Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з відповідною заявою у якій просить ухвалити рішення суду, яким внести зміни до її, [PERSON] , актового запису про народження, вказавши у графі «прізвище» - [PERSON] , а у графі «по - батькові» - [PERSON] . Даний факт заявник просить встановити для відновлення пам`яті про батька. У підтвердження своїх вимог заявник посилається на те, що згідно до « Запису акту про народження» заявника № 1077 від 9 липня 1950 року, вказано: «прізвище» - [PERSON] ; «ім`я» - [PERSON] ; У графі «по-батькові» - відомості відсутні. Згідно цієї довідки, відомості про батьків заявника наявні лише стосовно матері - [PERSON] . Рідним (біологічним) батьком заявника був - [PERSON] . Однак, оскільки шлюб між батьками заявника, [PERSON] та [PERSON] не був зареєстрований відповідно до вимог законодавства, у її свідоцтві про народження в графі «батько» відсутні будь-які відомості. Рідною матір`ю заявника була [PERSON] , батько у свідоцтві про народження був не вказаний. Але хто є її рідним батьком їй було відомо, це - [PERSON] . З народження, [PERSON] мешкала разом з батьками - [PERSON] та матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [INFO] , [PERSON] помер та був похований на Троїцькому кладовищі у місті Одесі. Весною 1964 року, мати заявника - [PERSON] , була засуджена до позбавлення волі. З огляду на те, що станом на час засудження матері, заявнику було 14 років, [INFO] , її - [PERSON] було усиновлено. Після усиновлення, до актового запису про народження заявника № 1077, були внесені наступні зміни: Прізвище « [PERSON] » було закреслено та зроблено припис - « [PERSON] »; У графі по - батькові було вписано « [PERSON] »; До запису про батьків були внесені наступні зміни, у графі батько був вписаний « [PERSON] » (замість порожньої графи); У графі матір відомості, щодо біологічної матері, [PERSON] були закреслені та зроблено припис - [PERSON] . З цього часу батьками заявника стали: Батько- [PERSON] ; Матір - [PERSON] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження У судове засідання заявник та її представник в судове засідання не з`явились. Надали до суду заяви у яких просили слухання справи проводити за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник зацікавленої особи у судовому засіданні участі не приймав, причини своєї неявки до суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки та заяви з усіма додатками. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. [PERSON] , народилась [INFO] у місті Одеса, що підтверджується копією посвідки на постійне місце проживання на території України серії [NUMBER] , яка наявна у матеріалах справи. Згідно до « Запису акту про народження» заявника № 1077 від 9 липня 1950 року, вказано: «прізвище» - [PERSON] ; «ім`я» - [PERSON] ; У графі «по-батькові» - відомості відсутні. [INFO] , [PERSON] помер та був похований на Троїцькому кладовищі у місті Одесі. Весною 1964 року, мати заявника - [PERSON] , була засуджена до позбавлення волі. З огляду на те, що станом на час засудження матері, заявнику було 14 років, 24 березня 1964 року, її - [PERSON] було усиновлено. Після усиновлення, до актового запису про народження заявника № 1077, були внесені наступні зміни: Прізвище « [PERSON] » було закреслено та зроблено припис - « [PERSON] »; У графі по - батькові було вписано « [PERSON] »; До запису про батьків були внесені наступні зміни, у графі батько був вписаний « [PERSON] » (замість порожньої графи); У графі матір відомості, щодо біологічної матері, [PERSON] були закреслені та зроблено припис - [PERSON] . З цього часу батьками заявника стали: Батько- [PERSON] ; Матір - [PERSON] . 24 травня 1975 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу, вона перейшла з дошлюбного прізвища « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». 28 грудня 1976 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу заявник не змінювала прізвище на дошлюбне - [PERSON] . Тож, з моменту укладення шлюбу і по сьогоднішній день її прізвище - [PERSON] . Як вбачається з матеріалів справи, 20 лютого 2007 року, за зверненням [PERSON] до Другого відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, вона отримала свідоцтво про своє народження, повторно. У наданому документі, відомості у графі «по - батькові» відсутні. З цієї підстави, [PERSON] , звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси до Відділу реєстрації актів цивільного стану Малиновського району м. Одеси, з заявою про встановлення факту родинних відносин. За результатами розгляду даної заяви Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалене Рішення по цивільній справі № 521/4358/13-ц (провадження № 2о/521/157/13), яким Суд задовольнив вимоги [PERSON] в повному обсязі, а саме: 1. Заяву [PERSON] , заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Малиновського району м. Одеси про встановлення факту родинних відносин - задовольнити у повному обсязі. 2. Встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Копія відповідного рішення Суду наявно у матеріалах справи. З пояснень заявника встановлено, що заявник є пенсіонеркою за віком. Має притаманні її віку захворювання та розлади здоров`я. З огляду на це, заявник вважає, що коли їй буде час «піти», то вона хоче бути похованою, я донька свого батька, тобто с «прізвищем» - Тіц, та «по-батькові» - [PERSON] . До такого переконання, заявник прийшла з огляду на те, що з її біологічним батьком - [PERSON] , у них були дуже міцні, глибокі та тендітні стосунки. У спогадах заявника про її батька в неї залишилась тільки безмежна вдячність, любов та теплота. З метою реалізації вищевказаного [PERSON] звернулась до компетентного органу з відповідною заявою. 22 лютого 2020 року, на своє звернення, заявник отримала відповідь під № 596/53-21 Малиновського районного у м. Одеса Відділу державної реєстрації актів цивільного стану «Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси)», у якій вказано, що: «Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану та інше». Статтею 19 ЦК України визначений - Самозахист цивільних прав. 1. Особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. 2. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства. Тобто, з наданої відповіді вбачається, що захистити своє право без допомоги Суду («власними силами»), заявник не має об`єктивної можливості. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). У зв`язку з цим законодавство закріплює суб`єктивне право на звернення до органів реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін та виправлень до актових записів цивільного стану. Водночас, враховуючи суспільну важливість достовірності актових записів, закон встановлює як коло осіб, уповноважених звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану до органів реєстрації актів цивільного стану з цих питань, так і підстави внесення змін та виправлень до актових записів. Таким чином, внесення змін до актового запису цивільного стану є формою гарантії та захисту прав і свобод з боку держави. Конституція встановлює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Тому права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, відповідно до ст.3 Конституції. Суб`єктивні права і свободи людини не вичерпуються тими, які прямо закріплені Конституцією. Велике значення для суспільного життя особи мають особисті немайнові права, закріплені Цивільним кодексом, зокрема права, що забезпечують природне існування та соціальне буття фізичної особи. У силу взаємопов`язаності різних сфер правовідносин та взаємодії галузей права, які регулюють ці сфери, особисті немайнові права мають не лише приватноправове, але й публічно-правове значення. Зокрема, публічно-правовими є відносини, в які вступає особа з державними органами та іншими суб`єктами владних повноважень у процесах, коли держава здійснює свою конституційну функцію утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Серед подій та дій, які є юридичними фактами, особливе значення для людини (фізичної особи) мають акти цивільного стану - події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків, відповідно до ч.1 ст.49 ЦК. З огляду на те що особисті немайнові права мають не лише цивільний, але й публічно-правовий характер, можна стверджувати, що акти цивільного стану мають важливе значення для усього суспільного життя людини як у приватній, так і публічній сфері. Важливою складовою діяльності держави із забезпечення прав і свобод людини є державна реєстрація актів цивільного стану. Державна реєстрація - це публічно-правове засвідчення актів цивільного стану, яке забезпечує загальне (як у приватних, так і в публічно-правових відносинах) визнання правосуб`єктності особи. Таким чином, у процесі реєстрації актів цивільного стану людина (фізична особа) вступає у публічно-правові відносини з державою в особі державного органу, уповноваженого здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану. Частина 3 ст. 49 ЦК встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. А отже, відповідно до ч. 4 цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Таким законом є Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 2.07.2010 №2398-VI. Цей закон визначає правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, регламентує порядок проведення державної реєстрації актів цивільного стану, закріплюючи підстави, строки, місце державної реєстрації, ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до вимог ст. 293 ЦПК України, суди розглядають справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно п.1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами в порядку окремого провадження. У відповідності до п. 1постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Надані до суду документи безперечно підтверджують законність та обґрунтованість заявлених вимог, а отже Суд приходить до висновку про можливість задоволення вказаної заяви.

Outcome: approved