Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулись [PERSON] до [PERSON] про виділ частини житлового будинку із спільної часткової власності та присвоєння частині житлового будинку окремої адреси. В позовній заяві позивач зазначає про те, що [PERSON] є власником 17/100 частки житлового будинку за [ADDRESS] . Позивач є фактичним користувачем наступних приміщень (об`єктів): кухня площею 8,4 кв.м. (1-1), коридор площею 8,8 кв.м. (1-2), житлова кімната площею 22,3 кв.м. (1-3), житлова кімната площею 10,6 кв.м. (1-4), ганок площею 50,1 кв.м., літня кухня розміром 4,30x6,87 м (літ. «Б»), погріб (літ. «Б»), сарай розміром 2,15x2,45 м (літ. «Т»), вбиральня (літ. «Ж»), душ (літ. «У»), літня кухня розміром 2,98x3.40 (літ. «б1»), замощення І, огорожа №2, колодязь №3, ворота №4, хвіртка №5. Власником 83/100 частки житлового будинку за [ADDRESS] є громадянка Молдови [PERSON] . Отже, зазначає про те, що позивач і відповідач є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Вказує про те, що між ними, як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна. Тому угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння не досягнуто. Житловий будинок за [ADDRESS] вже довготривалий час фактично розділений між співвласниками на два окремі домоволодіння з обладнаними окремими входами та підведеними до кожної з них окремо всіма комунікаціями. Проте, договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна неможливо укласти. Крім того, за наявності однієї адреси та двох співвласників, між сторонами виникають складнощі в отриманні поштової кореспонденції та оформленні юридичних документів. Стверджує, що частина житлового будинку, яку просить виділити позивач є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. Крім того, вказує, що земельна ділянка площею 0,065 га (кадастровий номер 3210900000:01:136:0138), на якій розташована частина житлового будинку за [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Вважає, що як власник, вправі окремо користуватися приміщеннями житлового будинку [ADDRESS] , що належить позивачу. Просить виділити [PERSON] в натурі у власність та в окреме домоволодіння частку спільного майна (17/100 частини) за адресою - будинок [ADDRESS] , а саме: кухня площею 8,4 кв.м. (1-1), коридор площею 8,8 кв.м. (1- 2), житлова кімната площею 22,3 кв.м. (1-3), житлова кімната площею 10,6 кв.м. (1- 4), ганок площею 50,1 кв.м., літня кухня розміром 4,30x6,87 м (літ. «Б»), погріб (літ. «Б»), сарай розміром 2,15x2,45 м (літ. «Т»), вбиральня (літ. «Ж»), душ (літ. «У»), літня кухня розміром 2,98x3,40 (літ. «б1»), замощення І, огорожа №2, колодязь №3, ворота №4, хвіртка №5, із присвоєнням частині житлового будинку окремої поштової адреси. Припинити право спільної часткової власності на приміщення житлового будинку за [ADDRESS] , що належать [PERSON] . В судовому засіданні позивач та представник позивача просили задовольнити уточнені позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення уточнених позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 17/100 частки житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 17.01.2014р. (індексний номер 16331700, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 269435832109, виданий Реєстраційною службою Іртиського міського управління юстиції Київської області). Позивач є фактичним користувачем наступних приміщень (об`єктів): кухня площею 8,4 кв.м. (1-1), коридор площею 8,8 кв.м. (1-2), житлова кімната площею 22,3 кв.м. (1-3), житлова кімната площею 10,6 кв.м. (1-4), ганок площею 50,1 кв.м., літня кухня розміром 4,30x6,87 м (літ. «Б»), погріб (літ. «Б»), сарай розміром 2,15x2,45 м (літ. «Т»), вбиральня (літ. «Ж»), душ (літ. «У»), літня кухня розміром 2,98x3.40 (літ. «б1»), замощення І, огорожа №2, колодязь №3, ворота №4, хвіртка №5. Відповідно до інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно власником 83/100 частки житлового будинку за [ADDRESS] є [PERSON] . Частина житлового будинку, яку просить виділити позивач є відокремленою, що підтверджується висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна підготовленим Комунальним підприємством Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» №2275 від 05.04.2011р. та згідно Рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради №137/11 від 02.06.2011р. Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-3204419822013 від 14.05.2015р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.08.2015р. (індексний номер 41759128) та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.08.2015р. (індексний номер41758956), земельна ділянка площею 0,065 га (кадастровий номер 3210900000:01:136:0138), на якій розташована частина житлового будинку за [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо). Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна (затверджену наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007р.), поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм (експертний висновок розроблявся). Відповідно до ч. 1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділ частини житлового будинку із спільної часткової власності та присвоєння частині житлового будинку окремої адреси підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved