Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

До Селидівського міського суду Донецької області з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла цивільна права за позовом [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, який мотивований тим, що 27.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 06/6756674/0502/13 про добровільне страхування наземного транспорту, переданого в заставу, а саме автомобіля Ford Fiesta Ambient, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER]. Вказаною угодою сторонами визначено страхування від наступних страхових ризиків: дорожньо-транспортна пригода, стихійні лиха, пожежа, неправомірні дії третіх осіб, викрадення. 02.10.2014 року вказаний транспортний засіб знаходився у гаражі в кооперативі «Жигулі» у м. Авдіївка Донецької області та його було пошкоджено невідомими особами під час артилерійського обстрілу. Вона 06.10.2014 року звернулася до відповідача з заявою про отримання страхового відшкодування за пошкодження застрахованого автомобіля, але жодної відповіді не отримала. В подальшому через проведення воєнних дій на території м. Авдіївка Донецької області змушена була виїхати спочатку до АР Крим, а у лютому 2015 року - до м. Мелітополь Запорізької області, де знову звернулася до філії відповідача про виплату страхового відшкодування. Листом відповідача їй повідомлено про необхідність надання рахунку вартості ремонтних робіт та запропоновано звернутися до СТО. Після огляду пошкодженого транспортного засобу їй було надано рахунок у розмірі 23\~134 грн., який вона направила відповідачу. Але листом відповідача їй відмовлено у виплаті страхового відшкодування у звязку з несвоєчасним повідомленням про страховий випадок. Вважає, що такими діями відповідач порушив норми діючого законодавства. На підставі цього просить стягнути з відповідача на свою користь загальну вартість ремонтних робіт у розмірі 23 134 грн., суму інфляції та 3% річних у розмірі 1\~087,48 грн., пеню відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 107 543,10 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. та судовий збір у розмірі 551,20 грн. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.05.2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30.11.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання ПрАТ «СК «Провідна» про передачу справи за підсудністю до Соломянського районного суду м. Києва. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19.04.2016 року задоволено клопотання позивача [PERSON] про передачу справи за підсудністю до Селидівського міського суду Донецької області. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.06.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 11.09.2017 року здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у звязку із перебуванням судді Коліщук З.М. у відпустці. Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області Владимирської І.М, від 11.09.2017 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.01.2018 року, у звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, встановлено порядок продовження розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилися про дату, час та місце слухання справи, повідомлені належним чином. Від позивача надано заяву, в якій вона підтримала позов та просить суд слухати справу за її відсутності. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» відповідача в судове засіданні не зявився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі. Крім того, заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що відповідно до договору страхування наземного транспорту, переданого у заставу, позивач повинна не пізніше 3 робочих днів із дня настання події подати оригінал письмової заяви страховикові, але доказів на підтвердження своєчасного звернення до страховика або поважність пропуску строку позивачем не надано. Крім того, відповідно до умов укладеного договору вказана подія не є страховим випадком, а позовні вимоги в частині штрафних санкцій є безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу, від 29.12.2013 року № 06/6756674/0502/13 (далі Договір), укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та [PERSON] (страхувальник), страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку і на умовах, визначених чим Договором, Правилами та чинним законодавством України, а страхувальник зобовязується сплатити страховий платіж у визначений цим Договором строк та виконувати інші умови Договору та предметом цього Договору (обєктом страхування) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і повязані з володінням, користуванням та (або) розпорядженням транспортним засобом та додатковим обладнанням, встановленим на ньому, а саме - автомобіля Ford Fiesta Ambient, 2011 року випуску, номерний знак [NUMBER] (далі застрахований ТЗ). Відповідно до п. 18.1 Договору страховим випадком за цим Договором є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майну чи інтересам страхувальника, повязані з володінням, користуванням та (або) розпорядженням застрахованим ТЗ та (або) застрахованим ДО, і у звязку з якою виникає зобовязання страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові. Згідно п. 18.2 Договору страховими ризиками (залежно від обраних страхувальником пунктів Договору) є: зіткнення застрахованого ТЗ з рухомим та (або) нерухомим обєктом (обєктами), наїзду на них (у тому числі на споруди, тварини, перепони), падіння, перевертання застрахованого ТЗ, биття скла (крім випадків протиправних дій третіх осіб), напад тварин на застрахований ТЗ, самовільне падіння предмета на застрахований ТЗ, провал під лід (ризик «Дорожньо-транспортна пригода (ДТП)» (п. 18.2.1); стихійні лиха (землетрус, злива, град, снігопад, повінь, паводки, затоплення, зсув ґрунту, обвал, осідання ґрунту, удар блискавки, вихор, ураган, смерч, сель, буря, шторм (ризик «Стихійні лиха») (п. 18.2.2); пожежа, вибух, самозаймання, не повязані протиправними діями третіх осіб (ризик «Пожежа») (п. 18.2.3); протиправні дії третіх осіб, не повязані з незаконним заволодінням застрахованим ТЗ, а саме: знищення застрахованого ТЗ в цілому (конструктивна загибель застрахованого ТЗ), пошкодження, знищення або викрадення окремих його частин, деталей, вузлів, механізмів, що входять до заводської комплектації, крім зазначених у пункті 25.3.15 Договору, а також пошкодження, знищення або викрадення застрахованого ДО, биття скла (ризик «Протиправні дії третіх осіб (ПДТО)» (п. 18.2.4); незаконне заволодіння застрахованим ТЗ з будь-якою метою (викрадення або спроба викрадення застрахованого ТЗ та ДО, встановленого на ньому) (ризик «Викрадення») (п. 18.2.5). Відповідно до п. 6 Договору страховими ризиками, обраними страхувальником, є: ДТП, Стихійні лиха, Пожежа, Викрадення та ПДТО. З довідки слідчого СВ Авдіївського МВ ГУМВС України в Донецькій області від 08.10.2014 року вбачається, що 07.10.2014 року в Авдіївському МВ ГУМВС України в Донецькій області зареєстрована заява [PERSON] за фактом того, що 02.10.2014 року з 13 до 16 години під час артобстрілу було пошкоджено гараж в кооперативі «Жигулі», де знаходився автомобіль Ford Fiesta, номерний знак [NUMBER], у якого була пошкоджений дах, двері з водійського та пасажирського боку. Розпочато кримінальне провадження № 12014050140000720, яке на теперішній час перебуває в провадженні та рішення по ньому не прийняте. Відповіддю ПрАТ «СК «Провідна» від 02.11.2015 року № 17-10/13214 повідомлено [PERSON], що 02.10.2014 року в ході артобстрілу було пошкоджено дах та застрахований ТЗ - Ford Fiesta, номерний знак [NUMBER], а письмове звернення до страховика було здійснено тільки 21.04.2015 року, тому відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування», п. 24.1.8 Договору, ПрАТ «СК «Провідна» не має підстав для проведення виплати за пошкоджений застрахований ТЗ. Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. п. 20.1.4 Договору сторони обумовили, що Страхувальник у довільній формі із зазначенням обставин події й характеру збитків за телефоном 0\~800 30 10 30 та письмово (телеграмою, факсимільним звязком або електронною поштою) негайно, але не пізніше 24 годин з моменту, коли Страхувальнику стало або повинно було стати відомо про настання події у випадку викрадення застрахованого ТЗ (п.п. 20.1.4.1) та 2 (двох) робочих днів з моменту, коли Страхувальникові стало або повинно стало бути відомо про настання події у всіх інших випадках. Згідно п. 20.1.5. Оригінал письмової заяви за формою, встановленою Страховиком із визначенням всіх обставин події повинен бути наданий Страховикові не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події, що може бути визнана страховим випадком. Якщо з поважних причин Страхувальник (його довірена особа) водій застрахованого транспортного засобу, не могли повідомити страховика про настання страхового випадку у встановлений строк, повинні підтвердити це документально. Отже, сторонами в договорі добровільного страхування наземного транспорту, переданого в заставу № 06/6756674/0502/13 досягнуто згоди, що телефонний дзвінок Страхувальника з приводу настання страхового випадку повинен супроводжуватися відповідною письмовою заявою із визначенням всіх обставин події, яка направляється Страховикові не пізніше трьох робочих днів із дня настання події. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач не вчинив всіх дій передбачених умовами договору страхування щодо належного повідомлення та фіксації настання страхового випадку. Наданий позивачем відеозапис телефонної розмови з представником ПрАТ «СК «Провідна» не доводить факту направлення [PERSON] письмової заяви із визначенням всіх обставин події відповідно до вимог п. 20.1.5 Договору, а лише доводять факт попередньої фіксації страхового випадку відповідно до п. 20.1.4. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Положення цієї статті кореспондується з частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування», за змістом якої договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховим ризиком є певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання, а страховим випадком подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. За змістом положень статті 988 ЦК України, статті 20 Закону України «Про страхування» обовязок страховика здійснити страхове відшкодування виникає лише у разі настання страхового випадку. Тобто приписи наведених норм нерозривно повязують момент виникнення обовязку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обовязку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Згідно п. 25.3.7 Договору не вважається страховим випадком подія, внаслідок якої заподіяна шкода застрахованому ТЗ і ДО та (або) завдані збитки страхувальникові у результаті, зокрема військових дій і військових заходів, заколотів, бунтів, актів терору, громадських заворушень, конфіскації, арешту, знищення чи пошкодження застрахованого ТЗ, внаслідок розпорядження уповноважених органів влади. Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» уведено в дію відповідне рішення [PERSON] національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, за змістом частини першої статті 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Частиною другою зазначеної статті встановлено, що територія проведення антитерористичної операції це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р і від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, у тому числі, включено місто Авдіївка Донецької області. Отже, відповідно до приписів чинного законодавства місто Авдіївка Донецької області, на території якого було розташовано застраховане майно, є частиною території України на якій триває антитерористична операція та ці фактичні дані доказами не спростовано і визнано такими, що відповідають дійсності. Відтак, з огляду на проведення антитерористичної операції на сході України, у тому числі за місцем розташування застрахованого майна, на підставі 25.3.7 Договору заявлена страхувальником подія не може бути визнана страховим випадком, а тому не породжує обовязку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо включення м. Авдіївки до переліку населених пунктів, в яких проводилась антитерористична операція, після страхової події, як підставу для задоволення позову, оскільки як вже зазначалося вище, антитерористична операція на сході України почалася 14 квітня 2014 року. Тоді як, прийняття Кабінетом міністрів України розпорядження від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» підтверджує факт проведення на території м. Авдіївки Донецької області антитерористичної операції. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування задоволенню не підлягають. Виходячи з того, що стягнення інфляційних нарахувань на суму страхового та процентів, а також 3% річних є похідними від основного зобов'язання по кредиту, суд вважає, що відсутність основного зобов'язання має наслідком відсутність й похідних зобов'язання. Підстав для задоволення позову в цілому суд не вбачає в звязку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов до висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON], то з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору та витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають. Повно і всебічно зясувавши обставини по справі, надані суду докази, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, відповідно до ст. 263 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed