Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

До суду від [PERSON] надійшов позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони фактично проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з позивачкою. Позивачка вказує, що весь цей час, з моменту народження дитини, відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже три роки, вона не розуміє, хто її батько та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки майже його не бачила. Позивачка зазначає, що нею дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачкою і дитиною склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює саме позивачка. Батько участі в цій сфері життя дитини не приймає. Таким чином, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їхньої спільної дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Від відповідача [PERSON] надійшла до суду нотаріально посвідчена заява, згідно якої останній відмовляється від своїх батьківських прав у відношенні до своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], не заперечує проти розгляду справи без його участі. Прокурор Бондарев С.М. проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник служба у справах дітей Троїцької районної державної адміністрації Луганської області Бутенко О.С. надала до суду заяву, згідно якої проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Ухвалюючи рішення по суті спору чи постановляючи ухвали в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані докази, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини, а також враховуючи думку самого відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, а отже виразив своє небажання проявляти батьківське піклування до його малолітньої дитини, вважає, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від обов'язків по вихованню дитини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Судом достовірно встановлено і вказане не заперечувалося сторонами, що відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться станом її здоров'я, не виявляє до дитини ніякого інтересу, у зв'язку з чим дитина проживає та повністю знаходяться на утриманні позивачки. Надані докази дають підстави суду зробити висновок, що відповідач ухиляється від обов'язку по вихованню своєї дитини, відповідач повністю визнав позовні вимоги, виразив свою думку щодо не бажання займатися вихованням дитини та проявляти до неї батьківське піклування, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на утримання своєї дитини. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів доходів позивача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з урахуванням індексації, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України,

Outcome: approved