Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] . До [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Недригайлівської районної державної адміністрації, про надання дозволу для виїзду за кордон неповнолітньої дитини, яка обґрунтована тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . 17 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина - [PERSON] . Залишилась проживати разом з позивачем. З 2006 року, сторони не спілкуються, будь-яких відносин не підтримують, місце його проживання та контактний номер відповідача не відомий. Позивач самостійно несе усі витрати по утриманню доньки, належним чином піклування про її здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток. [PERSON] має намір забезпечити повноцінний відпочинок доньки - [PERSON] в країні Республіка Польща, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку, а також вирішення питання відносно отримання дочкою вищої освіти за кордоном, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов`язків. Крім того, позивач протягом 2020 року матиме таку можливість вивезти на відпочинок та навчання за кордон, а саме до Республіки Польща. [PERSON] вже тривалий час проживає та працює в Республіці Польща. Позивач офіційно працевлаштована, прийнята на роботу на невизначений термін, отримує достатньо високу середньомісячну заробітну плату. Має в користуванні житло для їх проживання з донькою. Дочка позивачки також бажає відвідати Польщу. Зазначає, що точного місця проживання батька доньки їй не відомо, але є наявні відомості, що він мешкає у м.Горлівка Донецька область, тож проживання доньки в сім`ї батька вважає недоречним. Позивач просить суд надати дозвіл на виїзд з України - [PERSON] , [INFO] , у супроводі матері - [PERSON] , без згоди батька - [PERSON] в країну Республіка Польща з 01 червня 2021 року до 01 червня 2022 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.34). Представник позивача адвокат Скляров С.Л. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі (а.с.36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимог визнав, просив їх задовольнити повністю. Проти надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України - [PERSON] , 31 травня 2004 року в країну Республіка Польща з 01 червня 2021 року по 01 червня 2022 року не заперечував (а.с.21). Представник третьої особи Іщенко Т. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначає, що виходячи з міркувань про забезпечення найкращих інтересів неповнолітньої дитини [PERSON] , служба у справах дітей Недригайловської районної адміністрації підтримує позов зазначає, що відповідач [PERSON] . Із колишньою дружиною та донькою не спілкується, батько життям дитини не цікавиться. Аліменти не виплачує. В ході спілкування з дитиною, службою встановлено, що дитина з батьком не спілкується, батько її життям не цікавиться, виявляє бажання поїхати до матері, яка перебуває в Республіки Польща, з метою удосконалення знання іноземної мови та в подальшому для отримання професії (а.с.30). Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд доходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії рішення Надригайлівського районного суду Сумської області від 17 жовтня 2011 року по цивільній справ за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу вбачається, що відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі від 09 серпня 2003 року, актовий запис №804, який розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16 червня 2004 року Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. У теперішній час позивачем поставлено питання щодо отримання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України, з метою відпочинку та оздоровлення, а саме до Республіки Польща. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини закріплено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зважаючи на відсутність добровільної згоди відповідача на надання нотаріально посвідченого дозволу на виїзд дитини [PERSON] за межі території України, суд приходить до висновку щодо штучних обмежень прав дитини у свободі пересування, як територією держави, так і свободі перетинання її кордонів. Як вбачається з положень абзацу третього частини третьої статті 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Згідно з пп. 2 п. 4 «Правил перетинання державного кордону України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року (із відповідними змінами та доповненнями), виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Пунктом 18 «Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон. Крім того, відповідно до пп. 2 п. 7 «Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 07 травня 2014 року (у редакції постанови КМУ № 1001 від 16 листопада 2016 року), оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 00 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved