Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулася позивач, з дійсною позовною заявою,свої вимоги мотивувала тим що з 3 06 березня 2010 року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони не проживають з серпня 2016 року, оскільки протягом шлюбу відповідач зловживав спиртними напоями, влаштовував сварки та скандали в присутності дітей, застосовував до неї фізичну силу,між ними змінилися відносини, зникла любов і взаєморозуміння, з'явилися різні погляди на життя, просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON]» У судове засідання позивач належним чином повідомлена про час та дату судового засідання не з'явилася , надала заяву до суду в якій просила слухати справу за її відсутністю, наполягала на задоволенні її позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був належним чином повідомлений. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області , про що було зроблено відповідний актовий запис у Книзі реєстрації шлюбу № 65. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечило б їх інтересам. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився тим самим не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які б спростовували доводи позивача. Відповідно до вимог ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі йменуватися цим прізвищем або відновити свої дошлюбне прізвище. З огляду на наведене суд приходить до переконання, що позивачці слід відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір у сумі 551 грн.20 коп., оскільки відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved