Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 01.09.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Актовий запис № 95. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO] Два роки тому вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про визнання позову. Відповідно наданих в заяві пояснень відповідачка визнає позовні вимоги та викладені в позові обставини справи. Просить суд розірвати шлюб між нею та позивачем і не надавати терміну для примирення. Також просить суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON]. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 01.09.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділі державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області Актовий запис № 95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 2014 року сторони припинили шлюбні відносини ведення спільного господарства та спільне проживання, що сторонами не заперечується Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Клопотань про надання строку на примирення сторонами не заявлялось. Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище - [PERSON] Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на позивача, так як поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін, а також враховуючи той факт, що з відповідачкою залишається проживати малолітня дитина. На підставі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved