Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадщину за законом звернувся [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивач не може успадкувати спадкове майно, в звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи. Позивач в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить провести судове засідання без їх участі, проти позову заперечень не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав : 10 червня 1996 року у віці 67 років в с. Косачівка, Козелецького району помер батько позивача - [PERSON], який на день смерті проживав разом з дружиною - [PERSON]. 09 вересня 2013 року у віці 82 роки в с. Косачівка померла мати позивача - [PERSON], яка на день смерті проживала одна. Рішенням Козелецького районного суду від 23 жовтня 2014 року у справі № 734/2683/14 позов до Косачівської сільської ради задоволено та визнано за позивачем право власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями № 14 по вул. Гавриленка в с. Косачівка Козелецького району, що належав за життя батькам - [PERSON] та [PERSON]. Разом з цим, рідний брат позивача [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON], від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, подавши 02 липня 2013 року письмову заяву до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстраційний номер 1038), а заяву про прийнятгя спадщини після смерті матері до нотаріальної контори не подавав, на момент смерті зі спадкодавцем не проживав. Після прийняття Козелецьким районним судом рішення від 23 жовтня 2014 року у справі № 734/2683/14 в будинку позивач випадково виявив копії сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались членам колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпро» ( с. Тужар), згідно з якими: [PERSON] на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації від 18 червня 1996 року № 268 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,79 умовних кадастрових гектарів, вартістю триста вісімдесят мільйонів карбованців згідно з сертифікатом серії ЧН № 0214124, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 304; [PERSON] на підставі рішення Козелецької районної державної адміністрації від 18 червня 1996 року № 268 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,79 умовних кадастрових гектарів, вартістю триста вісімдесят мільйонів карбованців згідно з сертифікатом серії ЧН № 0214125, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 305; За життя, як батько так і мати позивача особистого розпорядження (заповіту) на випадок смерті не складали. Однак, прийняти та оформити спадщину за законом позивач не може, оскільки оригінали сертифікатів право на земельну частку (пай) на імя померлих є безнадійно втраченими, а можливість їх відновлення відсутня, що підтверджується оголошенням в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 02 липня 2016 року, а також довідкою Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області № 1309 від 07 березня 2018 року про те, що втрачений сертифікат ЧН № 0214124 та № 0214125 в стіл знахідок не надходили. У звязку з цим право власності на спадщину за законом на зазначені вище сертифікати підлягає захисту судом з огляду на таке: Згідно з свідоцтвом про народження серії ЯД № 872862, виданого 18 січня 1953 року, батьками [PERSON], який народився 08 листопада 1952 року, є: батьком - [PERSON], а матірю [PERSON]. На момент смерті батька - 10 червня 1996 року, останній проживав разом з матірю. На момент смерті матері - [PERSON] (09 вересня 2013 року) вона проживала сама. Отже, позивач як син [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивач у справі [PERSON] змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved