вул. Купріна, 9а; Положення про ділянку АУР відноситься до документів внутрішнього користування та видається на руки абоненту за першою вимогою; акт опресовки будинку повинен перебувати у балансоутримувача будинку (т. 1, а. п. 154). На виконання вимог ухвали суду від 04 червня 2020 року Виконавчий комітет Маріупольської міської ради представив докази щодо автоматизованого вузла регулювання та пояснив, що рішенням Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року № 7/35-3114 «Про прийняття капітальних видатків» передбачено: прийняти від Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації капітальні видатки за проектами «Капітальний ремонт житлових будинків у м. Маріуполі. Оснащення інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматизованим вузлом регулювання, згідно з додатком 1, зокрема по [ADDRESS] ; прийняти капітальні видатки за цим проектом на баланс ККП «Маріупольтепломережа»; створити відповідну комісію; зазначеній комісії здійснити усі передбачені чинним законодавством заходи з прийому-передачі та надати підписані акти на затвердження; Департаменту по роботі з активами міської ради внести відповідні зміни до облікових даних щодо майна комунальної власності територіальної громади міста. Усі акти прийому-передачі, що були додані до листа Департаменту житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації від 14 червня 2018 року № 03/2/707/1/51-18 «Про передачу видатків», - були передані Департаментом розвитку житлово-комунальної інфраструктури міської ради на адресу ККП «Маріупольтепломережа». Станом на 19 червня 2020 року комісією не надавалися на затвердження директору Департаменту по роботі з активами міської ради підписані акти прийому-передачі капітальних видатків (т. 1, а. п. 208 - 248). Департамент житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації 23 жовтня 2020 року, на виконання вимог ухвали суду від 06 червня 2020 року, представив копію акта прийому-передачі від вересня 2020 року, відповідно до якого ККП «Маріупольтепломережа» прийняло на баланс капітальні видатки по об`єкту: «Капітальний ремонт житлових будинків в м. Маріуполь. Оснащення інженерного вводу житлових будинків приладом обліку теплової енергії, автоматичним вузлом регулювання [ADDRESS]» (т. 2, а. п. 29 - 31). Відповідно до акта прийняття теплового вузла обліку первинно від 25 жовтня 2018 року, затвердженого 29 жовтня 2018 року, представники: ККП «Маріупольтепломережа» дільниці ПОТЕ - [PERSON] , Маріупольського відділу метрології ДП «Донецькстандартметрологія» - [PERSON] , у присутності споживача, відповідального за експлуатацію систем теплопостачання - ОСББ «Еркер 77», прийняли вузол обліку за адресою: [ADDRESS] , зроблено технічний огляд вузла обліку теплової енергії, у результаті чого встановлено: вузол обліку теплової енергії відповідає вимогам технічних умов та проекту. На підставі викладеного з 25 жовтня 2018 року теплопостачальна організація дозволяє експлуатацію приладів обліку енергії (т. 2, а. п. 38). Мотиви суду. Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди. Частинами першою та другою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду. Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Тобто цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. У цій справі позивачем заявлено вимоги до ККП «Маріупольтепломережа» та ОСББ «Еркер 77» про солідарне стягнення з них завданої шкоди. У цьому випадку суд перевіряє, хто є відповідальною особою за належну експлуатацію автоматичного вузла регулювання у будинку [ADDRESS] . Так, матеріали справи, а саме - досліджені та проаналізовані вище судом докази, які відповідають приписам ст. ст. 77 - 80 ЦПК України, вказують, що на підставі рішення органу місцевого самоврядування від 26 вересня 2018 року автоматичний вузол регулювання у будинку [ADDRESS] прийнятий від Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації та переданий на баланс ККП «Маріупольтепломережа» на підставі затвердженого комісією акта прийому - передачі (т. 1, а. п. 210 - 221), однак такий акт складений та підписаний лише у вересні 2020 року (т. 2, а. п. 35). У той же час, відповідно до акта прийняття теплового вузла обліку первинно від 25 жовтня 2018 року, ККП «Маріупольтепломережа» у присутності споживача, відповідального за експлуатацію систем теплопостачання - ОСББ «Еркер 77», прийняло вузол обліку за адресою: [ADDRESS] , зроблено технічний огляд вузла обліку теплової енергії, у результаті чого встановлено: вузол обліку теплової енергії відповідає вимогам технічних умов та проекту та з цього дня дозволила експлуатацію приладів обліку енергії (т. 2, а. п. 38). У порядку, передбачено ст. ст. 12, 81 ЦПК України правомірність цього акта сторонами не спростована, тому суд відносить його до числа належних, допустимих та достовірних доказів, який у сукупності дає підставі для висновку, що він у достатній мірі вказує саме на ККП «Маріупольтепломережа» як відповідальну особу, яка первинно повинна була пересвідчитися у придатності вузла до використання та яка, починаючи з 25 жовтня 2018 року, здійснює обслуговування даного вузла, внаслідок чого є відповідальною особою за належну експлуатацію (безперебійну роботу) автоматичного вузла регулювання у будинку [ADDRESS] . Зволікання відповідача - ККП «Маріупольтепломережа» з виконанням рішення Маріупольської міської ради від 26 вересня 2018 року та безпідставного не прийняття на баланс підприємства протягом двох років автоматичного вузла регулювання теплової енергії, за фактичного його обслуговування весь цей період, не може свідчити про відсутність у ККП «Маріупольтепломережа» відповідальності за експлуатацію даного вузла, тому доводи в цій частині судом відхиляються. Наведеним рішенням Маріупольської міської ради на ОСББ «Еркер 77» не покладено жодного обов`язку з організації експлуатації автоматичного вузла теплової енергії , однак згідно з актом від 25 жовтня 2018 року - ОСББ «Еркер 7» відповідальне за експлуатацію систем теплопостачання у будинку [ADDRESS] . Отже, відповідальною особою за належну експлуатацію автоматичного вузла регулювання теплової енергії у будинку [ADDRESS] станом на січень 2019 року було саме ККП «Маріупольтепломережа», у той же час ОСББ «Еркер 77» є відповідальною особою за експлуатацію систем теплопостачання у будинку [ADDRESS] , які і повинні нести відповідальність за залиття нежитлового приміщення, належного [PERSON] . Як підставу для відшкодування завданої шкоди [PERSON] наводить акт про залиття від 08 січня 2019 року, складений за її участі та двох свідків (т. 1, а. п. 10), та акт від 23 січня 2019 року, складений у складі комісії, у тому числі представників ККП «Маріупольтепломережа» та ОСББ «Еркер 77» (т. 1, а. п. 81). Сторона відповідача - ККП «Маріупольтепломережа», як підставу для відмови у позові, наводить аргументи, що фактично акт про залиття складений про події, які мали місце 08 січня 2019 року, а також він складений поза межами 15 днів, тобто 23 січня 2019 року, тому вважала, що акт не містить відомостей щодо самого залиття, зокрема дати, причини, наслідків тощо та відповідно акт від 08 січня 2019 року не відповідає формі, установленій законом, тому відповідач вважав, що позивачем недоведений факт залиття належного їй нежитлового приміщення. Аналогічні за змістом аргументи для відмови у задоволенні позову наводить і відповідач ОСББ «Еркер 77», зокрема щодо невідповідності акта формі, установленій законом та не доведення факту залиття. Надаючи оцінку цим аргументам та й обставинам причин завдання позивачці шкоди, суд виходить з наступного. Як зазначено вище, до матеріалів справи долучені два акти від 08 та 23 січня 2019 року. Відповідно до пункту 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), передбачено, що заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, зразок якого із переліком необхідних для такого акта відомостей встановлено у додатку 4 до Правил. Зокрема, в акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) повинно бути зазначено: склад комісії, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено), причини залиття, висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду, тощо). Суд погоджується з доводами відповідачів, що акт про залиття від 08 січня 2019 року не відповідає Додатку 4 до наведених Правил, тому у силу вимог ст. 77 ЦПК України визнає його не допустимим доказом. Також суд не вбачає правових підстав для прийняття в якості доказу акта від 23 січня 2019 року, оскільки такий не містить усіх реквізитів, передбачених наведеними Правилами, зокрема у ньому відсутні дані, що трапилось і які наслідки (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено), причини залиття, висновки і рекомендації комісії (надаються висновки про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду, тощо). Цей акт містить формальне зазначення, що на момент обстеження наявні сліди залиття неустановленого походження, на стінах та меблях, зі слів [PERSON] наявні пошкодження меблі (3 стола, 2 тумби), 4 дверей, отримані внаслідок прориву рамки управління, на момент обстеження установлені сліди залиття на стелі, стінах, неустановленого походження, станом на 23 січня 2019 року причини залиття не установлені, на момент прориву і обстеження подача теплоносія на будинок здійснюється безперешкодно. За наслідками складення акта прийнято рішення витребувати документи на автоматичний вузол регулювання. Цей акт підписаний членами комісії без зауваження, а також підписаний самою [PERSON] , яка не оспорювала не встановлення причин залиття, фактів конкретного ушкодження її майна не вказала, як і не вказала якого саме майна, а також цей акт не містить відомостей, хто саме заподіяв шкоду. Матеріали справи містять змінний журнал Диспетчерської служби ККП «Маріупольтепломережа», в якому зафіксований факт прориву по [ADDRESS] , який мав місце 06 січня 2019 року о 08:45 год., однак у такому також відсутні будь-які відомості щодо залиття будь-якої території, у тому числі прилеглих до будинку [ADDRESS] приміщень. Отже, на момент залиття не складався перелік пошкодженого майна, такий перелік не міститься в акті від 23 січня 2019 року, як і не містить він причин залиття, що позбавляє суд можливості зробити висновок про пошкоджене майно саме подією, що сталася 06 січня 2019 року. Отже, у даному випадку суд вважає, що акт від 23 січня 2019 року у силу вимог ст. ст. 78, 80 ЦПК України відноситься до недопустимих та недостатніх доказів, оскільки не відповідає наведеному Додатку 4 Правил, містить не достатні дані, на підставі яких суд може дійти до висновку, що факт залиття мав місце. Згідно з ч. 3 ст. 14 ЦК України виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Не виконання у даному випадку вимог п. 2.3.6 Правил в частині забезпечення суду допустимими та достатніми доказами свідчить про невиконання позивачкою своїх обов`язків, передбачених ст. ст. 12, 81 ЦПК України, наслідком чого є ухвалення у справі рішення на користь протилежної сторони. Перевіряючи наступний склад деліктної відповідальності у вигляді настання шкоди, суд виходить з того, що позивач на підтвердження розміру шкоди представила висновок експерта від 23 вересня 2019 року № 7/д, відповідно до якої такий становить 16 046 грн. 52 коп. Сторона відповідачів ставить під сумнів даний висновок, оскільки у такому відсутнє попередження експерта про кримінальну відповідальність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Велика Палата Верховного Суду у пунктах 66 - 70 у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-270цс19) зробила висновок, що відповідно до ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. За нормами ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Проте у висновку будівельно-технічного експертного дослідження не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Саме такі порушення і стали підставою для визнання висновку експертизи неналежним доказом. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Ураховуючи те, що висновок експерта не є належним та допустимим доказом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачкою не доведено, що майно, яке відчужувалось за вказаними спірними договорами купівлі продажу майнових прав, укладеними із відповідачами, є ідентичним майну, зазначеному в укладеному з нею договорі купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно від 25 березня 2010 року. У наданому позивачем висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23 вересня 2019 року № 7/д не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, тому суд вважає, що він є неналежним та недопустимим доказом, у зв`язку з чим не приймає його,, що є наслідком не доведення зі сторони позивача розміру заподіяної шкоди. Суд неодноразово роз`яснював сторонам зміст ст. ст. 12, 81 ЦПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, діючи за принципом диспозитивності, вказував про змагальний процес та право сторін на подачу відповідних клопотань, однак позивач, знаючи про аргументи сторони відповідача щодо недопустимості як доказу наведеного висновку експерта, своїм правом не скористалася та відповідного клопотання про призначення у справі експертизи про визначення розміру шкоди на підставі ухвали суду не порушувала, вказавши лише у відповіді на відзив, що вимога про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок стосується випадків призначення її судом, не врахувавши зміст ч. 5 ст. 106 ЦПК України, що в даному випадку є негативним наслідком саме для позивача. Щодо висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 25 лютого 2020 року № 2-д, виготовленого ФОП [PERSON] , то суд відносить його до числа неналежних доказів у цій справі (ст. 77 ЦПК України), оскільки у ньому досліджувалося питання готовності автоматичного вузла регулювання теплової енергії до опалювального сезону 2018-2019 року, що не стосується предмету розгляду у цій справі. Отже позивачка не виконала свого обов`язку та у передбачений законом спосіб не довела розміру заподіяної шкоди, що виключає у даному випадку можливість застосування до відповідачів відповідальності, визначеної статтею 1166 ЦК України. Отже, за недоведеності фактів заподіяння шкоди та її розміру, суд вважає, що у справі не доведений причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідачів та завданою шкодою, що є обов`язковою умовою для відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, тому позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то позивач її поєднує із ушкодженням її майна внаслідок залиття належного їй нежитлового приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом п. 3 ч. 2 ст. 23 цього Кодексу моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі у зв`язку із пошкодженням майна. За недоведеності вимог про завдання позивачці матеріальної шкоди (факту залиття, розміру шкоди), відсутні підстави для відшкодування і моральної шкоди, тому і вимоги в цій частині не ґрунтуються на змісті ст. ст. 23, 1167 ЦК України. Щодо вимог про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку у відповідність до будівельних норм - п. п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», тобто організувати приямок або трап з установленням дренажного насосу для направлення води в каналізацію. У справі установлено, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року залишено у силі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполі від 19 квітня 2017 року в частині вимог [PERSON] до ОСББ «Еркер 77» про реконструкцію (переобладнання) теплового пункту і приведення його до належного будівельного стану (призведення примусової вентиляції, організації приямку або трапу для збору води з подальшим її скиданням у каналізацію, проведення герметики і утеплення вводів труб, які заходять до рамки управління будинку через стіну будинку). Суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, зазначив, що ОСББ «Еркер 77» є юридичною особою з моменту його реєстрації - 15 червня 2016 року. Метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку тощо. ОСББ «Еркер 77» діє відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», чинного законодавства та Статуту, затвердженого рішенням установчих зборів членів ОСББ від 23 березня 2016 року в протоколі № 1. За актом від 01 грудня 2016 року багатоквартирний будинок [ADDRESS] списаний з балансу ЖКП «Жилкомплекс» та з цього часу даний будинок знаходиться на балансі ОСББ «Еркер 77», яке відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, набуває права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. За п. 3 розділу ІІІ Статуту ОСББ «Еркер 77» до виключної компетенції загальних зборів об`єднання віднесено питання про використання спільного майна, прийняття рішення про реконструкцію та ремонт будинку або про зведення господарських споруд, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників тощо. Разом з тим, в ході розгляду справи судом першої інстанції і апеляційним судом не здобуто доказів того, що [PERSON] ставилось перед правлінням об`єднання «Еркер 77» питання про скликання загальних зборів з вирішення питання порядку денного: про реконструкцію (переобладнання) теплового пункту і приведення його до належного будівельного стану (зведення примусової вентиляції, організації приямку або трапу для збору води з подальшим її скиданням у каналізацію, проведення герметики і утеплення вводів труб, які заходять до рамки управління будинку через стіну будинку). Загальними зборами такого рішення з технічного переобладнання теплового пункту, що мало б супроводжуватись зведенням проектної технічної документації, оплаченої об`єднанням, не приймалось досі. Поряд із цим відсутні відомості про відмову ОСББ «Еркер 77» влаштувати тепловий пункт у відповідності з державними будівельними нормами згідно з висновком дослідження спеціаліста. Тобто у справі не встановлено порушення, не визнання або оспорення прав позивача відповідачем ОСББ «Еркер 77» в даній частині вимог. Відтак суд апеляційної інстанції вважав, що у нього відсутні підстави згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України для покладення на ОСББ обов`язку облаштування теплового пункту у відповідності з державними будівельними нормами в обхід повноважного в цьому питанні рішення загальних зборів об`єднання. Не можна в даному випадку віддати перевагу вимогам позивача, як власника залитих приміщень, обґрунтованим ч. 2 ст. 386 ЦК України щодо запобігання ушкоджень майна в майбутньому. Також колегія суддів погодилася із твердженням в рішенні суду першої інстанції про відсутність проектно-технічної документації на переобладнання теплового пункту, як однієї із перешкод для ухвалення позитивного рішення в цій частині вимог [PERSON] . У справі, яка є предметом розгляду, позивачка [PERSON] порушує перед судом вимоги про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку у відповідність до будівельних норм - п. п. 16.19, 16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», тобто організувати приямок або трап з установленням дренажного насосу для направлення води в каналізацію. Свої вимоги [PERSON] мотивує, що якби ОСББ «Еркер 77» обладнало рамку - приямком для збору води, то гаряча вода разом із шлаком і землею не попала б до приміщення позивача, а вина ККП «Маріупольтепломережа» полягає у тому, що останнє неякісно обслуговує АУР, наслідком чого стала аварія. ОСББ «Еркер 77» у відзиві на позов порушувало питання про закриття провадження у справі в частині вимог про зобов`язання ОСББ «Еркер 77» привести рамку у відповідність до будівельних норм - п. п. 16.19,16.20 ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», тобто організувати приямок або трап з установленням дренажного насосу для направлення води в каналізацію з підстав набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Донецької області від 20 вересня 2017 року. Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що вже існує рішення суду у справі, яке набрало законної сили, і це рішення ухвалене за наслідками розгляду спору (позову), який розглядається між тими самими сторони, про то самий предмет спору і з тих самих підстав. Таким чином, для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме: тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову. Зміна хоча б однієї з наведених складових не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовною заявою і не дає суду підстави закривати провадження у справі. Отже як у справі № 263/8688/16-ц, так і в цій справі спір виник між тотожними сторонами, позивачка [PERSON] порушує тотожні вимоги (предмет спору) з аналогічних підстав, тому провадження в цій частині вимог підлягає закриттю на підставі ст. 255 ЦПК України. Розподіл судових витрат. [PERSON] вказує, що з її сторони витрати у зв`язку із розглядом справи полягають у сплаті: судового збору у розмірі 2 305 грн. 20 коп.; послуг експерта у розмірі 4 000 грн. та 2 500 грн.; послуг банківської установи у розмірі 25 грн.; послуг з відправлення відзиву, висновку експерта тощо відповідачам у загальному розмірі 78 грн.; послуг з виготовлення ксерокопій у розмірі 32 грн., що за її підрахунками становить 8 957 грн. 20 коп. (т. 1, а. п. 176). На підтвердження понесених витрат [PERSON] до матеріалів справи долучила квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2 305 грн. 20 коп. (т. 1, а. п. 2), фотокопію товарного чеку від 20 вересня 2019 року про сплату 4 000 грн. експерту [PERSON] за експертне дослідження (т. 1, а. п. 27), товарний чек від 25 вересня 2019 року про сплату 60 грн. за виготовлення ксерокопій (т. 1, а. п. 28), товарний чек від 19 лютого 2020 року б/н про сплату експерту [PERSON] 2 500 грн. за експертне дослідження (т. 1, а. п. 130), квитанції про сплату за послуги поштового відправлення (т. 1, а. п. 130, 160, 161, 162, 202,товарний чек від 07 грудня 2020 року б/н про сплату експерту [PERSON] 300 грн. за виклик та явку до суду (т. 2, а. п. 44). У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає, у зв`язку із відсутністю підстав для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у позові, інші витрати, а саме: на залучення експерта та його виклик, поштове відправлення, ксерокопіювання покладаються на позивача. ОСББ «Еркер 77» у відзиві на позов послалося на попередній орієнтовний розрахунок понесених витрат у розмірі 3 000 грн., однак протягом розгляду справи доказів понесення витрат не представив, тому суд не вирішує питання про них.

Outcome: dismissed