Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась з позовом Комунальна організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитним договорам. Позовні вимоги мотивовані тим, що 29 вересня 2015 року між [PERSON] та Фондом був укладений кредитний договір №06в-20-1-019 для будівництва інженерних мереж водопостачання, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1.1. Договору Фонд надає Позичальнику кредит для будівництва інженерних мереж водопостачання терміном на 3 роки, а відповідно до п. 4.2. Договору Позичальник зобов`язаний забезпечити повне погашення кредиту, відсотків за користування ним та відсотків за обслуговування кредиту, згідно умов кредитного договору. З метою забезпечення виконання умов вищезазначеного Договору між КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» та [PERSON] було укладено договори поруки за «Позичальника» (фізичної особи) від 29.09.2015 р., відповідно до якого поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору, №06в-20-1-019. Свої обов`язки Фонд виконав в повному обсязі та, відповідно до платіжних доручень №22 від 29.09.2015 р., №85 від 29.09.2015 р., №2 від 30.09.2015 р.; видаткових накладних №ГА-0000183, №ГА-0000184, №ГА-0000185 від 29.09.2015 р., договорів купівлі - продажу №№183, 184, 185 від 29.09.2015 р. на придбання труб ПЕ для водопостачання та реєстрів №1 від 29.09.2015 р., №2 від 29.09.2015 р., №3 від 29.09.2015 р. кредитних договорів на будівництво інженерних мереж водопостачання с. Райки Іллінецького району Вінницької області надав [PERSON] кредит на суму 4 277,0 грн. Отримані кошти є частиною суми, яка направлена на придбання труб ПЕ для водопостачання в ТОВ «Гамапласт Україна» для села Райки Іллінецького району Вінницької області. В свою чергу, згідно умов Договору Відповідач 1 зобов`язувалася повертати кредит, згідно з Графіком повернення кредитних коштів та нарахувань по кредиту. Так, згідно з договором №06в-20-1-019 від 29.09.2015 року позичальник був зобов`язаний повернути першу частину кредиту до 30.03.2016 року в сумі 798,0 грн. Наступні платежі повинні були здійснюватися щорічно (двічі на рік) до 30 вересня 2018 року включно у розмірах, зазначених у вищевказаному графіку. Відповідно до п. 2.5 вказаного договору повернення боргу здійснюється в такій послідовності: штраф, пеня (якщо таке має місце), заборгованість по відсоткам 3%, чергові платежі по основному боргу. Проте, в порушення взятих на себе зобов`язань Боржник на даний час сплатив 30.03.2016. за договором №06в-20-1-019 від 29.09.2015 року лише 798.0 грн., з них: 713,00 грн. - основного боргу, 3% річних - 64,0 грн., обслуговування кредиту - 21.0 грн., що підтверджується випискою по рахунку від 30.03.2016 року. Таким чином, починаючи з 30 вересня 2016 року у боржника виникла прострочена заборгованість. Згідно з розрахунком заборгованості сума боргу [PERSON] станом на 07.02.2020 становить 5 367 грн. 03 коп., з яких сума основного боргу 3 564.0 грн., 3 % річних - 413,07 грн., обслуговування кредиту 106,92 грн., пеня - 1 283.04 грн. З наведеного вбачається, що боржник своєчасно не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, щодо повернення суми кредиту та відсотків в розмірі 3 % річних за користування кредитними коштами, а також компенсаційних витрат Фонду по оформленню та супроводженню договору, в термін визначений графіком повернення кредитних коштів. Враховуючи, що [PERSON] своєчасно згідно із графіком не повертає кредитні кошти, порушує умови Договору і як наслідок утворилась заборгованість. Фонд, користуючись своїм правом, направив на адресу [PERSON] претензію від 22.01.2020 року № 01/6-2. Вказана претензія була вручена 27 січня 2020 року особисто під розпис, що підтверджується роздруківкою відстеження поштового відправлення з офіційного сайту «Укрпошта» про вручення поштового відправлення 2100903243416. Відповідно до Розрахунку залишків по кредиту № 01/20 від 07.02.2020 р. боржником погашення кредиту не здійснювалося. Згідно Графіку [PERSON] мав до 30.03.2016 повернути грн., до 30.09.2016 р. повернути 788,0 грн., до 30.03.2017 р. повернути 776,0 грн.. до 30.09.2017 р. повернути 766,0 грн., до 30.03.2018 р. повернути 755,0 грн., до 30.09.2018 р. повернути 744,0 грн. суми кредиту, 3 відсоткової ставки за Договором та компенсаційних витрат Фонду по оформленню та супроводженню договору. Представник позивача Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» в судове засідання не з`явився. Надав суду письмове клопотання, вх.№2186 від 31.03.2020 про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання розгляду справи по суті не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить його підпис у рекомендованому повідомленні про отримання нею судової повістки. Про причини неявки відповідач суд не повідомила, відзив суду не подала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. Тому суд вважає, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та не з`явилися в судове засідання, не повідомили суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідачів. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити з наступних мотивів. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із копії статуту Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» встановлено, що Комунальна організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» є юридичною особою та зареєстрована 23.07.1997, її засновником є Вінницька обласна рада. Організація створена як обласний фонд для підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, є кредитно-фінансовою господарською організацією. Із копії кредитного договору №06в-20-1-019 від 29 вересня 2015 та додатку до нього, а також копій платіжних доручень №22 від 29.09.2015 р., №85 від 29.09.2015 р., №2 від 30.09.2015 р.; видаткових накладних №ГА-0000183, №ГА-0000184, №ГА-0000185 від 29.09.2015 р., договорів купівлі - продажу №№183, 184, 185 від 29.09.2015 р. на придбання труб ПЕ для водопостачання та реєстрів №1 від 29.09.2015 р., №2 від 29.09.2015 р., №3 від 29.09.2015 р. кредитних договорів на будівництво інженерних мереж водопостачання с. Райки Іллінецького району Вінницької області надав [PERSON] кредит на суму 4 277,0 грн. За умовами цього договору відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредитні кошти у встановлені строки відповідно до умов кредитування. Із копії договору поруки від 29.09.2015 встановлено, що між Комунальною організацією «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого поручитель [PERSON] зобов`язалась солідарно відповідати перед фондом за виконання зобов`язань по кредитному договору №06в-20-1-019 від 29.09.2015, укладеного між фондом та [PERSON] . Із розрахунку заборгованості по кредитному договору №01/20 від 07.02.2020 та претензії, №01/6-2 від 22.01.2020 встановлено, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань та допустив заборгованість по кредитному договору №06в-20-1-019 від 29.09.2015 в сумі 5367 (п`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 03 (три) копійки. Дослідивши усі докази та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні договірні цивільні правовідносини, за якими позивач зобов`язався надати та надав грошові кошти (кредит) відповідачеві [PERSON] у розмірі та на умовах, встановлених договором №06в-20-1-019 від 29.09.2015, а відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути кредит у встановлені строки відповідно до умов кредитування. Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові №6-1412цс16 від 07 вересня 2016 року визначено, що згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом також встановлено, що з метою забезпечення виконання умов договору кредиту між КО «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» та [PERSON] було укладено договір поруки від 29.09.2015. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оцінюючи усі докази, що є у справі, у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог. Суд вважає порушеним право позивача невиконанням відповідачами [PERSON] та [PERSON] зобов`язань по сплаті кредиту за користування кредитом. Порушене право позивача підлягає судовому захисту. Враховуючи вказані обставини, суд має підстави стягнути із відповідачів на користь позивача заборгованість за договором кредиту №06в-20-1-019 від 29.09.2015 розмірі 5367 (п`ять тисяч триста шістдесят сім) гривень 03 (три) копійки. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжним дорученням №151 від 20.02.2020, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України покладаються на відповідачів солідарно у розмірі, встановленому п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок. З урахуванням наведених мотивів суд при вирішенні цього спору застосував такі норми права: ст.ст.526, 527, 530, 553, 554, 610, 611, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Outcome: approved