Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. З позовної заяви вбачається, що у 2017 році рішенням суду встановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 950,00 грн. на утримання спільної дочки [PERSON] , [INFO] . На теперішній час такий розмір аліментів є недостатнім для забезпечення потреб дитини. Позивач зазначає, що дочка постійно хворіє. Дитина перебуває на диспансерному обліку у травматолога з деформацією ступень та має захворювання скронево-нижньощелепного суглобу. Для підтримання належного стану здоров`я дитини та її лікування щомісяця потрібні значні кошти, яких у позивача не вистачає. Крім того позивач вказує, що змушена періодично проходити амбулаторні та стаціонарні курси лікування та проводити медичні обстеження дитини. Позивач зазначає, що відповідач не має інших утриманців, є фізично здоровим, працевлаштований у м. Києві, де отримує гідну заробітну плату, яку витрачає на свої потреби. У зв`язку з викладеним позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частина всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи міститься заява, у якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк надав відзив на позовну заяву та з`явився у судове засідання. У судовому засіданні відповідач вказав, що позовні вимоги є безпідставними та не підтвердженими належними та допустимими доказами. Зазначав, що всупереч твердженню позивача відповідач виконує покладений на нього рішенням суду обов`язок по утриманню дитини, на підтвердження чого додав квитанції про сплату аліментів. Відповідач цікавиться життям дитини, але позивач перешкоджає його спілкуванню з дитиною. У теперішній час позивач разом з дочкою фактично проживають у м. Києві. Позивач працевлаштована та отримує заробітну плату. Дочка [PERSON] раніше дійсно спостерігалася у лікаря травматолога у зв`язку з плоскостопістю, проте наразі цей діагноз не підтверджено. Дитина веде активне життя та займається танцями. Наразі дочка не потребує ані обстежень, ані лікування, бо є здоровою дитиною. На даний час відповідач отримує заробітну плату у розмірі 5715,50 грн. та має на утриманні від другого шлюбу малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Дружина [PERSON] також знаходиться на утриманні відповідача, оскільки є тимчасово непрацездатною через перебування у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Батько відповідача [PERSON] , 1956 року народження, є особою з ІІ групою інвалідності. Він проживає з відповідачем та також перебуває на утриманні останнього. Відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Проте, відповідач зазначає, що у випадку, якщо суд дійде висновку про право позивача на зміну способу стягнення аліментів, то належним способом захисту прав позивача буде стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від сум заробітку (доходу) відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 07.11.2017 у справі №699/544/17, яке набрало законної сили 17.11.2017, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 950,00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що коштів на повноцінне утримання дитини та її розвиток вже не вистачає. Дитина постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку, потребує медичних обстежень та постійного лікування. Суд звертає увагу, що предметом розгляду цієї справи є зміна способу стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Така вимога може бути предметом окремого позовного провадження. Натомість, позивач фактично при розгляді справи про стягнення аліментів обґрунтовує необхідність їх стягнення несенням додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров`я дитини.. Разом з тим, на підтвердження цих аргументів позивач не надає жодного доказу. Відповідно до приписів частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд звертає увагу, що перебування на диспансерному обліку у певного лікаря не є постійним у часі. Факт перебування на такому обліку у 2017 році не свідчить про перебування дитини сторін на диспансерному обліку станом на час розгляду цієї справи. Також позивач жодним документом не підтвердила факт проведення регулярних медичних обстежень і лікування дитини. Не відповідають дійсності також твердження позивача про відсутність у відповідача інших утриманців. Так, зі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 02.08.2017 вбачається. що [PERSON] 02.08.2017 уклав шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] народилася [PERSON] . Оскільки дитині не виповнилося трьох років, то посилання відповідача на перебування на його утриманні малолітньої дочки та тимчасово непрацездатної дружини знайшли своє підтвердження доказами. З довідки про розмір заробітної плати, виданої ТОВ «ПСМ ГРАНД» від 05.05.2021 № ПГ00-000004, вбачається, що відповідач працює на вказаному підприємстві з 01.04.2021 та займає посаду завідувача складу. Сукупний дохід за квітень 2021 року складає 7100,00 грн., утримання 1384,50 грн., сума до виплати - 5715,50 грн. З наданих відповідачем документів вбачається, що він разом з малолітньої дочкою [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою проживає батько відповідача - [PERSON] , який має статус особи з інвалідністю ІІ групи. Ураховуючи викладене, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить змінити раніше визначений спосіб стягнення аліментів у виді твердої грошової суми та стягнути з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, має право звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів незалежно від будь - яких обставин. З огляду на це суд констатує, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів та така вимога підлягає задоволенню. При цьому належному обґрунтуванню підлягає необхідність стягнення аліментів у певному розмірі. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною. Посилання позивача на незадовільний стан здоров`я дитини та необхідність регулярного медичного обстеження і лікування як на обґрунтування необхідності стягнення аліментів саме у такому розмірі суд оцінює критично, оскільки позивач не підтверджує свої доводи доказами. Крім того, наявність додаткових витрат , повязаних з особливостями стану здоров`я дитини, можуть бути предметом окремого позову. Разом з тим, урахувавши наявність у відповідача на утриманні іншої малолітньої дитини (дочки [PERSON] ), тимчасово непрацездатної дружини та батька, який є особою з інвалідністю ІІ групи, суд уважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини сторін в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до розміру задоволених позовних вимог стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 617,44 грн. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то в іншій частині судовий збір підлягає віднесенню на рахунок державного бюджету.

Outcome: partial