Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивачі мотивують тим, що [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS], що належав спадкодавцю на праві власності згідно Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Київської області №65 від 10.08.1949р., зареєстрованого Ірпінським БТІ 22 серпня 1949р. за №45. Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являється його дружина - [PERSON]. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась. Однак вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком, продовжувала проживати в ньому, користувалась предметами домашньої обстановки і вжитку, обробляла земельну ділянку, вирішувала питання будівництва господарських споруд, так як рішенням Гостомельської селищної ради Київської області №5 від 15.03.1977р. їй було надано дозвіл на будівництво сараю. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, прийнята нею спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] як спадкоємицею першої черги за законом. [INFO] р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті являється її дочка [PERSON], яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після своєї матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Вона постійно мешкала у спадковому будинку, здійснювала необхідний догляд за матір'ю, забезпечувала її лікування, здійснила поховання матері. Після смерті матері вона продовжувала проживати у даному будинку разом із чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON]. [INFO]. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є [PERSON] як чоловік померлої та [PERSON] як донька померлої. У встановленому законом порядку вони прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали разом із спадкодавцем в житловому будинку [ADDRESS] і постійно проживають аж до сьогоднішнього дня, несуть витрати по його утриманню, за власні кошти зробили в ньому ремонт, користуються земельною ділянкою. Вказані питання просять вирішити у судовому порядку, оскільки 12 травня 2014р. Ірпінською міською державною нотаріальною конторою їм було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, просять суд встановити факт прийняття ними спадщини та визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. В судове засідання представник позивачів з'явилася, підтвердила обставини викладені у позові, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання з'явилася, не заперечувала щодо задоволення позовної заяви. Третя особа по справі в судове засідання не з'явилася, від якої надійшла заява про розгляд справи у відсутність її представника, проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши доводи представника позивачів, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується записом акта про смерть №20 від 06.07.1966р., зробленого відділом реєстрації актів громадського стану Ірпінської міської ради Київської області (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS], що належав спадкодавцю на праві власності згідно Свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Гостомельської селищної ради Київської області №65 від 10.08.1949р., зареєстрованого Ірпінським БТІ 22 серпня 1949р. за №45 (а.с.10). Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті являється його дружина - [PERSON], шлюбні відносини яких підтверджуються записом акта про одруження №52 від 25.08.1961р. Гостомельської селищної ради Київської області (а.с.11). До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не зверталась. Однак вона фактично вступила в управління та володіння житловим будинком, продовжувала проживати в ньому, користувалась предметами домашньої обстановки і вжитку, обробляла земельну ділянку, вирішувала питання будівництва господарських споруд, так як рішенням Гостомельської селищної ради Київської області №5 від 15.03.1977р. їй було надано дозвіл на будівництво сараю (а.с.12). Оскільки [PERSON] прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, прийнята нею спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] як спадкоємицею першої черги за законом. [INFO] р. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Гостомельською селищною радою Київської області (а.с.21). Після її смерті відкрилась спадщина. Спадковим майном є житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті являється її дочка [PERSON], що доводиться посвідкою про народження [NUMBER], виданою Гостомелькою селищною радою Київської області, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після своєї матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с.23). Вона постійно мешкала у спадковому будинку, здійснювала необхідний догляд за матір'ю, забезпечувала її лікування, здійснила поховання матері. Після смерті матері вона продовжувала проживати у даному будинку разом із чоловіком [PERSON] та дочкою [PERSON]. [INFO]. [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Гостомельською селищною радою Київської області (а.с.25). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS]. Заповіту на своє майно [PERSON] не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є [PERSON] як чоловік померлої та [PERSON] як донька померлої. Факт наявності між ними родинних відносин підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 04.09.1965р. виданого Гостомельською селищною радою Київської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.06.1966р., Гостомельською селищною радою Київської області (а.с.24, 26). У встановленому законом порядку вони прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали разом із спадкодавцем в житловому будинку [ADDRESS] і постійно проживають аж до сьогоднішнього дня, несуть витрати по його утриманню, за власні кошти зробили в ньому ремонт, користуються земельною ділянкою. Вказані питання просять вирішити у судовому порядку, оскільки 12 травня 2014р. Ірпінською міською державною нотаріальною конторою їм було рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку, відповідно до листа нотаріуса Ірпінської міської державної нотаріальної контори (а.с.28). На підставі вищевикладеного, просять суд встановити факт прийняття ними спадщини та визнати за ними право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] р. У відповідності до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, згідно ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої цього Кодексу застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, до правовідносин з-приводу спадкування майна після смерті [PERSON] суд застосовує норми діючого Цивільного кодексу України. У відповідності до ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення . У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини (ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить Закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved