Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

До Ковпаківського районного суду м. Суми 04.06.2018 року надійшла заява головного лікаря КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» Злиденного Т.В. про психіатричний огляд [PERSON] без його згоди чи згоди його законного представника, яку мотивовано тим, що за відомостями, одержаними з письмової заяви [PERSON] стосовно [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], є достатні підстави для припущення про наявність у останнього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він вчиняє або виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, а саме: [PERSON] постійно конфліктує з сусідами, звинувачує їх у крадіжках свого майна, у проникненні до його помешкання, вступає в бійки та погрожує фізичною розправою. 14.05.2018 року до гр. [PERSON] був здійснений виїзд лікаря психіатра спеціалізованої психіатричної бригади швидкої допомоги у супроводі поліції, однак оглянути його не вдалося. Тому, заявник просить суд, на підставі ЗУ «Про психіатричну допомогу», надати дозвіл на проведення первинного психіатричного огляду гр. [PERSON] без його усвідомленої згоди. В судовому засіданні представник КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» лікар-психіатр Шинкаренко В.В. заяву підтримала в повному обсязі та просив задовольнити. [PERSON] в судові засідання, призначені 07.06.2018 та 17.07.2018 року, не з'явився, в матеріалах справи відсутні дані щодо повідомлення його належним чином про час та місце судового розгляду справи, оскільки судові повістки, направлені за його місцем проживання, повернулися на адресу суду у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Захисник [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти розгляду заяви про надання дозволу на проведення психіатричного огляду відносно [PERSON] за відсутності останнього та безпосереднього з'ясування його думки. Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви, оскільки відсутні дані про належне повідомлення [PERSON] про час та місце розгляду справи, а тому розгляд справи у його відсутність порушить його конституційні права. В судовому засіданні заявник [PERSON] зазначив, що не наполягає на розгляді заяви про психіатричний огляд [PERSON] за його відсутності та пояснив, що останнім часом [PERSON] заспокоївся і його не чути. Суд, заслухавши думку учасників провадження, перевіривши матеріали справи та додані до неї документи, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу», кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно вимог ст. 4 ЗУ «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг. Відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про психіатричний огляд», психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання. Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної коди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Таким чином, виходячи із засад пріоритету забезпечення прав і свобод людини і громадянина при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги, активної ролі суду у справах даної категорії, враховуючи вимоги ст. 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд вважає, що під час розгляду справи про проведення психіатричного огляду присутність особи, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги, та з'ясування її думки, зокрема, щодо проходження психіатричного огляду в добровільному порядку, є обов'язковою, однак [PERSON] в судові засідання не з'являється, судові повістки про виклик до суду не отримує, що позбавляє суд можливості встановити його позицію при вирішенні вказаного питання. Крім того, заява [PERSON], на якій ґрунтується висновок лікаря-психіатра про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу, не є беззаперечним та обґрунтованим доказом тяжкого психічного захворювання [PERSON], внаслідок чого він вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Враховуючи викладене, оскільки судом не встановлено достатніх та беззаперечних законних підстав для психіатричного огляду [PERSON] без його усвідомленої згоди, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

Outcome: dismissed