Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), яка подана адвокатом Ніколаєвим Віктором Олександровичем (РНОКПП [NUMBER] , адреса для листування: 65011, м.Одеса-11, а/с 40) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» (ідентифікаційний код: 40246416, місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул. Канатна, 11, кв. 6) про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені та моральної шкоди, в якому просить: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» передати [PERSON] за Актом прийому-передачі на підставі Договору №31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019 майнові права на квартиру [ADDRESS] ; зобов`язати \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» передати Аксьоновій Н.В. наступні документи: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] ; технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] ; документ, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна - багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з ТОВ «Одесабуд» на користь [PERSON] пеню за порушення умов Договору №31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019 в розмірі 3369598,31 грн. та моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 19.11.2019 між [PERSON] та ТОВ «Одесабуд» було укладено Договір №31 купівлі-продажу майнових прав, відповідно якого відповідач взяв на себе зобов`язання продати, а позивач купити майнові права на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1. Договору вартість майнових прав (сума Договору) на Об`єкт нерухомості зазначена сторонами в розмірі 1059622,11 грн., в т.ч. ПДВ, що становить еквівалент 43900,00 доларів США. Оплата за договором здійснюється в три етапи. Жодних додаткових угод щодо зміни суми договору не укладалося. Станом на 12.09.2020 року позивач сплатила відповідачу 1129079,51 грн., що на 69457,40 грн. більше, ніж визначено Договором. Зазначає, що відповідач в порушення умов Договору не повідомив позивачу про завершення будівництва будинку за адресою: [ADDRESS] та введення будинку в експлуатацію. Дізнавшись про даний факт, позивач 12.09.2020 сплатила відповідачу залишок коштів в розмірі 140896,60 грн., повністю розрахувавшись за Договором. Однак, 17.09.2020 позивач отримала від відповідача лист вих. №14/09-20-106 від 14.09.2020, яким відповідач повідомив про введення будинку в експлуатацію та із посиланням на нібито несплату позивачем суми в розмірі 505673,88 грн., зазначив про розірвання Договору в односторонньому порядку з 17 серпня 2020 року. Вважає, що такими діями відповідач відмовляється передати позивачу повністю оплачений товар (майнові права на квартиру) та всі документи до нього, визначені умовами Договору, чим порушує відповідні права позивача. Оскільки умови Договору не деталізують, які саме документи повинен передати відповідач, із посиланням на постанову Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», вважає, що окрім передачі по Акту прийому-передачі майнові права на квартиру [ADDRESS] , відповідач повинен передати також пакет документів, необхідний для державної реєстрації права власності позивача на вказану квартиру, а саме: документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту нерухомого майна, технічний паспорт, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Також вказує на порушення відповідачем п. 4.1.6. Договору, відповідно до якого ТОВ «Одесабуд» зобов`язане у двомісячний термін\~після введення\~житлового будинку\~в експлуатацію, за умови виконання позивачем зобов`язання, передбаченого п. 2.2. цього Договору в повному обсязі передати позивачу пакет документів, необхідний для державної реєстрації права власності позивача на Об`єкт нерухомості згідно з чинним законодавством України, однак цього зроблено не було, що має наслідком застосування ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» та сплати позивачу пені у розмірі 3369598,31 грн. (1059622,11 грн. (сума боргу) х 106 (кількість днів прострочки) х 3% (розмір пені за кожний день прострочки)). Позивач стверджує, що неправомірні дії відповідача завдають їй моральної шкоди, яку з урахувань розумності та співмірності із вартістю майнових прав, оцінює у 100000,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 15.02.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Вказує, що позивачка суму другого етапу оплатила за Договором сплатила не в повному обсязі, однак, позивачу було надано відстрочку для оплати другого етапу платежу, але не пізніше здачі будинку в експлуатацію. 22 липня 2020 року Товариством було направлено всім покупцям, в тому числі [PERSON] лист-повідомлення про запрошення 24 липня 2020 року на урочисту церемонію завершення будівництва за адресою: [ADDRESS] та здачу будинку в експлуатацію. Згідно п. 4.1.8 Договору лист-повідомлення [PERSON] відправлено за допомогою месенджера (Viber). 04 серпня 2020 року ТОВ «Одесабуд» було видано сертифікат про введення будинку в експлуатацію й було розпочато підписання відповідних актів прийому-передачі майнових прав на Об`єкт нерухомості із покупцями, які здійснили оплату за Договором в повному обсязі. Однак [PERSON] не з`явилася на церемонію закінчення будівництва будинку та його огляду, а лише 14 серпня 2020 року здійснила один платіж не в повному обсязі, оскільки на цей час мала сплатити остаточну суму за Договором. Позивачка здійснювала цей платіж особисто через касу Товариства, де їй було повторно повідомлено про здачу будинку в експлуатацію та про необхідність виконання умов договору щодо здійснення платежів своєчасно згідно п. 2.2.1. Оскільки позивач не виконала свої обов`язки щодо своєчасної оплати, ТОВ «Одесабуд» 17 серпня 2020 року надіслало позивачці письмове повідомлення про те, що вона не виконує умови Договору, через що Договір розривається в односторонньому порядку. Зважаючи на той факт, що позивачка була заздалегідь повідомлена про завершення будівництва та здачу будинку в експлуатацію, отримання Товариством Сертифікату про введення будинку в експлуатацію 04 серпня 2020 року, [PERSON] мала здійснити остаточний платіж в повному обсязі за Договором не пізніше 10 серпня 2020 року. Останній платіж [PERSON] здійснила не через касу Товариства, а на розрахунковий рахунок через установу банку - ПАТ «БАНК ВОСТОК» 12 вересня 2020 року, попри повідомлення про розірвання договору. 14 вересня 2020 року [PERSON] було направлено повторний лист- повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку через невиконання позивачкою зобов`язань за Договором та можливість отримати виплачену нею суму за Договором з вирахуванням штрафних санкцій. Щодо вимог позивачки про стягнення пені та моральної шкоди вказує, що такі вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки саме позивачка порушила умови Договору №31, не виконавши грошове зобов`язання у встановлений Договором строк, через що відповідачем Договір було розірвано в односторонньому порядку відповідно умов Договору (а.с. 58 61). 01.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому зазначає, що позивачем 02.12.2019 було сплачено відповідачу за двома квитанціями 499848,55 грн., що за курсом гривні до долара США становило 20950 доларів США, отже позивачем в повному обсязі виконано п. 2.2.1. Договору щодо сплати другого етапу. Повідомлення було направлено позивачу 22.07.2020 року, а урочиста церемонія відбулася 24.07.2020. Проте на цей час будинок в експлуатацію ще зданий не був, а тому зображення на скріншоті №2 не вважає повідомленням, визначеним п. 2.2.1. та п. 4.1.8. Договору. Вважає, що повідомлення про введення будинку в експлуатацію повинно було бути здійснено не раніше 04.08.2020 року. Також зазначає, що жодна умова Договору не зобов`язує позивача встановлювати та обов`язково використовувати месенджери, програмне забезпечення, соціальні мережі, програмні додатки вайбер (Viber) та ін. З моменту введення будинку в експлуатацію 04.08.2020 року позивач була в офісі відповідача та сплачувала грошові кошти в касу відповідача двічі: 14.08.2020 року та 09.09.2020 року, однак відповідачем не було повідомлено її про введення будинку в експлуатацію (а.с. 105 -108). Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.03.2021 закрито підготовче засідання\~по цивільній справі та\~призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити. Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 листопада 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одесабуд» (Продавець) та [PERSON] (Покупець) було укладено Договір №31 купівлі-продажу майнових прав. Відповідно до п.\~1.1. Договору Продавець продає, а Покупець купує майнові права на 1 (одна) кімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.2. Договору, право власності майнових прав на об`єкт нерухомості переходить від Продавця до Покупця після введення житлового будинку в експлуатацію за\~Актом прийому-передачі, після підписання в разі необхідності Акта уточнення загальної площі Об`єкта нерухомості та внесення Покупцем суми Договору в повному обсязі. Згідно з п. 2.1. Вартість майнових прав (сума Договору) на Об`єкт нерухомості зазначена Сторонами в розмірі 1059622,11 грн., в т.ч. ПДВ, що становить еквівалент 43900,00 доларів США. Як вбачається\~з п. 2.2.1. Оплата суми Договору здійснюється Покупцем наступним чином: - 1 етап в термін до 19 листопада 2019 року, в розмірі 48274,36 грн., що становить еквівалент 2000,00 доларів США. - 2 етап - в термін до 03 грудня 2019 року, в розмірі 505673,88 грн., що становить еквівалент 20950,00 доларів США; - 3 етап сума в розмірі 505673,88 грн., що становить еквівалент 20950,00 доларів США, оплачується одноразовим платежем не пізніше 5 днів, після отримання покупцем повідомлення про здачу будинку в експлуатацію. Відповідно до п. 4.1.5. Договору, Продавець зобов`язаний оформити в термін, зазначений у п. 1.3. цього Договору, технічний паспорт на житловий будинок та інші необхідні документи для оформлення правовстановлюючих документів Покупцем на Об`єкт капітального будівництва. Відповідно до п. 4.1.6. Договору, Продавець зобов`язаний у двомісячний термін після введення житлового будинку в експлуатацію, за умови виконання Покупцем зобов`язання, передбаченого п. 2.2. цього Договору в повному обсязі, передати Покупцю пакет документів, необхідний для державної реєстрації права власності за Покупцем на Об`єкт нерухомості згідно з чинним законодавством України. Згідно з п. 4.1.8. Договору, Продавець зобов`язаний повідомити Покупця про завершення будівництва Об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію, запросити на огляд Об`єкту нерухомості і підписання Акту прийому-передачі Об`єкту нерухомості. Повідомлення Покупця може здійснюватися із застосуванням засобів електронних комунікацій - електронною поштою, за допомогою месенджерів, програмних забезпечень, соціальних мереж, програмних додатків вайбер (Viber), скайп (Skype), вотсап (WhatsApp), телеграм (Telegram) тощо. Відповідно до п. 4.1.9. Договору, Продавець зобов`язаний після перерахування грошових коштів в сумі, зазначеній в п. 2.1. цього Договору та введення в експлуатацію Об`єкту капітального будівництва, передати по Акту прийому-передачі Позивачу майнові права на Об`єкт нерухомості (а.с. 12 19). Станом на 12.09.2020 позивач сплатила відповідачу за Договором №31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019 грошові кошти в загальному розмірі 1129079,51 грн., що підтверджується відповідними квитанціями, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордеру №153 від 19.11.2019 на суму 48 274,36 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №173 від 02.12.2019 на суму 249848,55 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №173 від 02.12.2019 на суму 250000,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №204 від 14.08.2020 на суму 137040,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №251 від 09.09.2020 на суму 266880,00 грн.; квитанцією до прибуткового касового ордеру №252 від 09.09.2020 на суму 36140,00 грн.; квитанцією №СВ03885426/1 від 12.09.2020 на суму 140896,60 грн. (а.с. 20 - 26). Як вбачається із Сертифікату серія ОД №122200804593, що виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 04.08.2020 року, Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був введений в експлуатацію 04.08.2020 року (а.с. 33 34). Згідно листа ТОВ «Одесабуд» № 17/08-1 Одес від 17.08.2020, направленого відповідачем на адресу [PERSON] , останній повідомляється, що багатоквартирний житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , введений в експлуатацію. Вказано, що згідно з п. 7.3 Договору, у разі порушення Покупцем зобов`язань, передбачених п. 2.2 і п. 4.2.4 Договору, повністю або частково, Продавець може розірвати Договір в односторонньому порядку з моменту такого порушення і з письмовим повідомленням покупця (а.с. 76). 17.09.2020 позивач отримала від відповідача лист вих. №14/09-20-106 від 14.09.2020, в якому зазначається, що позивача повторно повідомлено про введення будинку в експлуатацію, також вказано, що позивачем не був виконаний 3 етап п. 2.2.1 Договору в повному обсязі та вчасно, а саме не була сплачена сума в розмірі 505673,88 грн., що становить еквівалент 20950,00 доларів США, яка мала бути сплачена одноразовим платежем не пізніше 5 днів, після отримання повідомлення про здачу будинку в експлуатацію в повному обсязі. Також зазначено, що Договір № 31 від 19.11.2019 згідно з п. 7.3 розірваний в односторонньому порядку з 17 серпня 2020 року (а.с. 27 28, 29). 05.10.2020 позивач отримала від відповідача лист вих. №02/10-3-ОБ від 02.10.2020, яким відповідач запропонував позивачу укласти Додаткову угоду №1 до Договору. У п.1 якої зазначено: розірвати Договір № 31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019, у зв`язку з невиконанням Покупцем п. 4.2.2.; у п. 2 зазначено: Продавець зобов`язаний повернути Покупцю суму в розмірі 921100,95 гривень, що становить еквівалент 34114,85 доларів США, з урахуванням утримання з Покупця коштів в розмірі 20% від уми Договору в якості договірної санкції за невиконання обов`язку Покупцем ( а.с. 30 32). Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що нею виконано умови договору купівлі-продажу майнових прав, однак відповідач відмовляється передати їй майнові права на квартиру та всі документи визначені умовами Договору, чим порушує права позивача. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору №31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором купівлі-продажу. Частинами 1, 3, 5 ст.\~626\~ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 ст.\~656\~ЦК України визначено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 ЦК України). Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Отже, щодо даних договірних правовідносин можливо застосувати загальні положення про зобов`язання. Так, згідно частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що позивач виконала свої зобов`язання за договором належним чином здійснивши оплату майнових прав на виконання п.2.2.1 Договору, зокрема: 19.11.2019 проведено оплату 1 етапу на суму 48 274,36 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №153 від 19.11.2019 року; 02.12.2019 проведено оплату 2 етапу, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №173 від 02.12.2019 року на суму 250 000,00 грн. та 249 848,55 грн.; проведено оплату 3 етапу 14.08.2020 на суму 137 040,00 грн., що підтверджується квитанцією № 204 від 14.08.2020, 09.09.2020 на суму 266 880,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №251 від 09.09.2020 року та 36 140,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №252 від 09.09.2020 року, 12.09.2020 на суму 140 896,60 грн., що підтверджується квитанцією №СВ03885426/1 від 12.09.2020 року. В обґрунтування своїх заперечень відповідач стверджує, що позивачем не проведено оплату в повному обсязі суми другого етапу платежу на виконання вимог Договору. Разом з тим, суд такі твердження відхиляє, оскільки як зазначає позивач, вказана сума була сплачена за комерційним курсом гривні до долара США станом на 02.12.2019, що становило 20 950 доларів США та відповідає сумі платежу другого етапу, що не було спростовано відповідачем. Крім того, згідно з п. 2.1. вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості зазначена Сторонами в розмірі 1059622,11 грн., в т.ч. ПДВ, що становить еквівалент 43900,00 доларів США. Натомість, як свідчать матеріали справи, позивачем сплачено вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в розмірі 1129079,51 грн., що є більшою вартості визначеною умовами Договору. Щодо доводів відповідача про несвоєчасне виконання позивачем умов Договору в частині здійснення остаточного платежу в повному обсязі, що стало наслідком направлення позивачу письмового повідомлення про невиконання умов Договору та розірвання Договору в односторонньому порядку, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до п.2.2.1 Договору 3 етап оплати суми в розмірі 505673,88 грн., що становить еквівалент 20950,00 доларів США, оплачується одноразовим платежем не пізніше 5 днів, після отримання покупцем повідомлення про здачу будинку в експлуатацію. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Сертифікату серія ОД №122200804593, що виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] був введений в експлуатацію 04.08.2020 року. 17.08.2020 ТОВ «Одесабуд» направлено на адресу [PERSON] лист повідомлення про введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] із посиланням на положення пункту 2.2. Договору. Також роз`яснено, що згідно з п. 7.3 Договору, у разі порушення Покупцем зобов`язань, передбачених п. 2.2 і п. 4.2.4 Договору, повністю або частково, Продавець може розірвати Договір в односторонньому порядку з моменту такого порушення і з письмовим повідомленням покупця. Отже, враховуючи умови п.2.2.1 Договору, обов`язок щодо оплати 3 етапу суми в розмірі 505673,88 грн., який становить еквівалент 20950,00 доларів США, виник у позивача протягом 5 днів з моменту отримання листа повідомлення ТОВ «Одесабуд» від 17.08.2020 про ведення будинку в експлуатацію. В якості доказів направлення [PERSON] листа повідомлення від 17.08.2020 про ведення будинку в експлуатацію, відповідач надав суду копію накладної № 6501104771808, при цьому, жодних доказів отримання позивачем такого поштового повідомлення відповідачем не надано. Відтак, зазначені вище докази не містять достовірної інформації про отримання [PERSON] повідомлення про здачу будинку в експлуатацію та, як наслідок, виникнення у позивача підстав для виконання вимог п.2.2.1 Договору в частині здійснення оплати третього етапу платежу. Доводи відповідача щодо направлення позивачу в липні 2020 року листа запрошення на урочисту церемонію завершення будівництва, не свідчить про належне повідомлення позивача про здачу будинку в експлуатацію, оскільки такий Сертифікат отримано ТОВ «Одесабуд» лише 04.08.2020, тому не вважається належним повідомленням, визначеним п.2.2.1 та 4.1.8 Договору. Отже, відповідачем не доведено факт прострочення позивачем виконання зобов`язань, взятих по такому Договору, натомість судом встановлено, що позивачем виконано умови Договору щодо оплати третього етапу вартості майнових прав на об`єкт нерухомості в повному обсязі. Таким чином, суд дійшов висновку, що у ТОВ «Одесабуд» були відсутні підстави для застосування положень п. 7.3. Договору, яким визначено, що у разі порушення Покупцем зобов`язань, передбачених п. 2.2. і п. 4.2.2. цього Договору, повністю або частково, Продавець може розірвати Договір в односторонньому порядку з моменту такого порушення і з письмовим повідомленням Покупця. Зважаючи на положення статті 525 ЦК України, які встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629\~ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами, у разі узгодження у договорі певних умов для виникнення у сторони права одностороннього розірвання договору, для реалізації такого права сторона зобов`язана підтвердити настання таких умов. Так, судом установлено, що лист вих. №14/09-20-106 яким повідомлено [PERSON] про розірвання Договору № 31 від 19.11.2019 згідно з п. 7.3 в односторонньому порядку з 17 серпня 2020 року, направлено позивачу 14.09.2020, тобто після повного виконання нею умов Договору № 31 та оплати вартості майнових прав на об`єкт нерухомості. Більш того, у відповідності до положень п. 7.3. Договору, наявність права Продавця на розірвання Договору в односторонньому порядку виникає з моменту порушення Покупцем зобов`язань, передбачених п. 2.2. і п. 4.2.2. цього Договору, повністю або частково. Натомість судом установлено, що лише 17.08.2020 року відповідачем направлено лист 17/08-1 Одес, в якому відповідач зазначив про введення об`єкта в експлуатацію та повідомив позивача про необхідність виконання зобов`язання передбаченого п.2.2. Договору, тому визначення дати в повідомленні про розірвання Договору № 31 з 17.08.2020 не узгоджується з положеннями п.7.3 та свідчить про допущені порушення відповідачем умов Договору укладеного між сторонами. Отже, судом встановлено, що [PERSON] повністю виконано умови Договору купівлі-продажу майнових прав № 31 від 19.11.2019, а тому відповідно до вимог чинного законодавства у відповідача виник обов`язок щодо виконання зустрічних зобов`язань, взятих по такому Договору. Європейським судом з прав людини, зокрема у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Зеленчук і Цицюра проти України» (заяви №846/16 та 1075/16), закріплено поняття та принцип «Легітимних очікувань». Відповідно до положень статті 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - «ЄКПЛ») до майна входить як наявне майно, так і активи, включаючи вимоги, щодо яких заявник може стверджувати про наявність у нього щонайменше «правомірного очікування» ефективного отримання майнового права. Так відповідно до правових висновків Європейського суду з прав людини переважне право на придбання нерухомого майна залежить від волі продавця продати. Оскільки покупець не може змусити продавця здійснити продаж, таке переважне право не є майном у розумінні ЄКПЛ та не підлягає захисту. Суд наголосив, що концепція майна, до якого входить «правомірні очікування», має автономне значення, незалежне від класифікації та критеріїв майна в національному праві, а також що «правомірне очікування» має містити вимогу, що є більш істотною та конкретною, ніж просто сподівання, або таку, що залежить від майбутніх непевних обставин. Вимога вважається майном лише тоді, коли є належне визнання, що вона може отримати примусовий захист. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання своїх зобов`язань визначених умовами Договору, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору № 31 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2019, тому права позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання ТОВ «Одесабуд» передати [PERSON] за Актом прийому-передачі майнові права на квартиру [ADDRESS] . В частині вимог позивача щодо зобов`язання відповідача передати документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] ; технічного паспорту на зазначену квартиру та документу, що підтверджує присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна, суд зазначає наступне. З урахуванням норм ст. 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16\~ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання, або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Водночас, в обґрунтування зазначеної вимоги, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача від надання позивачу визначених документів та порушення у зв`язку з цим ТОВ «Одесабуд» умов Договору № 31 купівлі-продажу майнових прав, позивачем не надано. З огляду на викладене суд дійшов висноку, що позивачем не доведено порушення відповідачем його прав та інтересів в цій частині, а тому заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені за порушення умов Договору № 31 від 19.11.2019, відповідно до вимог частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», суд зазначає наступне. Згідно частини 5 статті 10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 686/6910/16 викладено правовий висновок по застосуванню частини п`ятої статті 10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» та вказано, що «вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли із договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення». Враховуючи те, що між ТОВ «Одесабуд» та [PERSON] укладений договір купівлі - продажу майнових прав, суд дійшов висновку про те, що частина п`ята статті 10\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 04 червня 2020 року у справі № 369/10606/17. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду № 14-714 цс 19 від 01.09.2020 року, виходячи з положень статей 16 і 23\~ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Статті 4 та 22 Закону «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Всупереч положенням ст.\~81\~ЦПК України відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов Договору купівлі-продажу майнових прав №31 від 19.11.2019 року. Позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 100000 грн. обґрунтовуючи тим, що через відмову відповідача передати їй сплачені в повному обсязі майнові права на квартиру зазнає постійних моральних страждань, вважає себе ошуканою, оскільки сплатила понад 1 мільйон гривень, а майнові права на вже збудовану квартиру не отримала. Проте, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заподіяної їй діями відповідача моральної шкоди. Виходячи з принципу розумності та справедливості, обставин справи, тривалості та глибини душевних та моральних страждань позивача, а також те, що позивач вимушена була вживати додаткових зусиль щодо захисту порушеного права, слід стягнути з відповідача на користь позивача 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На основі повного та всебічного з`ясування обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Outcome: partial