Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання власником спадкового майна. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, спадкодавцеві [PERSON], яка померла 19.09.1997 р., а саме на \~земельну частку (пай)) площею 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивач прийняв спадщину після смерті баби, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у позивача документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, у винесенні рішення поклався на думку суду. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON], народився 13 травня 1962 року в с. Домашлин Корюківського району Чернігівської обл., що підтверджується паспортом НК 426580, виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 09.12.1997 р. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження ІV-УР № 2185531). Батьки позивача одружилися 23 січня 1958 року після чого мати позивача змінила своє дівоче прізвище «Верещака» на «Макаренко» (свідоцтво про народження І-ЯР № 8545860). Відповідно до свідоцтва про народження матері позивача її батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження ЯВ № 339082). 19 вересня 1997 року у віці 85 років [PERSON] померла, про що Домашлинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області зроблено 20.09.1997 року відповідний актовий запис за № 8 (повторне свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 299384 від 07.06.2017). Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області було передано у колективну власність Колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна на території Домашлинської сільської ради земельну ділянку з метою подальшого її паювання, тобто визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства без виділення земельної ділянки в натурі. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та була включена в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). На її імя був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217063 на земельну частку розміром 4,83 умовних кадастрових гектари, 24 липня 1996 року. Вартість земельної частки (паю) на момент смерті 14\~901,00 грн. На момент смерті [PERSON], [INFO], була зареєстрована і проживала до дня смерті за адресою: с. Домашлин, вул. Шевченка, 53 разом з внуком [PERSON], [INFO] та невісткою [PERSON] (довідка виконавчого комітету Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 07.06.2017 № 165). Відповідно до інформації Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області станом на 03.08.2017 відповідно до записів книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на гр. [PERSON] зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217063 від 24.07.1996 на площу 4,83 в умовних кадастрових гектарах, який вона не отримувала, по колишньому КСП ім. Леніна Корюківського району Домашлинської сільської ради. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна померлої є її онук позивач по справі, так як він після смерті баби прийняв спадщину та вважав, що є повноправним власником земельних ділянок, але коли виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без свідоцтва про право на спадщину він цього зробити не зможе. Позивач звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори, але через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину, тому для вирішення даного спірного питання позивач змушений звернутися до суду. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину \~не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на земельну частку (пай), позивач прийняв спадщину після смерті баби, проте, позбавлений можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на право на земельну частку (пай). У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони,\~своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved