Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

До Немирівського районного суду Вінницької області\~надійшов позов [PERSON] , яка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову\~ [PERSON] вказала, що з 15.02.2014 р.\~вони перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Немирівського районного суду від 18.05.2017 року шлюб між ними було розірвано. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що домовленості щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто,\~відповідач працює водієм за наймом та має високу заробітну плату, [PERSON] \~просить суд стягнути з\~відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] , в судове засідання\~не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] , на утримання його доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1500 грн., щомісячно. Суд заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове\~задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як зазначено в позові, дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України,\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами\~Сімейного кодексу України. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Приписами ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Частиною 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із встановлених обставин справи, спільна дитина сторін проживає разом із позивачкою. Серед іншого суд, враховує, що відповідач працює водієм в ФОП [PERSON] , інших утриманців немає (в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про протилежне), а тому зобов`язаний вживати всіх необхідних\~заходів з метою отримання законних джерел доходів для забезпечення гідних умов проживання та розвитку дитини. Разом з тим, згідно\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи вік дитини (7років), потреби фізичного, духовного, соціального розвитку, зважаючи на те, що\~обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках, виходячи із засад справедливості та розумності, враховуючи обставини, передбачені\~ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини\~у розмірі 2000 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. Згідно з ч. 1\~ст. 199 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ч. 1\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача згідно\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 908 грн.

Outcome: partial