Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» або «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 12 червня 2014 року між сторонами у справі було укладено договір б/н, відповідно до якого позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт в розмірі 2100 гривень 00 копійок з нарахуванням 27,6 % річних на рік на суму залишку заборгованості АТ КБ «ПРИВАТБАНК» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов'язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 31 серпня 2018 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 31696,74\~грн., з яких: 2340,00 гривень (заборгованість за кредитом); 25371,18 гривень (заборгованість по процентам за користування кредитом); 2000 гривень (заборгованість за пенею та комісією); 500 гривень (фіксована частина штрафу) 1485,56 гривень (процентна частина штрафу); Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не зявився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подала. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 12.06.2015 р., укладеного в формі анкети-заяви, [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі, визначеними тарифами банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.\~2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 25, зв.). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умова та Правил надання банківських послуг в Приватбанку банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13 (а.с.\~30, зв.). АТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позичальник зобовязується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором (а.с. 27, зв.). Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (а.с. 28). За змістом п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с. 30, зв.). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором банком [PERSON] станом на 31 серпня 2018 р. нарахована заборгованість у розмірі 31696,74 грн., яка складається з наступного: ?2340,00 гривень (заборгованість за кредитом); ?25371,18 гривень (заборгованість по процентам за користування кредитом); ?2000 гривень (заборгованість за пенею та комісією); ?500 гривень (фіксована частина штрафу) ?1485,56 гривень (процентна частина штрафу). Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість по тілу кредиту, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості та не спростувала наявність у неї заборгованості за кредитом перед позивачем, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. В той же час, для забезпечення дотримання принципів законності та справедливості в цивільному процесі, суд має перевірити ті обставини, на які посилається кожна зі сторін, як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, розрахунок процентів як на основну, так і на прострочену заборгованість, здійснювався за такими процентними ставками: ?в період по 31 серпня 2014 року включно за ставкою 27,6 % річних; ?з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року включно 32,4 % річних; ?в період з 01 квітня 2015 року 42,0 % річних. Однак, здійснивши перевірку арифметичної правильності розрахунку, наданого позивачем, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається зі вказаного розрахунку, початком першого прострочення платежів за кредитом є 26 липня 2014 року. В період з цієї дати та до дня проведення розрахунку позовних вимог (31 серпня 2018 року) розмір заборгованості за тілом кредиту неодноразово змінювався. При цьому, позивачем в розрахунку здійснено диференційоване нарахування процентів на поточну (стовпчик 3 в розрахунку заборгованості) та на прострочену (стовпчик 5) заборгованість та визначено частку з заборгованості, на яку проценти позивачем не нараховуються (стовпчик 4). Враховуючи викладене, суд вважає необхідним при розрахунку суми процентів, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, врахувати сумарно поточну та прострочену заборгованість за тілом кредиту. Розрахунок процентів можна виразити в наступній таблиці, де в графі «Період» зазначено період, за який здійснюється нарахування суми процентів; в графі «Сума боргу» зазначено суму поточної та простроченої заборгованості; в графі «Кількість днів» міститься сумарна кількість днів у періоді, за який нараховуються проценти; графа «Процентна ставка» містить відомості щодо визначеної Тарифами банку процентної ставки в періодах, за які здійснюється розрахунок (зазначено в графах №\~6 «%\~Ставка (поточна заборгованість)» та № 7 «% Ставка (прострочена заборгованість)», значення в яких співпадають по кожному з періодів; в графі «Сума процентів за період» визначено суму процентів, які мали б бути нараховані за обліковою ставкою НБУ в кожному з періодів, виходячи з вихідних даних, наданих позивачем в розрахунку. Первинну інформацію щодо зазначених вище обставин суд визначає на підставі відповідних відомостей, зазначених в розрахунку заборгованості, який здійснено позивачем та не спростовано відповідачем. ПеріодСума боргуКількість днівПроцентна ставкаСума процентів за період 26.07.201411.08.20142093,941727,6026,92 12.08.201421.08.20142113,941015,98 22.08.201431.08.20142075,471015,69 01.09.201402.09.20142075,47232,403,68 03.09.201404.09.20141973,2823,50 05.09.201401.10.20142080,282749,86 02.10.201424.10.20142100,282342,88 25.10.201403.11.20142049,841018,20 04.11.201425.11.20142069,842240,42 26.11.201404.12.20142089,84916,70 05.12.201411.12.20142040,45712,68 12.12.201420.01.20152060,454073,16 21.01.201531.03.20152080,4570129,27 01.04.201525.05.20152080,455542,00131,67 26.05.201516.06.20152100,452253,17 17.06.201509.07.20152120,452356,12 10.07.201510.07.20152140,4512,46 11.07.201509.08.20152100,003072,49 10.08.201516.08.20152120,00717,08 17.08.201504.09.20152100,001945,91 05.09.201521.09.20152120,001741,47 22.09.201509.10.20152100,001843,50 10.10.201515.10.20152120,00614,64 16.10.201509.11.20152100,002560,41 10.11.201522.11.20152120,001331,71 23.11.201509.12.20152100,001741,08 10.12.201513.01.20162120,003585,38 14.01.201609.02.20162140,002766,49 10.02.201609.03.20162160,002972,08 10.03.201609.04.20162180,003177,76 10.04.201609.05.20162200,003075,95 10.05.201623.05.20162220,001435,76 24.05.201609.06.20162140,001741,86 10.06.201614.06.20162160,00512,43 15.06.201609.07.20162100,002560,41 10.07.201610.08.20162120,003278,06 11.08.201610.09.20162140,003176,34 11.09.201610.10.20162160,003074,56 11.10.201610.11.20162180,003177,76 11.11.201610.12.20162200,003075,95 11.12.201610.01.20172220,003179,19 11.01.201710.02.20172240,003179,90 11.02.201710.03.20172260,002872,82 11.03.201710.04.20172280,003181,33 11.04.201710.05.20172300,003079,40 11.05.201710.06.20172320,003182,76 11.06.201731.08.20182340,004471203,59 \~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~3650,44 Таким чином, за умовами договору б/н від 12 червня 2014 року, який укладено між сторонами у справі, відповідачу [PERSON] позивачем мали б бути нараховані проценти в розмірі 3650,44 грн., в той час як позивач необґрунтовано нарахував відповідачу проценти в розмірі 25371,18 грн. Крім того, суд враховує суму процентів, які згідно до відомостей, наданих АТ КБ «Приватбанк» в розрахунку заборгованості, що доданий до позовної заяви, були сплачені відповідачем [PERSON] протягом розрахункового періоду. Такі суми визначені в графі 11 розрахунку «Погашені проценти» і сумарно становлять 1389,06 грн. Таким чином, сума процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить: 3650,44 грн. 1389,06 грн. = 2261,38 грн. Саме цей розмір процентів за договором підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк». Вирішуючи питання про обґрунтованість частини позовних вимог про стягнення штрафів, суд виходить з наступного. Згідно умов договору, розмір штрафу складає 500,00 грн. + 5\~% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Розраховуючи розмір процентної складової штрафу, суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до загальної суми заборгованості, з яка є базою для розрахунку штрафу, нараховану пеню та частину процентів, які нараховані позивачем всупереч умовам договору. Процентна складова штрафу має бути розрахована з суми заборгованості за тілом кредиту та процентів, тобто з 4601,38 грн. 5 % від зазначеної суми становить 230,07\~грн. і саме цей розмір процентної складової штрафу підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Фіксована частина штрафу в розмірі 500 гривень обумовлена Умовами та підлягає стягненню. Щодо заявленої до стягнення пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд не бачить підстав для відступу від зазначеної правової позиції. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial