Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області звернулася позивач [PERSON] з позовом про звільнення майна з під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 липня 2007 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №2н-61-2008 було видано судовий наказ про стягнення солідарно з неї та [PERSON] на користь кредитної спілки «Фортеця» заборгованість за кредитним договором та за договором поруки в сумі 2584,05 грн., судовий збір в сумі 7,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Після набрання вказаного вище судового наказу законної сили його було предявлено для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області. Перебуваючи на примусовому виконанні у відділу ДВС Христинівського РУЮ Черкаської області, по судовому наказу Христинівського райсуду від 24.07.2007 №2н-61- 2008, старшим державним виконавцем Діденко В.В., було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Під цей арешт та заборону відчуження, попали і придбані позивачем за договорами купівлі-продажу від 09.07.2015 року земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3958 га по вул. Куйбишева, 49, с. Китченківка, Краснокутського району, Харківської області, а також житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою необхідною для їх будівництва та обслуговування площею 0,07 га., що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.05.2016 №58519993. Також вказала, що на сьогоднішній день примусове стягнення заборгованості згідно зазначеного вище судового наказу відділом ДВС Христинівського РУЮ Черкаської області не здійснюється та вона має намір відчужити вищевказане нерухомого майна, однак укладання відповідного договору про їхнє відчуження унеможливлено через накладення на них арешту, в звязку з вищевикладеним, позивач звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилася, оскільки в позові прохала справу слухати у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Арбітражний керуючий ліквідатор [PERSON] в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій вказав, що 14.12.2009 року виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 2604,30 грн. на користь КС «Фортеця» в Христинівському РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області закрите без виконання. Повторно документ не предявлявся. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2007 року Христинівським районним судом Черкаської області у справі №2н-61-2008 було видано судовий наказ про стягнення солідарно з позивача [PERSON] та [PERSON] на користь кредитної спілки «Фортеця» заборгованість за кредитним договором та за договором поруки в сумі 2584,05 грн., судовий збір в сумі 7,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у відділу ДВС Христинівського РУЮ Черкаської області, по судовому наказу Христинівського райсуду від 24.07.2007 №2н-61-2008 та під час його примусового виконання старшим державним виконавцем Діденко В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, про що свідчить розділ «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.05.2016 №58519993. Під цей арешт та заборону відчуження, попали і придбані позивачем за договорами купівлі-продажу від 09.07.2015 року земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3958 га по вул. Куйбишева, 49, с. Китченківка, Краснокутського району, Харківської області, а також житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами разом із земельною ділянкою необхідною для їх будівництва та обслуговування площею 0,07 га., що стверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру Прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 04.05.2016 року №58519993. Натомість, згідно листа відділу державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції Черкаської області від 16.09.2016 року № 3647, вбачається, що 14.12.2009 року виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] боргу в розмірі 2604,30 грн. на користь КС «Фортеця» в Христинівському РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області закрите без виконання. Повторно документ не предявлявся. Як вбачається зі ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржник. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved