Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

До Савранського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач на обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони перебувають в шлюбі з 21.09.2012р.. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, сім'я фактично не існує. На думку позивача можливість відновлення відносин втрачена оскільки відповідач залишив сім'ю та з грудня 2013р. проживає з іншою жінкою. Сторони припинили ведення спільного сумісного господарства. За глибокими переконаннями позивача подальшого сенсу збереження сімейних відносин немає, у позивача на грунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь, втрачено почуття любові та поваги. Відповідач в добровільному порядку розірвати шлюб не погоджується. Обставини, які перешкоджали б розірванню шлюбу немає. Після розірвання шлюбу позивач бажає відновити своє дошлюбне прізвище. Зазначені обставини порушують права та інтереси позивача, а тому остання змушена звернутися до суду за їх захистом та просить суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] 17.09.2014р. в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог про розірвання шлюбу, просила провести розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідача (а. с. 48). Відповідач [PERSON] 17.09.2014 року в судове засідання не з'явився надав суду письмову заяву про визнання вимог щодо розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності (а. с. 41). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену ним у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 113 СК України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 21.09.2012р. між сторонами зареєстровано шлюб (а. с. 15). Позивач [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON]. Сторони проживають окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стало: непорозуміння в сім'ї, що виникли на грунті несумісності характерів сторін. Відповідач залишив сім'ю та створив нову з іншою жінкою. Вказане виключає можливість відновлення сімейних відносин. За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, але сторони не мають наміру зберегти шлюб, в даний час шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає. Відповідно до ст. 113 СК України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначеного, вимога [PERSON] про відновлення її дошлюбного прізвища, відповідає вимогам закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, а тому підлягає задоволенню. Позов відповідачем визнаний в повному обсязі, визнання позову не суперечить інтересам сторін та інших осіб. Таким чином суд дійшов висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем. Ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією № 5095.210.5 від 25.03.2014р. (а. с. 14). На підставі викладеного,

Outcome: approved