Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернулась [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Ще за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім. Щорса», розміром 5,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Красилівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0075299, який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 3 жовтня 1996 року за №312. За життя [PERSON] отримав земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є їх власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №406167 від 13.03.2006 року, загальною площею 4,4166 га, в тому числі: рілля площею 2,6236 га та сіножать площею 1,7930 га, яка знаходиться на території Красилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Але вище вказані сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] були втрачені. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 09 лютого 2018 року, а також довідками Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачені сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходили. Для позивачки у справі, [PERSON] є чоловіком, [PERSON] свекрухою, а для чоловіка позивачки матірю, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та про укладення шлюбу. 05 березня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №101483 виданим 07.03.2001 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради, актовий запис про смерть №03 та після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «ім.. Щорса», розміром 5,69 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) та розташована на території Красилівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0075299. Вказану спадщину прийняв її син, чоловік позивачки, [PERSON], вступивши в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Красилівської сільської ради Козелецького району, Чернігівської області, однак за життя належним чином не оформив свої спадкові права та не отримав відповідні правовстановлюючі документи. 07 січня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №053224 виданим 10.01.2007 року виконавчим комітетом Красилівської сільської ради, актовий запис про смерть №02. Після смерті [PERSON], який помер 07.01.2007 року, відкрилася спадщина, до складу якої входить успадковане після смерті матері, [PERSON], право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0075299, а також належні йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №406167 від 13.03.2006 року, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 4,4166 га, які знаходяться на території Красиілвської сільської ради. Позивачка у справі, [PERSON], в силу вимог ст. 1268 ЦК України як спадкоємець першої черги спадкування за законом на дану спадщину після смерті чоловіка, [PERSON], прийняла її, оскільки проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою Красилівської сільської ради, але оформити в нотаріальному порядку спадкове право на земельну частку (пай) та право власності на земельні ділянки не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виготовлений на імя [PERSON] та державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений на імя [PERSON] та їм передані, втрачені, а видати нові неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент їхньої смерті. Позивачка є єдиним спадкоємцем на дану спадщину за законом, інших спадкоємців не має, що підтверджується матеріалами позовної заяви. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO] та мала такий склад сімї: син [PERSON], невістка [PERSON]. На день смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] та мав такий склад сімї: дружина [PERSON], тобто позивачка у справі. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, позивачка у справі [PERSON] вимушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved