Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості за опалення та підігрів води, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює постачання теплової енергії та гарячої води відповідачу за адресою: [ADDRESS]. За період з 01.01.2007 року по 01.11.2013 року, внаслідок неналежної оплати послуг за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 8256,51 грн. В період з 01.07.2003 року по 01.01.2007 року за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 806,61 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості за період з 01.07.2003 року по 01.11.2013 року складає 9063,12 грн. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у сумі 9063,12 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та суду пояснив, що письмовий договір про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води з відповідачем не укладався, за листопад 2008 року та жовтень 2009 року були нараховані такі суми, виходячи з показань лічильника на гарячу воду, проти застосування строку позовної давності заперечує, бо за останній трирічний період відповідач здійснював оплату більшу ніж була нарахована. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, вказував на відсутність між позивачем та відповідачем письмового договору на постачання теплової енергії та гарячої води, та просив застосувати строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2006 року 2 в [ADDRESS], відповідач є власником квартири [ADDRESS], право власності зареєстровано за відповідачем 26.12.2006 р. (а.с.42, 43). Згідно виписки з особового рахунку заборгованість відповідача за послуги з опалення та підігріву води за період з 01.07.2003 року по 01.11.2013 року складає 806,61 грн. та за період з 01.01.2007 року по 01.11.2013 року - 9063,12 грн.(а.с. 4,5-6). Відповідач просить застосувати строк позовної давності (а.с.31) Статтями 256, 257, 267 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, суд вважає за можливим застосувати строк позовної давності та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за період з 19.02.2011 року по 01.11.2013 року у розмірі 2420,28 грн. Суд не може погодитися, що мало місце переривання строку позовної давності, бо за вказаний період з 19.02.2011 року по 01.11.2013 року позивачем нарахована заборгованість за надані послуги більше ніж сплачено відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 243,60 грн., бо саме такий мінімальний розмір судового збору, встановлений законом України «Про судовий збір» за подання позову майнового характеру.

Outcome: partial