Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 03 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1954. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 03 листопада 2007 рокуміж нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1954. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку різними поглядами на життя. В результаті чого вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я вже фактично не існує, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що подальше спільне життя та ведення домашнього господарства неможливо. Спору про розподіл майна між сторонами та про місце проживання дітей немає. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, при цьому наполягали на винесенні рішення про розірвання шлюбу. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 03 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1954, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Майнового спору сторони на даний час не мають, їх сім'я розпалась, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до квитанції № 6481878 від 11.09.2015 року у сумі 490,00 грн.

Outcome: approved