Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], в якій він просить усунути перешкоди у спілкуванні з його спільною з відповідачем [PERSON] дитиною, [PERSON], [INFO], та встановити зручний для нього порядок спілкування з дитиною, а саме передбачити можливість побачення з дитиною з 18 год. 00 хв. кожної пятниці до 20 год. 00 хв. кожної неділі; у разі відсутності дитини у день побачення воно має переноситись на наступний зручний для позивача час за умови забезпечення не менше двох днів побачення на тиждень; проводити спільний з дитиною відпочинок під час відпустки позивача, але не менше 15-ти діб; побачення з дитиною за місцем проживання позивача кожного непарного року в період з 01 по 06 січня; необмежене короткочасне спілкування з дитиною особисто за місцем проживання відповідача, а також за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування з дитиною. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В період 2007-2015 років сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2015 року. Після розірвання шлюбу дитини залишилась проживати з відповідачем. Позивач бажає якомога більше часу проводити з дитиною, брати участь у її вихованні, фізичному та духовному розвитку. Однак сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та обсягу спілкування позивача з дитиною, у звязку з чим позивач вважає себе обмеженим у праві на спілкування з дитиною та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві. Під час розгляду справи позивач, після узгодження з відповідачем, змінив позовні вимоги та просив встановити такий порядок спілкування з дитиною, розглянувши справу за його відсутності: 1)до досягнення дитиною віку 6 років - побачення з дитиною щосуботи з 09 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. та щонеділі з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. за місцем проживання позивача; 2)після досягнення дитиною віку 6 років побачення за місцем проживання позивача з 18 год. 00 хв. кожної пятниці до 20 год. 00 хв. кожної неділі, а також в інші вихідні та неробочі дні; 3)у разі відсутності дитини у день побачення воно переноситься на наступний зручний для позивача час за умови забезпечення не менше двох днів побачення на тиждень; 4)проведення спільного з дитиною відпочинку тривалістю 7 діб в період відпустки позивача; 5)побачення з дитиною за місцем проживання позивача в період з 01 по 03 січня кожного непарного року та в період з 04 по 06 січня кожного парного року; 6)необмежене короткочасне спілкування з дитиною особисто за місцем проживання відповідача, а також за допомогою телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, що не передбачає безпосереднього фізичного спілкування з дитиною; 7)у дні побачень позивач має право особисто забирати дитину з дитячого садка, школи тощо. Відповідач проти уточнених позовних вимог не заперечувала, про що подала письмову заяву та просила закінчити розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи проти позову також не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав. Як свідчать матеріали справи, позивач та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-Ж № 212581, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського району Запорізької області 01.11.2012 року. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.06.2015 року у справі № 323/1740/15-ц шлюб між позивачем розірваний. Сторонами не заперечується, що за їх спільною згодою дитина залишилась проживати з матірю. Рішенням виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області від 09.07.2015 року № 228 був визначений порядок спілкування позивача з дитиною шляхом встановлення годин побачення з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. щосуботи та щонеділі. Незважаючи на це, позивач бажає якомога більше часу проводити з дитиною, брати участь у її вихованні, фізичному та духовному розвитку. Однак сторони не можуть дійти згоди щодо порядку та обсягу спілкування позивача з дитиною, у звязку з чим позивач вважає себе обмеженим у праві на спілкування з дитиною та змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Згідно із принципом 2 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959, дитині має бути забезпечений соціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли йому розвиватись фізично, розумово та морально, і в соціальному відношенні здоровим й нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. З принципом 6, дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю батьків в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України\~«Про охорону дитинства\~батько» і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.15 Закону України\~«Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно\~ст. 151 Сімейного кодексу України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно до вимог\~ст. 153 Сімейного кодексу України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст. 157 Сімейного кодексу України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків. Відповідно до ч.1\~ст.158 Сімейного кодексу України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Згідно норм\~ст. 159 Сімейного кодексу України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо),місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.1\~ст.160 Сімейного кодексу України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідач підтвердила, що між нею та батьком дитини існувало непорозуміння щодо порядку спілкування з дитиною. Відповідач пояснила, що не заперечує проти спілкування дитини з батьком, однак хвилюється, що у разі тривалого перебування дитини без присутності матері може негативно вплинути на дитину. Разом з тим з уточненими позовнмми вимогами вона погодилась. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє Бажання позивача приймати участь у вихованні дитини повністю узгоджується з його правами та обовязками, покладеними на нього\~Сімейним кодексом України, та відповідає інтересам малолітньої дитини, а визнання відповідачем позову не порушує прав дитини. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 151, 153, 157-160 Сімейного кодексу,

Outcome: approved