Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви, яка в подальшому була уточнена, представник позивача зазначив, що 08.06.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 300 грн. зі строком користування 30 календарних днів з моменту отримання. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 01.08.2016 року за кредитним договором від 08.06.2015 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій», та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 21 643, 45 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Менеджмент Інвестицій», 08.06.2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 64-15/СК у розмірі 2 300 грн. Відповідно до п. 1.2. договору споживчого кредиту № 64-15/СК кредит надається позичальнику строком на 30 календарних днів з моменту отримання позичальником, а саме з 08.06.2015 року по 07 липня 2015 року. В момент повернення кредиту, але у будь - якому випадку не пізніше 07.07.2015 року включно; у разі порушення термінів повернення кредиту відсоткова ставка становить 1, 5 % в день від суми заборгованості та сплачується в день фактичного повернення кредиту. Відповідно до п. 1.3. договору споживчого кредиту № 64-15/СК повернення кредиту та процентів за користування здійснюється позичальником в строки та на умовах, передбаченим договором. Згідно п. 8.2. договору споживчого кредиту № 64-15/СК позичальник, який порушив строки повернення обумовленої суми кредиту та нарахованих процентів, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 08.06.2015 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] станом на 01.08.2016 року становить 21 643, 45 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає: 2 300 грн.; заборгованість по відсоткам складає: 1 035 грн.; заборгованість по простроченим відсоткам складає: 6 210 грн.; заборгованість по нарахованим та несплаченим штрафним санкціям складає: 11 892, 12 грн.; три проценти річних від простроченої суми складають: 206, 33 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved