Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

До суду звернувся ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» Білої І.В. з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій прохав стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року в сумі 106 409, 99 грн. та судовий збір у сумі 1 596, 15 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 07.12.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК» та [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1/позичальник/боржник) був укладений кредитний договір № КИПНФ/1002591.1 (надалі за текстом - кредитний договір). За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 104 000 грн. на придбання нерухомості з 07.08.2012 року до 06.10.2021 року зі сплатою 18,2 % річних. У пункті 4.3 кредитного договору сторони домовились, що Позичальник зобов'язується сплатити банку у день видачі грошових коштів через касу банку комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1,0 % від суми кредиту, а також сплачувати банку щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,2 % від суми кредиту. Згідно із п. 4.4 кредитного договору, боржник зобов'язався, що у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3 кредитного договору), сплачувати банку 36,4 % річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору, зокрема, у випадку невиконання позичальником умов даного договору. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року [PERSON] передала, а банк прийняв в іпотеку нерухоме майно - будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. 07.08.2012 року між банком та [PERSON] (надалі за текстом - поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки. У відповідності до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року, укладеним між банком та [PERSON] на суму 104 000 грн., зі сплатою 18,2 % річних, із встановленим строком погашення до 06.10.2021 року. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати усім своїм майном при недостатності грошових коштів в обсязі вимог банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобов'язання перед банком, поручитель не має права продавати майно, що належить йому на праві власності. Згідно із пунктом 4.1 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. У відповідності до розділу III договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання, а припиняється його дія з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобов'язань перед банком. ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконало у повному обсязі належним чином. У зв'язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року утворилась заборгованість, яка станом на 11.05.2016 року складає 106 409,99 грн. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач 1 не виконує належним чином свої зобов'язання в частині дотримання графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на те, що зобов'язання [PERSON] за кредитним договором досі не виконані, а заборгованість досі не сплачена, то договір поруки є досі діючим, а поручитель досі є зобов'язаним, як солідарний боржник, у зв'язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судові засідання 30.06.2016 року та 14.07.2016 року не з'явились, про розгляд справи повідомлялась належним чином, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надали, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2012 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КИПНФ/1002591.1, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 104 000,00 грн. на придбання житлової нерухомості з 07.08.2012 року до 06.10.2021 року зі сплатою 18,20 % річних без ПДВ, які нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році, позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити комісії банку і проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, встановлених даним кредитним договором, що підтверджується п.п. 1.1-1.5 кредитного договору. Пунктами 2.1, 2.2 кредитного договору передбачено, що банк зобов'язується відкрити позичальнику кредитний рахунок № [NUMBER] для видачі кредитних коштів, а також видати кредит готівкою через касу банку в сумі 104 000 (сто чотири тисячі) грн. Як вбачається з п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору, кредит, наданий за даним договором, забезпечується заставою: будинок в [ADDRESS], порукою фізичної особи, які оформляються окремими письмовими договорами, що додаються до цього договору і є його невід'ємною частиною. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний в процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності, забезпеченості, цільового використання. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у додатку № 1, який є невід'ємною частиною кредитного договору. У пункті 4.3 кредитного договору зазначено, що позичальник зобов'язується сплатити банку у день видачі грошових коштів через касу банку комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1 % від суми кредиту, що надається без ПДВ, а також сплачувати банку щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,2 % від суми кредиту, зазначеної у п. 1.2 договору без ПДВ. Згідно п. 4.4 кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3 кредитного договору), боржник зобов'язується сплачувати банку 36,40 відсотка річних без ПДВ, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Згідно із пунктом 5.5 кредитного договору, грошові кошти, отримані у погашення заборгованості за договором, направляються банком для погашення зобов'язань позичальника у наступній послідовності: - існуючої заборгованості - не пізніше наступного банківського дня після дати зарахування на рахунок у наступній послідовності: прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за процентами згідно графіку; прострочена заборгованість за кредитом згідно графіку; поточна заборгованість за комісіями; поточна заборгованість за процентами, нарахованими на фактичну дату погашення; - процентів, нарахованих до найближчої дати погашення за графіком, строк сплати яких не настав - в строк, передбачений графіком. Дострокове погашення процентів в інші строки не допускається; - поточної заборгованості за кредитом - не пізніше наступного банківського дня після дати зарахування на рахунок. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойки, зокрема, у випадку недотримання позичальником умов даного договору (а.с. 4). З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якої є нерухоме майно - будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою [ADDRESS], що підтверджується укладеним 07.08.2012 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] договором іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 1046 та посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Ямпольською С.М. (а.с. 7-10). 07.08.2012 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] (надалі за текстом - поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки. У відповідності з п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року, укладеного між банком та [PERSON] на суму 104 000 (сто чотири тисячі) гривень 00 копійок, зі сплатою 18,20 % річних, із встановленим строком погашення до 06.10.2021 року. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується відповідати усім своїм майном при недостатності грошових коштів в обсязі вимог банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобов'язання перед банком, поручитель не має права продавати майно, що належить йому на праві власності. Як вбачається з п. 2.6 договору поруки, поручитель підтверджує, що ознайомлений з кредитним договором, всі умови йому відомі та зрозумілі. Згідно пункту 4.1 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно п.п. 3.1, 3.2 договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання, а припиняється його дія з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобов'язань перед банком (а.с. 11). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] кредит у сумі 104 000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.249021.24311.455 від 07.08.2012 року (а.с. 14). Із довідки про заборгованість за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07 серпня 2012 р,вбачається, що відповідач [PERSON] порушила умови договору і станом на 11.05.2016 року має заборгованість - 106 409,99 грн., яка складається з: суми заборгованості по кредиту - 86 984,29 грн., в т. ч. прострочена сума - 6 083,77 грн.; суми заборгованості за відсотками - 16 721,70 грн., в т. ч. прострочена сума -16 214,47 грн.; суми заборгованості по щомісячній комісії - 2 704,00 грн., в т. ч. прострочена сума - 2 496,00 грн. (а.с. 12). Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачами суду не надано. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути судові витрати у розмірі 798,08 грн. з кожного, тому вимога в частині солідарного стягнення судового збору підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial