Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 29.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно вказаного договору позивач прийняла в дар квартиру [ADDRESS] від [PERSON], яка відразу подала заяву і відповідні документи на зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. З 21.08.1991 року у вказаній квартирі зареєстровані попередні власники квартири [PERSON] та [PERSON], а з 31.05.2002 року також зареєстрований їхній син - [PERSON], але з 2008 року у вказаній квартирі відповідачі не мешкають, там не має їхніх речей. Всі витрати, пов'язані з утриманням житла і сплатою комунальних платежів несе позивач. У зв`язку з викладеним, [PERSON] просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явилася, її представник надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 29.04.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON]. Згідно вказаного договору позивач прийняла в дар квартиру [ADDRESS] від [PERSON], яка відразу подала заяву і відповідні документи на зняття з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Згідно довідки №566 від 31.07.2014 року з 21.08.1991 року у вказаній квартирі зареєстровані попередні власники квартири [PERSON] та [PERSON], а з 31.05.2002 року також зареєстрований їхній син - [PERSON]. Відповідачі з 2008 року у вказаній квартирі відповідачі не мешкають, там не має їхніх речей. Всі витрати, пов'язані з утриманням житла і сплатою комунальних платежів несе позивач. Факт непроживання відповідачів за адресою: [ADDRESS], підтверджується заявами про непроживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] за вказаною адресою з 2008 року по теперішній час, які були підписані сусідами [PERSON] та [PERSON], чиї підписи посвідчені старшим майстром дільниці №11 КП «ЖКС «Фонтанський» Мей В.В. 01.08.2014 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Судом встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає більше шести місяців без поважних причин, перешкод в проживанні йому ніхто не створює, квартирою відповідач не цікавиться, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні та обгрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 71, 72, ЖК України та

Outcome: approved