Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

До суду звернувся ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у м. Полтаві з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8152932235ГМ/2013-12 від 12 грудня 2013 року в розмірі 11\~938,62 грн., розірвання договору № 8152932235ГМ/2013-12 від 12 грудня 2013 року про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, укладений між АТ «Укрексімбанк» та [PERSON], та судових витрат. Вимоги обґрунтовуються тим, що 12 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Полтаві та відповідачем було укладено договір № 8152932235ГМ/2013-12 про відкриття і рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії, згідно якого позивач надає відповідачу строком на 36 місяців кредит з лімітом не більше 4\~000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а відповідач зобов'язується повернути кредит позивачу та сплачувати йому проценти за користування кредитом у розмірі 36 % річних. Незважаючи на те, що позивач виконав свої обов'язки за договором в повному обсязі, відповідач не виконує обов'язки, прийняті ним відповідно до умов договору. На час звернення позивача до суду із цією заявою відповідач, в порушення умов договору, не здійснив повне погашення заборгованості за кредитом. Станом на 30.12.2015 року непогашена заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 8\~784,57 грн., в тому числі: сума простроченої основної заборгованості - 3\~993,48 грн.; пеня на суму основної заборгованості - 2\~198,49 грн.; сума прострочених відсотків - 2\~013,47 грн.; пеня на суму прострочених відсотків - 579,13 грн. Також, оскільки позичальник своєчасно не повернув суму позики, тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України, тобто інфляційні витрати, що за підрахунками позивача складають 3\~154,05 грн. Загальний розмір заборгованості з урахуванням інфляційних витрат становить 11\~938,62 грн. У звязку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судові засідання 02.02.2016 року, 22.02.2016 року та 14.03.2016 року не зявився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомляв, клопотань про розгляд справи без його участі не надавав. Частина 5 ст. 74 ЦПК України передбачає, що судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі заступника керуючого філією АТ «Укрексімбанк» [PERSON] та [PERSON] укладеного договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8152932235ГМ/2013-12. Згідно п. 2.1 кредитного договору банк на підставі заяви клієнта відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] (далі - картковий рахунок) та проводить за цим рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України, нормативними документами позивача та цим договором, видає відповідачу картку, а також надає інші банківські послуги (далі банківські послуги), а клієнт зобов'язується оплачувати банківські послуг на умовах, визначених договором, в тому числі згідно з умовами та тарифами обслуговування карткового рахунку (а.с. 7). У п 2.4 зазначено, що сторони домовилися про відкриття банком клієнту кредитної лінії, у межах якої банк надає клієнту кредит з лімітом не більше 4\~000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, а клієнт зобов'язується повернути кредит банку та сплатити йому проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором. Як вбачається з п.п. 2.6, 2.7 договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме на 36 місяців (до 31.12.2016). Сторони погодили умову, що за користування кредитом клієнт зобов'язаний щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою у розмірі 36 % річних (а.с. 8). Відповідно п.п. 4.2.13, 4.2.14 договору клієнт зобов'язаний: сплачувати банку суми всіх операцій, комісійної винагороди, штрафних санкцій та інших платежів, які стали наслідком або виникли у зв'язку з використанням основної картки та додаткових карток, а також відшкодовувати банку суми збитків, що понесені банком в результаті використання основної картки та додаткових карток, на умовах цього договору; сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані. Із п. 4.2.20 договору вбачається, що клієнт зобов'язаний у разі припинення дії кредитної лінії та/або припинення надання банком кредиту не проводити операцій із застосуванням карток (у тому числі забезпечити непроведення таких операцій довіреними особами) до моменту повного погашення заборгованості за кредитом і овердрафтом та за процентами за користування кредитом і овердрафтом. Після повного погашення відповідної заборгованості та до моменту отримання окремого письмового дозволу позивача на користування кредитом відповідач зобов'язаний проводити операції із застосуванням картки лише у межах власних коштів відповідача на картковому рахунку. Умовами п. 4.3.3 договору сторони погодили умову, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі невиконання останнім будь-яких умов цього договору, а також у разі, якщо протягом 2 (двох) календарних місяців організація не проводить зарахування заробітної плати відповідача на картковий рахунок (а.с. 9). Відповідно п. 5.2 договору надання клієнту кредиту відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів на картковому рахунку для проведення платежів за платіжними повідомленнями або для здійснення інших платежів, спрямованих на погашення зобов'язань клієнта, передбачених цим договором, шляхом дебетування карткового рахунка на суму, що відповідає розміру відповідних платежів, або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та залишком коштів на картковому рахунку, але у всіх випадки не більше ніж на суму ліміту, діючого на момент надання кредиту. Згідно п. 6.2 договору нарахування процентів за користування клієнтом кредитом та/або овердрафтом здійснюється банком щомісячно в останній банківський день місяця виходячи з розміру процентних ставок, визначених згідно з умовами цього договору та в дату припинення дії кредитної лінії починаючи з дня, наступного за днем видачі кредиту по останній робочий день місяця (включно), а у місяці, в якому настане припинення дії кредитної лінії по відповідну дату (включно) (а.с. 10). Пунктом 7.6 договору визначено порядок погашення заборгованості за овердрафтом та кредитом, процентами за користування овердрафтом та кредитом, іншими платежами за цим договором. За вимогами п. 8.1.1 договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом та/або овердрафтом процентами за кредитом та/або овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (а.с. 11). Пунктом 12.6 договору сторони погодили умову, що будь-яке повідомлення, надіслане банком рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання / реєстрації клієнта, зазначену у статті 14 цього договору, вважається таким, що отримане клієнтом через 7 (сім) календарних днів після його надіслання банком. Після проходження цього строку настають усі правові наслідки, дата настання яких пов'язана з датою отримання клієнтом повідомлень банку, незалежно від того, чи отримає клієнт ці повідомлення особисто (а.с. 12). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 30.12.2015 року має заборгованість, яка складається з наступного: 3\~993,48 грн. заборгованість за основним боргом, 2\~013,47 грн. заборгованість за процентами, 579,13 грн. заборгованості за пенею на суму прострочених процентів; 2\~198,49 грн. заборгованість на суму простроченого основного боргу (а.с. 13). За умовами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з п. 18 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Зальний індекс інфляції за період з травня 2014 року по листопад 2015 року становив 178,98 %, тому інфляційні втрати становлять: 3\~993.48 грн. х 1,7898 = 7\~147,53 грн.; 7\~147.53 грн. - 3\~993.48 грн. = 3\~154,05 грн. Отже, загальний розмір заборгованості Відповідача за кредитним договором з урахуванням інфляційних страт становить: 8\~784,57 грн. + 3\~154,05 грн. = 11\~938.62 грн. Позивачем на адресу відповідача направлялися повідомлення щодо наявності простроченої заборгованості із вимогою про її погашення, проте заборгованість існує до цього часу (а.с. 15, 19). Будь-яких заперечень щодо наявності та розміру заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч. 3 ст. 653 ЦК України \~у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Законодавець розрізняє поняття «розірвання договору» і «припинення зобовязання/договору». Ці поняття не є тотожними через відмінні підстави їх виникнення та юридичні наслідки, які породжені цими правовими явищами. Розірвання договору слід розглядати як один з видів припинення договору. Отже, в силу зазначених правових норм, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобовязань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобовязань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 527ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, встановалено, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязання за вищезазначеним договором, умови якого банком виконано повністю і своєчасно. Відповідач, в свою чергу, не виконав взяті на себе за договором зобовязання, чим порушив майнові права ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України». Враховуючи вищезазначене суд вважає, що заборгованість за кредитним договору з урахуванням інфляційних втрат у сумі 11\~938.62 грн. слід стягнути з боржника [PERSON], а кредитний договір розірвати. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~218 грн.

Outcome: approved