Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

До суду 26.04.2018 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], який діє у своїх інтересах і в інтересах малолітньої дитини [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою 133 в б. 28а по вул. О.Говорухи в м. Запоріжжя. Посилається на те, що квартира є однокімнатною, житловою площею 16,2 кв.м, загальною 28,4 кв.м, є комунальною власністю, неприватизована. Відповідач, який є її сином та онука зареєстровані в цій квартирі, але не проживають в ній, син з травня 2005 року, а онука взагалі не проживала жодного дня, була зареєстрована відповідачем без її дозволу. На теперішній час в квартирі зареєстровані та проживають вона та члени її родини: дочка та малолітній онук. Місцем проживання відповідачів з 2015 року є належна відповідачу на праві спільної часткової власності ? частина жилого будинку за адресою: Запорізька область, с. Розумівка, вул. Українська, б. 18, яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.09.2014 р. Відповідач не мешкає в спірному житлі без поважних причин з 2005 року, має у власності інше житло, де має всі законні підстави зареєструвати свою малолітню дитину, що є підставою для визнання його та малолітньої дочки такими, що втратили право користування жилим приміщенням за ст.. 107 ЖК з часу вибуття на інше постійне місце проживання. Просить визнати [PERSON] та малолітню [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування квартирою 133 в б. 28а по вул. О.Говорухи в м. Запоріжжя. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за договором адвокат [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Додатково пояснили, що в квартирі проживає дочка позивачки третя особа по справі. Будинок в с. Розумівка знаходиться 8 км від м. Запоріжжя. Там є холодна та гаряча вода. Будинок поділений на дві частини, в частині, якою користується відповідач мається газовий котел. Відповідач не проживає в квартирі з 2005 року, його сімя в цій квартирі ніколи не проживала. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, пояснив, що він з народження до 2015 року проживав в цій квартирі. Вселився до неї з сімєю в 2012 році, а сестра там не проживала. Будинок в с. Розумівка був поділений між ним та позивачкою за мировою угодою. Потім він приїхав в квартиру та побачив, що його речі виставили з квартирі в підїзд, а замки змінили він не проживає в оспорюваній квартирі у звязку з тим, що позивачки чинить перешкоди його проживанню в цій квартирі. В квітні 2013 року він оформив своє спадкове право після смерті батька на ? частину житлового будинку за адресою: с. Розумівка, Запорізького району, вул. Українська, 18. Також своє спадкове право на ? частину цього будинку оформила позивачка. Позивачка неодноразово змінювала замки на вхідних дверях в оспорюваній квартирі. В 2015 році з цього приводу він звертався до поліції із заявою, в якій зазначав, що мати змінила замки без його відома. Також 24.04.2018 року ним також викликалась поліція у звязку з не допуском його та малолітньої дитини в квартиру. Йому з дочкою доводиться проживати в сільській місцевості, при тому що він працює в м. Запоріжжя, дочка відвідує дитячій садок №66 в м. Запоріжжя. Вказав, що житловий будинок за адресою: с. Розумівка, Запорізького району, вул. Українська, 18 не придатний для проживання взимку, тому він та його родина змушені орендувати квартиру в м. Запоріжжя на зиму. В судовому засіданні позивачем та відповідачем заявлялись клопотання про виклик свідків. З боку позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] З боку відповідача [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що в є сусідкою родини [PERSON] з 1986 року. В цій квартирі проживає [PERSON], її донька [PERSON] та її син. [PERSON] в квартирі не проживає з 2003 року. Пізніше вона дізналась, що він знаходиться в місцях позбавлення волі. Дружина та доньку [PERSON] вона в цій квратирі ніколи не бачила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] в оспорюваній квартирі не бачила з 2005 року, зараз в ній проживає позивачка, її донька та син доньки. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідка [PERSON] по вул.. Українська в с. Розумівка. З 2013 року проживає там постійно. [PERSON] там проживає постійно з дружиною та дитиною. [PERSON] приїздить до будинку на вихідні раз на тиждень. З зовнішнього вигляду будинок [PERSON] упорядкований, мається дитячий майданчик Свідок [PERSON] повідомив, що він батько дружини [PERSON]. Богдан з родиною проживав в квартирі по вул.. Совхозній (після перейменування [PERSON]). потім у [PERSON] з матірю стався конфлікт, та вона його вигнала. Свідок [PERSON] повідомив, що в квітні 2015 року [PERSON] звернувся до нього за допомогою, оскільки необхідно було забрати його речі. Вони прийшли до квартири по вул. Радгоспній, дзвонили, але двері ніхто не відчинив. Йому відомо, що між сторонами існує конфлікт. В 2015 році мати вигнала [PERSON] з його родиною з квартири. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Квартира [ADDRESS] є неприватизованою. Складається з однієї кімнати, має загальну площу 29,17 кв.м. В ній зареєстровано 5 осіб (а.с.16). Відповідач [PERSON] зареєстрований в цій квартирі з 07.10.1983 року по теперішній час та його малолітня донька [PERSON], [INFO] зареєстрована в ній з 31.03.2016 р. (а.с.24). Крім того, в цій квартирі зареєстрована позивачка та третя особа [PERSON], що підтверджується паспортами зазначених осіб (а.с.7-8). Позивачці та відповідачу [PERSON] належить по ? частині житлового будинку №18 по вул.. Українська в с. Розумівка Запорізької області (а.с.13,15). Як встановлено судом відповідач був членом сім'ї наймача оспорюваної квартири, а саме сином позивачки, вселився до спірного приміщення на законних підставах як член сім'ї наймача. Пунктом 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. За положеннями частини другої\~статті 107 ЖК Української РСР\~у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до частини першої\~статті 3 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли\~\~в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що відповідно до\~статті 107 ЖК УРСР\~наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції,\~утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення,\~виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Приймаючи рішення по цій справі суд прийняв до уваги, що між позивачем, третьої особою та відповідачем існують тривалі неприязні стосунки, оспорювана квартира є однокімнатною, площею 29,17 кв.м, що явно недостатньо для комфортного проживання трьох дорослих людей. Крім того, слід врахувати, що третя особа [PERSON] та відповідач [PERSON] мають малолітніх дітей, які проживають з ними. На підтвердження існування спору з приводу проживання відповідача свідчить звернення [PERSON] до органів міліції в 2015 році (а.с.20) та позивачки [PERSON] (а.с.19). Дійсно, відповідач у власності має ? частину житлового будинку в іншому населеному пункті, яку він використовує для власних потреб, і в тому числі свого проживання, але інша ? частина цього будинку на праві власності належить позивачці, яка також нею користується. Суду не доведено, що відповідач вибув з квартири [ADDRESS] у звязку з виїздом на інше місце проживання. Доводи відповідача про виїзд з квартири у звязку з неприязними стосунками між ним та матірю з сестрою не спростовані в суді. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] та його малолітня донька [PERSON] не проживають в [INFO] з поважних причин, а не у звязку з виїздом на інше постійне місце проживання, за таких обставин підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою 133 в будинку 28а по вул. О. Говорухи в м. Запоріжжя не має.

Outcome: dismissed