Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 23 вересня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №176. В обґрунтування позову вказує, що 23 вересня 2010 року між сторонами було укладено шлюб. Позивач також вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, від даного шлюбу сторони дітей не мають, вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сторін. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, після розірвання шлюбу просить відновити відповідачу дошлюбне прізвище. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Радіонова». Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 травня 2016 року призначено подружжю строк для примирення до 30 серпня 2016 року. Судом встановлено, що 23 вересня 2010 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №176. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 цього Кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Суд розяснює сторонам, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо позовних вимог в частині надання відповідачу дошлюбного прізвище, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до положень статті 113 Сімейного кодексу України це є правом особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу. На підставі ст.ст. 110 - 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial