Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області звернувся позивач та просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,3843 гектари, кадастровий номер 3222984300:01:001:0010, розташовану в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 08 березня 2014 року. Свою вимогу обґрунтовував тим, що він є спадкоємцем [PERSON], яка, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, є власницею вищезазначеної земельної ділянки. Після смерті [PERSON] це право у порядку спадкування перейшло до нього. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, позивач подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує (а.с. 61). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просить розглядати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 34). Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності (а.с. 36). Представник третьої особи Миронівської районна державна нотаріальна контора Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві державний нотаріус [PERSON] просить розглядати справу без участі представника нотаріальної контори (а.с. 38). Представник третьої особи Миронівського районного управління юстиції Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві начальник управління [PERSON] просить розглядати справу без участі представника управління (а.с. 30). Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду справи. Зважаючи на те, що в судове засідання сторони не зявилися, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа, право якої порушується, оспорюється чи не визнається, має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Позивач звернувся за судовим захистом у звязку із невизнанням Миронівською районною державною нотаріальною конторою Київської області його права на отримання в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 08 березня 2014 року, земельної ділянки площею 1,3843 гектари, кадастровий номер 3222984300:01:001:0010, розташованої в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с. 14). Спадкоємець не може оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, питання щодо порушення права на спадщину підлягає захисту шляхом його визнання в судовому порядку. Судове рішення відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» буде юридичним документом, що дає підставу для оформлення права власності на спадкове майно. Відповідно до відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 квітня 2016 року власником земельної ділянки площею 1,3843 гектари, кадастровий номер 3222984300:01:001:0010, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в адміністративних межах [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області є [PERSON], реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] (а.с. 63-65). Згідно з свідоцтвом про смерть від 11 березня 2014 року серії 1-ОК № 297446, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області, 11 березня 2014 року померла [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до копії спадкової справи № 155/2015, єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON], є [PERSON], який є рідним братом спадкодавця, а отже спадкоємцем другої черги за законом (а.с. 40-60). У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 1216, 1218, 1222, 1223, 1225, 1262 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Outcome: approved