Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно мешкав в [ADDRESS] . Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири, розташованої за вказаною адресою. В період свого життя, а саме 20 травня 2004 року, [PERSON] залишив заповіт на ім`я позивачки усе належне йому майно. Позивачка не подала своєчасно заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини, оскільки на той час була жива дружина [PERSON] , яка мешкала у квартирі за адресою: [ADDRESS] та яка запевнила позивачку, що також залишить на її ім`я заповіт. В теперішній час, виявилось, що дружина [PERSON] померла та не залишила на її ім`я заповіт. Позичці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. У судове засіданні позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на позові наполягає. Представник територіальної громади в особі Дружківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надав клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову заперечень не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно свідоцтва про право власності на житло, власниками квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки, форма власності: приватна спільна сумісна. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] в м. Дружківка, Донецької області. Відповідно до заповіту від 20.05.2004 року посвідченого державним нотаріусом Полянським В.В., який зареєстровано в реєстрі за № 1-750, [PERSON] , [INFO] , 1/2 частку квартири, яка належить йому на праві приватної власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] , а такоє все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, що буде належати йому на день смерті, а також все те, на що він матиме право за законом заповів [PERSON] , [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, судом встановлено, що позивачка має право на спадкування після смерті [PERSON] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України). Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно постанови приватного нотаріусу від 06.05.2019 року, позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За встановлених обставин справи, суд вважає, що причини, зазначені позивачкою є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved