Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що з Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» в особі Броварського районного відділення ПАТ «[PERSON] [PERSON]» (далі - Відповідач) 08.04.2016 уклав Заяву-Договір № 262093036767 про вклад «Універсальний» (далі - Договір). За умовами даного договору позивач має право поповнити вклад як готівкою, так і шляхом безготівкового перерахування коштів, а також має право вимагати повернення такого вкладу. Однак, вказані права позивача порушені відповідачем. Так, зазначає, що тричі поповнював вклад готівкою шляхом безготівкового перерахування коштів, а саме: 17.08.2016 на суму 15 894,37 грн. за заявою позивача належний йому середній заробіток перераховано Держказнечейскою службою України згідно з виконавчим листом № 810/1877/15 від 20.07.2016; 25.11.2016 на суму 292 302,46 грн належний позивачу середній заробіток перераховано Держказнечейскою службою України згідно з виконавчим листом № 810/2994/16 від 16.11.2016; 13.12.2016 на суму 551,20 грн. повернена ухвалою суду сума судового збору перераховано виконавчим комітетом Броварської міської ради. Кожного разу позивач отримував від відповідача [PERSON] про зарахування всіх перерахованих сум до вкладного рахунку. Насправді, відповідач не зарахував до вкладного рахунку: - 17.08.2016 - 158,94 грн. із 15 894,37 грн.; - 25.11.2016 - 2923,02 грн. із 292 302,46 грн.; - 13.12.2016 - 5,51 грн. із 551,20 грн. Посилаючись на норми чинного законодавства, вважає, що відповідач привласнив 3087,47 грн. належних позивачу грошових коштів. Далі зазначає, що має право на відшкодування упущеної вигоди, яка за розрахунками позивача виходячи із процентної ставки 3,33% становить 76, 18 грн. Через неправомірні дії відповідача позивач неодноразово зазнавав душевних страждань: коли 02.12.2016 дізнався про привласнення 25.11.2016 грошових коштів; коли того ж дня намагався довести працівникам районного відділення банку про незаконність дій; коли теж саме хотів довести відповідачу, зателефонувавши на гарячу лінію. Проте усі аргументи були проігноровані, що завдало мені душевних страждань. І після цього, душевні страждання неодноразово повторювались, оскільки порушення прав з боку відповідача досі триває, тому мінімальний розмір моральної шкоди на день подачі позову оцінює в розміри 5500 грн. З урахуванням збільшених позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача реальні збитки у розмірі 3087,47 грн., упущену вигоду в розмірі 319,71 грн., пеню в розмірі 8636,73 грн. і моральну шкоду в розміри 5500 грн.; зобовязати відповідача сплатити упущену вигоду в розмірі 3,43 грн. і пеню в розмірі 92.62 грн. за кожний день прострочення виконання банком обовязку щодо повернення привласнених з вкладу «Універсальний» грошових коштів. Позивач у судовому засіданні доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути із відповідача судові витрати, які також включають витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 21.10.2013 року Публічним акціонерним товариством «[PERSON] [PERSON]» заявлено Публічну пропозицію, якою запропоновано надання громадянам банківських послуг на умовах, викладених у Правилах банківського обслуговування, які є невідємною частиною цієї Публічної пропозиції та чинна редакція яких офіційно оприлюднена на сайті [PERSON] в мережі інтернет. Із вказаної публічної пропозиції видно, що фізична особа, яка виявила намір прийняти (акцептувати) цю Публічну пропозицію звертається до відділення [PERSON]. Підписанням сторонами угоди за формою, що міститься в Додатку № 1 до Правил є прийняттям (акцептом) цієї Публічної пропозиції відповідною фізичною особою. ( а.с. 81). Пунктом 2 Угоди визначено, що підписанням цієї Угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «[PERSON] [PERSON]» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням Угоди Сторони безумовно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Згода, [PERSON], Заяви разом зі всіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності є Договором банківського обслуговування, складають його зміст, мають обов'язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само, якби їх було викладено безпосередньо в тексті нього документу. ( а.с. 73-75) [PERSON] № 262093036767 про вклад «Універсальний» від 08 квітня 2016 року, вбачається, що Публічне акціонерне товариство «[PERSON] [PERSON]» та [PERSON] (Клієнт) уклали цю Заяву-Договір до Договору банківського обслуговування ( укладеного підписанням Угоди №РD-252462 від 04.03.2014 року) надалі-Договір. ( а.с. 27) Згідно із п.1.1 Договору Клієнт передає, а [PERSON] зобов'язується приймати на Вкладний рахунок № 262093036767 грошові кошти на умовах видачі їх на першу вимогу Позивача (Вклад на вимогу) з видачою Клієнту підтвердження внесення Вкладу квитанції [PERSON] або Виписки з Рахунку. [PERSON] зобов'язується повертати Вклад та сплачувати проценти на нього на умовах та в порядку, встановлених цим Договором. Пунктом 1.2 Договору визначено, що не пізніше тридцяти днів з Дати укладання Договору Позивач зобовязаний здійснити внесення Вкладу на Рахунок в сумі не меншій сто грн. 00 коп. ( мінімальна сума Вкладу) та не більше максимальної суми Вкладу, визначеної на момент проведення операції Тарифами [PERSON] за вкладними рахунками фізичних осіб. Згідно з п.3.2 Договору Клієнт має право вимагати повернення повної суми Вкладу. Відповідно до п.1.5 Договору рахунок призначається виключно для здійснення операцій щодо зарахування, обліку та повернення сум Вкладу та процентів відповідно до цього Договору. За здійснення операцій зарахування коштів на Рахунок та повернення коштів з Рахунку Клієнт зобовязаний сплачувати [PERSON] комісії згідно діючих [PERSON] за вкладними рахунками фізичних осіб. Згідно з п.3.6 Розділу 3 Правил за умовами Вкладу на вимогу, Клієнт зобовязаний сплачувати [PERSON] комісії за здійснення операцій зарахування коштів на Вкладний рахунок та повернення коштів з Вкладного рахунку згідно [PERSON] за Вкладними рахунками. Із пояснень учасників процесу та виписках по рахунку № 262093036767 вбачається, що [PERSON] було проведено наступні операції щодо зарахування грошових коштів на Рахунок позивача № 262093036767: 17.08.2016 року кошти у сумі 15 894,37 грн. згідно Виконавчого листа від 20.07.2016 року; -25.11.2016 року кошти у сумі 292 302,46 грн. згідно Виконавчого листа від 16.11.2016 року; -13.12.2016 року кошти у сумі 551,20 грн. - повернення судового збору. Згідно з п.2 Рішення Тарифного комітету АТ «[PERSON] [PERSON]» № TK-63/2 від 11.12.2014 року з 01.05.2015 року тариф за зарахування коштів на вкладні (депозитні рахунки, які надійшли безготівковим переказом як поповнення рахунку на вклад «Універсальний» складає 1% від зарахованої суми. (а .с. 76-80) На підставі вказаних [PERSON] за вкладними рахунками фізичних осіб, та відповідно до п.1.5 Договору з рахунку позивача за здійснення операції по зарахуванню грошових коштів було списано комісію у сумі 158,94 грн. 18.08.2016 року, 2 923,02 грн. - 25.11.2016 року та 5,51 грн. - 13.12.2016 року. Загальна сума сплаченої позивачем [PERSON] комісії за здійснення операцій згідно наведених вище [PERSON] становить 3087,47 грн. Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Вимогами ст. 633 ЦК України визначено, що публічним договором є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обовязок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному хто до неї звернеться. Умови Публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. За змістом статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Згідно із ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 1068 Цивільного кодексу України визначено, що банк зобовязаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Відповідно до ст. 1071 ЦКУ грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження у випадках, встановлених договором між банком та клієнтом. З огляду на викладене вбачається, що комісію у розмірі 3087, 47 грн. з рахунку [PERSON] [PERSON] списано відповідно до умов Договору та Тарифів, тому доводи позивача про привласнення цих коштів є безпідставними. Таким чином, виходячи з норм законодавства, які регулюють спірні правовідносини, зазначені грошові кошти списано з рахунку позивача у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, які не суперечать такому законодавству, тому суд приходить до висновку, про безпідставність вимог про відшкодування позивачу вищевказаної суми. При цьому, посилання позивача у позовній заяві на ч.ч. 2, 6 ст. 633 ЦК України про нікчемність умов договору, є необґрунтованими, оскільки позивачем не вказано, які саме умови договору є нікчемними та яким законодавчим актам вони суперечать, а в судовому засіданні не встановлено нікчемності умов укладеного між сторонами договору. Враховуючи те, що позовні вимоги про стягнення упущеної вигоди та пені є похідними від вимог про стягнення збитків у розмірі 3087, 47 грн., тому вони також задоволенню не підлягають. Крім того, за правилами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Проте, посилання позивача про завдання моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, а в судовому засіданні не встановлено протиправності дій відповідача, тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed