Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 11.12.2018 року звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні проїздом загального користування за адресою: [ADDRESS] , який використовується позивачами а також зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні проїздом загального використання за адресою: [ADDRESS] , шляхом перенесення стін двоповерхового будинку з черепашнику за адресою: [ADDRESS] , зі сторони проїзду загального користування за адресою: [ADDRESS] вбік домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , а саме: точку 35 перенести на 0,42м у бік межі А-Д, визначеної Додатком № 32 до Висновку № ЕD-2501-1-1029.18 та Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленої ПП «Геостар» 22.06.2010 р.; точку 34 перенести на 1,35м у бік межі Д-Г, визначеної Додатком № 32 до Висновку № ЕD-2501-1-1029.18 та Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленої ПГ «Геостар» 22.06.2010 р.; точку 33 перенести на 0,84м у бік межі Д-Г, визначеної Додатком № 32 до Висновку № ЕD-2501-1-1029.18 та Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленої ПП «Геостар» 22.06.2010 р.; Площа земельної ділянки під проїздом загального користування за адресою: [ADDRESS] , яка пропонується для відновлення, складає 7 кв.м і проходить в наступних межах: 0,27м-7,48м-1,34м-3,34м-3,78м-0,42м, визначених Додатком № 32 до Висновку № ЕD- 2501-1-1029.18, привести площу земельної ділянки під проїздом загального користування за адресою: [ADDRESS] у відповідність до Плану (схеми) розподілу земельної ділянки, виготовленої ПП «Геостар» 22.06.2010 р., та стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проїзд загального користування, який є єдиним проїздом до земельної ділянки яка знаходиться у спільної сумісної власності позивачів, у зв`язку із само віно збудованими спорудами відповідачем зменшився у розмірах, що перешкоджає вільному доступу до власності позивачів. Під час розгляду справи по суті 15.02.2021 року від [PERSON] надійшла заява про залишення її вимог без розгляду, враховуючи що у неї змінились життєві обставини. Суд, враховуючи вимоги п.5 ч.1 ст. 257 ЦПК, не приймає дану заяву як підставу для залишення позову без розгляду однак враховує дану позицію співвідповідача [PERSON] при розгляду позовних вимог. Згідно письмового відзиву, поданого 18.06.2019 року ( т.2 а/с 43 ) відповідача [PERSON] не погоджуючись із позовними вимогами вважає, що користування даним проїздом загального користування здійснювала ще попередня власниця земельної ділянки, яку купувала відповідача 18.02.2016 року , так як лише через даний проїзд можливо вільний допуск до труб водопостачання, газопостачання, каналізації яки обслуговують її частину домоволодіння, а тому можливість користування даним проїздом є необхідним а позивачами були порушені строки позовної давності усунення даних порушень. Як встановлено судом рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23.07.1997 р. у справі № 2-1944 (засвідчена копія додається, оригінал мається у Київському районному судді м. Одеси), право на домоволодіння [ADDRESS] , розташоване на земельній ділянці площею 1423 кв.м, визнано за наступними особами: [PERSON] - на 8/25 частин; [PERSON] - на 33/100 частини; [PERSON] - на 9/50 частин; [PERSON] - на 17/100 частин. Даним рішенням суду, яке набрало законної сили встановлені наступні обставини ( яки не потребують додатковому доказуванню ): протоколом загальних зборів колгоспу ім. 51-ї Перекопської дивізії № 5 від 05.03.1954 р. [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 0,15 га під будівництво та город; надана земельна ділянка була оформлена планом відведення земельної ділянки та видано дозвіл на виконання будівельних робіт; на відведеній земельній ділянці [PERSON] було зведено два житлових будинки літ. «А» та літ. «Л». В 1962 р. [PERSON] помер; після його смерті спадщину прийняла його дружина - [PERSON] , проте вона до нотаріальної контори не зверталася, свідоцтво про право на спадщину не отримувала. В 1975 р. [PERSON] померла, а після її смерті спадщину прийняли діти [PERSON] та [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , котрі також до нотаріальної контори не зверталися. [PERSON] в 1993 р. померла, а її частку в будинку успадкував син - [PERSON] . Сторони пояснили суду, що після смерті [PERSON] її діти, прийнявши у спадщину домоволодіння, фактично поділили його між ними та визначили порядок користування земельною ділянкою. З матеріалів первинного відведення земельної ділянки по [ADDRESS] : Виписки з Протоколу № 7 Загальних зборів членів колгоспу ім. 51 Перекопської дивізії Кагановицького району м. Одеси від 07.04.1956 р.. Плану земельної ділянки площею 1400 кв.м 09.02.1956 р. та Акту позначення меж від 26.07.1956 р., [PERSON] (спадкоємицею якого згідно із зазначеним вище рішенням суду від 23.07.1997 р. була його дружина - [PERSON] , від якої право на домоволодіння поступово перейшло до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ) у 1956 р. було виділено земельну ділянку під індивідуальне житлове будівництво в районі 5 ст. Чорноморської дороги квартал № 10 площею 0,14 га, а 0,11 га «дорізано» під город. З вищевказаного плану первинного відведення встановлено, що зазначена вище земельна ділянка площею 1400 кв.м мала конфігурацію чотирикутника, зовнішні розміри якого 66,5м на 21,0м, що простягається від вул. Китобійної углиб масиву забудови, зокрема в напрямку вул. Олександра Невського . Згідно Довідки, виданої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Нива» 11.07.2006 р. за № 198, виписки із земельно-шнурової книги № 211 стор.32 площа ділянки, що значилася за [PERSON] , становить 0,15 га. Договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Савіною К.П. 05.09.2003 р., зареєстрованого в реєстрі за № 3-2165, [PERSON] подарував належну йому частку 8/25 в домоволодінні [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 1451 кв.м, [PERSON] . З Розрахунку ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] , складеного КП «ОМБТІ та РОН» 21.12.2004 р. вих. № 041762701.1312, копії Заяви [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , посвідченої державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л.Г. 07.06.2005 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 1-2486, 1-2487, 1- 2488, 1-2489, Розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1300 від 19.09.2005 р.. Висновку про поділ домоволодіння [ADDRESS] на самостійних домоволодіння, складеного КП «ОМБТІ та РОН» 17.02.2005 р. та копії Розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 964 від 08.08.2006 р., яким вказаний висновок затверджено, між [PERSON] та [PERSON] було встановлено фактичний порядок користування домоволодінням [ADDRESS] , здійснено розрахунок ідеальних часток зазначених співвласників, а також проведено розподіл вказаної частини домоволодіння на два окремих самостійних домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] . Так, згідно з вищевказаними Розрахунком ідеальних часток від 21.12.2004 р. та Заявою від 07.06.2005 р. за р. № 1-2486, 1-2487, 1-2488, 1-2489: у користуванні [PERSON] , якій на підставі Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.1997 р. у справі № 2-1944 належало 33/100 частини домоволодіння в цілому, фактично перебуває: в літ. «А»: 1-1/15,5 кв.м.-кухня; 1- 2/9,3 кв.м.-коридор; 1-3/15,5 кв.м.-житлова; 1-4/5,6 кв.м -санвузол, 1/45,4 кв.м.-гараж; літ.«3»-сарай; літ.«Ж»-вбиральня-душ; літ. «Д»-літня кухня; літ. «В» - альтанка; літ.«Е»- сарай, що складає 51/100 частини домоволодіння; у користуванні [PERSON] , якій на підставі Договору дарування від 05.09.2003 р. за р.№3-2165 належало 8/25 частин домоволодіння в цілому, фактично перебуває: в літ. «А»: 2-1/20,1 кв.м.-гараж; 2-2/6,6 кв.м.-коридор; 2-3/1,2 кв.м.- туалет; 2-4/2,2 кв.м.-ванна; 2-5/4,1 кв.м. - коридор; 2-6/7,3 кв.м.-кухня; 2-7/13,9 кв.м.- житлова; 2-8/13,6 кв.м.-житлова; 2-9/10,5 кв.м.-житлова; 2-10/7,0 кв.м.-кухня; 2-11/2,4 кв.м.- коридор; літ. «0»-сарай; літ. «И»-вбиральня-душ; літ. «К»-сарай, що складає 49/100 частини домоволодіння. Висновком про поділ домоволодіння [ADDRESS] на два самостійних домоволодіння, складеного КП «ОМБТІ та РОН» 17.02.2005 р., домоволодіння в цілому по [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці загальною площею 1451 кв.м., а частина домоволодіння, що була розділена між співвласниками [PERSON] та [PERSON] на відокремленій частині земельної ділянки площею 750 кв.м. З Розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 964 від 08.08.2006 р. та Розпорядження Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 1300 від 19.09.2005 р. встановлено, що вищевказаній частині домоволодіння [PERSON] (51/100) присвоєно поштову адресу [ADDRESS] , а частині домоволодіння [PERSON] (49/100) присвоєно поштову адресу [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. 16.06.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1-2498, Витягу Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське БТІ та РОН» за № 15256348 від 17.07.2007 р. право на частку 51/100 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці площею 755 кв.м., від [PERSON] перейшло до її дочки [PERSON] . Згідно Заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою І.А. 08.07.2010 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 1421, заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. 12.07.2010 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 727, з Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленим ПП «Геостар» 22.06.2010 р., у додатку до заяви, було погоджено порядок користування будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в тому числі (зокрема) житловим будинком загальною площею 180,2 кв.м., а також земельною ділянкою загальною площею 0,0707 га, при цьому: [PERSON] передається у користуванні земельна ділянка площею 0,0420 га, зовнішні межі якої визначені згідно зі схемою розподілу під літерами А-Б-В-Е-Д-А. На зазначеній земельній ділянці розташована 51/100 частка будинку, що знаходиться у її володінні та користуванні та складає частину будівлі з житловими приміщеннями площею 91,3 кв.м. та надвірними спорудами; - [PERSON] передається у користуванні земельна ділянка площею 0,0287 га, зовнішні межі якої згідно зі схемою розподілу під літерами В-Г-Д-Е-В. На зазначені земельній ділянці розташована 49/100 частка будинку, що знаходиться у її володінні та користуванні та складає частину будівлі з житловими приміщеннями площею 88,9 кв.м. та надвірними спорудами. Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , виготовленого ПП «Геостар» у 2010 р., встановлено, що після оформлення вищевказаних документів між співвласниками домоволодіння, [PERSON] відводилася у власність земельна ділянка по [ADDRESS] площею 0,0420 га. Згідно з Висновком Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 25.08.2010 р. № 809пр-к/01-15/2465, а також іншої документації, що міститься у складі вищевказаного проекту землеустрою, зазначена земельна ділянка площею 0,0420 га була закріплена за [PERSON] заявою про порядок користування земельною ділянкою зі співвласником житлового будинку від 12.07.2010 р., а саме Заяви [PERSON] та [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калінюк Г.О. 12.07.2010 р. та зареєстрованої в реєстрі за № 727, з Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленим ПП «Геостар» 22.06.2010 р. У копії проекту землеустрою міститься Лист КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» від 11.08.2010 р. вих. № 185327.66, у якому зазначено, що «...земельна ділянка домоволодіння [ADDRESS] є часткою земельної ділянки, площею 1500 кв.м., яка була відведена [PERSON] (0,14 га під індивідуальне будівництво і 0,11 га під город) за адресою: район 5 станції Чорноморської дороги. У складі проекту землеустрою (ПП «Геостар», 2010 р.) міститься Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [номер витягу НВ-5100419842013, дата формування 06.08.2013 р.] із Кадастровим планом в додатку, з якого встановлено, що інформація про земельну ділянку [PERSON] площею 0,0420 га по [ADDRESS] , була внесена до Державного земельного кадастру, зазначеній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5110136900:22:024:0059. За Договором купівлі-продажу 9/10 частин будинку, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 18.02.2016 р. та Договором купівлі-продажу 1/10 частин будинку, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Янковською О.С. 18.02.2016 р. [PERSON] продала належний їй житловий будинок [ADDRESS] (що є колишньою часткою 8/25 домоволодіння [ADDRESS], яка була виділена в окреме домоволодіння [ADDRESS] ), розташованого на земельній ділянці площею 0,356 га, [PERSON] (1/10 та 9/10 частин, що разом складають 1/10+9/10=10/10 або 1 [одиницю]). Вищевикладене підтверджується також копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 53525609 від 23.02.2016 р. З Довідки про розрахунок ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] , виданої КП «Одеське міське БТІ та РОП» 22.11.2005 р. вих. № 1267404.0504 листа Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 29.05.2006 р. №, а також рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2006 р. у справі № 2-4403/2006 р., було здійснено розрахунок ідеальних часток співвласників домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , та за [PERSON] визнано право власності на перераховану частку в домоволодінні. Так, згідно з вищевказаною Довідкою про розрахунок ідеальних часток в домоволодінні [ADDRESS] від 22.11.2005 р.: у користуванні [PERSON] , якій на підставі Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.1997 р. у справі № 2-1944 належало 17/100 частин домоволодіння в цілому, фактично перебуває: в житловому будинку літ. «Л» 4-1/9,9кв.м. - коридор; 4-2/12,0кв.м. - кухня; 4-3/2,3 кв.м. - коридор; 4-4/6,Зкв.м. - коридор; 4-5/15,6кв.м. - житлова; 5-1/6,0кв.м. - кухня; 5-2/6,8кв.м. - коридор; 5-3/10,3кв.м. - житлова, що складає 27/50 частини домоволодіння, право власності на яку визнано за [PERSON] Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2006 р. у справі № 2-4403/2006 р.; у користуванні [PERSON] , якій на підставі Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23.07.1997 р. у справі № 2-1944 належало 9/50 частин домоволодіння в цілому, фактично перебуває: в житловому будинку літ. «Л» 3-1/6,4кв.м. - коридор; 3-2/6,9кв.м. - кухня; 3-3/10,5кв.м. - житлова; 3-4/15,6кв.м. - житлова, що складає 23/50 частини домоволодіння (самовільно збудовані літ. «а5«-прибудова, літ.»Н» - вбиральня-душ і сарай «Т» в розрахунок ідеальних часток не увійшли та належать [PERSON] ). Згідно з Договором дарування частини домоволодіння, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дєордієвою І.В. 09.02.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за № 464, Витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Одеське міське БТІ та РОН» за № 13562473 від 14.02.2007 р, право на частку 27/50 домоволодіння [ADDRESS] , розташованих на земельній ділянці площею 622 кв.м., від [PERSON] перейшло до [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Прізвище [PERSON] було змінено на Ягодка у зв`язку з укладенням шлюбу. Враховуючи вищевикладену документацію співвласниками домоволодіння [ADDRESS] , є: [PERSON] (частка 51/100 домоволодіння [ADDRESS] - як колишня частка 33/100 домоволодіння [ADDRESS], що була виділена в окреме домоволодіння [ADDRESS] ); [PERSON] (частка 49/100 домоволодіння [ADDRESS] - як колишня частка 8/25 домоволодіння [ADDRESS], що була виділена в окреме домоволодіння [ADDRESS]); [PERSON] , [PERSON] (частка 27/50 домоволодіння [ADDRESS] , частина якого залишалася після виділу часток [PERSON] та [PERSON] в натурі із цілого домоволодіння [ADDRESS] ); [PERSON] (частка 23/50 домоволодіння [ADDRESS] , частина якого залишалася після виділу часток [PERSON] та [PERSON] в натурі із цілого домоволодіння [ADDRESS]). Частина домоволодіння [ADDRESS] , належна [PERSON] і [PERSON] , а також частина вказаного домоволодіння [PERSON] , відображені в Технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 26.05.2005 р., а також в Технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 21.12.2006 р. Частина домоволодіння [ADDRESS] , належна [PERSON] (тепер - окреме домоволодіння [ADDRESS] ) та [PERSON] (тепер окреме домоволодіння [ADDRESS] ), також відображені у Технічному паспорті станом на 26.05.2005 р., а також в Технічному паспорті, виготовленому КП «ОМБТІ та РОН» станом на 22.03.2007 р. Як вбачається з вищевказаних технічних паспортів прохід/проїзд до частинні домоволодіння [ADDRESS] , належної [PERSON] і [PERSON] , а також до частини вказаного домоволодіння [PERSON] здійснюється із одного проїзду/проходу - проїзду загального користування до частини домоволодіння, належної [PERSON] (тепер окреме домоволодіння [ADDRESS] ); проходи/проїзди (в`їзди) до частин домоволодіння, належних [PERSON] (тепер окреме домоволодіння [ADDRESS] ) та [PERSON] (тепер окреме домоволодіння [ADDRESS]), наявні також і з вул. Китобійна . Згідно висновку № ЕВ-2501-1-1029.18 комплексного земельно-технічного експертного дослідження, проведеного за заявою позивачів 27.09.2018 року Клівак О.В. - судовим експертом Судової незалежної експертизи України ( т.1 а/с 11) : Площа частини земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що станом на сьогодні знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , [PERSON] , складає 0,0356 га (356 кв.м.). Площа частини земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що станом на сьогодні знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , складає 0,0271 га (271 кв.м.). Площа частини земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що станом на сьогодні знаходиться під проїздом загального користування, складає 0,0106 га (106 кв.м.). Площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що станом на сьогодні знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , складає 0,0405 га (405 КВ.М.). Площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що станом на сьогодні знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , складає 0,0302 га (302 кв.м.). Площа земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , на 0,0015 га (15 кв.м.) більше площі, що передавалася у користування згідно з Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленим ПП «Геостар» 22.06.2010 р. Виявлена невідповідність фактичних зовнішніх меж досліджуваних земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] межам згідно з Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленим ПП «Геостар» 22.06.2010 р., полягає у наступному у зміщенні на місцевості відрізку 7,89м межі Г-Д (вздовж проїзду загального користування) з боку земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , у бік (углиб) проїзду загального користування (зміщення в точку 33 складає 0,84м, зміщення в точку 34 складає 1,35м, зміщення біля точки 35 складає 0,35м). Також відзначено, що відрізок 7,89м межі Г-Д, що проходить вздовж проїзду загального користування, не лише зміщений у глиб, а й змінилася його конфігурація таким чином, що звужено ширину проїзду у місці повороту вправо у бік земельної ділянки [PERSON] , [PERSON] . Площа збільшення земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] , що знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] , саме за рахунок невідповідності розмірів, конфігурації та розташування на місцевості відрізку 7,89м межі Г- Д складає 7 кв.м. [0,0007 га]. Самовільне зайняття (самозахоплення) з боку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] земельної ділянки під проїздом загального користування, який веде до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , існує. Площа захопленої земельної ділянки під проїздом загального користування, який веде до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , з боку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , складає 7 кв.м. [0,0007 га], що є невід`ємною частиною висновків даного дослідження); розміри відрізків захопленої земельної ділянки площею 7 кв.м.: 0,27м-7,48м-1,34м-3,34м-3,78м-0,42м). На час здійснення огляду на земельній ділянці площею 7 кв.м. [0,0007 га] під проїздом загального користування, який веде до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що самовільно зайнята з боку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , розташована двоповерхова будівля з каменю черепашнику. Відновити межі земельної ділянки під проїздом загального користування, який веде до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до Плану (схеми) розподілу земельної ділянки, виготовленого ПП «Геостар» 22.06.2010 р., що є додатком до заяви від 12.07.2010 р., можливо шляхом перенесення меж в точках 35-34-33-32 (рис. 13 та Додаток 33, що є невід`ємними частинами висновків експерту), які фактично є контуром зовнішньої стіни вищевказаної двоповерхової кам`яної будівлі, зі сторони проїзду загального користування у бік земельної ділянки по [ADDRESS] , на якій знаходиться зазначена будівля, наступним чином: точку 35 перенести на 0,42м у бік межі А-Д; точку 34 перенести на 1,35м у бік межі Д-Г; точку 33 перенести на 0,84м у бік межі Д-Г . Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із захистом права власності у вигляді захвату земельної ділянки загального користування шляхом зобов`язання відповідача здійснити певні дії врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК ) та Земельним кодексом України ( далі ЗК). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. За положеннями частин першої і другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 06.02.2018 року по справі №712/11861/15ц : «Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Те, що порушення відповідач чинить на земельній ділянці, що не належить позивачу, не позбавляє позивача права пред`явити негаторний позов, враховуючи, що позивач довів належними і допустимими доказами утруднення проїзду до належного йому будинку та земельної ділянки, внаслідок самозахвату відповідачем частини проїзду». При розгляді даної справи судом враховується що [PERSON] як власник земельної ділянки, належними та допустимими доказами довів що вільне користування його власністю обмежено здійсненою відповідачем забудовою проїзду загального користування. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 р. № 963-ІУ, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Враховуючи, що межі земельної ділянки Відповідача були визначені Планом (схемою) розподілу земельної ділянки, виготовленого ПП «Геостар» станом на 22.06.2010 р., та станом день складення експертного висновку фактично межі домоволодіння Відповідача (двоповерхової будівлі з черепашника) були збільшені за рахунок земель проїзду загального користування, вбачається, що є всі підстави заявляти про самовільне зайняття Відповідачем зазначеної земельної ділянки. В такому випадку судом не приймається до уваги твердження відповідача що даним проїздом користувалась і колишня власник для обслуговування належної їй частині будинку, так як обслуговування будинку відрізняється від забудови частини проїзду. Також суд не вважає що питання можливості встановлення сервітуту даної земельної ділянки для обслуговування комунальних мереж будинку не відноситься до питання самовільного захоплення частини вказаної земельної ділянки а тому було відмовлено відповідачу у прийнятті зустрічного позову про можливість встановлення сервітуту. Крім того, враховуючи правовідносини які розглядаються - захист порушеного права власності у зв`язку із самовільним захопленням земельної ділянки загального користування суд вважає, що у даному випадку для захисту порушеного права не визначено законодавцем можливості застосування строку позовної давності. Такої позиції дотримується Верховний Суд, визначаючи, що позови про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а також позови про витребування майна з чужого незаконного володіння можуть бути пред`явлені протягом періоду порушення права власності, яке визначається триваючим. Відповідна позиція Верховного Суду відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі №653/ 1096/16-ц щодо застосування негаторного способу захисту, а також у постановах від 06.03.2018 р. у справі №904/9159/16 та від 22.03.2018 р. у справі №904/12521/16 щодо застосування віндикації. На підставі викладеного та

Outcome: approved