Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 20 березня 2014 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Відділ державної виконавчої служби Розівського РУЮ у Запорізькій області, про припинення стягнення грошових коштів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач в обґрунтування свого позову зазначив, що відповідно до виконавчого листа №0813/1115/2012, виданого 23.10.2012 року Куйбишевським районним судом Запорізької області позивач є платником аліментів на користь відповідачки на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2012 року і до досягнення ним повноліття. Довідкою, виданою ТОВ «Прогрес» підтверджується, що [PERSON] аліментні зобов'язання виконує належним чином, заборгованості по їх сплаті не має. З 18 серпня 2013 року малолітній син позивача проживає разом з ним в смт. Розівка Запорізької області, оскільки відповідач порушувала обов'язки матері по догляду за дитиною та її виховання, зловживала алкогольними напоями, за що отримувала попередження від органів опіки та піклування та Шевченківської сільської ради. На даний час малолітній [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивача, тому останній вимушений був звернутись до суду з заявою про припинення стягнення аліментів. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову про припинення стягнення аліментів наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями. Відповідач за місцем реєстрації: [ADDRESS], відмовилася від одержання листа Куйбишевського районного суду Запорізької області, судові повістки були повернуті до суду з відповідними відмітками відділення поштового зв'язку, а тому відповідно до частини 8 ст.76 ЦПК України, відповідач вважаться таким, що був повідомлений належним чином про розгляд справи. Представник третьої особи - відділу державної виконавчої служби Розівського РУЮ у Запорізькій області до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). Як вбачається зі змісту позову, батьки дитини проживають окремо. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 0813/1115/2012, виданого 23.10.2012 року Куйбишевським районним судом Запорізької області, позивач є платником аліментів на користь відповідача на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.09.2012 року і до досягнення ним повноліття (а.с. 9). Малолітній [PERSON] на теперішній час проживає з батьком - [PERSON] за місцем реєстрації останнього: [ADDRESS], що підтверджується актом обстеження умов проживання від 19.02.2014 року (а.с.30). Відповідно до ч.1 ст. 160, ч.1 ст. 161 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч.ч.1-3 ст.181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. З аналізу наведених норм закону вбачається, що необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утриманні дитини є її проживання з цим з батьків. Дитина сторін - [PERSON] проживає з батьком, який самостійно утримує його, однак позивач продовжує за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання цієї дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відпали обставини, які були підставою для стягнення за рішенням суду від 23 жовтня 2012 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи те, що суд задовольняє позов [PERSON] про припинення стягнення аліментів, усі понесені ним судові витрати повинні бути стягнуті з іншої сторони, тобто з відповідача, а саме: судовий збір у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved