Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд визнати об`єктом права спільної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частини земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва; судові витрати покласти на відповідача. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 12\~травня 2007 року. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10\~жовтня 2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що за спільні кошти із чоловіком вони придбали спільне майно вартістю 10000 грн., а саме: земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва. Зазначає, що до лютого 2020 року вона постійно проживала з дітьми за адресою: [ADDRESS] , тому спірне майно підлягає поділу. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 вересня 2020\~року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом установлено, що 12 травня 2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений шлюб, про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зроблений актовий запис № 138. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Першотравневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 жовтня 2018\~року (справа № 241/1488/18) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. За змістом цього рішення сторони перебували у шлюбі з 12 травня 2007 року. Згідно з довідкою від 02 жовтня 2015 року, виданою СТ «Тімірязєвець», [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . 14 червня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573, зареєстрований у реєстрі за № 2238. Під час укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки [ADDRESS] , [PERSON] надано письмову згоду своєму чоловікові [PERSON] на укладання договору купівлі земельної ділянки, що підтверджується матеріалами нотаріальної справи. З Витягу з Державного реєстру правочинів № 4140649 від 14 червня 2007 року вбачається, що [PERSON] земельну ділянку [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573, придбав у [PERSON] 14 червня 2007 року, номер правочину: 2154110, договір купівлі-продажу. За правилами статті 60\~СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 61\~СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до статті 63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як встановлено в статті 68\~СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 69\~СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною першою статті 70\~СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (статті 77, 78 ЦПК України), і це є її процесуальним обов`язком (статті 12, 81 ЦПК України). Наведені норми матеріального права та встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що спірна земельна ділянка придбана під час юридичного шлюбу подружжя є їх спільним сумісним майном, тому і позивачу, як і відповідачу відповідно до статті 63\~СК України належить право власності на Ѕ частини земельної ділянки. Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка придбана за час шлюбу за спільні кошти подружжя та є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, необхідно дійти висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права на Ѕ частини земельної ділянки ділянку [ADDRESS] , площею 0,0625 га, кадастровий номер 1412300000:04:008:0573. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved