Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 29.11.2014 року померла [PERSON]. Їй на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS]. 15.01.1999 року [PERSON] складено заповіт, відповідно до змісту якого все належне спадкодавцю майно та вищезазначену квартиру остання заповідала [PERSON] Заявник є внучатою племінницею [PERSON] та її єдиною родичкою. У звязку із погіршенням стану здоровя спадкодавця, [PERSON] останній період свого життя проживала з [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], де і померла. При зверненні заявника до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину виявилося, що померла була зареєстрована за іншою адресою, а строк, встановлений законодавством для звернення із заявою про прийняття спадщини, вже минув. Тому, спадкову справу заведено не було. З цих підстав, заявник змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні заявник та її представник свої вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи до зали судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Допитана у якості свідка [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON] Крім того зазначила, що нині покійна [PERSON] в 2014 році проживала тривалий час з заявником за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], де і померла. Свідок [PERSON] підтвердила факт проживання [PERSON] в 2014 році разом із заявником за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS]. Допитаний у якості свідка [PERSON] підтвердила факт постійного проживання [PERSON] в 2014 році разом із [PERSON] за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS]. Вислухавши пояснення учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1996 року № 1288 на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний[ADDRESS] (а.с. 6). Зазначена обставина також підтверджується копією технічного паспорту від 09.12.1996 року, інвентарний номер №949 (а.с.7-8). 15.01.1997 року [PERSON] складено заповіт серії ААВ №487264, зареєстрований в реєстрі за №2-46, відповідно до змісту якого остання все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, яке буде належати їй на підставі закону і на що вона буде мати право, а також належну їй на праві приватної власності однокімнатну квартиру №78 в будинку №16 по бул. Центральний в м. Запоріжжі заповіла [PERSON]. За наявними в Запорізькому обласному державному нотаріальному архіві відомостями даний заповіт станом на 10.05.2017 року не скасовувався та не змінювався (а.с.5). 29.11.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.12.2014 року серії І-ЖС № 311660, актовий запис №7832 (а.с. 4). Як встановлено в судовому засіданні, заявник [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, було встановлено, що заявником пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої 29.11.2014 року [PERSON]. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 07.02.2018 року №50832295, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після померлої 29.11.2014 року [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 43). Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується наступними письмовими доказами. Так, згідно з копією паспорту заявника серії СТ № 098785, виданого Комунарським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області 08.01.2009 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована та фактично проживає за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS] (а.с. 10). [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: м. Запоріжжя, буд. Центральний[ADDRESS], що підтверджується копією паспорту серії СВ № 469763, виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 29.11.2001 року (а.с. 11). Факт проживання [PERSON], [INFO], в 2014 році за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, відповідно до довідки, виданої КУ «Міська лікарня №7» ЗМР від 17.10.2017 року № 01-24/274, [PERSON], [INFO], яка проживала за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], знаходилась під амбулаторним наглядом поліклініки з листопада 2014 року. 14.11.2014 року [PERSON] була відвідана сімейним лікарем вдома (а.с. 27). Доказом того, що спадкодавець останній період свого життя проживала за адресою: м. Запоріжжя, пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], є довідка Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.10.2017 року № 9974/45/01/05-2017, відповідно до змісту якої 29.11.2014 року о 14 год. 22 хв. на телефон чергової частини надійшло повідомлення про те, що по пр. 40-річчя Перемоги[ADDRESS], за місцем свого мешкання, померла гр. [PERSON], [INFO]. Повідомлення зареєстроване в ЄО №15664 від 29.11.2014 року (а.с. 9). Встановлення даного факту для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість оформити спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Дослідивши всі наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем підлягає задоволенню.

Outcome: approved