Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулась [PERSON] із заявою в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в якій просить суд: встановити факт реєстрації померлого [PERSON] [INFO] уродженця с. Карпилівка, Рівненського району, Рівненської області, за адресою [ADDRESS] та встановити факт проживання померлого [PERSON] [INFO] уродженця с. Карпилівка, Рівненського району, Рівненської області, за адресою [ADDRESS] . В обгрунтування заяви вказує, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] в м Ганновер Федеративна Республіка Німеччина. Вказує, що померлий був її батьком. Зазначає, що за життя тато був власником нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 31.05.2007 року виданого Рівненським бюро технічної інвентаризації та нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 07.12.2006 року виданого Рівненським бюро технічної інвентаризації, з 22.04.1976 року її тато був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 4 травня 2007 року згідно рішення Рівненського міського суду даний будинок було розділено на дві окремі квартири №1 та №2 та присвоєно адресу: [ADDRESS] , якою він став одноосібним власником. В подальшому на підставі даного рішення в БТІ м. Рівне було проведено реєстрацію, а в паспортний стіл тато не звернувся щодо зміни місця реєстрації. Наданий час в неї, як спадкоємиці виникло в татових документах невідповідність, яка перешкоджає у прийняті спадщини. Оскільки він був зареєстрований в будинку без визначення квартир. Вказує, що на даний час спадкоємцями є вона та її мама, вони зареєстровані за адресою [ADDRESS] , а тато був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , хоча фактично усі разом проживали за адресою [ADDRESS] . В зв`язку з цим вона звертається до суду із даною заявою. В судовому засіданні заявник заяву підтримала та просив суд її задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає до частково задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] [INFO] в м Ганновер Федеративна Республіка Німеччина. [PERSON] за життя тато був власником нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 31.05.2007 року виданого Рівненським бюро технічної інвентаризації та нерухомості за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 07.12.2006 року виданого Рівненським бюро технічної інвентаризації, з 22.04.1976 року він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 4 травня 2007 року згідно рішення Рівненського міського суду даний будинок було розділено на дві окремі квартири №1 та №2 та присвоєно адресу: [ADDRESS] , якою він став одноосібним власником. В подальшому на підставі даного рішення в БТІ м. Рівне було проведено реєстрацію. Відповідно до абзацу другого пункту 2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до положень частини третьоїст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього кодексу, він не заявляв про відмову від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву. Метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підтвердження факту прийняття спадщини. Факт реєстрації заявника із померлим підтверджений матеріалами справи. На підставі викладено, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви. Щодо вимоги про встановлення факту проживання померлого [PERSON] [INFO] уродженця с. Карпилівка, Рівненського району, Рівненської області, за адресою [ADDRESS] , то суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заяником до матеріалів справи не долучено доказів про факт проживання заявника за адресою [ADDRESS] , а тому в задоволені даної вимоги слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed