Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 20.01.2015 року звернувся позивач Малиновська районна адміністрації Одеської міської Ради із позовом до [PERSON] про зобов'язання особи привести самочинно реконструйований об'єкт нерухомого майна до попереднього стану, зазначаючи, що відповідачем без оформлення правових документів на проведення будівельних робіт, здійснено реконструкцію квартири [ADDRESS], шляхом прибудування до неї прибудови. Посилаючись на будівництво відповідачем спірної споруди за відсутністю дозволу чи належно затвердженого проекту на будівельні роботи, Малиновська районна адміністрація Одеської міської Ради просила в порядку ст. 376 ЦК України: зобов'язати [PERSON] за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру; встановити порядок виконання рішення, згідно якого зобов'язати [PERSON] в добровільному порядку вчинити певні дії, а саме привести самовільно реконструйовану квартиру за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру; у разі невиконання рішення суду [PERSON] в добровільному порядку застосувати вимоги ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення самовільно реконструйованої квартири за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, за рахунок [PERSON] згідно із технічною документацією на квартиру. Представник позивача за довіреністю - Коблова А.О. позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню судом, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 18.08.2012 року. З акту перевірки №004317 від 14.08.2014 року, складеного комісією Малиновської райадміністрації Одеської міської ради у складі: майстрів дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» [PERSON] та [PERSON], в.о. начальника дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» [PERSON], вбачається, що при огляді території за адресою: [ADDRESS], було встановлено самовільну реконструкцію квартири №15 зі збільшенням житлової площі. Припис адміністрації дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» від 14.08.2014 року та припис Малиновської райадміністрації Одеської міської ради від 14.08.2014 року за №003169 про надання правовстановлюючих документів на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири та усунення порушень шляхом приведення квартири в первинний стан, відповідач не виконала. Від підпису зазначених приписів відповідач [PERSON] відмовилась, що підтверджується відповідним актом про відмову від підпису. У зв'язку із встановленням 14.08.2014 року обставин вчинення правопорушення, передбаченого ст. 150 КпАП України, а саме самовільної реконструкції квартири зі збільшенням житлової площі [ADDRESS], майстром дільниці №1 КП ЖКС «Хмельницький» [PERSON] у відношенні [PERSON] було складено протокол №003297 серії ОД від 14.08.2014 року про адміністративне правопорушення, від підпису якого відповідач також відмовилась. Постановою Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №1091 від 09.09.2014 року [PERSON] було визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 150 КпАП України та накладено на неї штрафу у розмірі 51 грн. Факт самовільної реконструкції квартири [ADDRESS], шляхом збільшенням житлової площі, також підтверджується: планом квартири; фотофіксацією об'єкту самочинної реконструкції; доповідною в.о. начальника дільниці КП ЖКС «Хмельницький» [PERSON]. Підставами визнання будівництва житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна самочинним є його будова чи побудова на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил ( ч. 1 ст. 376 ЦК України ). Так, для одержання дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до частини 2 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 273 від 05.12.2000 року особа повинна надати до інспекції держархбудконтролю, зокрема, документ, що посвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою, рішення виконавчого комітету органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво, затверджену у встановленому порядку проекту документацію тощо. З аналізу досліджених доказів вбачається, що проведена відповідачем реконструкція квартири шляхом збільшення житлової площі за своїм характером не є тимчасовою, така прибудова не відноситься до переліку будівельних робіт, на які не вимагається дозвіл відповідно до частини 4 вищевказаного Положення. Узгоджувальні, дозвільні документи державних органів, які за законодавством мають давати висновок про відповідність державним будівельним нормам, вимогам протипожежної безпеки, санітарного нагляду та можливість прийняття в експлуатацію спірного нерухомого майна, до матеріалів справи відповідачем не подано, що також свідчить про самочинну реконструкцію квартири [ADDRESS], шляхом збільшення житлової площі. Відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України, особа яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про планування і забудову території», здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно законодавства. Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 273 від 05.12.2000р., встановлений порядок та умови надання дозволу на виконання будівельних робіт з нового будівництва, розширення, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації та капітального ремонту. Вказане Положення обов'язкове для застосування усіма суб'єктами будівництва незалежно від форм власності, відомчої залежності та джерел фінансування. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про основи містобудування», до компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівельної діяльності на їх території належить право затвердження місцевих правил забудови, внесення змін у зазначені документи за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури відповідно до законодавства. Так, за ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, вказують на наявність підстав для задоволення позову та ухвалення рішення в частині зобов'язання [PERSON] за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру. Статтею 217 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Суд вважає можливим встановити порядок виконання рішення суду, згідно якого зобов'язати [PERSON] в добровільному порядку вчинити певні дії, а саме привести самовільно реконструйовану квартиру за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру. Вимоги позивача в частині застосування вимог ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення суду [PERSON] в добровільному порядку щодо примусової організації виконавчих дій, спрямованих на приведення самовільно реконструйованої квартири за адресою: [ADDRESS], до попереднього стану, за рахунок [PERSON] згідно із технічною документацією на квартиру, задоволенню не підлягають. Оскільки застосування вимог ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» є виключною компетенцією органів державної виконавчої служби при організації примусового виконання рішення суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.11.2014 року, наявним в матеріалах справи, у зв'язку з чим він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial