Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

До суду звернувся позивач із позовом до відповідача, у якому, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути заборгованість за договором оренди №23 від 27.10.2017 року у сумі 59123 грн 76 коп., 3% річних в сумі 1627 грн 68 коп., пеню в сумі 13722 грн 95 коп., штраф в сумі 7112 грн 37 коп., інфляційне збільшення суми боргу розмірі 2075 грн 83 коп., а всього 83662 грн 59 коп. В обґрунтування позову вказав, що 27.10.2017 між ТОВ «ЦІЛІСНИЙ МАЙНОВИЙ\~КОМПЛЕКС103» та [PERSON] було укладено договір оренди №23. Відповідно до умов договору орендодавець передав орендареві нежиле приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 7.2. договору оренди, нарахування платежів за договором починається з дня підписання сторонами акту приймання передачі нежилого приміщення. Акт приймання передачі нежилого приміщення було підписано 27.10.2017 . Згідно з п. 9.3. договору оренди орендар зобов`язався сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця за який здійснюється оплата. 31.08.2019 у зв`язку з наявністю заборгованості у відповідача, орендодавцем та орендарем було погоджене дострокове припинення договірних відносин. Додатковою угодою №4 до договору було достроково припинено дію договору та 31.08.2019 орендар передав приміщення орендодавцю та зобов`язався погасити заборгованість не пізніше 2 вересня 2019 року. Сума заборгованості підтверджується актом звірки розрахунків, що підписані сторонами. Окрім цього позивач має право на відшкодування 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, пені відповідно до п. 16.1. договору, штрафу відповідно до п. 16.2. договору та інфляційних втрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, із позовом подав заяву у якій позов підтримав, просив розглянути справу без участі представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в позов слід задовольнити частково із таких підстав. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.\~55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 27.10.2017 між ТОВ «ЦІЛІСНИЙ МАЙНОВИЙ КОМПЛЕКС 103» та [PERSON] було укладено договір оренди №23. Відповідно до умов договору орендодавець передав орендареві нежиле приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 7.2. договору оренди, нарахування платежів за договором починається з дня підписання сторонами акту приймання передачі нежилого приміщення. Акт приймання передачі нежилого приміщення було підписано 27.10.2017 . Згідно з п. 9.3. договору оренди орендар зобов`язався сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця за який здійснюється оплата. 31.08.2019 у зв`язку з наявністю заборгованості у відповідача, орендодавцем та орендарем було погоджене дострокове припинення договірних відносин. Додатковою угодою №4 до договору було достроково припинено дію договору та 31.08.2019 орендар передав приміщення орендодавцю та зобов`язався погасити заборгованість не пізніше 2 вересня 2019 року. Сума заборгованості підтверджується актом звірки розрахунків, що підписані сторонами. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 759 ЦК України\~за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до ч. 1\~ст. 762 ЦК України\~за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 625 ЦК України\~передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача, з яким суд частково погоджується, у відповідача утворилась заборгованість за договором оренди №23 від 27.10.2017 року у сумі 59123 грн 76 коп., 3% річних в сумі 1627 грн 68 коп., інфляційне збільшення суми боргу розмірі 2075 грн 83 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Позивач просить також стягнути пеню в сумі 13722 грн 95 коп., штраф в сумі 7112 грн 37 коп. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК\~України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61\~Конституції\~України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.\~549\~ЦК\~України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61\~Конституції\~України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Таким чином, вимога про стягнення штрафу задоволенню не підлягає. \~З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, відсутні законні підстави для задоволення частини позовних вимог, а саме стягнення заборгованості за договором оренди №23 від 27.10.2017 року у сумі 59123 грн 76 коп., 3% річних в сумі 1627 грн 68 коп., інфляційного збільшення суми боргу розмірі 2075 грн 83 коп., пені в сумі 13722 грн 95 коп., а всього на загальну суму 76550 грн 22 коп. Оскільки судом ухвалене рішення про задоволення позову, враховуючи положення\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1921 грн 00 коп. судового збору.

Outcome: partial