Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся заявник із даною заявою, в обґрунтування якої зазначив наступне. Заявник народився у 1961 та з 1970 почав проживати, разом із родиною, за адресою: вул.Ціолковського, 4 у м.Коростишеві, був зареєстрований за вказаною адресою. З 09.01.1980 працював водієм на автопідприємстві, з травня 1980 по травень 1982 проходив службу в армії. В подальшому працював водієм у Коростишівській транспортній конторі, Коростишівському міжгосподарському комбінаті по виготовленню кормів. З грудня 1990 по грудень 1993 працював на Коростишівському заводі «Електроприлад» на різних посадах. З 18.02.1992 змінив місце проживання на пров.Толстого,55 у м.Коростишеві та, відповідно, був зареєстрований за цією адресою. З метою отримання громадянства України та видачі паспорту заявник звернувся до міграційної служби, проте отримав відмову, оскільки необхідно підтвердити приналежність до громадянства України на момент проголошення незалежності України. Так як домова книга за попереднім місцем реєстрації вул.Ціолковського,4 м.Коростишів відсутня, заявнику слід підтвердити свою приналежність до громадянства України станом на 24.08.1991 шляхом встановлення відповідного факту. В судове засідання заявник не зявився, через канцелярію суду подав заяву, просить розглядати справу за його відсутністю, вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про поважність причин неявки суд не повідомив, з будь-якими заявами, клопотаннями не звертався. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи. Суд, дослідивши надані докази, в межах заявлених вимог, приходить до висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Як вбачається з тимчасової посвідки на постійне проживання серії ЖТ №14825, виданої ВГІРФО УМВС 07.07.2006 безстроково, [PERSON], 29.08.1960, народився у Кокчетавському р-ні Казахстан, прибув у січні 1999 з Росії, зареєстрований у [INFO]. Відповідно до інформації з трудової книжки серії БТ-І №2029430 на імя [PERSON], останній розпочав свою трудову діяльність з 13.09.1978, працюючи на різних підприємствах м.Коростишева, у тому числі у період з 02.12.1990 по 01.12.1993 працював на різних посадах на Коростишівському заводі «Електроприбор». Як вбачається з листа консульства України в м.Єкатеринбурзі №6118/091-500-1661 від 18.05.2016, [PERSON] з 18.03.1992 по 0.03.1995 був зареєстрований за місцем проживання пров.Толстого,55 м.Коростишів, з 04.03.1995 знятий з реєстраційного обліку до Тюменської області, РФ; паспортом громадянина України та відповідним паспортом для виїзду за кордон не документувався. Відповідно акта депутата Коростишівської міської ради [PERSON] №980 від 29.08.2016, [PERSON], [INFO], з 1970 почав проживати за адресою: [INFO] разом із родиною: батько [PERSON], мати [PERSON] В березні 1992 [PERSON] переїхав проживати за адресою: пров.Толстого,55 м.Коростишів. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положеннями п.5 ч. 2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ч.2 ст.256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються у судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року. У п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого указом Президента України від 27.03.2001 №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Згідно п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Згідно ст.1 Закону України «Про громадянство України», «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах» вважається проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів, а проживання на території України на законних підставах, це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один із її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або яка сама чи хоча б один із її батьків, дід чи баба, рідні (повно рідні та неповно рідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання да складу [INFO], Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Отже, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved