Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] , із заявою про встановлення юридичного факту смерті в порядку ст. 317 ЦПК України, зацікавлена особа - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається, на те, що його дідусь, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть видане Керченським відділенням ГБУЗ ОК «КРБСМЕ», на підставі якого складено актовий запис про смерть. Звернувшись до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про державну реєстрацію смерті дідуся, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки воно не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Оскільки встановлення факту смерті дідуся необхідне для отримання свідоцтва про смерть, яке б мало юридичну силу на території України, що в подальшому слугуватиме підставою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. За відповідних обставин звернувся до суду з даною вимогою. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] являється онуком [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи. (а.с. 11,12) Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Керч Автономної Республіки Крим. (а.с. 10) Наведені обставини справи підтверджуються: копією Довідки про смерть № С [NUMBER] від 17.06.2020 р., копію якої додано до заяви, з якого вбачається, що причиною смерті [PERSON] є гостра коронарна недостатність та атеросклеротична хвороба серця; копією Свідоцтва про смерть, виданого Керчинським міським відділом записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим серії [NUMBER] (Російська Федерація, Республіка Крим, м. Керч); копією фотознімків з місця захоронення [PERSON] (а.с. 9,10,14,15) Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Пунктом 18постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Пунктом 1 частини 1статті 3 вказаного Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON] . Зі змісту відмови у проведенні державній реєстрації смерті вбачається, що документ, представлений заявником не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. (а.с. 13) Тобто, орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 17.06.2020р., не створює правових наслідків. Статтею 17 ч. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Таким чином, факт смерті [PERSON] , [INFO] у м. Керч Автономної Республіки Крим знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню і на підставі п. 8 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved