Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у серпні 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі [PERSON]О.) до Дніпропетровської обласної ради, треті особи: Соборна районна виконавча дирекція Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Первинна профспілкова організація Комунального закладу освіти «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» (далі Первинна профспілкова організація КЗО Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро»), Комунальний заклад освіти «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» (далі КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро») про визнання нечинним (незаконним) та скасування розпорядження, визнання права на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлення належної виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, яку у відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України згідно із протоколом від 09 серпня 2017 року передано для розгляду судді Ходаківському М.П. Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що перебувала у трудових відносинах із КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро», працюючи на посаді директора даного комунального закладу. Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради за підписом виконуючого обовязки голови обласної ради [PERSON] у звязку проведенням службового розслідування за фактом порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» відсторонено [PERSON], директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро», від роботи з 25 листопада 2016 року відповідно до статті 46 КЗпП України на два місяці без збереження заробітної плати та призначено [PERSON] тимчасово виконуючою обовязки директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» (за сумісництвом) 28 листопада 2016 року на період відсторонення [PERSON] Позивача було ознайомлено із вказаним розпорядженням 25 листопада 2016 року, після чого різко погіршилося самопочуття [PERSON] З 25 листопада 2016 року по 21 квітня 2017 року перебула на лікарняних, проте при звільненні з 24 квітня 2017 року з посади директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради № 26-КП від 21 квітня 2017 року Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Дніпропетровського обласного відділення, правонаступником якого є Фонд соціального страхування в особі Управління виконавчої дирекції Фонду у Дніпропетровській області, було відмовлено у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності, оскільки відсторонення позивача від роботи відбулося без збереження заробітної плати. Оскільки зазначене розпорядження Дніпропетровської обласної ради № 88-КП від 25 листопада 2016 року було видано із значними порушеннями відповідного порядку, а саме позивач зазначає про відсутність доказів щодо порушення нею антикорупційного законодавства України: позивача не було притягнуто ані до кримінальної, ані до адміністративної відповідальності; відсторонення позивача від роботи не було погоджено із Департаментом освіти і науки Дніпропетровською обласною радою. У звязку із зазначеним [PERSON] просила поновити їй строк на звернення до суду із даною позовною заявою; визнати нечинним (незаконним) та скасувати розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради № 55-КП від 25 листопада 2016 року «про відсторонення від роботи директора комунального закладу освіти «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро»; визнати за необхідне виплатити позивачу допомогу по тимчасовій непрацездатності за наданими лікарняними з 25 листопада 2016 року по 21 квітня 2017 року; встановити належним виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; стягнути із відповідача на користь позивача сплачений останньою при зверненні до суду із даним позовом судовий збір. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Представник Первинної профспілкової організації КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» у судовому засіданні не заперечував проти скасування розпорядження за наявності законних для цього підстав. Представник КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Представник Соборної районної виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у судове засіданні не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду письмові пояснення, відповідно до яких підстав для виплати [PERSON] допомоги по тимчасовій непрацездатності з огляду на те, що під час лікарняних остання вже була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 25 листопада 2016 року за номером 88-КП за підписом виконувача обовязків голови обласної ради було видано розпорядження голови обласної ради «Про відсторонення від роботи директора Комунального закладу освіти «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро», відповідно до якого у звязку проведенням службового розслідування за фактом порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» [PERSON], директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро», відсторонено від роботи з 25 листопада 2016 року відповідно до статті 46 КЗпП України на два місяці без збереження заробітної плати та призначено [PERSON] тимчасово виконуючою обовязки директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» (за сумісництвом) 28 листопада 2016 року на період відсторонення [PERSON] (а.с. 12). Виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відповідь на відповідний запит Первинної профспілкової організації КЗО Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» повідомлено про відсутність підстав для призначання та виплати [PERSON] допомоги по тимчасовій непрацездатності за період відсторонення її від роботи, оскільки таке відсторонення відбулося без збереження заробітної плати (а.с. 16, 17). В листі № 5.2-28-209 від 07 лютого 2017 року Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності також зазначається, що оскільки застрахована особа ([PERSON]О.) була відсторонена від роботи без збереження заробітної плати, допомога по тимчасовій непрацездатності за період відсторонення не надається, оскільки відсутній факт втрати заробітної плати в період тимчасової непрацездатності. При цьому, якщо директор має педагогічне навантаження як вчитель хімії, що не є сумісництвом, допомога по тимчасовій непрацездатності йому окремо як вчителю хімії не надається (а.с. 19). За розпорядженням голови Дніпропетровської обласної ради № 26-КП від 21 квітня 2017 року [PERSON] звільнено з посади директора КЗО «Дніпропетровський обласний медичний ліцей-інтернат «Дніпро» з 24 квітня 2017 року відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, яким передбачено, що підставою припинення трудового договору є угода сторін (а.с. 102). Відповідно до положень ст. ст. 28, 29 Закону України «Про запобігання корупції» безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобовязаний вжити передбачені цим законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи. Одним із заходів врегулювання конфлікту інтересів є, зокрема, усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів. При цьому, представником відповідача не були надані суду докази того, що на час видання оскаржуваного розпорядження існував конфлікт інтересів підлеглої йому особи позивача [PERSON] в розумінні ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції». Згідно із вимогами ст. 30 Закону України «Про корупцію» усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації. Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа. Аналізуючи вищезазначені норми закону, суд приходить до висновку про те, що відсторонення позивача [PERSON] від роботи на два місяці не відповідає вимогам ст. ст. 29, 30 Закону України «Про запобігання корупції», у яких зазначається про усунення особи від виконання завдання, а не відсторонення від виконання роботи взагалі. Тимчасове відсторонення від виконання повноважень за посадою, зокрема передбачено ст. 72 Закону України «Про державну службу»; ст. 99 ЦК України, яка регламентує тимчасове відсторонення від виконання своїх повноважень члена виконавчого органу; приписами ст. 154 КПК України, відповідно до якої відсторонення від посади відбувається на підставі рішення слідчого судді, щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, визначеної тяжкості. Зазначені приписи законодавства не підпадають застосуванню до спірних правовідносин. Згідно із пунктом 4 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 950 від 13 червня 2000 року, службове розслідування проводиться з відстороненням особи, стосовно якої проводиться службове розслідування, від здійснення повноважень на посаді або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається керівником органу. Особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від здійснення повноважень на посаді в порядку, визначеному законом, якщо інше не передбачено Конституцією України. Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, якщо інше не передбачено Конституцією і законами України, може бути відсторонена від здійснення повноважень за рішенням керівника органу до закінчення розгляду справи судом. У разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, у звязку з відсутністю події або складу адміністративного правопорушення відстороненій від здійснення повноважень особі відшкодовується середній заробіток за час вимушеного прогулу, повязаного з таким відстороненням. Проте, доказів того, що позивача було притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення протиправного діяння, повязаного із корупцією, суду надано не було. Відповідно до положень ст. 46 КЗпП України, у відповідності до яких згідно із текстом розпорядження позивача було відсторонено від роботи, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Інших підстав для відсторонення працівника від роботи КЗпП України не передбачає. В судовому засіданні встановлено, що при прийнятті рішення про відсторонення позивача [PERSON] від роботи, підстави, які передбачені ст. 46 КЗпП України, були відсутні. Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для відсторонення [PERSON] від роботи у відповідності до ст. 46 КЗпП України у звязку із проведенням службового розслідування за фактом порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», з огляду на що позовні вимоги про скасування оскаржуваного розпорядження у цій частині підлягають задоволенню. При цьому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог про скасування у повному обсязі розпорядження відповідача № 88-КП від 25 листопада 2016 року відповідача, оскільки по суті оскаржувалося розпорядження саме в частині відсторонення позивача від роботи, а не в частині призначення іншої особи виконувачем обовязків директора ліцею. Вирішуючи решту позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні як у передчасних, оскільки підставою для невиплати позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності було відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати, розпорядження відповідача про що було скасовано даним судовим рішенням, у звязку із чим [PERSON] для отримання такої допомоги не позбавлена можливості на звернення до Виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у разі набрання даним судовим рішенням законної сили. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, ураховуючи результат розгляду даної цивільної справи, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним вимогам, тобто у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial