Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, місцезнаходження за адресою: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, до [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги одинокій матері у розмірі 3512,66 гривень та суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,0 гривні, обґрунтовуючи свої вимоги таким. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та до 01 січня 2019 року отримувала допомогу одинокій матері на дитину [PERSON] , [INFO] . При заповненні декларації про доходи та майновий стан від 13 січня 2017 року, 14 липня 2017 року та від 26 січня 2018 року заявниця неодноразово надавала недостовірні відомості про доходи родини, а саме не вказувала повний розмір заробітної плати, отриманої у ФОП [PERSON] , що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру. Враховуючи вищевказане за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2018 року [PERSON] надміру було виплачено коштів державної допомоги загальною сумою 3512,66 грн. [PERSON] була неодноразово письмово та за телефоном попереджена про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги, але повернуто не було. Тому позивач вимушений звернутися з цим позовом. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та до 01 січня 2019 року отримувала допомогу одинокій матері на дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 34 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751, допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах І-ІV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства І та II групи або інвалідами І групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Згідно п. 4 «Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги» від 07 лютого 2002 року № 112/6400 при визначенні сукупного доходу органи, що призначають допомогу, користуються усіма офіційними джерелами, які містять інформацію про доходи громадян, у тому числі інформацією органів державних податкових адміністрацій. Відповідно до п . 48 Порядку органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім`ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги. Відповідно до абз. 5 п. 49 Порядку органи соціального захисту населення мають право робити запити та у строк до п`яти календарних днів з дня надходження відповідного запиту безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. Для підтвердження даних про доходи (відсутність доходів) отримувача допомоги використовуються відомості ДФС з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном. При заповненні декларації про доходи та майновий стан від 13 січня 2017 року, 14 липня 2017 року та від 26 січня 2018 року заявниця неодноразово надавала недостовірні відомості про доходи родини, а саме не вказувала повний розмір заробітної плати, отриманої у ФОП [PERSON] , що вплинуло на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру. Враховуючи вищевказане за період з 01 січня 2017 року по 30 червня 2018 року гр. [PERSON] надміру було виплачено коштів державної допомоги загальною сумою 3512,66 гривень. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям с дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-ХІІ одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. [PERSON] була не одноразово письмово та за телефоном попереджена про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За викладеними обставинами суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, стягнувши з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надміру виплачені кошти державної соціальної допомоги одинокій матері у розмірі 3512,66 гривень. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,0 гривень, який підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved