Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: державний нотаріус Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позивач у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просив суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова, буд, 65 та домоволодіння №11 по провулку Лісному в селищі Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Причину неявки у судове засідання суду не повідомили. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності домоволодіння №11 по провулку Лісному в селищі Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що 28 січня 2003 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції від 31 січня 2003 року ( актовий запис № 972) за номером І-КИ № 477686. Єдиним спадкоємцем після його смерті є позивач [PERSON] [INFO] як син померлого. Спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON], складається з домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова, буд, 65, та складається з літ. А-1 загальною площею 64,6 кв.м., житловою 40,8 кв.м., житлової прибудови літ. А1 -1 площею 32,5 кв.м., прибудови літ. А2-1 площею 19,2 кв.м., літньої кухні літ.Б площею 24,7 кв.м., вбиральні літ. В площею 1 кв.м., споруди, замощення літ. № 1-10,І, II. 03 липня 2003 року Державному нотаріусу Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] подано заяву про відмову від прийняття спадщини за законом [PERSON], заведено спадкову справу №457/2003 року, 02 серпня 2003 року до спадкової справи №457/2003року, долучено заяву про прийняття спадщини за законом [PERSON] на майно померлого 28 січня 2003 року [PERSON]. 15 липня 2015 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON], було винесено постанову «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії» у зв'язку з тим , що не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова, буд, 65 . 02 серпня 2003 року, [PERSON] отримав у Третій дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески, яка відкрилось після смерті 28 січня 2003 року [PERSON], а саме грошові внески з процентами, компенсаціями та індексаціями в філії Червоногвардійського відділення Ощадбанку за №6719/0106 в м. Дніпропетровську по рахункам №4340, №057194, №9155017236, що належали спадкодавцю на підставі ощадних книжок, виданих вищезазначеним відділенням Ощадбанку. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п.23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», наявність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову». Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.І ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючих документів, позивач позбавлений можливості оформити спадщину в позасудовому порядку, а тому змушений звертатися до суду за захистом свого права з даним позовом. За таких обставин позовні вимоги у частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], на домоволодіння, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Ларіонова, буд, 65, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на домоволодіння №11 по провулку Лісному в селищі Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у сумі 800 грн.

Outcome: partial