Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу - Кудрявцев Вячеслав Олександрович про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . За життя спадкодавця нею було складено заповіт. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з приватизованої земельної ділянки розміром 0,85 га з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером - [NUMBER] (площею 0,25га) і для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер - [NUMBER] (площею 0,60 га), що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП № б / н, виданого Шевченківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Шевченківської сільської ради №4 від 29.07.1996 р. Після смерті [PERSON] стало відомо, що при видачі вищевказаного Державного акта була допущена помилка: Державний акт на право приватної власності на землю на земельну ділянку серії ДП № б/н, виданий Шевченківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю №4868, на ім`я [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , а у вищезазначеному державному акті допущено помилку у її імені по-батькові, а саме зазначено невірно ім`я по-батькові « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої та четвертої черг позивач має право на спадкування за законом у п`яту чергу. [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , та що спірна земельна ділянка була у користуванні та дійсно їй належала, заповіт від імені [PERSON] в сільській раді не посвідчувався. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач звернулася до приватного нотаріуса Камя`мського нотаріального округу з питання прийняття спадщини та оформлення своїх спадкових прав. 03.04.2018 р. за вих. №76/01-16 позивачеві було надано лист з повідомленням про неможливість прийняття спадщини, у зв`язку з пропущенням ним терміну для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з питання поновлення терміну для прийняття спадщини. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 р. встановлено факт того, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП без номера, виданий 15.10.1998 р. на земельну ділянку площею 0,85 га, передану для: будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га; ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га, розташовану на території с.Шевченківка Шевченківської сільської ради, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд №4868, виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Також вищезазначеним рішенням позивача визнано спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] та за ним визнано право на спадкування. Окрім вищезазначеного, рішенням Магдалинівського районного суду від 29.09.2017 р. позивачеві встановлено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном у три місяці, який розпочався з моменту набрання рішенням законної сили, а саме із 10.10.2017 p., та закінчився 10.01.2018 р. Даний термін позивачем був пропущений через тривалий хворобливий стан. У додатковий строк позивач перебував періодично на лікувальній реабілітації, тобто цей термін ним пропущений. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем, який виявив бажання та має намір до цього часу оформити належним чином свої спадкові права, іншого способу вирішення цього питання, окрім звернення до суду з відповідною заявою, у нього немає. Отже, звертатись до суду з питання поновлення терміну для прийняття спадщини позивач не має підстав, тому й вимушений звертатись до суду з позовом стосовно визнання права власності на спадкове майно за ним. Враховуючи наведене, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності земельну ділянку площею 0,85 га, яка належала [PERSON] померлій 26 вересня 1998 року по праву спадкування за законом. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та третя особа - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кудрявцев В.О. в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви в яких прохали розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Феленко Я.О. в судовому засіданні зазначила, що дійсно у власності померлої [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,85 га. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 23 (а. с. 12). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Так, статтею 1265 ЦК України передбачено, що у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2017 р. позивача визнано спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті [PERSON] та за ним визнано право на спадкування (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася (а. с. 80-83). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Листом приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Кудрявцева В.О. від 03 квітня 2018 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 75). У відповідності ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, у зв`язку із чим він має право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до статей 1296 - 1299 ЦК. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Посилання позивача про те, що звертатись до суду з питання поновлення терміну для прийняття спадщини позивач у нього не має підстав, тому звертається до суду з позовом стосовно визнання права власності на спадкове майно є необґрунтованим, оскільки згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України позивач має право звернутися до суду за захистом у разі порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи законних інтересів.

Outcome: dismissed