Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 15.09.2016 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що 02.10.2014 року зареєструвала з відповідачем шлюб, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси видано свідоцтво про шлюб, актовий запис №387. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю позивачем [PERSON] Позивач зазначає, що з лютого 2014 року фактично припинила проживати однією сімєю з відповідачем, спільне життя у сторін не склалось, на протязі останнього часу сімейне життя поступово погіршувалось, виникали сварки, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. Як вказує позивач, на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання з відповідачем припинено, подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, та інтересам дитини, спору про поділ майна, що є спільною власністю та щодо утримання дитини між сторонами досягнуто. В звязку з наведеним, позивач просить суд: Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 02.10.2004 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №387; Визначити місце проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом із матірю за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Глушко, буд. ?, кв. 13; Стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про причини такої неявки, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 02.10.2004 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Гречкей», шлюб зареєстровано Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №387. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД, №000693, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції, актовий запис №236. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось, сторони мають різні погляди на сімейне життя та обовязки. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача, з підстав чого, вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача. Досліджуючи вимоги позивача про визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом із матірю, суд враховує, що позивачем у поданій позовній заяві зазначено, що: «з питань, щодо утримання та виховання дитини спору немає, оскільки дитина буде проживати з позивачем». З підстав чого вимоги позивача про визначення місця проживання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] разом із матірю не підлягають задоволенню, оскільки будь-яких доказів про наявність спору між сторонами щодо місця проживання дитини матірю не зазначено та суду не надано. Суд розяснює, що у разі виникнення спору щодо місця проживання дитини, такі вимоги можуть бути самостійним предметом розгляду, за наявності посилань на відповідні докази. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, що підтверджується квитанцією №80112507 від 15.09.2016, доданої до матеріалів справи. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, сплачена позивачем [PERSON] сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial