Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

До Рокитнівського районного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання відповідача знести господарську будівлю дровітні. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що йому належить на праві приватної власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований па земельній ділянці площею 0, 1378 га, яка надана позивачеві у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відведення земельної ділянки у власність здійснювалось на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі. Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване за позивачем на підставі рішення Березівської сільської ради № 112 від 01.12.2016 року. По сусідству з позивачем знаходиться земельна ділянка площею 0,1643 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №523368 від 05.02.2010 року [PERSON] . На вказаній земельній ділянці розташоване будинковолодіння (житловий будинок та господарські будівлі) в якому проживає відповідач. Також відповідач побудував господарську будівлю (дровітню), яка знаходиться приблизно на відстані 0,20 - 0,30 м від паркану позивача. Тобто господарська будівля розміщена майже на межі їхніх земельних ділянок. Будівля є досить високою та великою закриває сонячне світло - природне освітлення належних позивачеві земельної ділянки та будинку. Крім того, оскільки в цій господарській будівлі зберігаються дрова та інші речі, то біля неї завжди є сміття, дощові води з криші будівлі стікають на земельну ділянку позивача. На цій маленькій смужці землі, між господарською будівлею та огорожею, постійно купи сміття, які сусід не тільки не прибирає, а прямо пропорційно збільшує. Будь-які інженерно-технічні заходів, що запобігали б стіканню атмосферних опадів з покрівлі будівлі на територію моєї земельної ділянки на зазначеній будівлі відсутні, а в дощову погоду вся вода збігає на належну позивачеві земельну ділянку, що в свою чергу призводить до значних незручностей в користуванні земельною ділянкою. Крім того, зважаючи на наявність вказаної господарської будівлі позивач не можу належним чином обслуговувати огорожу. З метою досудового врегулювання спору, відповідно до ст.175 ЦПК України, представник позивача - адвокат Тищук К.П. зверталась до відповідача з листом від 27.04.2018 року з проханням усунути перешкоди в користуванні належною позивачеві земельною ділянкою або ж надати документи підтверджуючі законність будівництва вищевказаної господарської будівлі. Однак, відповідач на звернення ніяк не реагує. Будь-яких документів щодо законності будівництва господарської будівлі відповідач не надав. У відповідь на адвокатські запити позивач отримав від Березівської сільської ради відповіді від 08.08.2018 та 23.08.2018 де зазначено, що існуюча межа суміжних ділянок в натурі ( на місцевості), що перебувають у власності позивача та відповідача відповідає технічні документації із землеустрою. Посилаючись на норми статей 321, 376, 391 ЦК України, ст.158 ЗК України, норми ДБН «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», просив: -Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом зобов`язання [PERSON] знести господарську будівлю (дровітню), що розташована на належній позивачеві земельній ділянці. Ухвалою суду від 1.03.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 15.11.2019 за клопотанням позивача витребувано у відповідача [PERSON] технічну документацію на земельну. Ухвалою суду від 15.11.2019 за клопотанням позивача у справі призначено будівельно-технічну експертизу. У визначені судом строки відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Під час судового розгляду справи представник позивача - адвокат Тищук К.П. позовні вимоги підтримала посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповнила, що згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної експертизи, проведеної відповідно до ухвали суду, досліджувана господарська будівля дровітні не передбачена схемою генплану, наявного у матеріалах справи і її розміщення відносно меж ділянки не відповідає вимогам відповідних державних будівельних норм, а для усунення виявлених порушень необхідно перенести будівлю або стіну, або влаштувати організований водостік. Разом з тим, відповідач не вживає заходів до усунення порушень будівельних норм. Посилання відповідача на Акт прийомки-передачі межових знаків не зберігання вважає безпідставним, оскільки вказаний акт є неналежним доказом. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Ціпан О.П. зазначив, що відповідач не визнає позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що при проведені експертизи експерту були надані неправильні вихідні дані. Відповідач [PERSON] звернувся до сертифікованого інженера-землевпорядника та відновив межі земельної ділянки. Зазначені роботи провів саме той інженер-землевпорядник, який виготовляв технічну документацію на земельну ділянку позивача. Із застосуванням спеціального обладнання було визначено координато точок та відновлено межові знаки наданої відповідачеві земельної ділянки. Було встановлено, що паркан позивача у вигляді металевої сітки, проходить по земельній ділянці відповідача орієнтовно 20-40 см від межі. Тобто, згідно відновлених меж земельної ділянки існуючий паркан необхідно переносити у сторону позивача. Крім того, господарська будівля дровітні є тимчасовою спорудою, оскільки не має фундаменту. Твердження, що дровітня побудована з порушенням будівельних норм є помилковим. В чому полягає порушення прав позивача зведенням зазначеної тимчасової господарської будівлі, позивач не довід. Просить в задоволенні позову відмовити з підстав його необґрунтованості. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями , який знаходиться в с.Березове, Рокитнівського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.12.1994 року (а.с.79,10). Відповідно до рішення Березівської сільської ради від 01.12.2016 №112, Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність громадянину [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 5625080800:01:001:0111 площею 0,1378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : [ADDRESS] (а.с.22). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №74799832 від 05.12.2016, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою : [ADDRESS] (а.с.22). Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), по [ADDRESS] на території Березівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, вбачається, що суміжним землекористувачем [PERSON] по межі північно-західного напрямку від Г до Д є землі громадянина [PERSON] кадастровий номер 5625080800:01:001:0006 (а.с.8-21). Згідно акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 23.06.2016 року встановлено, що межі земельної ділянки позивача в натурі (на місцевості) проходять по існуючій огорожі - металева сітка на бетонних стовпах (а.с.17). Відповідно до рішення Березівської сільської ради від 21.04.2009 №176, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1643 га громадянину [PERSON] , за адресою : Рівненська область, Рокитнівський район, с.Березове (а.с.77). Відповідно до Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають в запасі Березівської сільської ради, вбачається, що суміжним землекористувачем [PERSON] по межі від А до Б є землі громадянина [PERSON] (а.с.79-100). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ№523363, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1643 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 5625080800:01:001:0006, що знаходиться за адресою : Рівненська область, Рокитнівський район, с.Березове (а.с.76). На повторний запит адвоката від 15.08.2018, Березівська сільська рада повідомила. Що існуюча межа суміжних земельних ділянок в натурі (на місцевості) по [ADDRESS] , що перебувають у власності [PERSON] та [PERSON] відповідає технічній документації із землеустрою (а.с.30). Висновком експерта №ЕУ-11/20 судової будівельно-земельно-технічної експертизи від 15 жовтня 2020 року, встановлено: що досліджувана господарська будівля дровітні, що знаходиться по [ADDRESS] , не передбачена схемою генплану, наявною у матеріалах справи і її розміщення відносно меж ділянки не відповідає вимогам відповідних державних будівельних норм. Досліджувана господарська будівля дровітні взагалі не передбачена на земельній ділянці [PERSON] , на її місці передбачався фруктовий сад. Відстань від стіни будівлі дровітні до межі становить 0,5 - 0,9 м і з даху дровітні відсутній організований водостік, що не відповідає вимогам п.3.25* ДБН 360-92**. Для усунення виявлених порушень необхідно перенести або будівлю дровітні, або її стіну, щоб була забезпечена відстань до межі в 1,0м по всій довжині будівлі. Також необхідно або зменшити ширину даху, або влаштувати організований водостік з даху дровітні (а.с.114-121). Разом з тим, відповідно до п.2 Акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 13 квітня 2021 року, межа між земельною ділянкою власника [PERSON] та земельною ділянкою [PERSON] проходить по суходолу орієнтовно на відстані 20-40 см від існуючої огорожі в сторону [PERSON] (а.с.142). Посилання представника позивача на те, що вказаний акт є неналежним доказом у справі не заслуговує на увагу суду, оскільки відповідно до ст. 106 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно до Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Отже, відповідач скористався своїм правом тана підставі технічної документації відновив межі належної йом земельної ділянки. За змістом статі 41 Конституції України та ст.317 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема, у визначені законом способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Частиною третьою статті 152 ЗК України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Частиною першою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України). Згідно із положеннями статей 91,96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. З урахуванням вищезазначених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просить суд усунути йому перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, посилаючись на те, що господарська будівля дровітні відповідача збудована неподалік паркану, що є менше 1 метра від межі та є порушенням будівельних норм. Водночас, як встановлено судом, що зведений позивачем паркан у вигляді металевої сітки встановлений не по межі, а по земельній ділянці відповідача з відхиленням у сторону відповідача, що підтверджується актом прийомки-передачі межових знаків від 13 квітня 2021 року , дані якого не були відомі та не враховані експертом при проведенні експертизи. Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутні підстави для задоволення позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Outcome: dismissed