Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON] про визнання недійсними правочинів, у якому позивач просить суд визнати недійсним: - довіреність, посвідчену 05.12.2012 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 1708, за якою [PERSON] уповноважив [PERSON] продати належні йому на праві приватної власності 41/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку біля нього, площею 0,20 га., що знаходяться по вул.Фрунзе, 13 смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області; - договір купівлі-продажу, посвідчений 08.12.2012 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 1742, укладений між [PERSON], що діяла на підставі довіреності, посвідченій 05.12.2012 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 1708 за [PERSON] та [PERSON], за яким були продані належні [PERSON] на праві приватної власності 41/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходяться: Кіровоградська область, Новомиргородський район, смт. Капітанівка, вул. Фрунзе, 13; - договір купівлі-продажу, посвідчений 08.12.2012 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 1744, укладений між [PERSON], що діяла на підставі довіреності, посвідченій 05.12.2012 року державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстром № 1708 за [PERSON] та [PERSON], за яким була продана належна [PERSON] на праві приватної власності земельна ділянка, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться: Кіровоградська область, Новомиргородський район, смт. Капітанівка, вул. Фрунзе, 13. Позивач зазначає у позові, що на момент посвідчення спірної довіреності відповідач [PERSON] усвідомлював, що ухиляється від виконання своїх обовязків по відшкодуванню шкоди потерпілому шляхом продажу належного йому майна, проте не виконав свій обовязок, передбачений ст.13 ЦК України, щодо утримання від дій направлених на порушення права позивача на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що свідчить про недійсність довіреності з підстав, передбачених ст.ст.203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України. Враховуючи, що вимоги про визнання вище згаданих договорів недійсними є похідними від попередньої вимоги про визнання недійсною довіреності, посвідченої 05.12.2012 року, відповідно, на думку позивача, обидва спірні договори купівлі-продажу також треба визнавати недійсними. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю та просили суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] прийняв участь у розгляді справи за допомогою відеоконференції з Черкаською виправною колонією №62, де він відбуває покарання. [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та просила суд відмовити в його задоволенні. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи відповідно до ст.74-76 ЦПК України, проте у судове засідання не зявилися, при цьому заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали. Заслухавши сторони та їх представників, допитавши [PERSON] як свідка, дослідивши письмові матеріали розглядаємої справи, вивчивши письмові матеріали цивільної справи № 395/575/15-ц, яка була витребувана з канцелярії Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких обставин. Судом встановлено, що 05 грудня 2012 року державним нотаріусом Новомиргородської держаної нотаріальної контори Кіровоградської області [PERSON] до початку попереднього судового засідання у кримінальній справі № 1115/1-168/2012 посвідчено довіреність [PERSON], який на той час перебував під вартою, про надання повноважень [PERSON] продати належні йому 41/100 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться у селищі міського типу Капітанівка по вулиці Фрунзе під номером тринадцять Новомиргородського району Кіровоградської області, загальною площею будинку 61,54 кв.м., житлова площа - 37, 54 кв.м. Вказана нотаріальна дія вчинена у приміщенні Новомиргородського районного суду Кіровоградської області, при цьому маються відповідні записи у Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій Новомиргородської державної нотаріальної контори за 05 грудня 2012 року та Книзі викликів нотаріуса для вчинення нотаріальних дій за межами нотаріальної контори за 2012 рік. У цей же день 05 грудня 2012 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих [PERSON] та [PERSON] ухвалено постанову у кримінальній справі № 1115/1-168/2012 про накладення арешту на 41/100 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в селищі міського типу Капітанівка по вулиці Фрунзе під номером тринадцять Новомиргородського району Кіровоградської області. Відповідно до копії протоколу попереднього судового засідання у вказаній кримінальній справі судове засідання розпочалося 05 грудня 2015 року о 12 годині 15 хвилин та закінчилося о 13 годині 45 хвилин. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація обтяження - арешту спірного нерухомого майна (житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями) проведена 07 лютого 2013 року індексний № 280490, номер запису про обтяження 103366. Вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2013 року по кримінальній справі № № 1115/1-168/2012 [PERSON] засуджено за ч.1 ст.115; ч. 2 ст.15, ч. 2 ст.194 КК України до 13 років позбавлення волі, стягнуто судові витрати по кримінальній справі у розмірі 4160,66 грн. та залишено арешт на майно засудженого згідно з постановою суду від 05 грудня 2012 року. 08 грудня 2012 року [PERSON], яка діяла за вищезгаданою довіреністю, продала 41/100 частку житлового будинку [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1742.\~\~ Вказані обставини встановлені рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2015р. у цивільній справі № 395/575/15-ц, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10.12.2015 року і відповідно до ст.61 ч.3 ЦК України не підлягають доказуванню. Що стосується обставин з приводу спірного договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться по вул. Фрунзе, 13 у смт Капітанівка Новомиргородському районі Кіровоградської області, то суд встановив наступні обставини. 05 грудня 2012 року нотаріусом до початку попереднього судового засідання у кримінальній справі № 1115/1-168/2012 посвідчено довіреність [PERSON], який на той час перебував під вартою, про надання повноважень [PERSON], окрім іншого, продати належну йому земельну ділянку, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться у селищі міського типу Капітанівка по вулиці Фрунзе,13 Новомиргородського району Кіровоградської області. 08 грудня 2012 року [PERSON], яка діяла за вищезгаданою довіреністю, продала земельну ділянку, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться по вул. Фрунзе, 13 у смт Капітанівка Новомиргородському районі Кіровоградської області [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1744.\~\~ У відповідності до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи в межах \~заявлених позовних вимог і на \~підставі \~доказів, наданих сторонами. Згідно до ст.ст.60, 10 ч.3 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ст. 319 ч.2 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. \~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідно до ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. \~\~\~ Згідно зі статтею 203 ч.1 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; ст.203 ч.2 ЦК України визначає, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.\~\~\~\~ \~\~\~\~ Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. \~\~\~\~ Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Так, 05 грудня 2012 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області ухвалено постанову у кримінальній справі № 1115/1-168/2012 про накладення арешту на 41/100 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, розташованого в селищі міського типу Капітанівка по вулиці Фрунзе,13 Новомиргородського району Кіровоградської області; при цьому, судове засідання розпочалося 05 грудня 2015 року о 12 годині 15 хвилин та закінчилося о 13 годині 45 хвилин. Вказана постанова суду не підлягала оскарженню згідно діючого на той час кримінально-процесуального законодавства (КПК України в ред.1960р.) та відповідно набрала законної сили після її проголошення у судовому засіданні і підлягала негайному виконанню. Тобто, з моменту проголошення згаданої постанови відповідач [PERSON] був обмежений у праві розпорядження своїм нерухомим майном і повинен був вжити всіх можливих заходів з приводу повідомлення [PERSON] про відсутність у нього, а відповідно і у неї як у особи яка діє від імені [PERSON], повноважень на продаж зазначеного майна. Необхідно також зауважити, що [PERSON], будучи підсудним і знаходячись у залі судового засідання під час оголошення рішення суду про накладення арешту на його нерухоме майно, повністю усвідомлював, що ухиляється від виконання своїх обовязків по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди потерпілому, який на той час вже заявив цивільний позов, шляхом продажу належного йому майна. У звязку з наведеним, у відповідності до ст.ст.203 ч.1, 215 ч.1 ЦК України суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про визнання недійсною договору купівлі-продажу 41/100 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходить по вул. Фрунзе, 13 смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області. Що стосується двох інших позовних вимог, то необхідно зазначити наступне. \~\~\~ \~За положеннями ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Оскільки за своїм змістом довіреність є одностороннім правочином, до неї застосовуються загальні положення про правочини, у тому числі щодо підстав визнання правочинів недійсними. За правилами, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті\~203\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може зявитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно з п. З глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МУЮ 22.02.2012 за № 296/5, якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями. Таким чином, суд приходить до висновку, що на момент укладення сторонами та нотаріального посвідчення нотаріусом [PERSON] довіреності, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] на продаж належного йому нерухомого майна (посвідчена 05.12.2012 державним нотаріусом [PERSON] за № 1708), та договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у смт. Капітанівка, вул. Фрунзе, 13, (укладений 08.12.2012 між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори [PERSON] за №1744) ці правочини за своїми змістом, формою не суперечили ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. При цьому, будь-яких заборон на відчуження вказаної земельної ділянки на момент посвідчення нотаріусом договору купівлі-продажу не було. У звязку з наведеним, суд відмовляє позивачу в частині визнання недійсними довіреності, посвідченій 05.12.2012 року, та договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,20 га. для ведення особистого підсобного господарства, посвідченому 08.12.2012 року. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У звязку з наведеним, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial