Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі з 28 жовтня 2006 року. Шлюб було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис № 1095. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. На цей час їх сім'я фактично розпалася, шлюб існує формально, тому його збереження є недоцільним. Майнових претензій у позивача до відповідача немає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, до суду надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду, відповідачем суд не було повідомлено. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі з 28 жовтня 2006 року.(а.с.9) Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис № 1095, від 18.10.2006 року. (а.с. 9) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7-8) При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Тому, виходячи з викладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). У відповідності зі ст. 113 СУ України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, шлюб носить формальний характер. Спору щодо поділу майна між сторонами немає.

Outcome: approved