Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000,0 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з цим позовом і до досягнення [PERSON] повноліття, а в разі навчання - до досягнення ним двадцяти трьох років, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Обґрунтовуючи свою позицію таким. З 2013 р. по 2015 р. [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] у них народився син - [PERSON] . Від народження і до теперішнього часу [PERSON] , проживає разом зі позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере. Позивач посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. На забезпечення належних умов проживання та гармонійного розвитку чотирирічного [PERSON] потрібні кошти. Так,позивач зазначає, що вона щомісячно витрачає на потреби сина орієнтовно 4500 - 5000 грн. З кожним тижнем, разом із збільшенням цін на продовольчі та побутові товари потреби сина збільшуються, і, відповідно, затрати на утримання також. Так, на забезпечення фізичного розвитку сина, а також з метою створення синові умов впевненості у тому, що він не гірший від своїх однолітків, 22 вересня 2018 року позивач купила йому самокат ТЕМРІSН 200 на який було витрачено 3000 грн. Окрім того, на утриманні позивача перебуває ще один син - [PERSON] , [INFO] . Аліментів на його утримання не отримує. Також, позивач зазначає, що станом на теперішній час, вона не працевлаштована, здійснює догляд за малолітніми синами, а тому не отримує жодних доходів. Наразі утримувати дитину їй допомагають її батьки. Однак цей факт не може звільнити відповідача - батька дитини - від його обов`язку утримувати дитину, шляхом сплати аліментів на утримання сина [PERSON] - у розмірі 3 000 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, а в разі навчання - до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач - [PERSON] є працездатним, на утриманні останнього ніхто не перебуває, на праві приватної власності володіє Ѕ квартири, а тому, на думку позивача, він може сплачувати аліменти у розмірі 3000,0 грн. на утримання свого сина. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. 20 лютого 2019 року відповідачем подано до суду клопотання про зупинення розгляду цивільної справи № 521/20650/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, до розгляду цивільної справи № 521/1239/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.03.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки відповідача до судового засідання, суду не відомі. Відповідач попереджався судом, неодноразово, про необхідність надання суду відзиву, однак у встановлений судом строк відзиву не надав. Представник позивача та позивач в судовому засідання позов підтримали в повному обсязі, просили його задовільнити за викладених обставин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що з 2013 року по 2015 рік [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від цього шлюбу народилася син [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 146142323 від 20.11.2018 року, відповідач - [PERSON] є володільцем Ѕ частки квартири [ADDRESS] на праві спільної часткової приватної власності. Позивачка не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , перебуває на утриманні родичів. Також, судом встановлено, що позивач не отримує аліментів на утримання дітей. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 09.10.2018 року за № 49464 встановлено, що на [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 1 кварталу 2015 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, малолітній син проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров`я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Судом враховано, що дитина проживає з матір`ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2019 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». Щодо стягнення аліментів н навчання дитини, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] є малолітньою дитино, 2015 року народження, тобто позов в цій частині пред`явлений до досягнення дитиною повноліття. З урахуванням цього суд має задовольнити частково позовні вимоги позивача. З огляду на положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 1860 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на дитину, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,0 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 грудня 2018 року та до повноліття сина, а саме: до [INFO] року. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: partial