Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що 13 липня 2020 року згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 24.06.2020 позивач є його власником. Будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Після придбання квартири позивачу стало відомо, що в належній йому квартирі зареєстрована [PERSON] , [INFO] . Речей відповідачки у належному позивачу будинку немає, вона не цікавиться його станом, не сплачує комунальні платежі та не бере участь у ремонті будинку та його утриманні. Врегулювати питання щодо зняття з реєстрації у добровільному порядку у позивача немає можливості, оскільки йому не відоме її місцезнаходження та адреса проживання. Відповідачка не є членом сім`ї позивача. Наявність зареєстрованої особи у придбаному позивачем будинку порушує його право власності та перешкоджає користуванням права на призначення та отримання житлової субсидії, що є неприпустимим для позивача, як нового власника, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду з даною позовною заявою з метою захисту свого права власності. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглянути справу без його участі, на позові наполягає (а.с.36). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному сайті Сватівського районного суду Луганської області (а.с. 38-44). Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що заперечень проти заочного вирішення справи від позивача не надходило, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири від 24.06.2020, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1020 та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6-8). Право власності на земельну ділянку під будинком, господарськими будівлями та двором підтверджується копією договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.06.2020 зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 1021 та копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-11). Згідно копії технічного паспорта на житловий будинок, копії домової книги та довідки Сватівської міської ради Луганської області від 03.12.2020 № 8110 в даному будинку зареєстрована [PERSON] (а.с.12-17). Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин непроживання у приміщенні. Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні інші домовленості щодо користування житлом (суду не надано доказів на підтвердження їх наявності), враховуючи, що у судовому засіданні підтверджено факт відсутності відповідача у житловому будинку понад шість місяців, не надано доказів щодо поважних причин такої відсутності, суд доходить висновку про наявність передбачених підстав для визнання відповідача такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного, та

Outcome: approved