Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

до Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] з позовом до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення грошових коштів. В позові вказано, що з 02.11.2000 року позивачка працювала в санаторії-профілакторії ,,Бадьорість ІФНТУНГ на посаді головного бухгалтера. Наказом ІФНТУНГ від 22.01.2015 року позивачку звільнено з роботи 25.03.2015 року у зв`язку з ліквідацією на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Однак ІФНТУНГ не виплатив належні їй при звільненні грошові кошти, а тому позивачка просила стягнути їх в примусовому порядку. Позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримуючи позовні вимоги повністю. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до трудової книжки позивачка з 02.11.2000 року працювала в санаторії-профілакторії ,,Бадьорість ІФНТУНГ на посаді головного бухгалтера. Наказом ІФНТУНГ від 22.01.2015 року позивачку звільнено з роботи 25.03.2015 року у зв`язку з ліквідацією на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Наказом ІФНТУНГ позивачку звільнено з посади головного бухгалтера та вказано виплатити належні їй грошові кошти на підставі ст.44 КЗпП України. Відповідно до довідки ІФНТУНГ позивачка отримувала заробітну плату в сумі 2164,69 гривень з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року; нарахування заробітної плати з 21.01.2015 року по 25.03.2015 року здійснювалося в розмірі 2/3 від посадового окладу у сумі 2474,66 грн., компенсація за відпустки - 731,70 грн. Відповідно до письмового пояснення Виконавчої дирекції Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відповідачем було укладено договір із ІФНТУНГ про часткове фінансування лікування, харчування, проведення медичних консультацій, оплати праці та підвищення кваліфікації медичних працівників, оплати праці працівників харчоблоку в 2014 році; усі свої зобов'язання за цим договором на 2014 рік відповідач виконав, а на 2015 рік такий договір не укладався. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Позивач не перебувала в трудових відносинах з Виконавчою дирекцією Івано-Франківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Позивачку було звільнено з посади у ІФНТУНГ. Отже, відповідно до ст.47 КЗпП України виплату грошових коштів працівнику в день звільнення здійснює власник або уповноважений ним орган. В ст.19 Конституції України вказано, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до п. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Усі інші докази сторін не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial