Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

до суду 24 жовтня 2016 року надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (Тернопільська ОККПЛ) Гач М.П. про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу у примусовому порядку, з підстав того, що 21 жовтня 2016 року він був госпіталізований у вказаний психіатричний заклад; страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. До заяви додано висновок лікарів-психіатрів про необхідність такої госпіталізації [PERSON] У судовому засіданні лікар-психіатр Гач М.П., яка одночасно за дорученням представляла Тернопільську ОККПЛ, заяву підтримала, пояснила, що [PERSON] хворіє на органічний маячний (шизофреноподібний) розлад. Ця хвороба є тяжким психічним захворюванням. Викликаний цим захворюванням психічний розлад у [PERSON] зумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, він не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар, у зв'язку з чим просить суд задовольнити заяву. Прокурор Галас Н.В. заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] підтримав та вказав, що не заперечує проти її задоволення. Мати [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні підтримала думку лікаря - психіатра, просила лікувати сина і пояснила, що він дуже агресивний до неї та її дочки - його сестри. Вони його остерігаються та побоюються негативних наслідків від поведінки останнього, позаяк у раптових припадках агресії він намагається їх побити, хоча вони його жодним чином не провокують. З дому не виходить, з 24 серпня 2016 року не приймає препарати, котрі призначені лікарем, не спить, дуже багато палить. Також пояснила, що не зверталась до правоохоронних органів з приводу поведінки сина, оскільки це іде у розріз з її уявленнями про стосунки матері та дитини. [PERSON] у судовому засіданні проти своєї госпіталізації заперечив, оскільки вважає себе здоровим. Вказує, що питання його здоров'я виключно його справа. Також пояснив, що конфлікти, про які зазначає мати, справді мають місце, однак чому це відбувається йому невідомо. Пригадує, що лікувався в 2006 - 2008 роках. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: 21 жовтня 2016 року о 13 год. 30 хв. в Тернопільську ОККПЛ поступив [PERSON], [INFO], житель [ADDRESS]. При особистому огляді останнього лікарем-психіатром амбулаторного-поліклінічного відділення Тернопільської ОККПЛ було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих. Підставою для цього висновку є відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від матері - [PERSON] Згода на госпіталізацію [PERSON] відсутня у зв'язку з його відмовою від запропонованої госпіталізації. Вказане було підтверджено і висновком комісії у складі чотирьох лікарів-психіатрів Тернопільської ОККПЛ, де зазначено, що [PERSON] з 2004 року страждає органічним маячним (шизофреноподібним) розладом. Останній раз лікувався та був виписаний із стаціонару в липні 2016 року. З серпня 2016 року стан пацієнта погіршився, відмовився приймати ліки, все частіше проявляє агресію до матері та сестри, безпричинно конфліктує з ними, провокував сварки. Останній тиждень-півтора став виражено напруженим, злобним, дуже багато курив (блок сигарет з 2 дні), практично не спав, кілька разів вдарив матір та сестру, міг викинути їжу ними приготовану, заставляв їх ходити ввечері за сигаретами. Рідні змушені лягати спати одягненими, оскільки в будь-який час могли опинитись на вулиці. На час огляду в свідомості. Орієнтований достатньо. Вербальному контакту доступний, проте в розмові підозрілий, насторожений, відсторонений, відповідає коротко, неохоче, із затримкою, часто не хоче давати чіткої відповіді, відходить від запитання. На обстеження та лікування в психіатричному стаціонарі не погоджується. Стверджує: «це мамі треба лікуватись, подивіться на неї, а я здоровий і не потребую вашої допомоги». Мислення в деякій мірі в'язке, ригідне, схильне до зісковзування, резонерства, відмічаються окремі ідеї відношення, стосунку. В розмові легко дратується афектується, говорить голосно. Інструкції медичного персоналу не виконує. Критика до свого стану хвороблива. Усвідомлена згода [PERSON] на госпіталізацію та лікування - відсутня. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. За вказаних обставин справи суд вважає, що заяву лікаря-психіатра ОККПЛ Гач М.П. про госпіталізацію у примусовому порядку [PERSON] слід задовольнити, оскільки останній страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, тому останнього слід госпіталізувати в примусовому порядку для обстеження та лікування в умовах стаціонару Тернопільської ОККПЛ. Окрім вказаного вище, суд вважає за необхідне зазначити наступне: частиною 4 ст. 234 ЦПК України передбачено, що справи про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку здійснюється судом за участі двох народних засідателів. Однак така юридична конструкція не передбачена Конституцією України, позаяк згідно ст. 127 Основного закону, правосуддя здійснюють судді. У визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних. Зважаючи на те, що норми Конституції України мають пряму дію і вищу юридичну силу перед ЦПК України, саме вони підлягають застосуванню судом. На підставі наведеного,

Outcome: approved