Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] , який згодом було уточнено, до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , Служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав щодо виховання онука. В обґрунтування позову зазначено, що позивач має сина [PERSON] , [INFO] , який з 22 серпня 2014 року по 12 вересня 2016 року перебував у шлюбі з відповідачкою, в якому народився онук позивача, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу між [PERSON] та відповідачкою спілкування позивача з онуком припинилися, оскільки відповідачка перешкоджала у побаченнях дитини з дідом та батьком, чим порушує батьківські права [PERSON] , який жодним чином не ухиляється від виконання своїх батьківський обов`язків, сплачує аліменти, купує одяг та іграшки для дитини, займається його оздоровленням. 02 грудня 2016 року відділом по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, винесено розпорядження №816 про порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] . Цим розпорядженням визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , враховуючи бажання дитини, її режим дня та стан здоров`я. З грудня 2016 року відповідачка не виконує вищевказане розпорядження, не надає батьку можливості спілкуватися та брати участь у вихованні дитини, а позивачу, як діду, бачити та проводити час з онуком. Станом на теперішній час у провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 334/2944/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] та третьої особи - Орган опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої дитини. [PERSON] подано зустрічний позов про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дитиною батьком, який мешкає окремо від дитини. Позивач бажає бачитися зі своїм онуком, спілкуватися та піклуватися про нього, приймати активну участь в його вихованні, розвитку та житті, оскільки має змогу та бажання сприяти соціальному, духовному, моральному благополуччю, всебічному здоровому розвитку дитини. Просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод позивачу у здійсненні ним своїх прав, щодо виховання внука [PERSON] , та визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні онука [PERSON] , [INFO] , у вигляді систематичних побачень з онуком, без присутності матері та третіх осіб з залишанням дитини на ночівлю у понеділок з 9.00 години до 20.00 години вівторка кожної неділі місяця з можливістю перебування та ночівлі дитини в зазначений період за місцем мого проживання, а також надати для спільного відпочинку та оздоровлення без присутності матері влітку червня тривалістю 10 днів, та взимку у лютому місяці тривалістю 10 днів. На адресу суду надійшов відзив відповідачки на позовну заяву [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні дідом своїх прав щодо виховання онука, відповідно до якого не заперечує проти спілкування онука з дідом, вважає за можливе частково задовольнити вимоги позивача і визначити в інтересах дитини графік спілкування діда з онуком: двічі на місяць - другу та четверту суботу місяця з 16-00 до 19-00 години у присутності матері, без присутності [PERSON] , за попередньою домовленістю між сторонами у справі, з правом відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів, з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня дитини. Перші три місці зустрічей діда з онуком після набрання рішенням законної сили мають проходити у присутності психолога та/або працівника органу опіки. Водночас, [PERSON] подано зустрічну позовну заяву про визначення графіку, способу та місця спілкування онука з дідом, в якому викладені позовні вимоги, аналогічні вимогам у наданому відповідачкою відзиві, виходячи з наступного. Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] , дитина залишилась проживати з відповідачкою. Юридично місце проживання дитини не визначено, з приводу чого між [PERSON] та [PERSON] існує спір, який перебуває в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Між батьками дитини відсутня домовленість щодо графіку спілкування батька з сином, проте щодо спілкування діда з онуком відповідач не заперечує, просить частково задовольнити вимоги, а саме визначити графік спілкування між дитиною та [PERSON] у присутності матері та без участі батька [PERSON] , оскільки графік спілкування батька з сином вирішується в окрему судовому провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Наголошує, що права діда спілкуватись з онуком кореспондує право онука на вільне та безперешкодне спілкування з дідом, яке має бути спрямованим на користь дитині, розвитку його особистості, передачу сласного життєвого досвіду, та відбуватись тільки в інтересах онука. В судове засідання позивач та представник позивача з`явилися, позивач надав пояснення, аналогічні поясненням у первинному позові, згоден з графіком спілкування з онуком, встановленим відповідачкою у своєму відзиві. Просить частково задовольнити позов. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, представники відповідачки наголошують на задоволені зустрічного позову, відштовхуючись від інтересів дитини, просять встановити графік спілкування дитини з дідом, який запропонований відповідачем у відзиві та зустрічному позові. Представник третьої особи у судовому засіданні просить прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а зустрічний позов необхідно відмовити у задоволенні з наступних підстав. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У відповідності до положень ст.ст.76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. .89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстроване Орджонікідзевським відділом РАЦС, актовий запис №697, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Згідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , зареєстроване Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1098, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Розпорядженням Голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Оноди К.К. від 02.12.2016 року за № 816р визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , враховуючи бажання дитини, її режим дня та стан здоров`я: двічі на тиждень у будні дні, за попереднім узгодженням між батьками, з 10.00 до 17.00 за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , та можливістю вільного пересування по місту, за умови, що батько своєчасно повертає дитину за місцем проживання матері; кожну суботу тижня з 10.00 до 17.00 за місцем свого проживання та можливістю вільного пересування по місту, а також залишення дитини на ночівлю за самостійним узгодженням між батьками. Згідно акту обстеження умов проживання від 17 жовтня 2018 року, головними спеціалістами відділу по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради на підставі заяви [PERSON] з метою перевірки умов проживання заявника, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] ., результатом якого встановлені добрі умови проживання для дитини, їй передбачено місце для сну, є іграшки та книжки для дитини. [PERSON] бажає визначити порядок своєї участі у спілкуванні з онуком [PERSON] , оскільки, з його слів, мати дитини чинить перешкоди у вільному спілкуванні з онуком. Згідно ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. №2402-111, сім`я є природним середовищем для фізичного духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Статтею 263 Сімейного кодексу України встановлено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Згідно ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Щодо вирішення первісного позову, з урахуванням обставин справи та інтересів дитини щодо забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, діючи в якнайкращих інтересах дитини, частковим визнанням позовних вимог відповідачкою, погодженням позивача з встановленим відповідачкою графіком спілкування з дитиною, суд приходить до висновку щодо доцільності часткового задоволення позовних вимог та визначення способу участі [PERSON] у спілкуванні й вихованні з його онуком [PERSON] , встановивши графік спілкування діда з онуком: кожна друга та четверта субота місяця з 16.00 до 19.00 години в присутності матері - [PERSON] , за відсутності батька - [PERSON] , з правом відвідування навчальних, розважальних та розвиваючих закладів, з урахуванням стану здоров`я, бажання, режиму дня дитини. Розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви, суд дійшов до висновку щодо відмови у задоволені зустрічних позовних вимог, виходячи з наступного. Вимогою ст. 16 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Проаналізувавши зміст зустрічного позову, судом встановлено, що особисте немайнове право відповідачки ніким не порушено, є визнаним та неоспорюваним, докази, які б спростовували вказане, суду не надано. Права, свободи та інтереси дитини не порушені, графік, спосіб та місце спілкування діда з онуком встановлені з урахуванням інтересів дитини та побажань відповідачки. Виходячи з наведеного, суд відмовляє у задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення графіку, способу та місця спілкування онука з дідом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial