Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку, що був зареєстрований у КП БТІ м. Словянська, належить будинок № 15 по вулиці Офіцерській міста Словянська Донецької області. За вказаною адресою крім позивача зареєстровані члени його родини, а саме: жінка [PERSON] та сини [PERSON], [PERSON]. Проте, [PERSON] Михайлович з травня 2015 року за вказаною адресою не проживає без поважних причин, свою реєстрацію місця мешкання він не відмінив. На теперішній час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, але реєстрація місця проживання [PERSON] за адресою м. Словянськ, вул. Офіцерська, 15 йому заважає. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 15 по вулиці Офіцерська міста Словянська Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу будинку від 13 жовтня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 7525, [PERSON] належить будинок № 15 по вулиці Офіцерській в місті Словянську Донецької області. Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано в КП «БТІ» м. Словянська 04.11.1997 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, права користування яким він просить позбавити відповідача. Як зазначено у Довідки Словянської міської ради Донецької області № б/н від 11.07.2016 року, за адресою м. Словянськ, вул. Офіцерська, б. 15, зареєстровані [PERSON], [INFO], його дружина [PERSON], [INFO], та його сини: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту комітету мікрорайону «Артема-Лісний» м. Словянська № 1661 від 14.07.2016 року, [PERSON], [INFO], не мешкає за адресою Донецька область, м. Словянськ, вул. Офіцерська, б. 15, з травня 2015 року, особистих речей за даною адресою не має. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично він за цією адресою не проживає з травня 2015 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., а також витрати у звязку з повідомленням відповідачів про слухання справи у сумі 420,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved