Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідачки, після уточнення вимог просив суд визнати [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON], такими що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]; судові витрати покласти на позивача.( а.с. 19) Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить зазначена квартира. 12.06.2010 року між сторонами було укладено шлюб. 31.08.2010 року позивач зареєстрував [PERSON] та її малолітнього сина до своєї квартири. У зв'язку з відсутністю спільних дітей і майнових спорів за заявою відповідачки від 13.11.2012 року № 2439 про розірвання шлюбу з позивачем, Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві видав свідоцтво про розірвання шлюбу. Так, 25.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою відповідачки, вона готувалась до розірвання шлюбу, а саме: малолітнього сина відповідач ще у серпні 2012 року відвезла до м. Суми до батьків та перевела його шкільну справу, забрала своє особисте майно. Відповідач разом із сином постійно проживають у [ADDRESS]. Згідно довідки форми № 3 у спірній квартирі зареєстровано три особи: позивач - власник квартири, [PERSON] та [PERSON] Оскільки відповідач та її син не проживають у спірній квартирі більше шести місяців, не сплачують плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири, не є членами сім'ї власника квартири, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловою площею. В суді позивач позовні вимоги підтримав, просили їх задовольнити, при цьому зазначив, що відповідачка разом із своїм сином добровільно, без примусу виїхала зі спірної квартири, забрала свої речі та речі дитини, не проживає в спірній квартирі більше трьох років. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання, будь-яких заяв, клопотань суду не надала, у зв'язку з чим, суд визнає її неявку без поважних причин, та вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується рішенням Московського місцевого суду м. Києва від 04.09.2001 року.( а.с.10) Згідно довідки форми № 3 Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» у Оболонському районі м. Києва від 19.11.2014 року № 17442 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: власник квартири [PERSON], колишня дружина [PERSON] та син дружини [PERSON] (а.с.24) Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 448, 25.12.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с.21) Батьками [PERSON] є відповідач та [PERSON], згідно свідоцтва про народження. (а.с.19) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешканнядля власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду справи судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачки та її сина [PERSON] у спірній квартирі понад один рік, отже вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved