Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 03.12.2014 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина. За життя [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2009 року по справі №2-1740/2009, належало 27/200 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору дарування за реєстровим №596 від 04.08.1998 року [PERSON] належало 27/300 частин цього ж домоволодіння, а за договором дарування за реєстровим №3269 від 17.07.2004 року [PERSON] була власником 27/600 частин вказаного домоволодіння. В цілому [PERSON] за життя належало 27/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Згідно нотаріально посвідченого заповіту від 20.05.2009 року [PERSON] заповіла 27/200 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS], рідному брату позивача - [PERSON]. Решта 27/200 частин домоволодіння не були охоплені заповітом та спадкувались на загальних підставах. Позивач зазначає, що з 2006 року і по день смерті [PERSON] її брат [PERSON] проживав однією сім'єю та вів спільне господарство разом із спадкодавцем, тому фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], однак, не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як раптово помер у січні 2014 року. Оскільки інших спадкоємців [PERSON] не мала, [PERSON] був її спадкоємцем за законом четвертої черги. [PERSON] вказує, що вона є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті свого брата [PERSON], тому до неї, в порядку спадкової трансмісії, перейшло право на прийняття належної йому частки у спадщині [PERSON] У зв'язку із тим, що один із співвласників домоволодіння [ADDRESS], виділився в окреме домоволодіння, і частки інших співвласників також змінились, однак не перереєстровані в КП «БТІ» Одеської міської ради, [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Посилаючись на вищевикладене, позивач, за остаточно уточненими позовними вимогами, просить суд: визнати за [PERSON] право власності на 51/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке в цілому складається: літ «А» 2-1 - житлова кімната площею 15,8 кв.м.; 2-2 - кухня, площею 21,1 кв.м.; 2-3 - тамбур, площею 3,1 кв.м., загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.; вбиральня літ. «О»; сарай літ. «Ж»; 51/100 огорожі 1,2,4,8, - розташованого на земельній ділянці площею 668 кв.м. в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], який помер у січні 2014 року, частки спадщини [PERSON], яка померла [INFO]; встановити порядок виконання рішення суду, за яким, в разі набрання законної сили воно стане підставою для реєстрації Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції права власності за [PERSON] на 51/100 частини домоволодіння, - за адресою: [ADDRESS], яке в цілому складається: літ «А» 2-1 - житлова кімната площею 15,8 кв.м.; 2-2 - кухня, площею 21,1 кв.м.; 2-3 - тамбур, площею 3,1 кв.м., загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.; вбиральня літ. «О»; сарай літ. «Ж»; 51/100 огорожі 1,2,4,8, - розташованого на земельній ділянці площею 668 кв.м. Представник позивача [PERSON] за ордером та витягом з угоди про надання правової допомоги - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Одеської міської ради за довіреністю - Петренко С.В. в судовому засіданні просила в задоволені позовних вимог відмовити, однак, не зазначила будь-яких конкретних мотивів або обґрунтувань своїх заперечень проти позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 04.08.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №596, [PERSON] належить на праві власності 27/200 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на підставі вказаного договору дарування було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» 05.08.1998 року за №13 доп. стр. 160 - р. №1544, що підтверджується відміткою на примірнику договору. Відповідно до договору дарування від 17.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого за №3269, [PERSON] належить на праві власності 27/600 частин домоволодіння по [ADDRESS]. На підставі вказаного договору право власності [PERSON] було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4493962 від 19.08.2004 року. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2009 року по справі №2-1740/2009 за [PERSON] було визнано право власності на 27/200 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. [PERSON] зареєструвала своє право власності у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22728024 від 14.05.2009 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №41. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.05.2009 року державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №3-1211, згідно якого заповіла належні їй 27/200 частин домоволодіння під [ADDRESS], - [PERSON] Згідно довідок ОСОН комітету мікрорайону «Сахарний» у м. Одесі, та акту від 14.01.2015 року складеного [PERSON] та [PERSON], затвердженого підписом та печаткою голови ОСОН комітету мікрорайону «Сахарний» у м. Одесі, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2006 року та по день смерті останньої проживали спільно без реєстрації шлюбу в домоволодінні під [ADDRESS], вели спільне господарство, останні кілька років [PERSON] тяжко хворіла, догляд та піклування за нею здійснював [PERSON] Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, [PERSON] з 2006 року постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] і на час відкриття спадщини, фактично вступив у володіння спадковим майном, що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] проживав зі спадкодавцем [PERSON] однією сім'єю понад п'ять років до часу відкриття спадщини, він відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом. Згідно листа П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №83/01-16 від 20.01.2015 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №39391081 від 20.01.2015 року вбачається, що спадкова справа до майна [PERSON], померлої [INFO], не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Оскільки у померлої [PERSON] інших спадкоємців першої - третьої черги немає, то право на спадкування отримав [PERSON], який проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю з 2006 року і до часу відкриття спадщини - [INFO]. Однак, [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO], оскільки в січні 2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №40. Позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про народження, виданим 23.04.1973 року с/радою с. Ліски, Кілійського району, Одеської області, актовий запис №04; свідоцтвом про народження, виданим повторно 21.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №16 від 12.09.1969 року. [PERSON] 14.04.2014 року звернулась до П'ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, що підтверджується матеріалами спадкової справи №137/2014 до майна [PERSON], померлого в січні 2014 року. Інші спадкоємці, згідно наданої суду спадкової справи у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертались. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи вищевикладене, спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], який належним чином прийняв спадщину, є його сестра - позивач [PERSON] Статтею 1276 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Таким чином, оскільки спадкоємець після смерті [PERSON] - [PERSON] помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини в порядку спадкової трансмісії перейшло до його спадкоємця - позивача [PERSON] Однак, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], який мав право на прийняття спадкового майна належного [PERSON], оскільки в зазначеному домоволодінні під [ADDRESS], також зареєстровано частки: 1/10 за [PERSON], 13/100 за [PERSON], а 1/2 частина вказаного домоволодіння була виділена в самостійне домоволодіння з поштовою адресою: [ADDRESS], а отже і частка належна [PERSON] змінилась, що підтверджується листом КП «БТІ» Одеської міської ради №439016.93 від 24.04.2014 року. Вищевикладені обставини, позбавляють [PERSON] можливості прийняти спадщину у вигляді частини спірного домоволодіння - в нотаріальному порядку, що також підтверджується листом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №1287/02-14 від 21.07.2014 року, де державним нотаріусом їй було рекомендовано звернутися для вирішення цього питання до суду. Згідно розрахунку часток у домоволодінні [ADDRESS], складеного КП «БТІ» Одеської міської ради за №451326.67 від 22.01.2015 року на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року, вбачається, що [PERSON] згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2009 року по справі №2-1740/2009, договору дарування, посвідчено приватним нотаріусом Одеського МНО [PERSON] за реєстровим №3269 від 17.07.2004 року, та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського МНО [PERSON] за реєстровим №596 від 04.08.1998 року, належить 27/100 частин домоволодіння, за адресою до розподілу [ADDRESS]. У фактичному користуванні [PERSON] знаходиться у літ. «А»: 2-1 - житлова кімната, площею 15,8 кв.м.; 2-2 - кухня, площею 21,1 кв.; 2-3 - тамбур, площею 3,1 кв.м., загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.; убиральня літ. «О»; сарай літ. «Ж»; 51/100 огорожі №1,2,4,8, що складає 51/100 частин домоволодіння. В розрахунок часток не увійшла самочинно збудована прибудова літ. «а2» - площею 8,0 кв.м., яка знаходилась в користуванні [PERSON] При таких обставинах, судом встановлено, що спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] складається із 51/100 частин домоволодіння по [ADDRESS], яке в цілому складається: літ. «А» 2-1 - житлова кімната площею 15,8 кв.м.; 2-2 - кухня, площею 21,1 кв.м.; 2-3 - тамбур, площею 3,1 кв.м., загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.; вбиральня літ. «О»; сарай літ. «Ж»; 51/100 огорожі 1,2,4,8, - розташованого на земельній ділянці площею 668 кв.м. Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позов та визнає за [PERSON] право власності на 51/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке в цілому складається: літ. «А» 2-1 - житлова кімната площею 15,8 кв.м.; 2-2 - кухня, площею 21,1 кв.м.; 2-3 - тамбур, площею 3,1 кв.м., загальною площею 40,0 кв.м., житловою площею 15,8 кв.м.; вбиральня літ. «О»; сарай літ. «Ж»; 51/100 огорожі 1,2,4,8, - розташованого на земельній ділянці площею 668 кв.м. в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], померлого у січні 2014 року, який мав право на прийняття спадкового майна належного [PERSON], померлої [INFO]. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за ст. 19 якого державна реєстрація прав проводиться на підставі: 5) рішень судів, що набрали законної сили. Тому, рішення суду є підставою для органу державної реєстрації прав - Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції для реєстрації за [PERSON] права власності на 51/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved