Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 17.07.2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Після смерті діда залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2.6663 га, яка розташована на території Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області згідно державного акта на право приватної власності на землю серія АЕ № 689369 від 14.04.2008 року. Спадкоємцем першої черги за законом є донька спадкодавця [PERSON] , [INFO] , громадянка Росії, яка зареєстрована за адресою: м. Уфа, Республіка Башкортостан, Російської Федерації. Батько позивача [PERSON] , який є сином спадкодавця, помер [INFO] , а тому позивач, відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, є спадкоємцем тієї частки спадщини, яка б належала за законом її батьку, якби він був живий на час відкриття спадщини. Дід позивачки, [PERSON] , склав заповіт, посвідчений секретарем Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області 30 квітня 2009 року, відповідно до якого все своє майно заповів на ім`я своєї доньки [PERSON] . Позивач зазначає, що у [PERSON] , відповідно до ч.2 ст. 81 ЗК України, ч.1 ст. 1225 ЦК України, відсутні правові підстави для оформлення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2.6663 га, яка входить до складу спадкового майна [PERSON] . При цьому, [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] . В установлений законом шестимісячний строк позивач не змогла звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як [PERSON] приховала від неї інформацію про відмову від спадщини та про відсутність правових підстав для неї, як для громадянки Росії, здійснити оформлення права власності на земельну ділянку померлого, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а тому [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання до Оратівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] . Ухвалою суду від 06.08.2020 року зазначену справу прийнято суддею Климчуком С.В. до свого провадження, призначено підготовче судове засідання на 10.09.2020 року. 10.09.2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку з відпусткою судді, розгляд справи перенесено на 30.09.2010 р. Ухвалою суду від 30.09.2020 року строк підготовчого провадження у справі № 141/793/18 продовжено на тридцять днів до 04.11.2020 року та відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 04.11.2020 року. Ухвалою суду від 04.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі № 141/793/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.12.2020 року. Ухвалою суду від 09.12.2020 року за клопотанням представника позивачки адвоката Лавренчука А.С. розгляд справи № 141/793/18 відкладено на 12.01.2021 року. Ухвалою суду від 12.01.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки адвоката Лавренчука А.С. про заміну відповідача Скоморошківську сільську раду Оратівського району Вінницької області належним відповідачем Оратівською селищною радою та про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Оголошено перерву у розгляді справи до 11.02.2021 року. В судовому засіданні 11.02.2021 року позивачка [PERSON] та представник позивачка адвокат Лавренчук А.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просили суд їх задовольнити, визначивши їй додатковий строк для подання до Оратівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] тривалістю в один місяць. Відповідач Скоморошківська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 07.08.2018 року до суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечує, так як позивачем зазначено неналежного відповідача у справі, та, крім того, позивач не зазначила поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Натомість, позивач знала про наявність заповіту на спадкове майно не на її ім`я, так як зверталась до нотаріальної контори у квітні 2017 року та Оратівського районного суду Вінницької області, однак Апеляційний суд Вінницької області в ухвалі зазначив, що [PERSON] не надала доказів наявності у неї прав на спадкування. Натомість, у підготовчому судовому засіданні 04.11.2020 року голова Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області Ткачук О.М. при вирішенні позовних вимог поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивачки та його представника, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Уфа Республіки Башкортостан, Російської Федерації помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.12.2010 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , грошових вкладів з належними відсотками і компенсаціями, що зберігаються в установах ощадбанку України, та з права на земельну ділянку площею 2.6663 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, належної померлому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЕ № 689369 від 14.04.2008 року. Згідно заповіту від 30.04.2010 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, та взагалі все те, на що він на день смерті за законом матиме право, в тому числі житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , грошові вклади з належними відсотками і компенсаціями, що зберігаються в установах ощадбанку України та право на земельну ділянку площею 2.6663 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії АЕ № 689369 від 14.04.2008 року заповідає [PERSON] . Заповіт посвідчено 30.04.2009 року секретарем Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 49. При цьому, згідно заяви від 31.10.2014 року дочка померлого, [PERSON] , громадянка Російської Федерації, відмовляється від спадщини, яка їй належить після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на користь [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] засвідчено нотаріусом нотаріального округу міста Уфа Республіки Башкортостан Мансуровою Л.Ф. та зареєстровано в реєстрі 31.10.2014 року за № 4-1482. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Скоморошківською с/радою Плисківського району Вінницької області, батьком [PERSON] записаний [PERSON] . [INFO] на полі біля обл. туб диспансеру Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії [NUMBER] від 12.02.2001 року. Позивачка [PERSON] , яка народилася [INFO] , є рідною донькою померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.05.1984 року. Статтею 1220\~ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкування здійснюється\~за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Згідно ч. 1 та 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч.1 ст. 1266 ЦК України). Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи № 141/793/18, позивачка є спадкоємцем за правом представлення після смерті діда [PERSON] . Згідно довідки № 1269 від 24.06.2011 року, виданої виконкомом Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області гр. [PERSON] , відповідно до запису в погосподарській книзі Скоморошківської сільської ради № 11 особовий рахунок № [NUMBER] , померлий [PERSON] , який народився [INFO] до дня смерті, що наступила [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які б проживали та були зареєстровані спільно з спадкодавцем, в тому числі малолітніх та неповнолітніх, не значиться. З листа в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. вих. №408/01-16 від 25.07.2018 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа та відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52746055 від 25.07.2018 р. 28.06.2011 року за № 161/2011 заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Як вбачається із заяви [PERSON] , поданої Оратівській ДНК 15.11.2017 року, вона приймає спадщину після смерті свого діда [PERSON] . Листом в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК Вих № 762/02-М від 23.11.2017 року [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини рекомендовано звернутись до суду з метою визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Визначаючись щодо встановлених правовідносин та заявлених вимог, суд керується наступним. Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. За змістом частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272\~ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений зокрема у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18). Як вбачається з матеріалів справи та спадкової справи № 161/2011, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , спадкоємцем за заповітом є його донька [PERSON] , яка згідно заяви від 23.06.2011 року, адресованої Оратівській державній нотаріальній конторі, прийняла спадщину за заповітом від 30.04.2010 року. Натомість, ні позивачем, ні представником позивача адвокатом Лавренчуком А.С. до закриття підготовчого судового засідання у справі та до судового розгляду справи по суті клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача (заміни неналежного відповідача) [PERSON] не заявлялось. При цьому, суд не приймає до уваги посилання на заяву від 31.10.2014 року [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , зважаючи на таке. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Таким чином, заява від\~31.10.2014\~року [PERSON] \~про відмову\~від прийняття\~спадщини подана\~всупереч вимогам ч.\~1\~ст.\~1273\~ЦК України,\~а саме з порушенням строків, визначених ст. 1270 ЦК України, тобто після спливу шестимісячного строку після смерті [INFO] свого батька [PERSON] . Окрім цього, суд звертає увагу на той факт, що при дослідженні матеріалів справи, вказана заява від 31.10.2014 року про відмову від спадщини не міститься у матеріалах спадкової справи № 161/2011, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , а відтак належним відповідачем по даній справі щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 351/2403/17. Також згідно роз`яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де в п.2 зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Як стверджує позивач, причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини було приховування [PERSON] (спадкоємця за заповітом) інформації про відмову від спадщини та про відсутність правових підстав для [PERSON] , як для громадянки Росії, здійснити оформлення права власності на земельну ділянку померлого, яка відноситься до землі сільськогосподарського призначення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Натомість, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] її діда [PERSON] . При цьому, обставини, на які посилалися позивачка та її представник як на підставу для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме приховування [PERSON] (спадкоємцем за заповітом, рідної тітки позивачки) інформації про відмову від спадщини та про відсутність правових підстав для [PERSON] , як для громадянки Росії, здійснити оформлення права власності на земельну ділянку померлого, яка відноситься до землі сільськогосподарського призначення, не є поважними причинами пропуску вказаного строку, що унеможливили чи в інший спосіб перешкодили позивачці вчасно здійснити своє право на подання заяви про прийняття спадщини та не є об`єктивними перешкодами для здійснення такої дії. Таким чином, із аналізу чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини у співвідношенні із наданими позивачем доказами на обґрунтування своїх позовних вимог, суд не вбачає поважності причин пропуску звернення позивача для прийняття спадщини та приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Згідно частин 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed