Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибну земельні ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 17 грудня 1993 року помер його дід [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Миру, 130 в с. Новопетрівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заповіт він не залишав, його спадкоємцем першої черги був його син, батько позивача [PERSON]. Заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори [PERSON] не подавав, але відповідно він є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті свого батька постійно проживав з ним, а після його смерті продовжив проживати в його будинку, користуватися предметами побуту та обстановки, тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Батько позивача приватизував земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок його діда та отримав державний акт на право приватної власності на землю серія ДП від 02 жовтня 1997 року , зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2728. 29 листопада 2008 року помер батько позивача [PERSON]. Він залишив заповіт, посвідчений секретарем Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, зареєстрований в реєстрі за № 240 від 03 вересня 2008 року, в якому вказав позивача як єдиного спадкоємця всього його майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 447/2009р., але отримати свідоцтво про право на спадщину він не має можливості, оскільки його батько не оформив свої спадкові права після свого діда. Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок свого діда, оскільки після його смерті його батько фактично прийняв спадщину, а позивач є спадкоємцем свого батька за заповітом. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є дідом позивача (а. с. 12, 15). [PERSON] помер 17 грудня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІУ-КИ № 461952, актовий запис № 63 (а. с. 6). [PERSON] є батьком позивача (а. с. 12). [PERSON] помер 29 листопада 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 258542 (а. с. 7). Відповідно до довідки Новопетрівської сільської ради Магдалиніського району Дніпропетровської області від 12.01.2018 № 28, [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] проживав разом з ним та був зареєстрований за адресою: вул. Миру (Чапаєва) буд. 130 с. Новопетрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) управління та володіння спадковим майном свідчить про фактичне прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК України (ред.1963 року) спадкоємцями першої черги є чоловік, дружина спадкоємця, діти та батьки. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03 березня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Магдалинівської районної ради № 253 від 29 вересня 1989 року житловий будинок по вул. Чапаєва, 130 в с. Новопетрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області належав [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ДП від 02 жовтня 1997 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2728, земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельна ділянка площею 0,6000 га, призначена для ведення особистого селянського господарства належить [PERSON] (а. с. 13). В заповіті від 03 вересня 2008 року, посвідченому секретарем виконкому Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 240, [PERSON] вказав позивача, як спадкоємця всього його майна (а. с. 17). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON], фактично прийняв спадщину. Позивач є спадкоємцем за заповітом свого батька [PERSON], має право на спадкування за заповітом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved