Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 23.10.2009 року звернулось ПП «Баядєра» із позовом до [PERSON] посилаючись на те, що з 20.02.2008 року [PERSON] працювала завідуючою складом ПП «Баядєра». Під час проведення інвентаризації, на складській базі ПП «Баядєра» було виявлено нестачу підзвітних товарно-матеріальних цінностей на суму 40080 грн. 01 коп. Оскільки між ПП «Баядєра» та [PERSON] був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, позивач просив стягнути зазначену грошову суму завданого збитку з відповідачки та судові витрати. Протокольною ухвалою суду до участі у справі були залучені всі матеріально відповідальні особи складу ПП «Баядєра» по якому виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей в результаті інвентаризації. Згідно остаточної редакції уточнених позовних вимог, позивач просив стягнути матеріальну шкоду, заподіяну під час виконання трудових обовязків: - з [PERSON] у сумі 4141 грн. 13 коп. та з [PERSON] у сумі 3577 грн. 98 коп. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні визнали заявлені до них суми уточнених стягнень, про що подали відповідні письмові заяви до суду. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно наказу №ПРООО18-OD від 20.02.2008 року [PERSON] була прийнята на посаду комірника складу від 20.02.2008 року з окладом згідно зі штатним розкладом. Судом встановлено, що між ПП «Баядєра» та [PERSON] був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність згідно п.1 якого, [PERSON] прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання наданих підприємством, установою, організацією матеріальних цінностей. Крім того, між ПП «Баядера» та [PERSON] також був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з аналогічними умовами. Відповідно до п. 2.2. посадової інструкції завідуючого складами ПП «Баядєра» завідуючий складом забезпечує зберігання товарно-матеріальних цінностей на складі, дотримання режимів зберігання, ведення обліку складських операцій. Згідно п. 2.5. посадової інструкції комірника, комірник забезпечує збереження товарно-матеріальних цінностей. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі дійсно були відповідальними за збереження матеріальних цінностей на складі, що належить позивачу, під час перебування у трудових відносинах. Відповідно до наказу голова бази ПП «Баядєра» [PERSON] №2087 від 27.01.2009 року проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, що знаходилися на складській базі ПП «Баядера». Відповідно до інвентаризаційного опису від 29.01.2009 року, сума встановленої в результаті перевірки недостачі складає 40080 грн. 01 коп., крім того, з опису вбачається, що [PERSON]С та [PERSON]О. були згодні з результатами інвентаризації, що підтверджується їх підписами. У судовому засіданні судом встановлено, що виникла нестача була пропорційно розподілена ПП «Баядера» між всіма матеріально-відповідальними особами складу відповідачами по справі. Нестача частково була сплачена відповідачами - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Факт такої оплати та часткової оплати суми нестачі [PERSON] та [PERSON], згідно оглянути в судовому засіданні квитанцій до касових ордерів визнаний представником позивача, залишок несплаченої суми нестачі - [PERSON] та [PERSON], складає суму уточнених позовних вимог. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно п.1 ч.1 ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, якщо між ним і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 135-1 КЗпП України укладено письмовій договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей. Враховуючи викладене, суд приймає визнання позову відповідачами та задовольняє уточнені позовні вимоги. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 400 гривень 80 копійок, та витрат з ІТЗ у розмірі 120 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.10.2009 р., доданими до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищезазначене суд задовольняє позов, стягує з відповідачів суму матеріальної шкоди, заподіяної під час виконання трудових обовязків, а також судові витрати пропорційно до задоволених вимог з кожного з відповідачів.

Outcome: approved