Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява громадянки України [PERSON] до громадянина Республіки Узбекистан [PERSON] , про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що з 08.05.2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який є громадянином Республіки Узбекистан. Шлюб зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану Республіки Узбекистан - Відділом ЗАГС Бахористанського району Кашкадар`їнської області (актовий запис № 34. Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з причин втрати почуття любові та поваги. Позивач зазначає, що спільне господарство не ведеться, спору щодо нажитого майна немає. Відповідач мешкає в Республіці Узбекистан. Після розірвання шлюбу позивач просить змінити їй прізвище « [PERSON] » на дівоче « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав вказаних в позові. В судове засідання відповідач не з`явився. В зв`язку з тим, що в матеріалах справи містились відомості про те, що відповідач є громадянином Республіки Узбекистан, в якій мешкає фактично, судом надсилалось, в порядку ст. 498 ЦПК України, судове доручення до компетентного суду Республіки Узбекистан за місцем проживання відповідача про вручення та допит відповідача з приводу даних позовних вимог. З матеріалів по виконанню даного судового доручення вбачається, що відповідачу під підпис вручена копія даного позову. Відповідачем надано суду заяву, в якій він визнає позовні вимоги, підтверджує, що дійсно шлюбні відносини між сторонами припинені в 2012 р., їх спільні діти мешкають з позивачкою. Зазначив, що спільне набуте майно між сторонами відсутнє, з грудня 2015 р. перебуває в цивільному шлюбі з іншої жінкою, від якого в них народився син. Аналогічні пояснення надав суду, просив розглянути справу за його відсутності, що підтверджується протоколом судового засідання Касанського міжрайонного суду по цивільним справам Кашкадар`їнської області від 19.01.2021 р. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач по справі, яка є громадянкою України, з 08.05.2001 року перебуває у шлюбі з громадянином Республіки Узбекистан - [PERSON] . Шлюб зареєстрований органом державної реєстрації актів цивільного стану Республіки Узбекистан - Відділом ЗАГС Бахористанського району Кашкадар`їнської області (актовий запис № 34). Від цього шлюбу сторони мають трьох дітей, один з яких неповнолітній, а саме, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Згідно ст. 28 Договору між Україною та Республікою Узбекистан про правову допомогу та правові відносини у цивільних та сімейних справах, яка ратифікована Законом України від 05.11.1998 р., у справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подання заяви.. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа юстиції якої розглядає справу про розірвання шлюбу.. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, до теперішнього часу вони не відновлені, даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення. Спільне господарство не ведеться. Спорів щодо спільного майна, визначення місця проживання дітей, сторонами не заявлено. Таким чином підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому даний шлюб доцільно розірвати, оскільки збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved