Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

До суду звернувся ПАТ «Укрбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій прохав стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року в сумі 106\~409, 99 грн. та судовий збір у сумі 1\~596, 15 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 07.12.2012 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ [PERSON]» та [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1/позичальник/боржник) був укладений кредитний договір № КИПНФ/1002591.1 (надалі за текстом - кредитний договір). За умовами кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у сумі 104 000 грн. на придбання нерухомості з 07.08.2012 року до 06.10.2021 року зі сплатою 18,2 % річних. У пункті 4.3 кредитного договору сторони домовились, що Позичальник зобовязується сплатити банку у день видачі грошових коштів через касу банку комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1,0 % від суми кредиту, а також сплачувати банку щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,2 % від суми кредиту. Згідно із п. 4.4 кредитного договору, боржник зобовязався, що у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3 кредитного договору), сплачувати банку 36,4 % річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору, зокрема, у випадку невиконання позичальником умов даного договору. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року [PERSON] передала, а банк прийняв в іпотеку нерухоме майно - будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: вул. Калініна, буд. 16 «А», м. Гадяч, Полтавська область. 07.08.2012 року між банком та [PERSON] (надалі за текстом - поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки. У відповідності до п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року, укладеним між банком та [PERSON] на суму 104 000 грн., зі сплатою 18,2 % річних, із встановленим строком погашення до 06.10.2021 року. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується відповідати усім своїм майном при недостатності грошових коштів в обсязі вимог банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобовязання перед банком, поручитель не має права продавати майно, що належить йому на праві власності. Згідно із пунктом 4.1 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. У відповідності до розділу III договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання, а припиняється його дія з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобов'язань перед банком. ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконало у повному обсязі належним чином. У звязку з неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року утворилась заборгованість, яка станом на 11.05.2016 року складає 106\~409,99 грн. Всупереч вимогам кредитного договору відповідач 1 не виконує належним чином свої зобовязання в частині дотримання графіку погашення заборгованості за кредитним договором. Зважаючи на те, що зобов'язання [PERSON] за кредитним договором досі не виконані, а заборгованість досі не сплачена, то договір поруки є досі діючим, а поручитель досі є зобов'язаним, як солідарний боржник, у звязку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника. У судовому засідання, що відбулося 10.01.2017 року, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Також зазначив, що у звязку з ліквідацією банку, реквізити рахунку для погашення заборгованості, а також номера гарячої лінії були зазначені на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково, а саме: суму заборгованості по кредиту - 86\~984,29 грн., а в іншій частині (нараховані відсотки та комісія) прохали відмовити, оскільки після останнього погашення реквізити рахунку змінились, а доступу до мережі «Інтернет» відповідач не має, користуватись компютером не вміє. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2012 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КИПНФ/1002591.1 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобовязується надати позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 104\~000,00 грн. на придбання житлової нерухомості з 07.08.2012 року до 06.10.2021 року зі сплатою 18,20 % річних без ПДВ, які нараховуються за кожний календарний день по методу «факт/факт», тобто для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році, позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити комісії банку і проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, встановлених даним кредитним договором, що підтверджується п.п. 1.1-1.5 кредитного договору. Пунктами 2.1, 2.2 кредитного договору передбачено, що банк зобовязується відкрити позичальнику кредитний рахунок № 22334100259101 для видачі кредитних коштів, а також видати кредит готівкою через касу банку в сумі 104 000 (сто чотири тисячі) грн. Як вбачається з п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору, кредит, наданий за даним договором, забезпечується заставою: будинок в м. Гадяч Полтавської області, вул. Калініна, 16А, порукою фізичної особи, які оформляються окремими письмовими договорами, що додаються до цього договору і є його невідємною частиною. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, позичальник зобовязаний в процесі користування кредитом дотримуватись принципів кредитування: строковості, зворотності, платності, забезпеченості, цільового використання. При погашенні заборгованості за даним договором дотримуватись графіка погашення, приведеного у додатку № 1, який є невід'ємною частиною кредитного договору. У пункті 4.3 кредитного договору зазначено, що позичальник зобовязується сплатити банку у день видачі грошових коштів через касу банку комісію за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 1 % від суми кредиту, що надається без ПДВ, а також сплачувати банку щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0,2 % від суми кредиту, зазначеної у п. 1.2 договору без ПДВ. Згідно п. 4.4 кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3 кредитного договору), боржник зобовязується сплачувати банку 36,40 відсотка річних без ПДВ, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення. Згідно із пунктом 5.5 кредитного договору, грошові кошти, отримані у погашення заборгованості за договором, направляються банком для погашення зобовязань позичальника у наступній послідовності: - існуючої заборгованості не пізніше наступного банківського дня після дати зарахування на рахунок у наступній послідовності: прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за процентами згідно графіку; прострочена заборгованість за кредитом згідно графіку; поточна заборгованість за комісіями; поточна заборгованість за процентами, нарахованими на фактичну дату погашення; - процентів, нарахованих до найближчої дати погашення за графіком, строк сплати яких не настав в строк, передбачений графіком. Дострокове погашення процентів в інші строки не допускається; - поточної заборгованості за кредитом не пізніше наступного банківського дня після дати зарахування на рахунок. Відповідно до пункту 6.3 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойки, зокрема, у випадку недотримання позичальником умов даного договору (а.с. 4). З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, предметом якої є нерухоме майно - будинок та земельна ділянка, що знаходяться за адресою вул. Калініна, буд. 16 «А», м. Гадяч, Полтавська область, що підтверджується укладеним 07.08.2012 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] договором іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 1046 та посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу [PERSON] 07.08.2012 року між ПАТ «Укрбізнесбанк» та [PERSON] (надалі за текстом - поручитель, відповідач 2) було укладено договір поруки (далі договір поруки). У відповідності з п. 1.1 договору поруки, поручитель зобов'язався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07.08.2012 року, укладеного між банком та [PERSON] на суму 104 000 (сто чотири тисячі) гривень 00 копійок, зі сплатою 18,20 % річних, із встановленим строком погашення до 06.10.2021 року. Пунктом 2.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобовязується відповідати усім своїм майном при недостатності грошових коштів в обсязі вимог банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобовязання перед банком, поручитель не має права продавати майно, що належить йому на праві власності. Як вбачається з п. 2.6 договору поруки, поручитель підтверджує, що ознайомлений з кредитним договором, всі умови йому відомі та зрозумілі. Згідно пункту 4.1 договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Відповідно п.п. 3.1, 3.2 договору поруки, договір набуває чинності з моменту його підписання, а припиняється його дія з моменту повного виконання боржником або поручителем боргових зобов'язань перед банком. Оригінали вищезазначених кредитного договору та договору поруки були оглянуті судом у судовому засіданні, тому чинність даних договорів для сторін більше не оспорювалась. Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] кредит у сумі 104\~000 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № TR.249021.24311.455 від 07.08.2012 року. Із довідок про заборгованість за кредитним договором № КИПНФ/1002591.1 від 07 серпня 2012 рокута виписки/особового рахунку з 07.08.2012 року по 11.05.2016 року вбачається, що відповідач [PERSON] порушила умови договору і станом на 11.05.2016 року має заборгованість 106\~409,99 грн., яка складається з: суми заборгованості по кредиту - 86\~984,29 грн., в т. ч. поточна заборгованість 80\~900,52 грн., прострочена сума - 6\~083,77 грн.; суми заборгованості за відсотками - 16\~721,70 грн., в т. ч. прострочена сума - 16\~214,47 грн.; суми заборгованості по щомісячній комісії - 2\~704,00 грн., в т. ч. прострочена сума - 2\~496,00 грн. Також, представником відповідача адвокатом [PERSON] зазначено, що відповідач [PERSON] була позбавлена можливість погашати кредит, на підтвердження чого було надано копії довідок відділення «Гадяцьке управління» Публічного акціонерного товариства «Полтава-Банк» б/н від 29.06.2015 року та 26.06.2015 року, згідно яких платіж по вищезазначеному кредиту здійснювати неможливо, оскільки вказаний банк відсутній в довіднику банків України. Крім цього, відповідач [PERSON] пояснила, що відомості про зміну реквізитів рахунку на її адресу не надходили. Разом з тим, на спростування вищезазначеного твердження представником позивача надано копії оголошень з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів, в яких було зазначено інформацію, зокрема, про місцезнаходження банку, номера гарячої лінії та реквізити рахунку для погашення заборгованості. Також, відповідно п. 8.10 кредитного договору, позичальник зобовязується в триденний термін повідомити банк про зміну своєї адреси, телефонів і інших реквізитів. У разі зміни позичальником своєї адреси без повідомлення про це банку, усі поштові відправлення, направлені за колишньою адресою, вважаються доставленими адресату належним чином. Відповідачем у судовому засіданні не надано жодних доказів на підтвердження про належне повідомлення банку щодо зміни своєї адреси проживання. Будь-яких доказів на підтвердження іншого розміру заборгованості відповідачами суду не надано. Як вбачається з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. За правилами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути судові витрати у розмірі 798,08 грн. з кожного, тому вимога в частині солідарного стягнення судового збору підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial