Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом\~ до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої\~\~вимоги\~\~мотивує тим, що\~\~перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.05.2013 року, що зареєстрований в Чеській Республіці, Прага 1 Старе Місто, № 1 Староміська ратуша, про що складено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу адміністрації міської частини Праги 1, в томі І/42, рік 2013, на сторінці 148, за № 233. Від шлюбу дітей не мають. Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим та суперечить його інтересам. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин з початку 2016 року. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, та строк на примирення не надавати. Позивач в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, із заявленими вимогами згодна та просить шлюб між ними розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, що зареєстрований в Чеській Республіці, Прага 1 Старе Місто, № 1 Староміська ратуша, про що складено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу адміністрації міської частини Праги 1, в томі І/42, рік 2013, на сторінці 148, за № 233. Від шлюбу дітей не мають. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин з початку 2016 року. Відповідно до\~ст. 414 ЦПК України\~підсудність справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Частиною 2\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу та\~Закону України «Про міжнародне приватне право». Закон України «Про міжнародне приватне право»\~встановлює порядок урегулювання приватноправових відносин, які хоча б через один зі своїх елементів пов'язані з одним або кількома правопорядками, іншими, ніж український правопорядок, зокрема, визначає підсудність судам України справ з іноземним елементом (п. 3 ч. 1 ст. 1, ст. ст. 75-77 Закону). Згідно із\~ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог\~Сімейного кодексу України. Відповідно до\~ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 1\~ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право»\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Згідно посвідки місця проживання, відповідач [PERSON], яка є громадянкою [PERSON] Федерації, проживає та зареєстрована за адресою: [INFO]. Місце реєстрації відповідача за вказаною адресою підтверджено інформацією з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській обл. Відповідно до положень\~ст. 279 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім'я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Outcome: approved