Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 05 травня 2014 року звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 19 травня 2011 року, укладений між позивачем та ТОВ «Агрофірма»40 років Жовтня» (далі - відповідач) та зареєстрований у [PERSON] реєстрі земель від 05.09.2012 року за №232278704001540. В обґрунтування позову зазначив, що при укладенні договору оренди були порушені його істотні умови, визначені ст.15 Законом України «Про оренду землі», а саме відсутній обєкт договору оренди земельна ділянка, право власності на яку посвідчено державним актом, виданим на [PERSON], зареєстрованого 20.09.2003 року. Зазначений державний акт позивач ніколи не отримував. Земельна ділянка не перебувала у власності будь-кого, а тому не могла бути обєктом оренди. Вважає, що позивач не мав прав на підписання договору оренди, оскільки не був орендодавцем, так як не мав у власності земельну ділянку. Позивач на підставі ст.ст.203,215, ст.ст.3,4,15 Закону України «Про оренду землі» просить визнати договір оренди земельної ділянки недійсним. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] підтримав вимоги, зазначені у позовній заяві, надавши судові відповідні пояснення. Вважає, що земельна ділянка, яка була надана в оренду за спірним договором на момент укладання договору позивачу не належала, тому позивач не мав права передавати її в оренду. Права на земельну ділянку посвідчується державним актом, який позивач не отримував. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечує в повному обсязі, пояснив, що сторони перебували в орендних відносинах тривалий час. До виділення в натурі земельної ділянки з 2000 року між сторонами був укладений договір оренди. За період з 2000 по 2010 роки позивачу нарахована та виплачена орендна плата. Договір оренди від 19.05.2011 року був укладений в присутності двох свідків (працівників підприємства). [PERSON] акт на право власності на землю під час укладання договору оренди був наданий орендодавцем [PERSON] На підставі укладеного договору оренди та державного акту була виготовлена технічна документація на земельну ділянку, після чого договір оренди був зареєстрований [PERSON] реєстрі земель від 05.09.2012 року за №232278704001540. За спірним договором оренду позивачу за 2011 2014 роки виплачена орендна плата. Вважає, що невірне зазначення прізвища позивача «Брегеда» замість «Брегида» у державному акті на право власності на землю є орфографічною помилкою і не є підставою визнавати договір оренди землі недійсним. Просить в суд у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, прийшов до наступних висновків. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 19 травня 2011 року між [PERSON], як орендодавцем, та ТОВ «Агрофірма «40 років Жовтня»», як орендарем, було укладено договір оренди землі, згідно умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 7,0145 га рілля для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №988, яка знаходиться на території Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, та належить орендодавцю на підставі державного акту про право власності на землю III-ЗП №056927 від 20 вересня 2003 року (а.с.6-10). Вказаний договір оренди землі був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Куйбишевському районі, про що у [PERSON] реєстрі земель вчинено запис від 05 вересня 2012 року за №232278704001540. Договір оренди був особисто підписаний [PERSON], який протягом 2011 2014 років отримував орендну плату від відповідача за цим договором, що визнано сторонами та не підлягає доказуванню. Відповідно до Державного акту про право власності на землю III-ЗП №056927 від 20 вересня 2003 року, власником земельноїділянки площею 7,0145 га, що розташована на території Смирновської сільської ради є [PERSON], який мешкає с. Смирнове Куйбишевського району, якому зазначена земельна ділянка передана на підставі розпорядження голови Куйбишевської райдержадміністрації від 04 березня 2003 року №77. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №907. Відповідно до ст.125 ЗК України, в редакції яка діяла на момент видачі державного акту, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. За інформацією Управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області від 13.07.2015 року, [PERSON] акт про право власності на землю III-ЗП №056927 на імя [PERSON] зареєстрований 20 вересня 2003 року у встановленому законом порядку шляхом внесення запису в книгу записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю запис №1031. В книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю відсутній підпис [PERSON] про отримання державного акту. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув право власності на земельнуділянку площею 7,0145 га, що розташована на території Смирновської сільської ради з моменту реєстрації 20 березня 2003 року. Відсутність підпису власника в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю про отримання Державного акту не є підставою для невизнання за ним права власності на землю. Крім того, як випливає з матеріалів справи, [PERSON], що проживає [INFO] як члену КСП «40 років Жовтня» було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЗП №0180646 від 04 вересня 1997 року, в тому, що йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «40 років Жовтня» розміром 8,40 га без визначення меж. Відповідно до перехідних положень Закону України «Про оренду землі», громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону. Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. У звязку з чим, земельна ділянка перебувала у власності позивача та у відповідно до ст.ст.3,4 та перехідних положень Закону України «Про оренду землі» позивач мав право передавати її в оренду. На земельну ділянку площею 7,0145 га, що розташована на території Смирновської сільської ради був виданий інший [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №469710 на імя [PERSON], який зареєстрований 22 травня 2012 року. Відповідно до паспорту громадянина України, виданого 21 грудня 2010 року, позивач значиться як [PERSON]. З показань свідка [PERSON] встановлено, що вона працює в Управлінні Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області. [PERSON] акт про право власності на землю III-ЗП №056927, виданий на імя [PERSON] та [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №469710, виданий на імя [PERSON] стосуються однієї ділянки. Виготовлення Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №469710 відбулось за ініціативою власника [PERSON] у звязку з помилкою в прізвищі. Відповідно до інформації Управління Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області, у книзі записів (реєстрації) державних актів на право власності на землю запис про скасування державної реєстрації Державного акту на право власності на землю III-ЗП №056927 виготовленого на імя [PERSON] відсутній. Відділ Держкомзему не мав повноважень на скасування державної реєстрації актів на право приватної власності на землю за власним рішенням. Враховуючи викладене, на момент державної реєстрації договору оренди (05 вересня 2012 року), позивач 22 травня 2012 року зареєстрував своє право власності на земельну ділянку на підставі Державного [PERSON] на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ №469710, виданого на імя [PERSON] Договір оренди від 19 травня 2011 року відповідає вимогам, визначеним Законом України «Про оренду землі» і виконується сторонами, а тому суд вважає, що немає підстав для визнання його недійсним. Враховуючи викладене, прихожу до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову, у звязку з його недоведеністю.

Outcome: dismissed