Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про\~стягнення боргу\~за договором\~позики та\~просить суд\~стягнути з\~відповідача суму\~заборгованості у розмірі 268539,70 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 10.02.2017р. ним надано в позику [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 дол. США на строк до 01.02.2019р., а відповідач зобов`язувався повернути позику, про що було складено відповідну розписку. 01.02.2019р. відповідач заявив, що не має можливості повернути борг, при цьому не відмовлявся від своїх зобов`язань. За даних обставин позивач вимушений був звернутися до суду із відповідним позовом. Представник позивача в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити за його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову\~виходячи з наступного. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 10.02.2017 року позивач\~ [PERSON] надав в борг відповідачу\~ [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 дол. США, які останній зобов`язувався повернути до 01.02.2019р.. Отримання коштів підтверджено розпискою, виданою та підписаною відповідачем власноручно. (а.с. 9) Відповідно до\~ст.1047 ЦК України\~договір позики\~укладається у\~письмовій формі,\~на підтвердження\~договору та\~його умов\~може бути\~представлена розписка\~позичальника або\~інший документ,\~який посвідчує\~передання йому\~позикодавцем визначеної\~грошової суми\~або визначеної\~кількості речей.\~Розписка підписана\~відповідачем є\~підтвердженням укладення\~договору. 01.02.2019р. відповідач заявив, що не має можливості повернути борг, при цьому не відмовлявся від своїх зобов`язань, відповідне твердження сторонами у справі не спростовується. Однак відповідачем грошові пошти так повернуто і не було, незважаючи на те, що термін повернення боргу давно сплинув. Станом на час подання позовної заяви до суду, 10000 дол. США, згідно курсу НБУ еквівалентно становить 268539,70 грн. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику у\~строк та\~в порядку,\~що встановлений\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивач належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов`язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4\~ст.\~631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до\~ст.\~526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ч. 1\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно вимог ст. ст.\~76,\~77,\~79,\~80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Так відповідно до розрахунку судових витрат у справі за позовом визначаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 2686 грн. (а.с. 2) Відповідно до ст.ст.133,\~141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати

Outcome: approved