Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ «Дельта Банк» з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 08.11.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ПАТ «Кредитпромбанк») та відповідачем був укладений кредитний договір № 10/50/06-І , згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 79\~200 дол. США, з розрахунку 12,5% річних, на строк з 08.11.2006 року по 06.11.2020 року. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, за договором іпотеки № 10/50-З/06-І від 08.11.2006р., а саме: квартиру [ADDRESS], загальною житловою площею 30,7 кв.м., та підсобних приміщень, загальна площа квартири 49,6 кв.м., що належить іпотекодавцю на прав власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.11.2006р. Р№16050, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 1699917, реєстраційний номер 6790280. 26 червня 2013 року між ПАТ Кредитпромбанк» та ПАТ « «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором ПАТ «Кредипромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» має право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, однак зобов'язання не виконані, станом на 11.06.2015р. заборгованість складає 4\~228\~706,09 грн., з них: сума заборгованості по тілу кредиту - 1\~615\~509,85 грн; за відсотками - 1 990\~098,09 грн., пеня 556\~337,64 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 21\~645,10 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам 45\~115,42 грн. Тому позивач просив в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 4\~228\~706,09 грн., за кредитним договором № 10/50/06-І від 08.11.2006р., звернути стягнення на предмет іпотеки [PERSON], а саме: квартиру [ADDRESS], загальною житловою площею 30,7 кв.м., та підсобних приміщень, загальна площа квартири 49,6 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.11.2006р. Р№16050, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 1699917, реєстраційний номер 6790280; визнати за ПАТ «Дельта Банк» (код ЄДРПОУ 34047020) право власності на квартиру№ 48 в будинку № 26 по вул. Ак. Філатова в м. Одесі, загальною житловою площею 30,7 кв.м., та підсобних приміщень, загальна площа квартири 49,6 кв.м.; судові витрати покласти на відповідача та витрати повязані з опублікуванням оголошення у пресі в розмірі 840 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялися через опублікування в газеті «Урядовий Курєр» . За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2006р. між ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступник ПАТ «Кредитпромбанк») та відповідачем був укладений кредитний договір № 10/50/06-І , згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 79\~200 дол. США, з розрахунку 12,5% річних, на строк з 08.11.2006 року по 06.11.2020 року. В частині надання кредитних коштів банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі. (а.с. 8-15). З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, іпотекодавець [PERSON] передала у іпотеку нерухоме майно, за договором іпотеки № 10/50-З/06-І від 08.11.2006р., а саме: квартиру [ADDRESS], загальною житловою площею 30,7 кв.м., та підсобних приміщень, загальна площа квартири 49,6 кв.м., що належить іпотекодавцю на прав власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 08.11.2006р. Р№16050, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів під № 1699917, реєстраційний номер 6790280. 26.06.2013 року між ПАТ Кредитпромбанк» та ПАТ « «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах визначених даним договором ПАТ «Кредипромбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, АТ «Дельта Банк» має право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість станом на 11.06.2015р. у розмірі - 4\~228\~706,09 грн., з них: сума заборгованості по тілу кредиту - 1\~615\~509,85 грн; за відсотками - 1 990\~098,09 грн., пеня 556\~337,64 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу 21\~645,10 грн., сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам 45\~115,42 грн. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою. Одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Частиною 3 цієї статті визначено, що правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Закону України, «Про іпотеку»\~у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 6.2. кредитного договору у разі недотримання позичальником умов кредитного та/або іпотечного договору банк має право вимагати повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положень частини третьої статті\~33, статті\~36, частини першої статті\~37 Закону України «Про іпотеку»\~іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цим норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі частини другої\~статті 16 ЦК\~має право вимагати застосування його судом. На підстав викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно\~ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, суд стягує з відповідача судовій збір на користь держави в розмірі 3 654 грн., та на користь ПАТ «Дельта Банк», документально підтвердженні, 840 грн. судових витрат повязаних із опублікуванням оголошення у пресі.

Outcome: approved