Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася із позовом [PERSON] до [PERSON] , ПП «Перспектива-Ріелтор», за яким, після остаточного визначення з позовними вимогами, просила суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] майнові права на двокімнатну квартиру № 144, загальною площею 49,4 кв. м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку, будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ), згідно договору між [PERSON] та ПП «Прогрес-Ріелтор» про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-4-172 від 04.04.2007 року; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] вартість частини майнових прав на двокімнатну квартиру № 58, загальною площею 49,4 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , виходячи з ринкової вартості об`єкта нерухомості на час розгляду справи, посилаючись на таке. [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача. Після смерті [PERSON] у визначений законом термін до приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу Дараган І.М. щодо прийняття спадщини за заповітом звернулись його дочка [PERSON] , син [PERSON] та дружина [PERSON] щодо прийняття спадщини за законом (має право на обов`язкову частку у спадщині), спадщина була прийнята у встановлений законом строк усіма спадкоємцями. 09.07.2012 року [PERSON] склав заповіт, за яким заповідав все належне йому майно своїм дітям в рівних частках. [PERSON] за його життя уклав з ПП «Прогрес-Риелт» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-4-172 від 04.04.2007 року. Предметом договору є купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв. м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Ціна договору складала 217024,77 грн. 11 квітня 2007 року [PERSON] сплатив грошову суму 217024,77 грн. на користь ПП «Прогрес-Риелт», що підтверджується квитанцією № 67937 від 11.04.2007 року та повністю виконав свої зобов`язання за умовами договору, тобто придбав майнові права на зазначений об`єкт нерухомості. В подальшому зобов`язання щодо завершення забудови житлового комплексу взяло на себе Приватне підприємство «Перспектива-Ріелтор». У зв`язку з цим, за згодою позивача, 05.09.2012 року [PERSON] уклав з ПП «Перспектива-Ріелтор» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172. Предметом договору є купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Однак, ціну договору було збільшено до 255424,77 грн. У п. 5.2 Договору зазначено, що сума у розмірі 217024,77 грн. сплачена повністю до 05.09.2007 року. Пізніше, договір № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, який був укладений між [PERSON] та ПП «Перспектива-Ріелтор», відповідно з додатковою угодою до Договору, був визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з відступленням прав до іншої особи, [PERSON] , на що позивач згоди не давав та не був повідомлений. Сума у розмірі 217024,77 (двісті сімнадцять тисяч двадцять чотири грн. 77 коп.) грн., сплачена ПП «Перспектива-Ріелтор» Броварчуком М.Ю., була зарахована як сплата пайового внеску ПП «Перспектива- Ріелтор » [PERSON] згідно договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2- 172/1 від 21.09.2012 року. 21.09.2012 року [PERSON] уклала з ПП «Перспектива- Ріелтор» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ- 6.2-172. Предметом договору є купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до п. 3 Угоди від 21.09.2012 року № б/н до Договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, укладеної між ПП «Перспектива-Ріелтор», [PERSON] та [PERSON] , відповідачем по справі, розрахунки між [PERSON] та [PERSON] мали бути визначені окремими угодами між ними без участі ПП «Перспектива-Ріелтор» та цією угодою не врегульовані. Оподаткування доходів сторін угоди у зв`язку з розрахунками між ними здійснюються без участі Приватного підприємства «Перспектива-Ріелтор». Цього зроблено сторонами Угоди від 21.09.2012 року № б/н до Договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, укладеної між ПП «Перспектива-Ріелтор», [PERSON] та [PERSON] , зроблено не було. Діями чоловіка та його дочки позивач була позбавлена майнових прав на свою частку та позбавлена можливості придбати у власність спірний об`єкт нерухомості, а сам об`єкт нерухомості, двокімнатна квартира № 58, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , не увійшов до складу спадщини. 22.11.2016 року [PERSON] уклала з ПП «Перспектива- Ріелтор» договір про внесення змін у договір № ПВ-6.2-172/1 від 21.09.2012 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, у відповідності до якого, враховуючи присвоєння будівельному об`єкту - перша черга житлового комплексу із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення (ділянка Г) за адресою: [ADDRESS] , адреси: [ADDRESS] , визначенням загальної площі приміщень ТОВ «БТІ України» та присвоєння Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.10.2016 року № 464/01-06 адреси об`єкту будівництва, об`єктом договору стала двокімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до акту приймання-передачі від 22.11.2016 року, складеним між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] , двокімнатна квартира № 58, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , передана [PERSON] у користування. 03.10.2018 року [PERSON] стала власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . Про цей факт позивачу, до звернення до суду із наявним позовом, відомо не було. Зазначений факт мав місце при зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Грошові кошти, які були сплачені [PERSON] за договорами № ПВ-4-172 від 04.04.2007 року, № ПВ-6.2.-172 від 05.09.2012 року перебували у спільній сумісні власності [PERSON] та позивача та трансформувались у майнові права на двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка зараз належить [PERSON] , відповідачу по справі. Виходячи з вищевикладеного, позивач вказує, що має право на Ѕ частку вказаних майнових прав, як на право на частку у спільній сумісній власності подружжя, згідно договору між [PERSON] та ПП «Прогрес-Риелт» про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-4-172 від 04.04.2007 року. Згідно договору № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, укладеному між [PERSON] та ПП «Перспектива-Ріелтор» ціна майнових прав на спірний об`єкт нерухомості складала 255424,77 грн. Сума у розмірі 217024,77 грн. сплачена повністю до 05.09.2007 року. Внесок позивача складає 108512,38 грн. Виходячи з того, що сума 255424,77 грн. складає 100% вартості майнових прав на об`єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру № 144, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ), то частка вказаних майнових прав як право на частку у спільній сумісній власності подружжя, складає 108512,38 грн. або 42,5 % вартості майнових прав на спірний об`єкт нерухомості в цілому (255424,77 грн. - 100 % = 2554 грн. (1 %); 108512,38 грн. - 2554 грн. (1 %) = 42,5 %). Відповідно до довідки № 52 від 17.08.2018 року, наданої ПП «Варіант» (міститься у матеріалах справи), вартість двокімнатної квартири, розташованої на 1-му поверсі цегляного будинку № 1, 2015 року побудови по [ADDRESS] , становить орієнтовно від 13500,0 до 17000,0 грн./1 кв.м., та залежить від площі квартири, поверху на якому вона розташована, наявності оздоблення, таке інше. На теперішній час орієнтовна вартість вказаних майнових прав на квартиру складає 839 - 800 грн. Виходячи із 42,5 % частки спірного об`єкта нерухомості це складає суму приблизно (839800,0 грн. + 100 % = 839,8 грн. (1 %); 839,8 грн. х 42,5 % = 356 915 грн.) 356915 грн. Відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти позову, надали відзив на позов, за яким просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на такі обставини. [PERSON] 04 квітня 2007 року за усною згодою його дружини [PERSON] , було заключено з Приватним підприємством «Прогрес-Риелт» договір № ПВ-4-172 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна. В усній згоді [PERSON] зазначила, що надає своєму чоловікові [PERSON] згоду на укладення договорів купівлі- продажу майнових прав, внесення грошових коштів у якості долі для забудови об`єкту нерухомості, укладання додаткових угод до договорів, пайових договорів, договорів про внесення змін, тощо, та зазначила, що будь-які правочини, які будуть укладатися за участю її чоловіка, відповідають інтересам сім`ї, умови їх вони попередньо обговорили і вважають вигідними для них, а укладення цих правочинів відповідає їх спільному волевиявленню. За умовами договору про пайову участь підприємство обов`язується передати у власність Пайовика Пай , а Пайовик зобов`язується прийняти Пай і сплатити за нього підприємству суму договору, а саме 217 024,77 (двісті сімнадцять тисяч двадцять чотири гривні 77 копійок). 05 вересня 2012 року також за усною згодою його дружини [PERSON] між Приватним підприємством «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] було укладено Угоду до Договору № ПВ-4-172 про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна від 04.04.2007 року, згідно якого ПП «Перспектива-Ріелтор» прийняло на себе права та обов`язки ПП «Прогрес-Риелт». Цього ж дня, 05.12.2012 року між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] додатково було заключено Пайовий договір № ПВ-6.2-172. Батько на протязі всього життя піклувався про своїх дітей, забезпечував та допомагав матеріально. [PERSON] , 09.07.2012 року склав заповіт, за яким заповідав все належне йому майно своїм дітям - [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. На початку вересня 2012 року мій батько, [PERSON] , порадившись зі своєю дружиною [PERSON] та отримавши її усну згоду, вирішив передати, а саме подарувати [PERSON] пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7 поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер № 6 Об`єкту будівництва). Твердження позивача про те, що нібито без її згоди та її чоловіка, а саме [PERSON] , майнові права на вищезазначену квартиру були передані іншій особі є безпідставними. Адже підписання трьохсторонньої Угоди до Договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172 від 05 вересня 2012 року, що була підписана 21 вересня 2012 року між Приватним підприємством «Перспектива-Ріелтор», [PERSON] та [PERSON] , згідно якої майнові права перешли до останньої, було саме за ініціативи батька, який діяв в інтересах та на користь сім`ї. Згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Тобто, виходячи з вищевказаного, [PERSON] є частиною сім`ї, оскільки є рідною дочкою батька [PERSON] . Батько завжди піклувався про свою сім`ю, попередньо обговорював з дітьми та своєю дружиною свої наміри. Так на підставі Угоди до Договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172 від 05 вересня 2012 року, що була підписана 21 вересня 2012 року між Приватним підприємством «Перспектива-Ріелтор», [PERSON] та [PERSON] , до мене перейшли майнові права на двокімнатну квартиру будівельний номер № 144 , загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7 поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер № 6 Об`єкту будівництва. 21 вересня 2012 року між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] був підписаний Пайовий договір № ПВ-6.2-172/1. Згідно вказаного Пайового договору майнові права на двокімнатну квартиру будівельний номер № 144 , загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7 поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер № 6 Об`єкту будівництва, належать [PERSON] . На підставі цього договору, згідно п. 5.1. сума договору становить 255424,77 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 77 копійок). Як зазначено у п. 5.2. Пайового договору № ПВ-6.2-172/1, сума 217024, 77 (двісті сімнадцять тисяч двадцять чотири гривні 77 копійок) сплачена повністю, а залишок - сума 38400,00 (тридцять вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень підлягає сплаті згідно з графіком оплати, що і було здійснено [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до Договору про внесення змін у договір № ПВ-6.2-172/1 від 21.09.2012 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна від 22.11.2016 року вся сума договору, а саме 255424,77 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч чотириста двадцять чотири гривні 77 копійок) сплачена повністю у строк до 22.11.2016 року. Також згідно вказаного договору, враховуючи присвоєння будівельному об`єкту адреси, придбана квартира набула адресу: [ADDRESS] . На підставі зазначеного договору, 22.11.2016 року відповідачем та ПП «Перспектива-Ріелтор» був підписаний Акт приймання-передачі квартири [ADDRESS] . Також 22.11.2016 року Приватне підприємство «Перспектива-Ріелтор» видала [PERSON] виписку з переліку осіб, кошти яких залучались для будівництва об`єкта нерухомого майна (шляхом укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна), якою підтвердило, що [PERSON] сплатила пайовий внесок в повному обсязі станом на 22.11.2016 року. Приватним підприємством «Перспектива-Ріелтор» було надано пакет документів для подальшої реєстрації права власності на ім`я [PERSON] на зазначену квартиру. 03.10.2018 року Державним підприємством «Центр обслуговування громадян» було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності: 28259056, розмір частки: 1/1, власник: [PERSON] , та видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.10.2018 року, індексний номер витягу: 140422059. За весь цей період, тобто з вересня 2012 року по жовтень 2018 року позивач [PERSON] жодного разу не підіймала питання що вона не згодна з передачею майнових прав на зазначену квартиру, жодного разу не цікавилась чи взагалі будується ця квартира, чи отримуються будь-які документи на неї. Але після смерті батька, [PERSON] , відносини з [PERSON] дуже погіршились. Факт погіршення відносин з позивачем та складання заповіту не на її ім`я послужив підставою для звернення [PERSON] з Вимогою до спадкоємців (через приватного нотаріуса Дараган І.М., де відкрито спадкову справу № 09/2018) та до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання права власності. Відповідач ПП «Перспектива_Ріелтор» в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених доказів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , що був зареєстрований 30 листопада 1999 року, актовий запис № 213. За життя та у період шлюбу [PERSON] уклав з ПП «Прогрес-Риелт» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-4-172 від 04.04.2007 року. Предметом договору стала купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв. м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Ціна договору складала 217024,77 грн. 11 квітня 2007 року [PERSON] сплатив грошову суму 217024,77 грн. на користь ПП «Прогрес-Риелт», що підтверджується квитанцією № 67937 від 11.04.2007 року та повністю виконав свої зобов`язання за умовами договору, тобто придбав майнові права на зазначений об`єкт нерухомості. В подальшому зобов`язання щодо завершення забудови житлового комплексу взяло на себе Приватне підприємство «Перспектива-Ріелтор». За згодою позивача 05.09.2012 року [PERSON] уклав з ПП «Перспектива-Ріелтор» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172. Предметом договору стала купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Ціна договору була збільшена до 255424,77 грн. У п. 5.2 Договору зазначено, що сума у розмірі 217024,77 грн. сплачена повністю до 05.09.2007 року. Пізніше, договір № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, який був укладений між [PERSON] та ПП «Перспектива-Ріелтор», відповідно з додатковою угодою до Договору, був визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з відступленням прав до іншої особи, [PERSON] . Сума у розмірі 217024,77 (двісті сімнадцять тисяч двадцять чотири грн. 77 коп.) грн., сплачена ПП «Перспектива-Ріелтор» Броварчуком М.Ю., була зарахована як сплата пайового внеску ПП «Перспектива- Ріелтор » [PERSON] згідно договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2- 172/1 від 21.09.2012 року. 21.09.2012 року [PERSON] уклала з ПП «Перспектива- Ріелтор» договір про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ- 6.2-172. Предметом договору є купівля-продаж майнових прав у вигляді новозбудованого майна - двокімнатної квартири № 144, загальною площею 49,4 кв.м., що розташована на 7-му поверсі в будівельній секції № 2 жилого будинку будівельний номер 6 об`єкту будівництва (об`єкт будівництва - житловий комплекс із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до п. 3 Угоди від 21.09.2012 року № б/н до Договору про пайову участь у будівництві об`єкта нерухомого майна № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, укладеної між ПП «Перспектива-Ріелтор», [PERSON] та [PERSON] , відповідачем по справі, розрахунки між [PERSON] та [PERSON] мали бути визначені окремими угодами між ними без участі ПП «Перспектива-Ріелтор» та цією угодою не врегульовані. Оподаткування доходів сторін угоди у зв`язку з розрахунками між ними здійснюються без участі Приватного підприємства «Перспектива-Ріелтор». 22.11.2016 року [PERSON] уклала з ПП «Перспектива- Ріелтор» договір про внесення змін у договір № ПВ-6.2-172/1 від 21.09.2012 року купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна, у відповідності до якого, враховуючи присвоєння будівельному об`єкту - перша черга житлового комплексу із вбудовано-прибудованими об`єктами суспільного призначення (ділянка Г) за адресою: [ADDRESS] , адреси: [ADDRESS] , визначенням загальної площі приміщень ТОВ «БТІ України» та присвоєння Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.10.2016 року № 464/01-06 адреси об`єкту будівництва, об`єктом договору стала двокімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до акту приймання-передачі від 22.11.2016 року, складеним між ПП «Перспектива-Ріелтор» та [PERSON] , двокімнатна квартира [ADDRESS] , передана [PERSON] у користування. 03.10.2018 року [PERSON] стала власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . 22.11.2016 року Приватне підприємство «Перспектива-Ріелтор» видала [PERSON] виписку з переліку осіб, кошти яких залучались для будівництва об`єкта нерухомого майна (шляхом укладання договорів купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомого майна), якою підтвердило, що [PERSON] сплатила пайовий внесок в повному обсязі станом на 22.11.2016 року. Приватним підприємством «Перспектива-Ріелтор» було надано пакет документів для подальшої реєстрації права власності на ім`я [PERSON] на зазначену квартиру. 03.10.2018 року Державним підприємством «Центр обслуговування громадян» було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , номер запису про право власності: 28259056, розмір частки: 1/1, власник: [PERSON] , та видано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 05.10.2018 року, індексний номер витягу: 140422059. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами. Відповідно до статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі № 520/1740/15-ц, провадження № 61-4537св18. 11 квітня 2007 року [PERSON] сплатив грошову суму 217024,77 грн. на користь ПП «Прогрес-Риелт», що підтверджується квитанцією № 67937 від 11.04.2007 року та повністю виконав свої зобов`язання за умовами договору, тобто придбав майнові права на зазначений об`єкт нерухомості, а тому сума договору була внесена у встановлений договором строк в період перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі. Таким чином, майнові права належали подружжю на праві спільної сумісної власності. Посилання представника відповідача на те, що згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає, а тому [PERSON] є частиною сім`ї, оскільки є рідною дочкою батька [PERSON] , критично оцінюється судом, оскільки за ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї, тобто використане саме в інтересах [PERSON] та [PERSON] . Існування інтересу [PERSON] за договором № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, який був укладений між [PERSON] та ПП «Перспектива-Ріелтор», відповідно з додатковою угодою до Договору, який був визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з відступленням прав до іншої особи, [PERSON] , стороною відповідача доведено не було. Посилання відповідача на усну згоду дружиною померлого [PERSON] на укладення означеного договору також нічим не доведено. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до практики Верховного суду України, недійсність договору, предметом якого є спільна сумісна власність подружжя, і який укладений від імені одного подружжя без письмової згоди іншого з подружжя не передбачено діючим законодавством. Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 червня 2017 року ВСУ у справі № 6-3058цс16: відповідно до положень частин першої та другої статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Законодавством України не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого майна без письмової згоди одного з подружжя, за наявності згоди другого з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним з подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним. Згідно договору № ПВ-6.2-172 від 05.09.2012 року, укладеному між [PERSON] та ПП «Перспектива-Ріелтор» ціна майнових прав на спірний об`єкт нерухомості складала 255424,77 грн. Сума у розмірі 217024,77 грн. сплачена повністю до 05.09.2007 року. Таким чином, компенсація для позивача складає 108512,38 грн. Посилання позивача на ринкову вартість майнових прав на час ухвалення рішення не може бути прийнято судом, оскільки розрахунок є припущенням і не ґрунтується на будь-яких доказах. За викладеними обставинами суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині розміру компенсації має бути стягнуто з відповідача на користь позивача 108512,38 грн. (сто вісім тисяч п`ятсот дванадцять грн. 38 коп.) - 217024,77 грн. : 2 = 108512,38 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на суму 108512,38 грн., то за вимогу майнового характеру підлягає стягненню з відповідача на користь позивача - 1085,12 грн. та за вимогу немайнового характеру - 704,80 грн., що разом складає 1789,92 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial