Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, визначення місця проживання дитини. В позові вказано, що позивач та відповідач припинили спільне проживання, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач не надає матеріальне утримання для дитини. Тому позивачка просила суд розірвати шлюб, стягнути аліменти в розмірі 1/3 доходів, визначити місце проживання дитини з позивачкою. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав, що в ньому зазначені та надали перед судом пояснення про те, що у зв`язку із можливістю перебування дитини в дошкільному закладі з 09 години до 12 години та захворюваннями дитини з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини від його доходів. В судовому засіданні відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу та залишення дитини проживати з матір`ю, просив суд присудити стягнення з нього аліментів в частині 1/4 усіх його доходів, що становитиме прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення про те, що стан здоров`я дитини сторін не вказує на стягнення аліментів з відповідача в збільшеному розмірі. Витрати на тимчасове лікування дитини сторін підлягають стягненню в якості додаткових витрат на лікування дитини. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження № 179278 батьками [PERSON] зареєстровані позивачка та відповідач. Відповідно до свідоцтва про шлюб №0607729 20/09/2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції зареєстрований актовий запис№1427 про шлюб сторін спору. Відповідно до трудової книжки №774441 позивачка не працює. Відповідно до довідки відділу освіти Тисменицької РДА відповідач працює по сумісництву в Загвіздянській [PERSON] с. Відповідно до довідки №1092 відповідач працює в Прикарпатському національному університеті імені [PERSON]. Відповідно до виписки із медичної картки у [PERSON] виявлено розлад жовчного міхура. Отже розлад жовчного міхура [PERSON] носить тимчасовий, а не постійний характер, а тому він не є обставиною щодо особливого постійного, незмінного стану здоров`я дитини, що підлягає врахуванню в розмір аліментів. Відповідно до довідки дошкільного закладу [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 09 години до 12 години у зв`язку із важкою адаптацією. Таким чином і вказана обставина є тимчасовою і не вказує на постійний характер адаптації дитини до дошкільного закладу, наприклад, до досягнення нею повноліття. Крім цього позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною у зв`язку з цим підлягає виплаті відповідна матеріальна допомога. В ст. 180 СК України вказано, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В п. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом враховано усі обставини, про які сторони повідомили суд для їх врахування при ухваленні цього судового рішення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Крім цього, відповідно до п. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Вказане положення не підлягає дублюванню в резолютивній частині судового рішення, оскільки положення п. 2 ст. 182 СК України затверджено законом і не може бути зменшено чи збільшено судом. Відповідно до пояснення відповідача 1/4 частка його доходів на даний час приблизно складає прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Так само позивачка та представник позивача просили стягувати з відповідача аліменти в частці від його доходів, а не в твердій грошовій сумі. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: partial