Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

До суду 22.06.2018 року звернувся [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ін-Тайм» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилається на таке. 12.01.2018 року між ним та ТОВ «Ін-тайм» було укладено публічний договір про надання послуг з організації перевезення вантажу, розміщений на сайті, що підтверджується декларацією про прийняття вантажу №1134000462. На виконання договору до служби доставки ТОВ «Ін-тайм» в м. Києві по вул.. Причальній, 5-а він надав для відправлення в м. Полтаву вантаж (декларація про прийняття вантажу №1124000462) оголошеною вартістю 7000 грн., а саме кришку багажника від автомобілю КІА Sportage білого кольору зі склом з комплектуючими (двигун склоочисника, двірник). За ці речі він повинний був отримати від вантажоодержувача [PERSON] грошові кошти в розмірі 7000 грн. Також ним були сплачені кошти за послуги з перевезення в розмірі 570 грн., що підтверджується квитанцією. Але одержувач через зіпсування та пошкодження вантажу відмовився від отримання товару та не сплатив кошти в сумі 7000 грн. Вантажоодержувач був зобов'язаний зробити запис у товарно-транспортній накладній про відмовлення прийняти вантаж і завірити цей запис підписом та печаткою. Але ТОВ «Ін-Тайм» не надало вантажоодержувачу товарно-транспортну накладну для відповідного запису, чим порушило норми діючого законодавства. Керівник відділення ТОВ «Ін-тайм» відмовився від підписання акту. 05.03.2018 року ним на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою про відшкодування завданих збитків, але відповіді на цю претензію до теперішнього часу не надійшло. Ремонт вантажу, який залишився у відповідача є недоцільним, оскільки фактичні витрати на його відновлення перевищують його вартість, що підтверджується рахунком-фактурою №0000001563 від 18.06.2018 р. В результаті пошкодження відповідачем вантажу йому було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 7000 грн. Також позивач зазначає, що йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у витрачанні свого вільного часу на консультації юристів, із-за пошкодження його майна та відмови у добровільному порядку задоволення його вимог, в нього порушився нормальний уклад життя, що виявилося у моральних переживаннях, тому моральну шкоду він оцінює в 5000 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь завдані збитки в сумі 7570 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача за довіреністю Савич Н.О. проти позову заперечувала, пояснивши в судовому засіданні та зазначивши у відзиві на позов, що позов не визнає в повному обсязі. Згідно декларації про прийняття вантажу №1134000462 від 12.01.2018 року під торгівельною маркою ТОВ «Ін-Тайм» було прийнято вантаж для здійснення його перевезення запчастини та його комплектуючих (кількість місць - 1 од., вага - 21 кг, об'єм - 0,295 м куб., оголошена цінність вантажу - 7000 грн.), пункт навантаження - склад №34 «Київ Здолбунівський», пункт розвантаження - склад №4 «Полтава Сінна». У зв'язку з тим, що одержувач вантажу - [PERSON] відмовився від отримання вантажу була створена зворотна Декларація №1704000197, згідно якої вантаж було повернуто відправнику - [PERSON] При отриманні вантажу за участю їх працівника та позивача складено акт про пошкодження вантажу від 19.01.2018 року. В цьому акті зафіксовано стан вантажу та зафіксовано, що пакування вантажу ціле. Цей акт підписаний позивачем особисто. Той акт, який надав позивач як доказ не може бути доказом по справі, оскільки він був складений в односторонньому порядку без участі їх представника. В акті відсутній підпис незацікавленої особи. Також не погоджуються із розміром збитків, які вказані позивачем, оскільки вантаж досі перебуває на відділення та для оцінки розміру збитків не оглядався. Спричинену моральну шкоду вважає недоведеною. Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 12.01.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Ін-тайм» було укладено публічний договір про надання послуг з організації перевезення вантажу, розміщений на сайті. ТОВ «Ін-Тайм» було прийнято вантаж для здійснення його перевезення запчастини та його комплектуючих (кількість місць - 1 од., вага - 21 кг, об'єм - 0,295 м куб., оголошена цінність вантажу - 7000 грн.), пункт навантаження - склад №34 «Київ Здолбунівський», пункт розвантаження - склад №4 «Полтава Сінна», що підтверджується декларацією про прийняття вантажу №1134000462 від 12.01.2018 року (а.с. 81). 16.01.2018 року вказаний вантаж був повернутий на ім'я [PERSON], що підтверджується декларацією №1704000197 від 16.01.2018 р. (а.с.82). Згідно акту по пошкодженню, недостачі чи відмові від відправлення від 19.01.2018 р. [PERSON] та представник перевізника [PERSON] склали цей акт про те, що відправник передав, перевізник одержав/ одержувачу прибуло таке відправлення: кришка багажника з вм'ятиною, також пошкоджено лако-фарбове покриття відповідно до декларації №1704000197. Причина відмови - пошкодження відправлення. Стан зовнішнього пакування - ціле. Наявність спеціального маркування мається, місце пошкодження відправлення та упаковки не збігається. Пакування відповідає вимогам. Акті підписаний [PERSON] (а.с.83). Оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу перевезення вантажу та регулюються нормами глави 64 Цивільного кодексу України, суд застосовував статтю 924 ЦК України відповідно до якої перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення і до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди. Аналогічні вимоги містяться в п. 6.1.5 Публічного договору. Відповідно до п. 3.4 Публічного договору, шляхом передачі замовником вантажу до перевезення, замовник підтверджує, що приймає повно та беззастережно Умови, викладені в даному договорі, незалежно від наявності або відсутності підпису замовника на декларації. П. 4.3.6 Публічного договору встановлено, що у випадках, коли при прийнятті відправлення одержувачем не виявлено пошкоджень упаковки відправлення, замовник втрачає право пред'явлення претензій до експедитора-перевізника щодо пошкоджень відправлення всередині упаковки. Суду не надано доказів того, що була пошкоджена упаковкана час отримання одержувачем вантажу - [PERSON] по декларації №1134000462 від 12.01.2018 року. Актом по пошкодженню, недостачі чи відмові від відправлення складеного за участю позивача навпаки підтверджується цілісність пакування вантажу (а.с.83). Суд не приймає в якості доказів акт складений [PERSON] від 19.01.2018 р., в якому вказано, що перевізниками була пошкоджена кришка багажника в декількох місцях, оскільки вказаний акт не підписаний представником перевізника, або іншою сторонньою особою (а.с.11). Також суд не приймає в якості доказів спричинені шкоди позивачу внаслідок перевезення фотознімки (а.с. 17-20, 55-58), оскільки іншими доказами не підтверджується, що вантаж направлений по декларації №1134000462 від 12.01.2018 року цих пошкоджень не мав, а вони виникли після транспортування. За статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено ЦК України, іншими законами України, транспортними кодексами (статутами). Таким чином, позивачем недоведений факт спричинення йому матеріальної шкоди внаслідок пошкодження вантажу під час перевезення. Суд не застосовує статтю 1167 ЦК України про відшкодування моральної шкоди, на яку посилається позивач виходячи з такого. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, які встановлені законом або договором, зокрема возміщення моральної шкоди. Наслідки порушення договору відповідачем встановлені ст. 924 ЦК України, але цією нормою не передбачено стягнення моральної шкоди. Також умови Публічного договору (п. 6.1.5) вказують на те, що компенсація моральних збитків експедитором - перевізником не виплачується. Крім того, в даному випадку вимоги про стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення матеріальної шкоди, оскільки в судовому засіданні доводи позову про спричинення матеріальної шкоди позивачу відповідачем не знайшли свого підтвердження та враховуючи, що законом та договором не передбачено відшкодування моральної шкоди, у вимогах про її стягнення слід відмовити. Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., оскільки у задоволенні позову відмовлено, ці витрати не підлягають компенсації.

Outcome: dismissed