Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

До Канівського міськрайонного суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності диплома серії [NUMBER] виданого 04.07.1986р. реєстраційний номер 4951 Київським топографічним технікумом Головного управління геодезії і картографії при СМ ССРУР, трудової книжки [NUMBER] від 02.11.1971 року, вкладиша до трудової книжки від 30.09.1991р., виданих на ім'я «[PERSON]», заяву мотивує тим, що він у 2014 році досягнув пенсійного віку та отримав право на отримання пенсії. При зверненні до Управління Пенсійного фонду України в м. Канів та Канівському районі йому стало відомо, що в правовстановлюючих документах при їх оформленні допущено помилку в написанні його прізвища на російській мові замість «[PERSON]» записано «[PERSON]», зокрема, така помилка є при заповненні трудової книжки [NUMBER] від 02.11.1971 р., вкладиші до трудової книжки від 30.09.1991р., в дипломі серії [NUMBER] виданому 04.07.1986р. реєстраційний номер 4951 Київським топографічним технікумом Головного управління геодезії і картографії при СМ ССРУР. В судове засідання заявник не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує повністю, просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. Представник заінтересованої особи - управління пенсійного фонду в м. Каневі та Канівському р-ні в судовому засіданні заяву підтримала та не заперечує проти її задоволення, оскільки факт належності правовстановлюючих документів заявнику підтверджено доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. П. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, що посвідчують особу, наприклад: довідок про поранення чи перебування у госпіталі через поранення, повідомлення військових частин, військкоматів та інших органів військового управління про загибель чи безвісну відсутність у зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж, довідки про реабілітацію тощо. Судом встановлено, що згідно паспорта заявника [PERSON] серії [NUMBER] виданого 29.04.1997 року Броварським МВ ГУМВС України в Київській області (а.с.3) та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7) правильне прізвище заявника [PERSON]». На підставі цих документів у військовий квиток заявника серії [NUMBER] виданого 26 липня 1976 року внесено зміни до військового квитка в частині зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.8). Судом встановлено, що помилка в написанні прізвища заявника допущена також при виписці диплома серії [NUMBER] виданого 04.07.1986р. реєстраційний номер 4951 Київським топографічним технікумом Головного управління геодезії і картографії при СМ ССРУР, заповненні трудової книжки [NUMBER] від 02.11.1971 року та вкладиша до трудової книжки від 30.09.1991р. (а.с.9, 19-28) Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 працівник повинен звернутися до роботодавця, який неправильно зробив запис у трудовій книжці. Якщо на час звернення роботодавця не існує, працівник звертається до правонаступника або до вищого за підпорядкуванням органу. Якщо відсутні зазначені органи працівник звертається до архівних установ. п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, яким передбачено внесення змін в трудові книжки про прізвище, ім'я, по батькові і дату народження власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім'я, по батькові із посиланням на номер і дату цих документів. В судовому засіданні встановлено, що заявник працював інженером «Главпромтранспорт Минстроя УССР» дана установа реорганізована, а тому внесення виправлень у трудову книжку немає можливості. Таким чином суд дійшов висновку про обґрунтованість цієї заяви, оскільки відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви та встановлення даного факту, тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи наданні заявником докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт належності диплома серії [NUMBER] виданого 04.07.1986р. реєстраційний номер 4951 Київським топографічним технікумом Головного управління геодезії і картографії при СМ ССРУР, трудової книжки [NUMBER] від 02.11.1971 року, вкладиша до трудової книжки від 30.09.1991р., виданих на ім'я «[PERSON]» - заявникові [PERSON], [INFO]. Встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права, він оформляє пенсію. Іншої можливості встановити цей факт заявник не має. Встановлення цього факту не пов'язане з наступним вирішенням судового спору про право цивільне, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved