Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибних земельних ділянок та визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що 28 квітня 2015 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 49, присадибної земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер 1222384000:02:001:0468), розташованої в [ADDRESS] , призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 51 та присадибної земельної ділянки площею 0,1778 га (кадастровий номер 1222384000:02:001:0469), розташованої в [ADDRESS] , призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала їй відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 53. Даний факт підтверджується розпискою останньої про передачу їй 60\~000 (шістдесят тисяч грн..). Відповідач пообіцяла за першою вимогою посвідчити угоду нотаріально. З [PERSON] позивач домовилася щодо усіх істотних умов договору та виконала їх, а саме: передала усю суму грошей, за яку вони домовились, а відповідач передала позивачу ключі від будинку. Позивач декілька разів зверталася до неї з проханням посвідчити договір купівлі продажу житлового будинку з господарськими спорудами та присадибних земельних ділянок у нотаріуса. Вона обіцяла виконати своє зобов`язання, але потім почала ухилятися. За захистом своїх прав я вимушена звертатись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надано заяву, в якій вона прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень сторонами, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів. Згідно\~ст.655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона\~продавець - передає майно (товар) у власність іншій стороні - покупцю, а покупець приймає і сплачує за нього визначену грошову суму. Згідно зі\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Ст. 41 Конституції України\~законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом.\~\~Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , належав [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 49 (а.с. 12). \~ \~ \~ \~Земельна ділянка площею 0,2500 га (кадастровий номер 1222384000:02:001:0468), розташована в [ADDRESS] , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 51 (а.с. 10). Земельна ділянка площею 0,1778 га (кадастровий номер 1222384000:02:001:0469), розташована в [ADDRESS] , призначена для ведення особистого селянського господарства, належала [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 січня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 53 (а.с. 8). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На а.с. 7 є розписка [PERSON] про отримання нею плати за житловий будинок з присадибною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] згідно якої позивач придбала у неї нерухоме майно, що належало останній на праві власності. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписок), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Судом встановлено обставини неможливості здійснення позивачем нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, вказані обставини свідчать про неможливість нотаріального посвідчення правочину та з чого вбачається втрата можливості з будь-яких причин його посвідчити. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та відповідачем не оспорюється, у зв`язку із чим вважається таким, що вчинено правомірно, тому є законні підстави для визнання дійсним договору та визнання за позивачем права власності на нерухоме майно.

Outcome: approved