Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що із відповідачем по справі з 07.03.2004 р. знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] Вказує, що відповідач у вересні 2013 р. залишив її із сином, сім'я фактично розпалася. Зазначає також, що відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає. Позивач зауважує на тому, що із відповідача повинні бути стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач як фізична особа підприємець має нерегулярні, але значні кошти. Тому просить стягнути із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі - 5 000,00 грн. щомісяця з дня пред'явлення позову до його повноліття, а також стягнути судові витрати та витрати пов'язані із наданням правової допомоги. Позивач в судове засідання з'явилася, підтвердила обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання з'явилися. [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі - 1 000,00 грн. Щодо інших позовних вимог заперечував. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 07.03.2004 р. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], та його батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою УЖКГ «Біличі» та актом перевірки житлових умов від 26.09.2013 р. (а.с.10). Згідно свідоцтва про державну реєстрацію та свідоцтва платника єдиного податку [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець від 12.01.2004 р. (а.с.15, 16). [PERSON], як фізична особа-підприємець, задекларував обсяг виручки від реалізації продукції, товарів (робіт, послуг) - за 2012 р. - 382 088,00 грн., за 9 (дев'ять) місяців 2013 р. - 192 743,77 грн., що підтверджується довідкою Державної податкової інспекції у Тячівському районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області від 21.11.2013 р. Відповідно до довідки Ірпінської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області від 07.10.2013 р. [PERSON], як фізична особа-підприємець, задекларувала обсяг виручки від реалізації товарів за період з 01.01.2013 р. по 30.09.2013 р. наростаючим підсумком - 17 248,00 грн. Згідно довідки спеціалізованої школи №155 від 04.09.2013 р., [PERSON] навчається є учнем 1-А класу даної школи. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] навчається у 1-му класі народного відділу Київської дитячої школи мистецтв №2 ім. Вериківського по класу - «балалайка», що підтверджується довідкою №22 від 22.01.2014 р. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 цього кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач матеріальну допомогу по утриманню дитини надає нерегулярно, а також те, що відповідач, як фізична особа-підприємець, має мінливий дохід, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у фіксованому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі. Суд не бере до уваги посилання позивача на квитанції щодо послуг автостоянки за грудень 2013 р. й лютий 2014 р. та фіскальні чеки щодо оплати за бензин, тому що дані докази підтверджують лише обставини витрат на особисті потреби позивачки, а не конкретні витрати на дитину. Крім того, суд вважає, що розмір аліментів, на якому наполягає позивачка, не є повністю підтверджений доказами, а тому суд стягує із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі - 2 500,00 грн. щомісячно із 07.11.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Також суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу, оскільки всупереч приписів статті 60 ЦПК України позивач не надала фактичних доказів укладення договору про надання юридичних послуг й оригіналу квитанції про сплату таких послуг. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial