Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 11.03.2015 р. ним, [PERSON], відповідачу [PERSON] в якості позики було передано 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень та 3\~000(три тисячі) доларів. У відповідності до досягнутої домовленості відповідач зобовязався повернути позивачу зазначені грошові кошти до 01.07.2015 року. Факт передачі грошових коштів у сумі 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень та 3\~000(три тисячі) доларів та його обовязок повернути їх до 01.07.2015 року. По закінченню зазначеного строку відповідач суми позики не повернув. До сьогоднішнього часу ухиляється від повернення позичених грошових коштів, чим порушив взяті на себе зобовязання. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути з відповідача, [PERSON], на користь позивача суму позики 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень та 3\~000(три тисячі) доларів, або 71\~650(сімдесят одну тисячу шістсот пятдесят) гривень згідно курсу НБУ станом на 30 листопада 2015 року становить (1 $ = 23.884грн.) та 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень, що разом становить 86\~650(вісімдесят шість тисяч шістсот пятдесят) гривень. Стягнути з відповідача, [PERSON], на користь позивача судовий збір 866грн. 50коп. Позивач в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутність та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2015р. позивач під розписку позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень та 3\~000(три тисячі) доларів. строком до 01.07.2015р.(а.с.5). Відповідач зобовязувався повернути позивачу вказану суму коштів до 01.07.2015р., однак по цей день сума боргу не повернута. На підтвердження факту отримання грошових коштів була укладена розписка, яка посвідчує передання відповідачеві визначеної грошової суми (а.с.5). Згідно інформації на офіційному сайті Національного Банку України станом на 30.11.2015 р. офіційний курс гривні щодо долару США становить 2388,4грн. за 100 доларів США. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернуто сума боргу за договором позики, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суму боргу по договору позики в розмірі 15\~000(п'ятнадцять тисяч) гривень та 3\~000(три тисячі) доларів. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved