Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа: Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], та вона є спадкоємицею за заповітом після його смерті. В той же час в свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, не було включено земельну ділянку, що належала померлому, у зв'язку з тим, що померлий [PERSON] не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт про право власності на земельну ділянку. Просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,0259 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 1210100000:01:148:0009, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судові засідання з'являлась позивач, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача також в судове засідання з'являлась, заперечувала щодо задоволення позовних вимог, наголошуючи на їх передчасність. Зазначила, що на момент звернення до суду повинно існувати порушення прав та законних інтересів позивача, але позивачем не наведено підстав, яким чином Дніпропетровська міська рада порушила його права, отже спір між сторонами відсутній, належних доказів, які підтверджували факт звернення позивачем до міської ради, та відповідей на такі звернення позивач суду не надав. Посилаючись на ст. 42 Конституції України, ст. 12, 124-126 Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» вважали, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Представник третьої особи, Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без участі їх представника, представник КП «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю також не з'явився в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника не подавав. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] року. Позивач, [PERSON], [INFO], є донькою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Амур-Нижньодніпровським відділом записів актів цивільного стану м. Дніпропетровська повторно 14 вересня 1976 року. [PERSON] все своє рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він буде мати право, права та обов'язки, що належать йому на момент складання заповіту, а також права та обов'язки, що будуть належати йому на день його смерті заповів [PERSON], що підтверджується заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори 26 листопада 2009 року. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори спадщина, на яке видано свідоцтво [PERSON] складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. Рішенням Дніпропетровської міської ради № 154/58 від 16.06.2010 року передано у власність, в тому числі спільну сумісну власність, земельні ділянки для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд громадянам у м. Дніпропетровську (додатки 1-10). Додатком 4 до зазначеного рішення визначено список громадян, яким передаються у власність земельні ділянки, згідно з яким [PERSON] передана в власність земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS], кадастровий номер 1210100000:01:148:009. Як вбачається з матеріалів цивільної справи товариством з обмеженою відповідальністю «Квартал» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS], однак отримати державний акт про право власності на земельну ділянку [PERSON] за життя не встиг. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач є спадкоємцем за заповітом та вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки відповідно до ст. 1270 ЦК України подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно п. ч.1 ст 81. Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст.ст. 81, 131 ЗК України, передбачено набуття права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України та п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008р. №7 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності. Відповідно до п.2 ст.1 Земельного кодексу України право власності на землю гарантується. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved