Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) до [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), третя особа Орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: 65039, м.Одеса, вул. Канатна, 134), в якій просить: позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з моменту розлучення з жовтня 2017 року [PERSON] участі у вихованні доньки [PERSON] не приймає, аліменти не сплачує внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 102066,17 гривень. Відповідач по ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, не відвідував і не відвідує її вдома, в дитячому дошкільному закладі. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, відповідно до ст. 164 СК України наявні підстави для позбавлення його батьківських прав. Ухвалою суду від 29 вересня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено вказану справу до розгляду у порядку загального провадження. У підготовчому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнав та не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у підготовче засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутністю представника Органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , що видано 08.04.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції батьками [PERSON] , [INFO] є: батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.33). Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2017 року у справі № 522/17603/17 шлюб між гр. [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 вересня 2017 року і до досягнення цією дитиною повноліття - [INFO] (а.с.37). Відповідно до договору купівлі-продажу від 04.09.2013, який зареєстровано в реєстрі за № 4-2302 позивачу на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а. с.35). Відповідно до довідки Департаменту надання адміністративних послу Одеської міської ради № Є1-143018-ф/л від 14.06.2021 про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м.Одеси [PERSON] [INFO] , проживає але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.34). За інформацією з Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла- садок» № 160 Одеської міської ради, викладеною у листі від 16.03.2021 року № 13 малолітня [PERSON] , [INFO] , відвідує заклад з 18.07.2018 року по теперішній час. Батько [PERSON] участі у вихованні [PERSON] не приймає (а.с. 32). Згідно з характеристикою від сусідів з місця проживання [PERSON] , з 2013 року проживає в квартирі [ADDRESS] , з нею проживає її малолітня донька [PERSON] , [INFO] та середня донька [PERSON] , [INFO] . Колишнього чоловіка, [PERSON] бачили декілька разів, участі у вихованні своєї дитини [PERSON] не приймає (а.с.36). Відповідно до довідки розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.03.2021, наданої Першим Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), заборгованість зі сплати аліментів боржника [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , станом на 01.03.2021 становить 102066,17 гривень (а.с.38- 39). Відповідно до заяви, яка засвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шатіловою О.В. 26.05.2021 та зареєстрована в реєстрі за № 536 [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 22.09.2021 № 01-11/1536/1вих вважають доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.. Як зазначено у п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін..) що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, враховуючи, що відповідач висловив свою свідому згоду на позбавлення його батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення його батьківських прав. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини, оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини. Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до положень ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Оскільки з відповідача за рішенням суду присуджені до сплати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , питання про стягнення аліментів при ухваленні рішення про позбавлення батьківських прав судом не вирішується. За положеннями частини 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР N 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved