Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до філії Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та комісії банку. Свої позовні\~вимоги позивач\~мотивує тим,\~що через відділення філії Южне ГРУ ПАТ КБ ПриватБанк вона здійснила перерахування грошових коштів на користь [PERSON] в сумі 225000 грн. та сплатила комісію 5 грн. на користь банку шляхом поповнення платіжної картки (рахунку) відповідача [PERSON] грошовими коштами. Позивач зазначає, що вказана транзакція була здійснена помилково, так як працівник банку невірно ввів 16-значний номер картки при внесені готівки, а позивачка перед підписанням заяви не перевірила реквізитів отримувача, що призвело до помилкового зарахування грошових коштів позивачки на рахунок відповідача. Позивач зазначає, що вона намагалася вирішити питання повернення власних грошових коштів у позасудовому порядку, у звязку з чим намагалася звязатися з відповідачем через мережу Інтернет, соціальні мережі, однак відповідач відмовив у поверненні грошових коштів, тим самим безпідставно привласнив чужі грошові кошти, які йому не призначалися, за даних обставин позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивачка стверджує про відсутність жодних правових підстав для зарахування грошових коштів на користь [PERSON]. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.04.2018 року провадження по зазначеній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 29.05.2018 року о 16.00 год. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 05.04.2018 року в клопотання позивача про забезпечення позову задоволено частково шляхом накладення арешту на автомобіль KIA, модель RIO, 2013 року випуску, який належить відповідачу. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 27.08.2018 року справу призначено до судового розгляду по суті на 12 год. 15 хв. 02 жовтня 2018 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить розглянути справу у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся за адресою, що зазначена позивачем у позові та за адресою, що зазначена ним самим у заяві, що була адресована до суду. Представник відповідача філії Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у своїй заяві від 21.08.2018 року просив у задоволенні позовних вимог до філії Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк відмовити. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перерахувала на користь відповідача [PERSON] грошові кошти в сумі 225000 грн., що підтверджується квитанцією відділення Сьомий кілометр Южного ГРУ ПАТ КБ ПриватБанк від 27 червня 2017 року (а.с.21) та довідкою ПАТ КБ ПриватБанк від 27 червня 2017 року від 27 лютого 2018 року (а.с.22). Позивач зазначила, що вказані грошові кошти були перераховані внаслідок помилки, так як вона не перевірила реквізити отримувача грошових коштів, послалася у позові на відсутність правових підстав для перерахування грошових коштів відповідачу. Судом не встановлено жодних правових підстав для перерахування грошових коштів на користь відповідача. Відповідачем філією Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк надано відзив, у якому зазначено, що філія не є самостійною юридичною особою, відтак є неналежним відповідачем, таким чином в позові необхідно відмовити. Суд зазначає, що згідно п. 1.4. Положення про філію Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк у новій редакції, що затверджено рішенням Правління ПАТ КБ ПриватБанк, протокол №49 від 08 грудня 2011 р., філія є відокремленим структурним підрозділом ПАТ КБ ПриватБанк, не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені ПАТ КБ ПриватБанк (а.с.16-20). Згідно ч.2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно ч. 1 ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Відповідно ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обовязки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Частиною 7 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть предявлятися також за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч.3 ст. 95 ЦК України філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила і діють на підставі затвердженого нею положення. Судом було розяснено представнику позивача його право заявити клопотання про заміну філії Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк на ПАТ «КБ «ПриватБанк», однак представник позивача такого клопотання заявити не побажав. Таким чином, чинне законодавство не передбачає можливість стягнення грошових коштів з філії юридичної особи, а відтак в задоволенні позову в частині стягнення з філії Южне Головне регіональне управління ПАТ КБ ПриватБанк комісії банку слід відмовити. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву подано не було, при цьому судом встановлено, що відповідачу достеменно відомо про розгляд справи судом, так як відповідач звертався до суду заявою, у якій зазначив власну адресу для направлення кореспонденції. На думку суду, відповідач, у разі незгоди з позовною заявою, повинен був надати суду заперечення проти доводів позивача у формі відзиву на позов. Разом з тим, відповідач не спростував пояснень та доказів, наданих позивачкою, власних пояснень, належних і допустимих доказів на користь своєї версії позиції не надав. При цьому суд зазначає, що сама позиція сторони не може будуватися лише тільки на запереченнях. Станом на теперішній час відповідачем грошові кошти в порушення ч. 2 ст. 16 ЦПК України в порядку досудового врегулювання спору повернуті на користь позивачу не були. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставно отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у звязку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України. За змістом частини першої ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Таким чином, суду не надано доказів жодної правової підстави, передбаченої ст.11 ЦК України, для набуття відповідачем вказаного майна (грошей). Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Таким чином з урахуванням вищевикладеного позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів підлягають задоволенню. Разом з тим згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір на користь позивача.

Outcome: partial