Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 19.12.2003 року, про що було зроблено актовий запис № 1059. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем. На теперішній час сторони припинили шлюбні стосунки з причини різних характерів, відсутність взаємопорозуміння, проживають окремо. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем та збереження родини є неможливим, тому просив розірвати шлюб, судові витрати просив покласти на позивача. У судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав на підставах, вказаних в позові. Відповідач у судове засідання також не зявилась, надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а також заяви позивача та відповідача, в якій він визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 19.12.2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 1059, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 005736, виданим 08.04.2005 року. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 100398, виданого 04.12.2006 року. Шлюбні відносини сторони припинили з причини різних характерів та відсутність взаємопорозуміння, проживають окремо. Спору про місце проживання дитини та розділ спільного майна на час розгляду справи у сторін не виникає. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, подавши відповідну заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що відповідач позов визнав і таке визнання позову прийнято судом, оскільки не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110,112 СК України,

Outcome: approved