Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов цивільний позов [PERSON] до ВАТ «[PERSON] та кредит» в особі філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» «Про захист прав споживачів фінансових послуг» (а.с. 1-14). Позивач прохає визнати недійсним Кредитний договір № 111/06-Ф від 23 червня 2006 року; визнати недійсною Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 111/06-Ф від 21 серпня 2007 року; визнати недійсною Додаткову угоду № 2 до Кредитного договору № 11/06 від 01 серпня 2008 року. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23 червня 2006 року між ним та ВАТ «[PERSON] та Кредит» було укладено кредитний договір № 111/06-Ф (далі КД). Відповідно до вказаного кредитного договору Позивачем, був отриманий кредит у розмірі 152\~000 грн. 00 коп.. 01 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] та Кредит» було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 111/06-Ф. Цією додатковою угодою було змінено відсоткову ставку до 14 % річних та збільшено суму кредиту до 262\~600 грн. 00 коп. Позивач вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів встановлено», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками, а тому умови кредитного договору № 111/06-Ф від 23 червня 2006 року є несправедливими . Позивач у судове засідання не зявився, був повідомлений своєчасно та належним чином. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність. Вказувала, що позивач був ознайомлений з наявними формами кредитування, умовами отримання та користування кредитом, проінформована про переваги та недоліки про що підтвердив своїм особистим підписом. Судом встановлено: 23 червня 2006 року між [PERSON] та ВАТ «[PERSON] та кредит» було укладено кредитний договір № 111/06-Ф. (а.с.4). Відповідно до ст. 2 кредитного договору , предметом його була сума кредиту у розмірі 152\~000 грн. 00 коп. та 13, 5 відсотків річних 01 серпня 2008 року між сторонами було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 111/06-Ф. Цією Додатковою угодою було змінено відсоткову ставку до 14% річних та збільшено суму кредиту до 262\~600 грн. 00 коп., [PERSON] була підписана вказана угода (а.с.9). Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які він вважає достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно до ст.203 ЦК України частин 1-3 зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вбачається з матеріалів справі, з кредитним договіром № 111-06-Ф, від 23 червня 2006, додатоком № 1 до кредитного договору від 23 червня 2006, додатковою угода № 1 до кредитного договору від № 111-06-Ф, від 21 серпня 2007 року та додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 111-06-Ф, від 01 серпня 2006 року Позивач був ознайомлений, про що підтвердив своїм особистим підписом у вказаних документах та не заперечував проти вказаних умов. Судом не установлено про перешкоди Відповідачу на отримання кредиту на інших умовах Відповідачу отримати кредит на інших умовах. У\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~визначено, що послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. На підставі викладеного суд вважає, що відповідачем виконані вимоги п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168. У зв'язку з цим посилання [PERSON] на порушення відповідачем вимог ст.\~11, Закону України про «Захист прав споживачів» суд вважає безпідставними. Судом також встановлено, що відповідач має банківську ліцензію на право виконання банківських операцій, визначених\~ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~та дозвіл на право здійснення валютних операцій. коливатися у сторону збільшення. Посилання Позивача на порушення банком законодавства\~не ґрунтується на законі, оскільки будь-яких фактичних даних щодо зловживання відповідачем права, яке пов'язане з використанням недозволених форм його реалізації, або навмисного завдання шкоди позивачеві, або укладення банком кредитного договору з використанням нечесної підприємницької практики, до суду не надано. За таких обставин посилання [PERSON] на порушення його прав як споживача перед укладенням кредитного договору, визнання незаконними дій відповідача, що передують укладенню договору, є безпідставними і задоволенню не підлягають. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed