Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , в особі представника [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості, процентів, інфляційних витрат та 3% річних. Відповідно до позовної заяви, 26.11.2019 року [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 100000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 31.12.2019 року. На підтвердження вказаних обставин відповідач написав розписку. Станом на теперішній час відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Позивач звернувся до суду за реалізацією свого права на повернення грошових коштів, у сумі 100000,00 грн., які були надані відповідачу. В договорі позики від 26.11.2019 року сторони не встановили розмір процентів, тому їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Згідно розписки від 26.11.2019 року, відповідач зобов`язався повернути борг до 31.12.2019 року. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання становить період з 26.11.2019року, тобто з моменту укладення договору позики, по 31.12.2019 року до моменту повернення боргу, оскільки право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу за договором позики проценти в розмірі 1424 (одна тисяча чотириста двадцять чотири) грн. 60 коп. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В договорі позики від 26.11.2019 року сторони не встановили інший розмір процентів річних, ніж визначений в статті 625 ЦК України, тому їх розмір визначається відповідно до вимог вказаної статті ЦК України. Згідно розписки від 26.11.2019 року відповідач зобов`язався повернути борг до 31.12.2019 року включно. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання становить період з 01.01.2020року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобов`язання, по 07,12.2020року, тобто по день складання позову. Отже, відповідач повинен сплатити позивачу за прострочення повернення позики три проценти річних в розмірі 2810 (дві тисячі вісімсот десять) грн. 95 коп. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно розписки від 26.11.2019 року відповідач зобов`язався повернути борг до 31.12.2019 року включно. Час прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання становить період з 01.01.2020 року, тобто наступного дня після закінчення строку виконання зобов`язання, по 07,12.2020 року, тобто по день складання позову. Отже, відповідач повинен відшкодувати позивачу інфляційні втрати в розмірі 2700 (дві тисячі сімсот) грн. 00 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 100000,00 грн., проценти від позики в розмірі 1424,60 грн., 3% річних у розмірі 2810,95 грн., інфляційні втрати в розмірі 2700,00 грн., а також судові витрати по справі. До початку судового засідання від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, відзиву не надав. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. 26.11.2019 року [PERSON] надав відповідачу [PERSON] у борг грошові кошти у сумі 100000,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти у строк до 31.12.2019 року. На підтвердження даних обставин відповідач написав розписку та підписав її власноруч, в присутності свідка [PERSON] . Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконана позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечена повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконана зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не неї відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповіді до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Станом на теперішній час, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за договором позики за час прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання становить: основний борг - 100000,00 грн., проценти від позики в розмірі - 1424,60 грн., 3% річних у розмірі - 2810,95 грн., інфляційні втрати в розмірі - 2700,00 грн. Суд вважає наявність вказаної заборгованості доведеною, правильність здійснених позивачем розрахунків відповідачем не оспорювалося, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню на користь позивача вищезазначений розмір заборгованості за договором позики разом з відсотками та інфляційними нарахуваннями. На підставі ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1069,35 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved