Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

до суду звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Бодюк Віталій Адамович зі заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесених ним судових витрат на правничу правову допомогу в розмірі 68 444,86 грн. та витрат на проведення експертизи в розмірі 14 900 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 5 липня 2019 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації. Проте, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо стягнення з відповідача на його користь судові витрати, понесені ним на оплату послуг адвоката та витрат за залучення експерта. У судовому за засіданні представник позивача адвокат Куций С.О. підтримав заяву про ухвалення додаткового рішення. Представник відповідачки [PERSON] подав письмові заперечення на заяву, в яких зазначає про необхідність пропорційного до задоволених вимог відшкодування витрат на правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою сторони позивача до суду. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 05 липня 2019 року у справі №461/1034/19 (провадження №2/461/547/19) задоволено частково позов [PERSON] до [PERSON] , Головного управління Національної поліції у Львівській області, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про захист честі, гідності та ділової репутації; стягнення моральної шкоди. Вирішено визнати недостовірною інформацію, поширену [PERSON] січня 2019 року в 09:53 на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» під назвою «Напад держслужбовця на поліцейського?», зокрема, в частині тексту: -«…патрульні зупинили автомобіль BMWX5, бо він рухався без увімкнених ближнього світла»; -«…пасажир почав агресивно себе вести, ображати патрульних, а згодом вдарив одного із них кулаком в лице»; -«…агресивний пасажир…». Зобов`язати [PERSON] , протягом 10 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили, спростувати недостовірну інформацію, поширену 27 січня 2019 року в 09:53 на своїй персональній сторінці у соціальній мережі «Facebook» під назвою «Напад держслужбовця на поліцейського?»,зокрема,в частині тексту: -«…патрульні зупинили автомобіль BMWX5, бо він рухався без увімкнених ближнього світла»; -« …пасажир почав агресивно себе вести, ображати патрульних,азгодом вдарив одного із них кулаком в лице»; - «…агресивний пасажир…». У задоволені позову про заборону [PERSON] , Головному управлінню Національної поліції у Львівській Області та Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції розповсюджувати будь-яким чином (по телебаченню, в пресі, по радіо, в мережі Інтернет, у соціальній мережі «Facebook», у зовнішній рекламі, в місцях публічного розповсюдження інформації, в інтерв`ю, в розмовах з будь-якими особами тощо) негативну та недостовірну інформацію стосовно того, що [PERSON] здійснив напад на поліцейського - відмовлено. У задоволені позову в частині стягнення з [PERSON] 100 000 грн. моральної шкоди - відмовлено. Крім того, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] - 768,40 грн. судового збору. Проте, ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу та за залучення експерта. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Згідно матеріалів справи на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги №01/02/19АО від 01 лютого 2019 року (Т.1 а.с.42); договір про надання правничої допомоги №21/03 від 21 березня 2019 року (Т.1 а.с.51); розрахунок судових витрат по справі, копія акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 09.04.2019 року, рахунок-фактура №СФ-2 від 09 квітня 2019 року, рахунок-фактура №СФ-3 від 09 квітня 2019 року, рахунок-фактура №4 від 9 квітня 2019 року, квитанція №4561211 від 10.04.2019 року, квитанція №4561218 від 10.04.2019 року, квитанція № 4561225 від 10.04.2019 року, наказ про відрядження [PERSON] №19/03/18-1 від 08.03.2019 року, наказ про відрядження [PERSON] №19/04/18-1 від 08.04.2019 року (Т.1 а.с.92-112). Представником позивача адвокатом Бодюк В.А. не надано суду належних фінансових документів понесення [PERSON] витрат на послуги адвоката в розмірі 37 751,58 грн., яким можуть бути видаткові касові ордери або платіжні доручення про передачу коштів адвокату та не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачем витрат на правову допомогу (їх оплати). Відтак, на думку суду, обґрунтованою і співрозмірною до стягнення є сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. При цьому, суд зменшує розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] , враховуючи: принцип співрозмірності розміру заявлених до стягнення витрат в сумі 68 444,86 грн. із складністю справи та виконаної адвокатом роботи (позов задоволено частково, зобов`язано спростувати лише незначну частину тексту); обсягом та якістю наданої професійної правничої допомоги (складання позовної заяви та запитів; при цьому, позивач та його представники належним чином не виконали вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо зазначення правильного місця проживання чи перебування фізичної особи відповідачки [PERSON] , що призвело до відкладення справи та вжиття судом заходів до встановлення адреси останньої ); заявленою ціною позову та частковим задоволенням вимог; обставини розгляду та пропорційність задоволених вимог. Також не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача 14 900,00 грн. витрат за залучення експерта, з огляду на наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Рішенням від 5 липня 2019 року позивачу [PERSON] відмовлено у задоволені позову в частині стягнення з [PERSON] 100 000,00 грн. моральної шкоди. Відтак, оскільки залучення експерта позивачем було здійснено саме з метою довести спричинення йому моральної шкоди діями відповідача, зокрема встановити психологічний стан останнього, сума витрат за проведення експертизи не підлягає стягнення з відповідача, адже це суперечитиме принципу пропорційності розподілу витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial