Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що 12 серпня 2012 року помер [PERSON], який проживав разом з дружиною [PERSON] за адресою: вул. Гагаріна, 83, с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області. 05 лютого 2016 року померла [PERSON], яка на час смерті проживала в Гадяцькому геріатричному будинку-інтернаті. Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по вул. Гагаріна, 83, с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, що було збудоване починаючи з 1955 року та земельні ділянки площею 0,25 гектарів - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,0707 гектарів - для ведення особистого селянського господарства, що належали [PERSON] Інвентаризація домоволодіння не проводилася, в звязку з чим правоустановчі документи відсутні. Державний акт на земельну ділянку відсутній, втрачений. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме за законом право повністю, заповіла позивачу [PERSON] [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], так як на час його смерті, проживав разом з ним. Після його смерті їй видавались свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин все майно [PERSON] перейшло до [PERSON], у тому числі і належна йому 1/2 частина домоволодіння. У шестимісячний термін після смерті [PERSON] він звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але, в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, тому він звернувся до суду з позовомпро визнання права власності на спадкове майно. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Рашівської сільської радив судове засідання не зявився, направив до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявився,\~ направив до суду заяву\~ про розгляд\~ справи\~ без\~ участі представника держнотконтори, проти позовних вимог позивача не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Рашівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння за адресою: вул. Гагаріна, 83, с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 3, особовий рахунок № 263 станом на 01.07.1990 відносилося до колгоспного двору, членами якого станом на 01.07.1990 були: [PERSON] та [PERSON]. У відповідності до свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1961. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. За правилами ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, [PERSON] та [PERSON] наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме їм фактично належало по 1/2 частині кожному житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Гагаріна, 83 в с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки, розташовані по вул. Гагаріна, 83 в с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та, господарських будівель і споруд та площею 0,0707 га для ведення особистого селянського господарства, про що свідчать копії державних актів на право власності на земельну ділянку. Згідно свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] помер 12 серпня 2012 року, актовий запис № 26. Відповідно до довідки виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 09.11.2016 № 02-20/1252, померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на 12.08.2012 за адресою: вул. Гагаріна, 83, с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області. На день його смерті за даною адресою була зареєстрована [PERSON] дружина. Інших зареєстрованих осіб станом на 12.08.2012 не значилось. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 30 від 25.01.2017, після померлого 12.08.2012 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 18.09.2013 на її імя видавалось свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та май новий пай. 25 липня 2013 року [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Рашівської сільської ради та зареєстровано в реєстрі № 186. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] померла 05 лютого 2016 року, актовий запис № 9. Зі змісту довідки Рашівського психоневрологічного будинку-інтернату від 16.01.2017 № 08, [PERSON] була зареєстрована і проживала в Рашівському будинку-інтернаті та перебувала на повному державному забезпеченні з 26.11.2015 до дня смерті - 05.02.2016. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 30 від 25.01.2017, після смерті 05.02.2016 [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відомості про інших спадкоємців відсутні. Позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок та земельні ділянки, які розташовані по вул. Гагаріна, 83 в с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області, що належали померлій [PERSON], у звязку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, про що 23.12.2016 Гадяцькою державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до довідок відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області від 23.12.2016 № 31-28-99.4-981/21-16, на імя [PERSON] (помер 12.08.2012) отримано державні акти на право приватної власності на землю: площею 0,0707 га для ведення особистого селянського господарства серії ЯК № 658874, який видавався на підставі рішення 37сесії 5 скликання Рашівської сільської ради від 08.12.2009, зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 011055200084 від 03.02.2010 по Рашівській сільській раді; площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд серії ЯК № 658846, який видавався на підставі рішення від 24.01.1997 № 2 із змінами, внесеними рішенням 37сесії 5 скликання Рашівської сільської ради від 08.12.2009, зареєстрований в Книзі видачі державних актів на право власності на землю за № 011055200085 від 03.02.2010 по Рашівській сільській раді. У звязку зі смертю власника зазначених земельних ділянок, видати дублікати державних актів на померлого неможливо. Згідно розяснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: вул. Гагаріна, 83 в с. Рашівка Гадяцького району Полтавської області житловий будинок позначений літ. А-1,а, загальною площею - 49.9 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., літня кухня літ. Б,б, сарай літ. В,в, погріб - літ. Г, огорожа - № 1. Право власності на вказаний садибний житловий будинок з господарськими будівлями зареєстровано не було, про що свідчать відсутність запису у графі «Реєстраційний №» технічного паспорта від 07.11.2016. Враховуючи, що [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на вказане домоволодіння та не оформила права власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], отримати правовстановлюючий документ на нерухоме майно неможливо, у зв'язку зі смертю його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Частиною 1 п. г) ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема на підставі прийняття спадщини. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства підлягають до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved