Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.08.2020 року звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. та стягнути з відповідача 7\~724,50 недоплачених аліментів. В обґрунтування позову відзначено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.03.2014 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 700 грн. з 03.07.2018 року мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Різниця між присудженим розміром аліментів та половиною прожиткового мінімуму для дитини становить 7\~724,50 грн. Вказує, що на 700 грн. дитину забезпечити неможливо, ціни значно зросли, дитина відвідує школу, різні гуртки, також витрати додаються у разі хвороби або на розваги. Спеціальність відповідача айтісфера, яка добре оплачується та він має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.08.2020 року провадження у справі було відкрите, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.09.2020 року. У судовому засіданні 08.09.2020 року було задоволено заяву представника відповідача [PERSON] про відкладення, наступне засідання призначено на 03.11.2020 року. У судовому засіданні 03.11.2020 року представник відповідача подав до суду відзив, відповідно до якого просить стягувати з нього аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму. Відзив мотивовано тим, що позивачка забороняє відповідачу спілкуватися з донькою, а його батькам з онукою. Заборгованості по аліментам він немає, з червня 2017 року сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. Позивачка відмовилася отримувати аліменти, тому з квітня 2019 року відповідач перераховує аліменти на рахунок Першого Приморського відділу ДВС у м. Одесі. Також вказано, що [PERSON] не виконує рішення Приморського районного суду м. Одеси (справа №522/23248/16-ц) від 04.07.2017 року про зобов`язання не чинити перешкоди у спілкуванні з донькою. З розміром аліментів не згоден, оскільки має мінливий дохід, офіційно ніколи не був працевлаштований. Розгляд справи у судовому засіданні 03.11.2020 року було відкладено на 16.11.2020 року з метою надання представнику відповідача строку для подання заяви про поновлення строків на подання відзиву. До суду 05.11.2020 року надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення строків на подання відзиву, мотивоване тим, що після представник не мав змоги ознайомитися зі справою, у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці, тому не міг скласти відзив. У судове засідання сторони не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з її хворобою. Суд вважає, що відсутні підстави для відкладення розгляду справи, адже матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті. Жодна з сторін клопотань про подання додаткових доказів не надавала. Суд, вважає, що строк на подання відзиву пропущений з поважних причин, тому поновлює пропущений процесуальний строк та долучає до матеріалів справи відзив [PERSON] . У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/20652/13-ц від 13.03.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 700 грн., починаючи з 10.12.2013 року до 18.09.2031 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/16519/14-ц від 04.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, позивачці змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». З довідки Виробничого структурного підрозділу «Одеське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» №ОТУ-8/563 від 20.03.2020 року вбачається, що [PERSON] з 03.07.2017 року працює в виробничому структурному підрозділі Одеське територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною віком 3-х років. До матеріалі справи додано довідки про те, що [PERSON] періодично хворіє ОРЗ, трахеїт. Відповідач [PERSON] у 2000 році дійсно переніс операцію на серці (а.с.65). Відповідно до довідки Дитячого центру «Аліса» [PERSON] у період з 01.10.2018 року по 31.05.2019 року пройшла курс підготовки до школи з щомісячною оплатою 1900 грн. Також матеріали справи містять квитанції про сплату батьківської плати за відвідування дитиною ясел «Квіточка», Капітошка (а.с.24-28). Судом не приймаються до уваги знімки монітору з нібито робочою сторінкою відповідача, оскільки підтвердити особу не вдається можливим також інформація викладена іноземною мовою. З квитанцій наданих відповідачем вбачається, що він надсилав аліменти на рахунок Першого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, також надсилав кошти поштовим переказом на ім`я [PERSON] у розмірі 1000 грн. (а.с.59-62). Відповідно до довідки про неотримання аліментів від 04.09.2015 року видана державним виконавцем Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Шаманською К.В. у період з 01.03.2015 року по 31.08.2015 року [PERSON] не сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] . Втім, з квитанцій за період січень-жовтень 2015 року вбачається, що відповідач надсилав позивачу аліменти у розмірі 700 грн. (а.с.68-69). Станом на 01.04.2016 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів відсутня, про що свідчить розрахунок заборгованості державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ Назаровою В.В. Також заборгованість по сплаті аліментів відсутня станом на 01.09.2020 року, про що свідчить розрахунок від 07.09.2020 року старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ДВС м. Одеси Біликом Р.В. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходів одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.1 ст.184 СК України). Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня 2218 гривень. Отже, починаючи з 01.01.2020 року, законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи дорівнює 2218,00 гривень. Мінімальний гарантований розмір аліментів встановлений у розмірі 1109 грн. на одну дитину. Доказів того, що у відповідача є інші утриманці та він надає матеріальне забезпечення згідно із законом іншим особам, також доказів того, що відповідач не може надавати доньці матеріальну допомогу, та про наявність інших істотних обставин, суду надано не було. [PERSON] виконував свої зобов`язання по сплаті аліментів. Судом не приймаються до уваги відзначення відповідача про не виконання [PERSON] рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки доказі надані щодо цього не стосуються предмету доказування. [PERSON] просить стягнути з нього аліменти у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на день розгляду справи становить 695,40 грн. та є меншою сумою ніж встановлені розмір аліментів. Крім того, відповідач добровільно сплачує аліменти у розмірі 1000 грн. а суд просить встановити розмір менший призначеного, що є недоречним. Заперечуючи проти розміру аліментів відповідач вказує, що має мінливий дохід, втім будь-яких доказів отриманого прибутку суду не представлено. Також відповідачем не надано доказів знаходження на його утриманні інших утриманців. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст.13 ЦПК України) . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За нормами частин 7, 8 ст. 7 СК України 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 27 Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи те, що позивачем надано докази понесених витрат на утримання дитини у розмірі більшому ніж 1400 грн. щомісячно (по 700 грн. з обох батьків), враховуючи не спростування відповідачем заявленого розміру аліментів, суд дійшов висновку, що необхідно збільшити розмірі аліментів з 700 грн., враховуючи прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, до 2000 грн., як просить позивачка. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 7\~724,50 грн. недоплачених аліментів, суд відзначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 2 ч.1, ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078. Таким чином, позивачка фактично просить суд провести індексацію аліментів, що входить до повноважень державного виконавця або роботодавця у випадку надіслання виконавчого листа для виконання за місцем роботи. Індексація доходів проводиться в безумовному порядку, тому у разі не здійснення таких дій державним виконавцем, [PERSON] має право звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми недоплачених аліментів. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial