Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: визнати недійсним та розірвати договір купівлі-продажу електроплитки, укладеного між позивачем та відповідачем у вересні 2015 року, стягнути з відповідача на користь позивача 300 гривень вартості електроплитки; стягнути з відповідача на користь позивача 19 гривень, стягнутих з нього відповідачем, за пересилання електроплитки; стягнути з відповідача на користь позивача 198 гривень неустойки за час пересилань і ремонтів неякісно відремонтованої електроплитки та надіслання позивача на заміну неякісної електроплитки; стягнути з відповідача на користь позивача 2000 гривень на відшкодування нанесеної йому моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує, що у вересні 2015 року ним було придбано електроплитку «ЕЛНА», виготовлену відповідачем, платіжний документ на яку втрачено, але керівництво з експлуатації із гарантійним зобовязанням. Строк гарантії безвідмовної роботи електроплитки, відповідно до гарантійних зобовязань 2,5 роки. Проте за період з дня її придбання, вказує позивач, що вона чотири рази поверталася ним виробнику у звязку з виникненням її несправностей, що є порушенням вказаних гарантійних зобовязань, наразі надіслана позивачу відповідачем на заміну електроплитка також вийшла з ладу. У березні 2016 року позивач був змушений повернути її відповідачеві у звязку з виходом з ладу ТЕН, який у квітні 2016 року надіслав йому відремонтовану електроплитку, але позивач був змушений сплатити 19 гривень за пересилання йому відремонтованого виробу. У листопада 2015 року позивач вдруге вимушений був повернути електроплитку відповідачеві у звязку з аналогічною несправністю виходом з ладу її ТЕН, а також порушенням розміщення сигнальної лампи-індикатора. У грудні 2015 року відповідач надіслав позивачу відремонтовану електроплитку, у якій було замінено ТЕН, але упор для посуду і ТЕН було виконано з недоліками недостатньо горизонтально розміщувався посуд, а сигнал сигнальної лампи-індикатора було не видно. Позивач вказує, що у вересні 2016 року він був змушений втретє повернути електроплитку відповідачеві у звязку з аналогічної несправністю виходом з ладу її ТЕНу, а також порушенням розміщення сигнальної лампи-індикатора і ще більшим дефектом виконання упору, який не дозволяв встановлювати на ньому посуд горизонтально. У вересні 2016 року відповідач надіслав позивачу відремонтовану електроплитку, у якій було замінено ТЕН, але інші несправності не лише не було виправлено, але навпаки посилено сигнал сигнальної лампи-індикатора залишився невидимим, упор було виконано ще гірше і неможливо було використовувати плитку для приготування їжі, тобто за її прямим призначенням. У жовтні 2016 року на вимогу позивача відповідач надіслав йому нову електроплитку замість тієї, що на той час вже знову вийшла з ладу, а позивач вчетверте був змушений повернути відповідачеві попередню електроплитку, проте вказана надіслана йому відповідачем нова електроплитка мала недоліки роботи регулятора потужності незалежність його відключення і включення від повороту позивачем його ручки. Телефоном позивач повідомив представника відповідача про вказаний недолік, який обіцяв йму проконсультуватися з фахівцями і повідомити йому про результат, однак цього не зроблено. 25.11.2016 нова електроплитка вийшла з ладу не працює ТЕН, у цей самий день позивач повідомив відповідача про це, надіславши СМС на телефонний номер [NUMBER]. 30.11.2016 позивач надіслав поштою претензію, яка отримана відповідачем 03.12.2016, жодної реакції відповідача не було. Позивач вказує, що відповідачем порушено положення Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон), тому відповідно до статті 8 вказаного Закону вимагає розірвання договору купівлі-продажу, стягнення з відповідача неустойки у розмірі 198 гривень та вартості електроплитки 300 гривень. Також просить суд відшкодувати моральну шкоду та стягнути з відповідача 2000 гривень, оскільки вказані дії та бездіяльність відповідача викликали і продовжують викликати у нього переживання, які складаються з: вимушеного переживання ним необхідності обходитися без електроплитки, необхідної йому для щоденного приготування їж, питва тощо; один з представників відповідача постійно конфліктував з ним й навіть примусив його сплатити 19 гривень за пересилання електроплитки; йому постійно надсилали недоброякісно відремонтований товар, навіть не бажаючи усувати недоліки, які він відзначав письмово; відповідач врешті-решт надіслав йому черговий неякісний виріб і не збирається добровільно і реально усунути відшкодувати шкоду, нанесену позивачу; у нього дуже важкі матеріальні умови і необхідність перебування не у своїх звичних умовах, а тому для позивача електроплитка надзвичайно важлива; усе це дуже негативно впливає на можливість реалізації своїх здібностей. Вина відповідача у нанесенні йому моральної шкоди є непряма, оскільки він знав про виготовлення неякісного товару та неякісний ремонт, але не вживав заходів для їх усунення й допускав нанесення йому шкоди, навіть незважаючи на його багаторазові звернення до нього, і конфліктував з ним, у тому числі незаконно стягуючи з нього кошти у розмірі 19 гривень. У письмових заперечення на позовну заяву, поданих до суду, представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог. Також вказує, що вимоги споживача розглядаються після предявлення споживачем розрахункового документа, а щодо товарів, на які встановлено гарантійний строк технічного паспорті чи іншого документа, що його замінює, з позначкою про дату продажу. У примірниках «Керівництва з експлуатації» в розділі 10 «Гарантійні зобовязання» прямо зазначено, що «Без відмітки продавця в розділі «Свідоцтво про приймання і продаж» цього «Посібника з експлуатації» претензії покупця не приймаються. Також непідтвердженими є посилання позивача, що товар він придбав за 300 гривень, оскільки розрахунковий документ ним не надано, з поданих позивачем документів не вбачається який саме товар ним був придбаний, оскільки конкретний вид продукції має зазначатися в касовому чеку або видатковій накладній, які до позовної заяви не додано. Документально не підтверджені також і посилання позивача на предявлення будь-яких вимог відповідачу стосовно придбання ним неякісного товару. Позивач вказує, що 30.11.2016 надіслав письмову претензію й додав копію квитанції про надсилання рекомендованого відправлення, однак встановити її зміст неможливо, оскільки копію претензії не додано. Наявність недоліків також не підтверджена, оскільки копії накладних свідчить лише про пересилання певного товару, та жодним чином не свідчить про причину пересилання. Загалом, до позовної заяви не додано документів, які підтверджують факт придбання електроплитки, місце та дату придбання, факт проведення розрахунків за неї, яку саме електроплитку придбав позивач, дати початку та закінчення гарантійного строку, виду та характеру недоліків, фактів звернення позивача та відповідача з вимогами щодо усунення недоліків тощо. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, у подальшому подав до суду заяву про відмову від участі у судових засіданнях. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з такого. Як вбачається з преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Чинним законодавством України передбачено два випадки розірвання договору купівлі-продажу та повернення грошових коштів за товар: на підставі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків (ч. 2 ст. 8 Закону України ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»); або обміну товару належної якості протягом 14 днів, якщо товар не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно зі статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Відповідно до пп. 12, 15 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Частиною 1 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57, 60 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність у товарі недоліків або істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця). Суд звертає увагу, що саме споживач повинен підтвердити істотність недоліків у товарі. Більше того, у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 №5 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз'яснено, що вимоги можуть заявляти споживачі, які мають на товари квитанцію, товарний чи касовий чек або інший письмовий документ. Втрата зазначених документів, неодержання їх при придбанні товару чи неможливість їх відновлення не позбавляє споживача права доводити факт купівлі-продажу з допомогою свідків. Тобто, тягар доказування факту придбання, замовлення товарів (послуг) покладається на споживача. Натомість, останнім не надано доказів на підтвердження цього. Тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним та розірвання договору купівлі-продажу слід відмовити. Також суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 198 гривень неустойки, 19 гривень за пересилання та 2000 гривень моральної шкоди як похідних позовних вимог.

Outcome: dismissed