Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] міської ради, треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, в якому позивач просить визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Костанді, будинок 3, як за спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON], померлого 06.12.2017 р. Ухвалою судді від 30.07.2018 р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі № 520/9319/18. Залучено до участі у справі у якості третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON]. Ухвалою суду від 26.11.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі 520/9319/18 закрито. Справу призначити до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON], в судові засідання не зявлявся, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представники позивача в судових засіданнях 30.08.2018 р., 26.11.2018 р., 12.12.2018 р. позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, в подальшому представник [PERSON] через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача (вхід. №53185). Представник відповідача [PERSON] міської ради до судового засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Треті особи до судового засідання не зявились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо позову не надвали. Враховуючи положення статей 280,\~281\~ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку за наявними у ній матеріалами. Суд, заслухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 06 грудня 2017 року помер батько позивача [PERSON], про що 08.12.2017 року [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис за № 4450, та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 509819. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька [PERSON]. Факт родинних відносин між ним, [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження на імя [PERSON] (серії ІІІ-ЖД № 488024, виданим 24.10.1984 р. Приморським відділом записів актів громадянського стану у м. Одесі). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частки в домоволодінні, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 3. 19 січня 2018 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, [PERSON], померлого 06.12.2017 р., до приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], на підставі якої була заведена спадкова справа № 2/2018 до майна [PERSON]. Згідно листа приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] № 133/02-14 від 13.06.2018 р. [PERSON] повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності померлого [PERSON] на майно та відмовлено в оформлені спадщини на частку домоволодіння та розяснено права звернення до суду для вирішення цього питання. Отже, позивач [PERSON] підтвердив той факт, що в нотаріальному порядку оформити спадщину можливості не має, у звязку з чим був вимушений звернутися до суду. Суд погоджується з доводами позивача про відсутність можливості оформити в нотаріальному порядку спадкові права на нерухоме майно. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] приходиться бабусею позивача [PERSON]. Родинні відносини між ними підтверджуються свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] та свідоцтвом про народження самого позивача [PERSON]. 12 листопада 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 244874, виданим Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції 12.11.2010 р. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої саме входила ? частка домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.\~Костанді, буд. 3. У звязку із тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності [PERSON] на вищезазначену частку домоволодіння та з метою підтвердження її права власності нотаріусом було зроблено запит до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» [PERSON] міської ради. У відповідь на нього надійшла довідка, в якій зазначено, що станом на 31.12.2012 р. право власності на ? частку домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 3 зареєстровано за [PERSON]. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями за законом першої черги був її чоловік [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії ІІ-РЕ № 018011, видане уповноваженим органом м. Марнеулі 20.06.1959 р.,), та син [PERSON] (свідоцтво про народження серії ІІ-ЖД № 348782, видане Ленінським відділом записів актів громадянського стану в м. Одесі 13.04.1977 р.). З довідки про склад сімї та прописку № 31 від 10.01.2018 р., виданої Органом самоорганізації населення «Великий Фонтан» вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом зі спадкодавцем [PERSON], померлою 12.11.2010 р., а отже спадщину вони прийняли фактично. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по 1/8 частці домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 3. Проте вони не оформили своє право власності на частку даного будинку в установленому законом порядку. 26 квітня 2014 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 376029, виданим 26.04.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] був тільки батько позивача (син померлого) - [PERSON]. Оскільки на момент смерті вони проживали разом, то [PERSON] прийняв спадщину фактично, факт спільного проживання підтверджується довідкою про склад сімї та прописку № 30, виданою Органом самоорганізації населення «Великий Фонтан» 10.01.2018 р. Таким чином, на момент смерті у власності [PERSON] фактично знаходилася ? частка домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 3, проте, правовстановлюючі документи на майно переоформлені належним чином не були. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2015р., яке набрало законної сили 26.01.2016 р., по справі № 520/14529/15-ц за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] міської ради, третя особа [PERSON], про визнання права власності на частку у домоволодінні в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 11.12.2014 р., за кожним з позивачів було визнано право власності на 1/8 частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, буд. 3. Вищевказаним рішенням суду було встановлено той факт, що [PERSON], у звязку з виділом часток інших співвласників у окремі обєкти нерухомості та у звязку із перерахунком часток, фактично належить ? частка домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.\~Костанді, буд. 3. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Суд погоджується з доводами позивача, що на момент смерті [PERSON] належала ? частка домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.\~Костанді, буд. 3. Як розяснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008\~р. «Про судову практику в справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину. В силу вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 392 ЦК України та п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено наступне, - суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved