Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначила, що вона зі своїм чоловіком, [PERSON], за час перебування у шлюбі побудували будинок по [ADDRESS]. В цьому будинку вони разом проживали та вели спільне господарство. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними. Отже половина будинку, за діючим законодавством, повинна належати їй. [INFO] її чоловік, [PERSON], помер. Після смерті чоловіка вона прийняла спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Крім неї в будинку ніхто більше не проживав. Їх син, [PERSON], в період відведений для прийняття спадщини не виявив наміру її прийняти, заяв до нотаріуса про прийняття спадщини не пред'явив у встановлений законом строк. Після смерті чоловіка у встановлений законом термін, вона звернулася в Першу Краматорську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини від чоловіка. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю право встановлювальних документів. У зв'язку з тим, що будинок не зареєстрований в органах БТІ, документів на будинковолодіння не збереглося, вона не може оформити на себе право власності на будинок Позивачка просить суд визнати за нею право власності на ? частку будинку [ADDRESS], загальною площею 87,2 кв.м, як її частку в спільній сумісні власності подружжя. Визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], в розмірі ? частки будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованих за адресою [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що на даний час будинок є недобудованим, але придатним для проживання. За життя чоловік не оформив документи на будинок. Відповідач у справі, її син [PERSON], мешкає окремо від неї у м.Бердянськ, має своє власне житло. Він не подавав заяви до нотаріальної контори. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій проси розглянути справу у його відсутність. Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення Вислухав пояснення позивачки, перевірив наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 вересня 1968 року позивачка [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.6). Рішенням виконкому міської Ради депутатів трудящих м.Краматорська від 19.11.1969 року №501 [PERSON] була виділена земельна ділянка для індивідуального будівництва. 09 грудня 1969 року між виконкомом Краматорської ради та [PERSON] був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового буднику на праві приватної власності, що розташована по [ADDRESS]. Даний договір 26.12.1969 року був посвідчений нотаріально (а. с.55-56). 24 листопада 1969 року [PERSON] отримав дозвіл на проведення будівельних робіт по будівництву житлового будинку з надвірними побудовами на земельній ділянці по [ADDRESS], строк закінчення робіт - 19.11.1972 року (а.с.60). Відповідно до акту від 26.11.1969 року, земельна ділянка по [ADDRESS] загальною площею 512,7 кв.м. була виділена в натурі [PERSON] (а.с.58). Як вбачається з копії домової книги, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] з 1971 року (а.с.8-9,17-18). Відповідно до рішення Краматорської міської ради народних депутатів №479 від 21.10.1987 року «Про впорядкування нумерації домоволодінь», домоволодінню по [ADDRESS] присвоєно [ADDRESS], що підтверджується довідкою (.а.с.59). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно повідомлення Першої краматорської державної нотаріальної контори від 10.02.2014 року №539/02-14 відкрито спадкову справу №968/2012 від 23.11.2012 року до майна померлого 20.04.2011 року [PERSON], [INFO]. Заява про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом надійшла від дружини спадкодавця - [PERSON], [INFO]. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.47-48). Постановою державного нотаріуса Першої краматорської державної нотаріальної контори від 03 вересня 2013 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, розташований в [ADDRESS] після смерті чоловіка, [PERSON] через ненадання правовстановлюючих документів на будинок, оскільки при житті [PERSON] не звертався до БТІ м.Краматорська і не зареєстрував на себе договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, датований 08.12.1969 року (а.с.14). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, яким посвідчується право власності на це майно. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3.94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999р. №125-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що об'єкти, які збудовані до 05 серпня 1992р., тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992р. №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Таким чином, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992р., могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок на земельній ділянці, яка перебуває у їх законному користуванні або у приватній власності. Суд не бере до уваги наданий позивачкою технічний паспорт на будинок, оскільки з нього вбачається, що житловий будинок є недобудованим, готовність будинку складає 90% (а.с.66-68). Інших документів, які б підтверджували завершення будівництва, позивачкою суду не надано. В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво є незавершеним. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed