Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], у якій просив усунути перешкоди в користуванні, володінні і розпорядженні квартирою №79 у будинку №14 по бульвару Центральному у м. Запоріжжя, шляхом знаття [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28.02.2013 року, належить квартира [ADDRESS]. Позивач зазначив, що квартира була придбана у відповідача [PERSON] Після продажу вищевказаної квартири, відповідач [PERSON] вивіз всі свої особисті речі, проте добровільно з реєстраційного обліку за вказаною адресою не знявся. В судове засідання позивач не зявився, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності, належить [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 28.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Власник, відповідно до ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що [PERSON] не проживає у спірному жилому приміщенні, особисті речі [PERSON] у спірному жилому приміщенні відсутні. Оскільки [PERSON] жодним чином не претендує на користування квартирою позивача, з викладених підстав необхідно усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №79 у будинку №14 по бульвару Центральному у м. Запоріжжя, шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобовязували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені [PERSON] судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved