Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов позов [PERSON] до [PERSON] «Про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини» (а.с.1-4). Позивач прохає стягнути з Відповідача, на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, до їх повноліття, починаючи з дня подання позову до суду. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 березня 1992 року у Орджонікідзевьському палаці одружень м. Харкова між Позивачем та Відповідачем був зареєстрований шлюб, актовий запис № 156. Від шлюбу є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивачка надала заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, про час і місце розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 9,12). Згідно до положення ч.2\~ст.77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: 08 жовтня 2004 року народився [PERSON], батьком у свідоцтві про народження дитини значиться [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою від 30 квітня 2015 року і проживають за вказаною адресою ( а.с. 4) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 183 СК України передбачено що частина заробітку(доходу) батька,яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «…Дитина, якщо не можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В частині 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її згоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402 визначено: «…Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки та особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного із них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Вихованням в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину суд ураховує: те, що Відповідач є працездатним, стягнень за виконавчими листами не має; що ст. 128 Кодексу законів про працю України та ст. 26 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.95 p. № 108/95-ВР визначено, що при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20 %, а у випадках, передбаченим законодавством - 50 % заробітної плати, що належить до виплати працівникам, при цьому необхідно мати на увазі, що стягнення аліментів відбувається після здійснення утримання суми єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування та податку на доходи фізичних осіб; що згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача. Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved