Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову посилається на те, що він є власником автомобіля [NUMBER]. 09 грудня 2013 року він керував своїм автомобілем та рухався у м.Краматорську по вул.Ульянівській від перехрестя з вул.Шкадінова у напрямку вул.Новий Світ. Назустріч йому по вул. Ульянівській рухався автомобіль Mitsubishs SP Wagon, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON], який не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем. Внаслідок ДТП його автомобіль отримав значні механічні ушкодження. Постановою Краматорського міського суду від 24.12.2013 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.ст. 36, 122-4, 124 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн. Відповідно до висновку експерта вартість відновлювального ремонту його автомобілю з втратою товарної вартості складає 11 130,50 грн. Вартість експертного дослідження складає 600 грн. Страхова компанія відповідача частково відшкодувала йому вартість відновлювального ремонту на суму 6714,50 грн. Невідшкодована сума матеріальних збитків складає 5016 грн. Також внаслідок ДТП йому була спричинена моральна шкода, оскільки його сім'я залишилася у важкому матеріальному стані внаслідок пошкодження автомобіля. Також він пережив сильне нервове потрясіння внаслідок пошкодження автомобіля, оскільки він придбав його новим в автосалоні, а внаслідок ДТП відбулася втрата його товарного виду та зниження ринкової вартості. Позивач просить суд стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у сумі 5016 грн., моральну шкоду у сумі 8000 грн. та судовий збір. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Представник третьої особи - Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» Бикова М.В. у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Як вбачається з письмових пояснень, наданих представником третьої особи, згідно звіту №302/13 від 24.12.2013 року про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] складає 8057,40 грн. Згідно ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Відповідно до ст.12.1 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Таким чином, розмір страхового відшкодування, яке підлягає виплаті [PERSON] становить: 8057,40 -1342,90 (сума ПДВ) - 500 (франшиза за полісом АС/0661799)=6214,50 грн. Страховою компанією помилково при виплаті страхового відшкодування не було вирахувано франшизу, а тому розмір страхового відшкодування, що було виплачено [PERSON] складає 6714,50 грн. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення позивача, дослідивши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 09 грудня 2013 року о 19 годин [PERSON] керуючи автомобілем марки Mitsubishs SP Wagon, д/н [NUMBER], рухався по асфальтованому покриттю зі сніговим накатом вул.Ульянівська, від вул.Новий Світ до вул.Бєляєва, та в районі будинку №117 не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем VIDA д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП транспорті засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Краматорського міського суду від 24.12.2013 року, яка набрала чинності 09.01.2014 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців (а.с.48-49). Автомобіль ЗАЗ VIDA SF ЗНГ, д/н [NUMBER] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу [PERSON] (а.с.7). Відповідно до вимог ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, що її заподіяла. Згідно зі ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. У п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Таким чином, відповідальність за шкоду, завдану автомобілю [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], несе відповідач [PERSON] Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.03.2013 року №АС/0661799 відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Mitsubishs SP Wagon, д/н [NUMBER] застрахована у Товаристві з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 грн. (а.с. 41). Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №302/13 від 24.12.2013 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER] складає 8057,40 грн.; вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER] складає 8057,40 грн. (а.с.12-15). Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №15/14 від 30.01.2013 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля [NUMBER] складає 8057,40 грн.; вартість втрати товарної вартості автомобіля [NUMBER] складає 3073,10 грн.; вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER] з урахуванням втрати товарної вартості складає 11094,50 грн. (А.с.8-11). Судом встановлено, що Товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КРЕДО» було виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 6714,50 грн., у тому числі франшиза у сумі 500 грн. При цьому страхове відшкодування було зменшено на суму ПДВ у розмірі 1342,90 грн. Як вбачається з матеріалів справи, виплачена страховою компанією франшиза у сумі 500 грн. повернута позивачем не була. Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до ст.32.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню шкода, пов'язана з втратою товарної вартості транспортного засобу у сумі 3073,10 грн. відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №15/14 від 30.01.2013 року. Враховуючи викладене з відповідача не підлягає стягненню сума ПДВ у розмірі 1342,90 грн., яка була утримана при виплаті страхового відшкодування. Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди з відповідача [PERSON] суд враховує положення ст.23 ЦК України, а також положення Постанови ПВСУ №4 від 31.03.2005 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», про те, що розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, в даному випадку шкоду завдано правопорушенням, глибини фізичних та душевних страждань, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає необхідним стягнути на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати на проведення авто товарознавчих експертиз у сумі 600 грн. та судовий збір у сумі 487,60 грн., сплачений при подачі позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: partial