Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з позовом до Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської, в якому вони просять суд визнати за ними право власності за набувальною давністю на будинковлодіння в [ADDRESS], яке згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», складається з: 1) житлового будинку - літера А-1; 2) літньої кухні - літера Б; 3) гараж - літера Б1; 4) погреба вхідного - літера В; 5) сарай - літера Г; 6) гараж - літера Г1; 7) сарай - літера г; 8) вбиральня - літера Д; 9) ворота огорожі - №1; 10) огорожа - №2; 11) колодязя питного 1/2 - №4., в розмірі по ? на кожного з позивачів. Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки, наданої виконкомом Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, будинковлодіння в [ADDRESS] згідно господарської книги № 6, особовий рахунок [NUMBER] станом на 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 1991 рік були: [PERSON], 1960 р.н. - голова двору; [PERSON], 1962 р.н. - дружина; [PERSON], 1984 р.н. - син; [PERSON], 1991 р.н. - дочка. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого ПП Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», даний житловий будинок, розташований в [ADDRESS], складається з: 1) житлового будинку - літера А-1; 2) літньої кухні - літера Б; 3) гараж - літера Б1; 4) погреба вхідного - літера В; 5) сарай - літера Г; 6) гараж - літера Г1; 7) сарай - літера г; 8) вбиральня - літера Д; 9) ворота огорожі - №1; 10) огорожа - №2; 11) колодязя питного 1/2 - №4. Також судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області від 30 січня 2001 року № 25 про розгляд заяви [PERSON], виконавчим комітетом сільської ради було вирішено надати дозвіл на приватизацію житлового будинку, який стоїть на балансі сільської ради. Після розгляду клопотання Дейкалівської сільської ради про передачу на баланс виробничого управління житлово-комунального господарства будинку, що належить Дейкалівській сільській раді, виконавчий комітет Зіньківської міської ради Полтавської області від 21.03.2001 року № 65, своїм рішенням вирішив прийняти на баланс Зіньківського виробничого управління житлово-комунального господарства будинок, що належить Дейкалівській сільській раді загальною площею 70,5 кв. м., балансовою вартістю 18838 (вісімнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень. Під час розгляду справи позивач [PERSON] пояснив, що він раніше звертався з письмовою заявою до Дейкалівської сільської ради про передачу йому технічної документації на житловий будинок в [ADDRESS], на що йому надано письмову відповідь, що даний житловий будинок по [ADDRESS] на балансі сільської ради не перебуває. Інформації про наявність технічної документації на дану будівлю немає. Тобто всі документи на даний садибний житловий будинок сільською радою було раніше втрачено при невідомих обставинах, а тому в сільській раді вони відсутні і надати вони їх не можуть. Також позивач [PERSON] пояснив суду, що починаючи з фактичного часу володіння в 1991 році, він та його сім'я добросовісно, відкрито, та безперервно володіли будинковлодінням в [ADDRESS], утримували його, підтримували в належному стані. Однак, фактичного права власності позивачі так і не набули, оскільки не приватизували дане будинковолодіння. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. [PERSON] на обґрунтування своїх позовних вимог пояснив, що в даному господарстві він та його родина фактично проживають та зареєстровані з 1991 року, а враховуючи п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України, перебіг строку позовної давності починається з 2001 року, коли сільською радою було надано дозвід на приватизацію. Тобто позивачі вважають, що строк, який минув з часу надання дозволу на приватизацію в 2001 році і до сьогодні, а саме 13 років є достатнім для набуття права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2011 року. На даний час позивачі не мають можливості документально оформити своє право власності на житловий будинок в якому вони проживають в установленому законом порядку, оскільки не можуть здійснити наданого раніше права на приватизацію через втрату сільською радою документів на нього, в наслідок чого не можуть у повному обсязі здійснювати своє право власності, в тому числі щодо володіння, користування та розпорядження належним їй житлом. Заслухавши пояснення позивачів та дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню. Судові витрати покласти на позивачів.

Outcome: approved