Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся [PERSON] , з позовом до [PERSON] , про визнання батьківства. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що з 2009 року по 2014 рік позивач та відповідач мали стосунки та проживали разом однією сім`єю. Від цих стосунків у них народилась дочка - [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини сторони проживали окремо. Народження дитини було зареєстровано в відділі записів актів цивільного стану Адміністрації міста Кимри Тверської області, актовий запис № 137 від 24.04.2017 року. Відомості про батька вносились зі слів матері. Після народження дитини позивач постійно спілкувався з нею проводив час, та цікавився її особистим життям брав участь у її вихованні, надавав матеріальну допомогу. На даний час відповідач вже більше 3-х місяців перешкоджає позивачу у побаченнях з дитиною, у зв`язку з чим він змушений звернутись до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 серпня 2020 року вказана позовна заява залишена без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та призначено провести підготовче провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала заяв про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи Центрального районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу на розсуд суду. Представник третьої особи органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, до суду не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом записів актів цивільного стану адміністрації м. Кімри Тверської області від 20 квітня 2017 року, народилась [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , батько в свідоцтві не зазначений. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю дитини. Пунктом 9 указаної постанови роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. ст. 126 та 127 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. На підставі викладеного, враховуючи досліджені судом докази, а також визнання відповідачем позову, необхідно дійти висновку про наявність підстав для встановлення факту батьківства [PERSON] , відносно малолітньої [PERSON] , що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved