Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області в інтересах [PERSON] з позовом до ФОП [PERSON], в якому просила суд розірвати договір від 22 грудня 2012 року, укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON], стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 50 000 грн., яку ФОП [PERSON] отримав за договором від 22 грудня 2012 року та 10 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 22 грудня 2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] був укладений договір на виконання монтажних робіт, за яким ФОП [PERSON] в обумовлений договором строк зобов'язався виконати роботи щодо укладання декоративної підлоги фабрики Teknai (Італія), за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] зі свого боку виконала взяті на себе обов'язки за договором та сплатила 50 000 грн., але ФОП [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо якості укладення декоративної підлоги та строків виконання монтажних робіт не виконав. У зв'язку з неналежним виконанням ФОП [PERSON] умов договору, [PERSON] звернулася зі скаргою до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, в результаті чого останнім було проведено перевірку, за результатами якої було складено акт перевірки з дотримання законодавства про захист прав споживачів за № 001739 від 21 жовтня 2013 року, в якому були встановлені порушення ФОП [PERSON] та зобов'язано останнього задовольнити вимоги споживача [PERSON] щодо їх усунення. У зв'язку із тим, що ФОП [PERSON] недоліки по укладенню декоративної підлоги не усунув, сплачені кошти не повернув, Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області звернулася в інтересах [PERSON] до суду з даним позовом. Також, ФОП [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON], в інтересах якої діє Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області, в якому просив розірвати договір від 22 грудня 2012 року та стягнути на його користь з [PERSON] 41 582,5 грн. Свої позовні вимоги ФОП [PERSON] обґрунтував тим, що 22 грудня 2012 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] був укладений договір на виконання монтажних робіт № 77, за яким ФОП [PERSON] зобов'язався виконати роботи щодо укладання декоративної підлоги фабрики Teknai (Італія), за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] зобов'язалася створити належні умови для якісного виконання робіт та вчасно їх оплатити. У зв'язку із тим, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо створення належних умов для проведення робіт з укладення декоративної підлоги не виконала, в повному об'ємі не сплатила кошти, від підписання акту прийому-здачі відмовилася, він звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та інтересів. Представник Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області в судове засідання не з'явився, натомість надав заяву про розгляд справи за відсутності представника інспекції, сповіщався належним чином про час та місце розгляду справи (а.с.118-119). [PERSON] у судове засідання не з'явилася, сповіщалася належним чином про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.130). Від представника ФОП [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності ФОП [PERSON] та його представника, в якій просив суду у задоволенні первісних позовних вимог відмовити, а зустрічний позов ФОП [PERSON] задовольнити в повному обсязі (а.с.113 ). Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 22 грудня 2012 року між [PERSON] (Замовником) та ФОП [PERSON] (Підрядником) був укладений Договір № 77 на виконання монтажних робіт, згідно якого підрядник зобов'язується виконати для замовника роботи по укладенню декоративної підлоги фабрики Teknai (Італія) у будинку замовника за адресою: [ADDRESS], у строк до 30 січня 2013 року, ціна договору з виконання робіт - 50 000 грн., передоплата 30 000 грн. Закінчення робіт оформлюється актом виконаних робіт, а у разі незадоволення роботами - акт з переліком претензій замовника (п.п. 4.2-4.4 Договору).(а.с.17). У п. 4.6 Договору визначено, що у разі складання акту про недоліки робіт (порушення якості чи обсягів робіт) для участі у вирішенні спору з приймання робіт залучається незацікавлена експертна організація, право вибору якої надається замовнику. 23 вересня 2013 року [PERSON] звернулась до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області із заявою щодо неналежного виконання ФОП [PERSON] договору № 77 від 22 грудня 2012 року в частині усунення недоліків у виконаній роботі.(а.с.5). На підставі заяви [PERSON], 21 жовтня 2013 року згідно наказу № 589-од від 07 жовтня 2013 року та направлення на проведення перевірки № 1262 від 18 жовтня 2013 року, фахівцями Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області у присутності ФОП [PERSON] було проведено позапланову перевірку за адресою: [ADDRESS], салон «[INFO]» щодо дотримання ФОП [PERSON] вимог законодавства про захист прав споживачів. За результатами перевірки складено акт № 001739 від 21 жовтня 2013 року, в якому зафіксовано порушення законодавства про захист прав споживачів, а саме: ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1999 року №974, що виразилося у не усуненні ФОП [PERSON] в порушення п. 4.5. Договору від 22 грудня 2012 року протягом 14 днів допущених недоліків у виконаній роботі за адресою: [ADDRESS]. Також були встановлені інші порушення, а саме: ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів».(а.с.6-7). Вказаним актом № 001739 від 21 жовтня 2013 року, у розділі IV, викладений припис про припинення порушень прав споживачів, яким зобов'язано ФОП [PERSON] усунути недоліки, зазначені в акті перевірки, які ФОП [PERSON] до звернення до суду не були усунуті. Згідно тексту позовної заяви Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, позивач посилається на встановлені порушення, що зафіксовані у вищевказаному акті, як на докази надання неякісних послуг ФОП [PERSON] та порушення ним умов договору. Також, на думку позивача за первісним позовом, доказом надання неякісних послуг ФОП [PERSON] за договором, є пояснення самого ФОП [PERSON], в яких він зазначає про готовність усунути недоліки, що виникли з його вини.(а.с.15-16). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Пояснення ФОП [PERSON], на які посилається позивач, як на доказ в підтвердження вини ФОП [PERSON] у неналежному виконанні умов договору № 77 від 22 грудня 2012 року, не можуть вважатися судом належним доказом, оскільки в цих поясненнях ФОП [PERSON] зазначає, що недоліки в якості укладення декоративної підлоги виникли з вини [PERSON], оскільки вона порушила вимоги п. 5 договору. Також, не доведено сплату ФОП [PERSON] 50 000 грн. [PERSON] В матеріалах справи містяться лише докази отримання ФОП [PERSON] 20 000 грн., отримання яких ним не заперечується.(а.с.19). Згідно ч. 1 ст. 59 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як вбачається з постанови Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2014 року по справі № 815/3056/14 за позовом фізичної особи-підприємця ФОП [PERSON] до Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, суд задовольняючи позовні вимоги, визнаючи протиправною та скасовуючи постанову Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області № 654 від 26.11.2013 р., встановив, що висновки викладені в акті № 001739 від 21 жовтня 2013 року щодо порушення ФОП [PERSON] ст. 10, ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 25 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1999 року № 974, вчинені з порушенням норм чинного законодавства, не необґрунтовані та не підтверджуються жодними доказами.(а.с.114-117). Вказана постанова набрала законної сили. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, враховуючи обставини, встановлені вищевказаною постановою Одеського окружного адміністративного суду, повністю спростовуються доводи Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області щодо порушення ФОП [PERSON] своїх зобов'язань за договором № 77 від 22 грудня 2012 року. За вищевказаних обставин, наведені в позові Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, обставини щодо порушення ФОП [PERSON] умов договору та отримання ним 50 000 грн. не знайшли свого підтвердження, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з ФОП [PERSON] 50 000 грн. Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди то вони також не підлягають задоволенню, оскільки відшкодування моральної шкоди залежить від факту встановлення протиправної поведінки або бездіяльності особи, що завдала такої шкоди потерпілому, а також наявності доказів отримання моральної шкоди, а враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів отримання [PERSON] моральної шкоди та протиправної поведінки або бездіяльності ФОП [PERSON], такі вимоги є необґрунтованими. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. В свою чергу, позовні вимоги ФОП [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] 41 582,5 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки ФОП [PERSON] не доведено факту правомірності стягнення з [PERSON] зазначеної суми коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи зазначену норму чинного законодавства, суд вважає за можливе задовольнити ідентичні первісні та зустрічні позовні вимоги про розірвання договору № 77 на виконання монтажних робіт від 22 грудня 2012 року, враховуючи положення ч. 1 ст. 651 ЦК України, оскільки сторони висловили свою згоду та бажання щодо його розірвання у судовому порядку, що випливає з тексту позовних заяв.

Outcome: partial