Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

До суд звернулось ТОВ «Лізінг інформаційних технологій» з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.12.2010 року між ЗАТ «Лізінг інформаційних технологій» в особі СПД ФО [PERSON] та відповідачем укладено Договір № 120229008 про надання в оренду на мовах фінансового лізингу обладнання. Відповідно умов зазначеного Договору відповідач бере участь в системі LeaseIT, окрема отримує ІТ - обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT а також отримує послуги на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT. Оператор LeaseIT в свою чергу зобов'язується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ - обладнання обраним клієнтом постачальником та надати клієнту послуги за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом LeaseIT. Порядок отримання клієнтом ІТ - обладнання, інших товарів та послуг визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього Договору. На підставі зазначеного Договору та Правил позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, що підтверджується Актом прийняття - передачі майна № 120229008 від 22.12.2010 року. Вартість переданого майна становить 6 329,59 грн. За умовами обраного клієнтом Пакету LeaseIT Десятка платіж при отриманні обладнання становить 10 % вартості товару, кількість місячних платежів - 9 рівними частинами, перехід права власності на майно - після повної сплати вартості обладнання. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі. Відповідач в своє чергу, прийняті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу відповідно п. 14.2.Правил та п. 5.4.2. Договору, яка становить 65 420, 06 грн. та складається з 3 362,09 грн. компенсації вартості наданого обладнання та 62 057,97 грн. - плати за прострочення щомісячних платежів. Посилаючись на викладене, ТОВ «Лізинг інформаційних технологій» просить суд позов задовольнити у повному обсязі. В ході розгляду справи представником позивача зменшено вимоги позову - позивач просить суд стягнути з [PERSON], заборгованість в розмірі 64 711,61 грн. (а.с. 64 - 65). Представник позивача в судовому засіданні вимоги ТОВ з урахуванням зменшення підтримала, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково - в розмірі неповернутої суми вартості отриманого майна - 1 466, 85 грн., в частині стягнення сум, нарахованих за прострочення платежів - заперечував (а.с. 37 - 38). Крім того, [PERSON] заявив про застосування наслідків спливу строків позовної давності щодо вимог про стягнення плати за прострочення платежів, зазначивши, що такі платежі за своєю правовою природою є пенею або штрафом, а тому до таких вимог встановлена позовна давність в один рік (а.с. 78 - 79). Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2010 року між ЗАТ «Лізінг інформаційних технологій» в особі СПД ФО [PERSON] та відповідачем укладено Договір № 120229008 про отримання обладнання в системі LeaseIT (а.с. 5). Відповідно п. 1.1. зазначеного Договору Клієнт бере участь в системі LeaseIT, зокрема, отримує ІТ - обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а оператор LeaseIT зобов'язується на підставі заяви клієнта забезпечити передачу ІТ -обладнання обраним Клієнтом постачальником та надання клієнту послуг за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. З Договору вбачається, що відповідачем обрано пакет фінансування LeaseIT Десятка. Відповідно п. 1.2. Договору порядок отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, які є невід'ємною частиною цього Договору. Відповідно п. 7.2. Договору у разі прострочення сплати платежів , клієнт сплачує плату за прострочення платежів в порядку та у розмірах, визначених Правилами. Пунктом 14.2 Правил отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT встановлено, що у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора LeaseIT плату за прострочення платежу в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором ; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата сплати за Договором. Сплата плати за прострочення платежу не звільняє Клієнта від обов'язку в повному обсязі оплатити платежі, передбачені пакетом LeaseIT. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав - обладнання Клієнту надав, що не оспорюється самим відповідачем та підтверджується Актом прийняття - передачі та накладною на відгрузку товару (а.с. 13, 14). Відповідач в свою чергу в обумовлені угодою строки умови Договору не виконував, що підтверджується самими письмовими запереченнями та поясненнями відповідача, в яких він визнає наявність боргу по сплаті вартості отриманого майна, але в розмірі, меншому ніж зазначено позивачем (а.с. 36 - 38, 58 - 60) Відповідно Структури грошових нарахувань та надходжень № 2014042301 від 23.04.2014 року заборгованість відповідача перед ПАТ становить 64 711 грн. 61 коп. та складається з заборгованості за отримане обладнання в розмірі 3 362 грн. 09 коп. та платежів за порушення строків сплати обумовлених угодою між сторонами платежів (а.с. 66). Позивачем не спростовано належними доказами розрахунок боргу, наданий позивачем. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність вимог ПАТ «Лізинг інформаційних технологій», а тому їх задоволення у повному обсязі. При цьому суд вважає необґрунтованими посилання відповідача в заперечення позову на ту обставину, що з Правилами отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT він ознайомлений не був а також з спливом строків позовної давності щодо сплати сум за прострочення платежів виходячи з наступного. Щодо повідомлення та ознайомлення відповідача з Правилами, зазначена обставина підтверджується самим Договором, підписаним відповідачем, відповідно п. 8.7 якого Клієнт ознайомився з Правилами отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT, зміст Правил є зрозумілим для Клієнта і він погоджується їх дотримуватись та виконувати. Щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно вимог про стягнення коштів за прострочення сплати платежів обумовлених угодою, слід зазначити наступне. Заявляючи про сплив позовної давності відповідач зазначає, що за своєю природою такі платежі є пенею або штрафом. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Відповідно п. 14.2. Правил отримання ІТ - обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT у разі несвоєчасної оплати Клієнтом нарахованого платежу Клієнт сплачує на користь Оператора LeaseIT плату за прострочення платежу в розмірі п'яти відсотків від погашеної суми простроченого платежу, якщо погашення простроченого платежу здійснюється у розрахунковому періоді, на який припадає дата оплати за договором ; в розмірі десяти відсотків від суми простроченого платежу, якщо погашення здійснюється після закінчення розрахункового періоду, на який припадає дата сплати за Договором. Аналіз вищезазначеного надає підстави для висновку про те, що ототожнювати таку плату зі штрафом або пенею не можливо, оскільки штраф, пеня є видом забезпечення виконання зобов'язання та нараховується у відмотках від суми невиконаного, неналежно та несвоєчасно виконаного зобов'язання, а плата за прострочення платежу, встановлена п. 14.2. Правил сплачується у відсотках від погашеної суми. За таких обставин суд підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності не вбачає. Задовольняючи позов у повному обсязі, суд відповідно вимог ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволених вимог, а саме - судовий збір в розмірі 647 грн. 11 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved