Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію, в наслідок порушення ПКЕЕН. В своїй позовній заяві він посилається на те, що Авдіївський РЕМ є структурним підрозділом ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» згідно положення. На зазначене підприємство покладені завдання здійснювати постачання електричної енергії населенню та контролювати оплату за її використання. Відповідач являється споживачем електроенергії, проживаючи за адресою: [ADDRESS]. Станом на теперішній часу боржника, у зв'язку з несплатою, виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 180,56 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача згідно з нормами діючого законодавства. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності та повноваження якої судом перевірені, зазначила, що станом на дату подачі позову до суду у відповідача заборгованість за користування електричної енергії у розмірі 1543 гривень 81 копійок відсутня, тому просила повернути на адресу позивача позовну заяву, додані до неї документи та сплачений судовий збір. Представник позивача до судового засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не з'явився. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. На підставі досліджених доказів судом встановленні наступні обставини. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирною плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 2 ч.ч. 5,6 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Відповідно до п. 19 зазначених правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Показники приборів обліку відображені у особистому рахунку абонента. А, згідно п. 20 зазначених правил, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. З досліджених доказів у справі вбачається, що у відповідача [PERSON], який проживає [ADDRESS], л/с [NUMBER], заборгованість за спожиту електричну енергію відсутня, також відсутня заборгованість по актам, що підтверджується довідкою виданою ДТЕК Донецькобленерго від 31.03.2014 року. Крім того відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 229,40 гривень, що підтверджується копією квитанції від 31.03.2014 року. Аналізуючи усі докази в їх сукупності, суд набуває висновку, що на момент розгляду справи відсутній предмет спору, тому позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. ст. 67ЖК України, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 № 1357,

Outcome: dismissed