Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківській області звернувся позивач з вище зазначеним позовом в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 003-20931-130508 (надалі - Договір) в сумі 3750 гривень із яких тіло кредиту 600 гривень, заборгованість за комісіями 3150 грн, а також сплачений судовий збір в сумі 229, 40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що станом на 25 грудня 2012 року відповідач належним чином не виконала своїх договірних зобов`язань, в результаті чого виникла зазначена вище заборгованість, що не погашена до цього часу. В судове засідання позивач позов не прибув, не зважаючи на те, що його явка визнана обов`язковою. Пунктом 4 позовних вимог зазначив , що просить суд розглядати справу за відсутності представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала повністю. Свою позицію мотивувала тим, що повністю погасила заборгованість за кредитним договором на підставі розрахунку , наданого представником ПАТ «Дельта - Банк» , який роз`яснював їй положення договору та порядок здійснення платежів за ним. Згідно положень норм Цивільного - Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного - Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного - Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судове засідання, призначене на 20 січня 2014 року представник позивача не прибув. Згідно пункту 4 позовних вимог, які суд розцінює, як відповідну заяву, справа розглядалась без його участі. Позовна заява та додані до неї копії містять спеціальні терміни та визначення не зрозумілі суду. Копії документів, додані до позовної заяви є неякісними , в зв`язку з чим неможливо розібрати їх змісту та надати належну правову оцінку. 20 січня 2014 року судом постановлено ухвалу про визнання явки представника позивача обов`язковою для надання пояснень по суті позову та надання в розпорядження суду оригіналів документів, копії яких залучені до позовної заяви. Крім того копії документів , доданих до позовної заяви, як і сама позовна заява підписані та завірені особою, на підтвердження повноважень якої суду не надано оригіналу доручення. Ухвала разом із судовою була отримана позивачем про що свідчить поштове повідомлення. Вимоги суду були проігноровані та в засідання , що відбулось 25 лютого 2014 року представник позивача не прибув. Оригінали витребуваних документів суду для огляду в засіданні не надані. Із пояснень відповідача , яка є особою похилого віку, відомо, що під час підписання кредитного договору № 003-20931-130508 від 13 травня 2008 року фахівцем банку було роз`яснено порядок, строки та суми погашення кредиту за підписаним договором. Після зняття відповідачем з карткового рахунку суми в 3000 гривень на придбання ліків , картку вилучено працівником банку. На протязі періоду часу з 06 червня 2008 року по 15 травня 2009 року відповідачем було погашено заборгованість за кредитним договором шляхом внесення платежів на суму 3400 гривень , що підтверджується платіжними квитанціями оригінали яких досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного Кодексу України Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк . Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку , що встановлені договором. З урахуванням наведених норм права, пояснень, наданих відповідачем по справі, тієї обставини, що позивачем не надано , оригіналів витребуваних документів , суд вважає, що відповідачем [PERSON] виконано зобов`язання повернення кредиту , що підтверджено відповідними квитанціями , дослідженими в ході розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed