Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 05.09.2014 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, зазначаючи, що з 03.11.2007 року по 15.09.2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає разом із позивачем. Оскільки відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 8000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивач вказує, що має право на отримання аліментів з відповідача за минулий час, а саме за три роки до звернення до суду із позовом про стягнення аліментів у розмірі 288000 гривень, посилаючись на те, що неодноразово зверталась до відповідача щодо його участі в утриманні сина, але він уникав спілкування із нею, ігнорував її прохання. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за ордером та витягом з угоди про надання правової допомоги - [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, заперечував проти заявленого позивачем до стягнення розміру аліментів, вказував, що на утриманні відповідача перебуває двоє його батьків інвалідів, тому він згоден сплачувати аліменти в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Вимоги позивача щодо стягнення аліментів за минулий час представник відповідача не визнав. Представник Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08.04.2008 року Першим відділом РАЦС Приморського РУЮ м. Одеси, актовий запис № 112. Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов'язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. За ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно відомостей Головного Управління Міндоходів в Одеській області №5980/9/15-32-18-05-13 від 01.10.2014 року вбачається, що інформація про доходи, отримані [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року відсутня. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] мешкає по [ADDRESS], разом із ним проживають його вітчим - [PERSON], 1949 р.н., та його мати - [PERSON], 1946 р.н., що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Великодальницької сільради Одеської області за №3990 від 01.10.2014 року. Згідно довідки серії МСЕ №078484 [PERSON] є інвалідом ІІ групи безстроково. [PERSON] також є інвалідом ІІ групи безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОВ №042520. Згідно інформації УДАІ ГУ МВС України в Одеській області №51367 від 06.10.2014 року вбачається, що за [PERSON] зареєстровано автомобіль «Шевролет», 2006 року випуску, держномер [NUMBER], та автомобіль «ВАЗ 21061», 1991 року випуску, держномер Л9862ОД, однак, ці відомості не є доказами майнового стану та доходів відповідача. Будь-яких відповідних та належних доказів, що підтверджують надання матеріальної допомоги дитині відповідачем суду не надано. При цьому суд також враховує, що позивач та її представник з метою визначення розміру доходу відповідача не надали суду належних доказів про розмір його доходу, тому вважає, що стягнення аліментів у зазначеному в позовній заяві розмірі буде не може бути задоволено. За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що в 2014 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. При таких обставинах, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають аліменти у розмірі 643 гривні щомісячно, що фактично становить ? частину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У зв'язку із цим, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача за минулий час, а саме за три роки до звернення до суду із позовом у твердій грошовій сумі у розмірі 288000 гривень, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню судом. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В зв'язку із цим, судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial