Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаними позовами звернулися [PERSON] , [PERSON] , в якому просили стягнути з ПрАТ «Український Бекон» моральну шкоду в розмірі 500000,00 грн кожний, а [PERSON] також майнову шкоду в розмірі 4411,17 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивачі посилалася на те, що їх син [PERSON] помер [INFO] внаслідок протиправних дій [PERSON] , який був працівником ПрАТ «Український Бекон» та який, керуючи транспортним засобом, власником якого є відповідач, не дотримавшись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, допустив травмування їх сина, через що він помер. Смерть сина спричинила моральну шкоду його батькам, яка виразилася в перебуванні їх в постійному стресі та в поганому самопочутті, втраті сенсу та жаги до життя. Також смерть сина спричинила погіршення стану здоров`я [PERSON] , в зв`язку з чим вона була змушена витрачати додаткові кошти на власне лікування в розмірі 4411,17 грн, які мають бути відшкодовані відповідачем. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 грудня 2019 року об`єднано в одне провадження справи № 233/8169/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Український Бекон» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину та № 233/7289/19 за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Український Бекон» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що смерть [PERSON] була спричинена також внаслідок не дотримання ним самим правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві. Своєю чергою відповідач добровільно надав майнову допомогу позивачам. Крім того, майнову допомогу позивачі отримують від Фонду соціального страхування позивачам у зв`язку зі смертю годувальника. Також між придбанням [PERSON] ліків для власного лікування, погіршенням стану здоров`я позивачів відсутній причинно-наслідковий зв`язок зі смертю сина, а розмір моральної шкоди, яку просять відшкодувати відповідачі, свідчить про їх бажання збагатитися за рахунок відповідача та є необґрунтованим. Позивачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17 жовтня 1981 року, виданим Миколаївською сільською радою Костянтинівського району Донецької області (актовий запис № 16 від 17 жовтня 1981 року), свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 26 червня 1982 року, виданим Миколаївською сільською радою Костянтинівського району Донецької області (актовий запис № 13 від 26 червня 1982 року), копії яких містяться в матеріалах справи. [INFO] в місті Костянтинівка Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 08 серпня 2017 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис № 270 від 08 серпня 2017 року, складений Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області). Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 272 КК України, а саме порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, будучи особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель людей. Вказаним вироком суду встановлено, що наказом № 048/01 від 27.01.2017 року голови правління ПрАТ «Український бекон» [PERSON] був прийнятий на роботу на посаду водія навантажувача-стажер, та в подальшому, відповідно до наказів голови правління № 227, 304 переведений на посаду комірника-водія навантажувача. 29.07.2017 року приблизно о 18 годині 40 хвилин [PERSON] , перебуваючи на робочому місці, а саме у приміщенні камери № 4 Складського господарства ПрАТ «Український бекон», яке зареєстровано та розташовано за адресою: 85180, Донецька область, Костянтинівський район, с. Водяне Друге, вул. Зелена, 1-А, керуючи електронавантажувачем YALE MR 14, реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску, виконував завдання по переміщенню продукції, що згідно з п.101 НПАОП 0.00- 4.12-2005 «Перелік робіт з підвищеною небезпекою» від 26.01.2005, затвердженого наказом Держпраці, відносяться до робіт підвищеної небезпеки. Піднявши вилами навантажувача піддон з замороженими брикетами фаршу, який стояв на такому ж піддоні, побачив, що до низу піддону причепився брикет фаршу, та почав потроху здавати назад. В цей момент з сторони спини [PERSON] вийшов транспортувальник [PERSON] та почав відчіпляти цей брикет. [PERSON] , не передбачаючи можливості настання небезпечних наслідків свого діяння (бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, не зупинив вантажопідйомні операції, а саме переміщення піддона з замороженими брикетами фаршу з зачепившимся брикетом фаршу електронавантажувачем YALE MR 14, реєстраційний номер [NUMBER] , 2004 року випуску, в зоні знаходження транспортувальника [PERSON] та не повідомив відповідальну особу за безпечне виконання робіт про прилипання брикету фаршу до піддону, що стало загрозою для потерпілого [PERSON] , а також не дбав про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі переміщення піддону електронавантажувачем, внаслідок чого сталося падіння заморожених брикетів фаршу з піднятих вил електронавантажувача на транспортувальника [PERSON] , який перебував поруч, чим останньому були заподіяні тілесні ушкодження, від яких [INFO] настала його смерть. Внаслідок вказаної події [PERSON] були заподіяні наступні тілесні ушкодження: прямі перелами 5,6,7,8,9 ребер по середньо-ключичній лінії справа, розрив правої частки печінки, масивна зачеревинна гематома справа, закриті переломи лівої сідничної кістки і лівої великогомілкової кістки в середній третині, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Причиною смерті стала тупа травма тіла, що супроводжувалася множинними переламами кісток скелета, розривом і забоєм внутрішніх органів, ускладнена розвитком недокрів`я внутрішніх органів і шоку. Відповідно до висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці комірник-водій навантажувача ПрАТ «Український бекон» [PERSON] та транспортувальник ПрАТ «Український бекон» [PERSON] мали технічну можливість запобігти настанню нещасного випадку. Згідно наданих на дослідження матеріалів і проведеного аналізу виробничої ситуації, щодо події, дії (бездіяльність) комірника-водія навантажувача ПрАТ «Український бекон» [PERSON] та транспортувальника ПрАТ «Український бекон» [PERSON] з технічної точки зору є у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з виниклою подією та її негативними наслідками, а саме травмування [PERSON] під час виконання вантажопідйомних операцій комірником-водієм навантажувача ПрАТ «Український бекон» [PERSON] , а саме переміщення піддона з замороженими брикетами фаршу електронавантажувачем YALE MR14. Вирок суду набрав законної сили 25 червня 2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до наказу № 557/01 від 17.11.2015 р. [PERSON] прийнято на роботу в ПрАТ «Украинский Бекон», 18.11.2015 р. він пройшов ввідний інструктаж з техніки безпеки, що також підтверджується його підписом в Журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці. [PERSON] був ознайомлений з Інструкцією №110-16 з охорони праці для транспортувальника складського господарства, що підтверджується його підписом від 18.11.2015 року в листі ознайомлені, копія якого разом з інструкцією міститься в матеріалах справи. 18.11.2015 року з [PERSON] був проведений первісний інструктаж , а 21.07.2017 року - повторний інструктаж по інструкціям 110-16, 220-16;05-08, 05-04, 102-15,100-17,057-16, 035-15, сх. 05-02, що підтверджується його підписом у Журналі реєстрації інструктажів. Знання нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, інструкцій з охорони праці, пожежної безпеки [PERSON] були перевірені 21.03.2017 року, що підтверджується протоколом від 21.03.2017 року, складеним комісією роботодавця. Інструкцією №297-15 про охорону праці для водія навантажувача Згідно з актом № 22 від 22.11.2017 р. про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1, а також актом проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 22.11.2017 р., затверджених 23.11.2017 року начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області, особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, окрім [PERSON] , був [PERSON] , який знаходився в небезпечній зоні роботи електронавантажувача YALE MR14, реєстраційний номер [NUMBER] з піднятим вантажем, чим порушив вимоги п. 3.13 п. 3.14 Інструкції №110-16 з охорони праці для транспортувальника складського господарства. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТУ Держгірпромнагляду у Донецькій області, копію якого наданого відповідачем, власником електропогрузчика YALE MR14, 2004 року випуску, ідент. № [NUMBER] , двигун № б/н, державний номерний знак [NUMBER] , є Приватне акціонерне товариство «Український Бекон». [PERSON] , [INFO] має діагноз: цукровий діабет, що підтверджується записом від 18.07.2012 року в медичній картці хворого. В 2014 році [PERSON] продовжувала лікування, що підтверджується листом призначень 01.02.2014 року. З виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2407 від 28 серпня 2017 року вбачається, що [PERSON] отримала закриту черепно-мозкову травму (19.08.2017 р. ), струс головного мозку. З кардіограми [PERSON] вбачається, що вона станом на день дослідження 25.01.2018 року мала гіпертрофію лівого шлуночка та його перевантаження, виражені дифузні зміни міокарда. З виписок з медичної картки амбулаторного хворого від 01.02.2018 р., 16.10.2018 р., з консультаційного висновку від 17.10.2019 р., наданих Костянтинівським районним центром первинно-санітарної допомоги, Державним закладом «Науково-практичний медичний реабілітаційно-діагностичний центр», [PERSON] проходила лікування з приводу дисциркуляторної енцефалопатії ІІ ст, як наслідок артеріальної гіпертензії ІІ ст; стану після закритої черепно-мозкової травми, церебрального атеросклерозу, а також обстеження 30.09.2019 року колінних суглобів, в підколінній області яких встановлена наявність кісти [PERSON] . З виписки із медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , [INFO] , від 16 жовтня 2018 року, наданих Костянтинівським районним центром первинно-санітарної допомоги, вбачається, що він проходив амбулаторне лікування з діагнозом дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст., ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ст.; з виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 01 травня 2019 року вбачається, що [PERSON] проходив амбулаторне лікування з діагнозом церебральний атеросклероз з гіпертонічною хворобою, ХСМН, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз. [PERSON] на час смерті мав зареєстроване місце проживання разом з батьками [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою №351 від 08.10.2019 року, наданою виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради. 22 серпня 2018 рок ПрАТ «Український Бекон» надав [PERSON] допомогу в розмірі 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5505 від 22 серпня 2018 року. Відповідно до довідок про доходи від 08.01.2020 р. за № 24.03.1/41та № 24.03.1/42, від 03.03.2020 р. за № 24.03.1/543 та № 24.03.1/544, наданих Костянтинівським міським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, позивачі [PERSON] та [PERSON] є одержувачами страхових виплат, щомісячна сума виплати родинам померлих в серпні 2017 року склала 343,34 грн кожному, у період з вересня 2017 року по лютий 2018 року - 425,74 грн кожному, з березня 2018 року по лютий 2019 року - 510,89 грн кожному, з березня 2019 року по лютий 2019 року - 536,43 грн кожному, а також в лютому 2018 року було виплачено одноразову виплату в разі смерті на сім`ю в розмірі 84200,00 грн кожному. Згідно з чеків за період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року, копії яких долучені до матеріалів справи, [PERSON] на придбання ліків витрачено 4492,85 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки судом не встановлено, що погіршення стану здоров`я [PERSON] було зумовлено смертю сина [PERSON] , суд дійшов висновку про відсутність причино - наслідкового зв`язку між придбанням позивачем ліків у період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року на суму 4411,17 грн та порушенням її цивільного права, в зв`язку з чим в задоволені вказаних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо). Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. Визначивши розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Відповідно до ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до ч.ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, в тому числі, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Оскільки судом встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок вантажопідйомних операцій з використанням технологічного транспортного засобу, визначення якого передбачене п.п. 1 п. 2 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №8 від 06.01.2010 року, суд дійшов висновку про те, що вказана діяльність, внаслідок якої настала смерть фізичної особи, є джерелом підвищеної небезпеки. А отже, моральна шкода, завдана позивачам смертю [PERSON] внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) [PERSON] , відшкодовується не ним, як особою, яка її завдала, та вина якого встановлена вироком суду, а власником джерела підвищеної небезпеки - ПрАТ «Український бекон» незалежно від вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок, відповідно до якого аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Встановлюючи наявність душевних страждань позивачів, суд зважає на те, що втрата сина завжди спричиняє душевні страждання у його батьків, а усвідомлення того, що смерть настала під час виконання сином трудових обов`язків, а також з використанням транспортного засобу, що є джерелом підвищеної небезпеки, підсилює такі страждання. І хоча зрозуміло, що ніякими грошима моральні страждання за втрату сина оцінити не можливо, зважаючи на характер правопорушення, ступеня вини потерпілого, груба необережність якого сприяла виникненню шкоди, похилий вік та незадовільний стан здоров`я позивачів, глибину душевних страждань, які виражені в тому, що позивачі з моменту смерті сина втратили сенс та жагу до життя, постійно відчувають нервові переживання, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково та відшкодувати позивачам моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн кожному, стягнувши її з власника джерела підвищеної небезпеки - ПрАТ «Український Бекон». Посилання відповідача про те, що в серпні 2018 року ПрАТ «Український Бекон» надав позивачу [PERSON] допомогу в розмірі 10000,00 грн, а також те, що позивачі є отримувачами страхових виплат родинам померлих в Костянтинівському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не спростовують висновків суду з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Оскільки судом встановлено, що вищевказані виплати не пов`язані із відшкодуванням моральної шкоди, суд дійшов висновку про те, що їх розмір, а також факт їх відшкодування не пов`язаний з моральною шкодою. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 4000,00 грн.

Outcome: partial