overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 07 вересня 1995 року , який було зареєстровано виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з Відповідачем по справі за актовим записом №10. Спільне життя з Відповідачем не склалося, по причині неповаги один одного, непорозуміння ,постійних сварок, шлюбні стосунки фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Позивач з травня 2014 року з Відповідачем по справі не підтримує шлюбні відносини, спільно не проживають. На данний час Позивач має намір створити іншу сім'ю . Від шлюбу мають двоє дітей доньку Наталю [INFO] та сина [PERSON],[INFO]. Майнового спору між сторонами немає. Відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу , але чомусь не бажає з'являтися до відділу реєстрації актів цивільного стан, тому Позивач на підставі ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України просить його позов задовільнити. В судове засідання Позивач не з'явився надав заяву про слухання справи в його відсутність та просив позов задовільнити та розлучити їх з Відповідачем по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву про слухання справи в її відсутність позовні вимоги визнала проти розлучення не заперує. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 1995 року зареєстрованому виконкомом Української сільської ради Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 10 ,що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 292940 від 09 вересня 1995 року. Від шлюбу сторони мають дітей, питання щодо їх проживання та утримання вирішене. Спору щодо спільного майна немає. Позивач і відповідач проживають окремо, шлюбні стосунки між ними фактично припинено, спільне господарство не ведуть вже майже рік. Позивач має намір створити сім'ю та очікує народження дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує роти такого вирішення справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 12.05.1990 року з Відповідачем по справі уклав шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], від 12.05.1990 року у відділі РАЦС Петропавлівського району Дніпропетровської області. Від шлюбу мають повнолітню доньку. Спільне життя з Відповідачем не склалося, по причині неповаги один одного, непорозуміння ,постійних сварок, шлюбні стосунки фактично припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та сімейних відносин не можливо, бо як Позивач так і Відповідач мають намір створити нову сім'ю. Майнового спору між сторонами немає. Тому Позивач на підставі ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України просить його позов задовольнити. В судове засідання Позивач не з'явився надав заяву про слухання справи в його відсутність та просив позов задовольнити та розлучити їх з Відповідачем по справі. Відповідач в судове засідання не з'явилася надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила їх розлучити. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 12.05.1990 року зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 24, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 травня 1990 року. Позивач і відповідач проживають в окремо, шлюбні стосунки фактично припинено, спільне господарство не ведуть вже майже рік, що підтверджено як і позивачем так і відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19 травня 2006 року він уклав з відповідачем по справі шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується актовим записом №30. Від шлюбу мають двох дітей :сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON] [INFO], які проживають разом з відповідачем по справі. Питання щодо місця проживання дітей після розлучення та матеріального утримання дітей буде визначати в окремому порядку. З позивача стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 33% Спільне життя не склалося в результаті різних поглядів на життя відсутності поваги та кохання, через що між ними постійно виникають суперечки. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки, ні до чого не привели. В судове засідання позивач з'явився та просив позов задовольнити в повному обсязі, так як має намір створити іншу сім'ю, і в нього є дитина від іншої жінки. Відповідач в судове засідання не з'явилася надала заяву про слухання справи в її відсутність позов визнала, та просить їх розлучити, так, як вони проживають окрему, неодноразові намагання налагодити подружні стосунки, ні до чого не привели. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 травня 2006 року зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області за актовим записом №30, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 039750 від 19.05.2006 року. В судовому засіданні також встановлено, що сторони мають двох дітей сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області серія І-КИ від № 065949 від 08.02.2000 року та доньку [PERSON] [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 073183 від 09.06.2006 року. Позивач і відповідач проживають окремо, що підтверджено як і позивачем так і відповідачем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред’явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що 25 квітня 2014 року Позивач уклав шлюб з Відповідачем [PERSON] було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом №22. Від шлюбу мають доньку [PERSON][INFO]. Згода про утримання дитини ними досягнуто добровільно. Спільне життя з Відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично розірвані більше одного року, і з того часу спільне господарство не ведеться, збереження сімейних відносин є недоцільне та неможливо. Спору про поділ майна немає. Тому Позивач на підставі ст.105, 110,112 Сімейного Кодексу України просить його позов задовільнити. В судове засідання Позивач не з'явився надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги пітримав та просить їх розлучити так, як має намір створити іншу сім'ю. Відповідач в судове засідання не з'явилася надала заяву про слухання справи в її відсутність позов визнала, проти розлучення не заперечує, матеріальних претензій до Позивача немає. Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 22, що підтверджується копією свідоцтва серії І-КИ № 277760 від 25.04.2014 . В судовому засіданні також встановлено, що сторони мають дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-КИ № 506103 від [INFO] виданим відділом державної реєстрації актів цивільного реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач і відповідач проживають окремо, що підтверджено як і позивачем так і відповідачем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Питання щодо проживання та утримання малолітньої дитини ними вирішено у досудовому порядку про що вказано у письмових заявах. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 03.07.1992 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав на підставах, вказаних в позові. Відповідач у судове засідання також не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 03.07.1992 року зареєстрували шлюб у Палаці одружень міста Макіївки у Донецькій області, актовий запис № 1258, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії VІ-НО № 314135, виданим 03.07.1992 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причини відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на життя. Спору про розподіл спільного майна на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, подавши відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14 липня 1984 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що було зроблено актовий запис №2237. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, наразі проживають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 14 грудня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечував проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 14 липня 1984 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що складений актовий запис №2237, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданий 29 листопада 2017 року. Сторони припинили шлюбні стосунки з причини різності характерів та відсутності взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18.12.1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого району міста Маріуполя Донецької області, про що було зроблено актовий запис № 860. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини з причини різних характерів та відсутності взаємного порозуміння. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на теперішній час у сторін немає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб, судові витрати просив покласти на позивача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 18.12.1999 року зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 860, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 069484, виданим 18.12.1999 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 175117, виданого Жовтневим відділі реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області 24.10.2000 року (а.с.4). Шлюбні відносини сторони припинили з травня 2016 року, з причини різних характерів та відсутності взаємного порозуміння. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, подавши відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 23.07.2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з відповідачем. Сторони припинили шлюбні відносини з причини розбіжностей на побутовому грунті, що призвело до припинення шлюбних стосунків, через що сторони з 06.02.2015 року стали проживати окремо. Спору про розділ майна та місце проживання дитини на теперішній час у сторін не виникає. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав на підставах, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій вона визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 23.07.2005 року зареєстрували шлюб у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 169, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 23.07.2005 року (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 21.01.2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.4). Шлюбні відносини сторони припинили з причини розбіжностей на побутовому грунті, через що з 06.02.2015 року стали проживати окремо. Спору про розділ майна та місце проживання дітей на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved