Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 08 травня 2015 року із позовом до [PERSON] про визначення місці проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], звернулася [PERSON] Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 29 травня 2015 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом. Позивач 16 червня 2015 року звернулася до [PERSON] ще з одним позовом, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини малолітнього сина [PERSON] Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 29 травня 2015 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом. 19 червня 2015 року ухвалою судді Миронівського районного суду Київської вищезазначені справи були обєднані в одне провадження. Таким чином, позивач звернулася до суду із позовом про визначення місці проживання малолітнього сина [PERSON] разом із нею та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 25 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26 червня 2015 року до Миронівського районного суду надійшов зустрічний позов, у якому відповідач [PERSON] просив суд зобовязати [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні його з малолітнім сином [PERSON], та визначити наступний спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON]: за попереднім погодженням телефонними засобами звязку із [PERSON] чотири рази на місяць у пятницю із 11 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин суботи, або у суботу із 11 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин неділі, за місцем реєстрації [ADDRESS], без участі матері; щорічно спільно відпочинку в літку (червень, липень, серпень) протягом 14 днів з виїздом на відповідні бази, санаторії, лікувальні заклади, без участі матері; необмежене спілкування телефонними засобами звязку у світлу пору доби. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в обсязі та з підстав наведених у позовних заявах. Вимоги відповідача по зустрічному позову [PERSON] визнала повністю. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнали повністю, зустрічний позов підтримали та просили його задовольнити в обсязі та з підстав наведених у зустрічній позовній заяві. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області проти задоволення як позову [PERSON] так і зустрічного позову [PERSON] не заперечувала. Зясувавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без зясування обставин справи, виходячи з наступного. Згідно з ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-БК № 422430, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, позивач та відповідач мають спільного сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», судам слід враховувати також положення ст. 160 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Позовні вимоги [PERSON] враховують висновки вищезазначених Пленумів Верховного Суду України, відповідають нормам ст. ст. 160, 180-183, 191 Сімейного кодексу України та не порушують прав свобод чи інтересів відповідача та дитини, а тому підлягають задоволенню. Вимоги відповідача [PERSON] за зустрічним позовом відповідають нормам ст. ст. 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, рішенню органу опіки та піклування виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області від 03 липня 2015 року № 161, а отже не порушують прав свобод чи інтересів [PERSON] і малолітнього [PERSON], тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 141, 153, 157, 159, 160, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved