Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] з позовом до Комиш-Зорянської сільської ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку та на квартиру в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 20 травня 2013 року померла його мати [PERSON]. За життя вона скала заповіт, відповідно до якого все майно, належне їй, заповідала сину [PERSON]. Спадкове майно, що залишилася після смерті [PERSON], складалося з 1/2 частки квартири №1, розташованої у с. Шевченківське Більмацького району Запорізької області по вул.. Центральній, буд. 4. Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Також позивач зазначив, що 21 серпня 2016 року помер його батько [PERSON], який за життя склав заповіт. Відповідно до заповіту все майно заповідано [PERSON]. Приватний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частки квартири №1, розташованої у с. Шевченківське Більмацького району Запорізької області по вул.. Центральній, буд. 4. у звязку із ненаданням оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Оригінал свідоцтва про право власності на квартиру був втрачений батьками та у позивача відсутній. Також приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] на земельну ділянку площею 0,30 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Шевченківське вул. Центральна Більмацького району Запорізької області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №048018, виданого Шевченківською сільською радою народних депутатів, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №214 від 24.07.2001 року. Причиною відмови є ненадання витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. В судове засідання 11.04.2017 року позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце судових засідань, в судові засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Проти позовних вимог не заперечував. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] народився 17 листопада 1965 року у батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ІІ-АВ №206149, виданим 03 березня 1970 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1997 року (а.с. 21) [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Оригінал свідоцтва про право власності на житло у позивача відсутні. На запит суду КП «Куйбишевське БТІ» надало копію інвентаризаційної справи на зазначену квартиру. В матеріалах інвентаризаційної справи міститься оригінал свідоцтва про право власності на житло. На підставі рішення виконкому Шевченківської сільської ради народних депутатів №21 від 14 липня 2000 року [PERSON], який мешкає у [ADDRESS], передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,30 гектарів, розташовану с. Шевченківське вул. Леніна для ведення особистого підсобного господарства, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю ІІ-ЗП №048018, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №214 24 липня 2001 року. Згідно листа відділу Держгеокадастру у Більмацькому районі від 23.02.2017 року №О-50/0-14/6-17 (а.с. 19) витяг з Державного земельного кадастру на земельні ділянки загальною площею 0,30 га тому, що на момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку ІІ-ЗП №048018 від 24 липня 2001 року, виданого на імя [PERSON], поземельна книга не відкривалася. 04 листопада 2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, згідно якого все належне їй майно заповідано сину [PERSON], який народився в с. Шевченківське Куйбишевського району Запорізької області 17 листопада 1965 року. 20 травня 2013 року померла [PERSON], про що того ж числа складено відповідний актовий запис №12 виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області та видано свідоцтво про смерть (а.с. 10). 21 серпня 2013 року [PERSON] звернувся до Куйбишевської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Заявою від 21 серпня 2013 року [PERSON], чоловік померлої [PERSON], відмовився від прийняття обовязкової частки у спадщини. Державним нотаріусом відкрито спадкову справу №54914172. 01.03.2017 року державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири за №1, розташовану в селі Шевченківське по вулиці Центральній в будинку №4 Більмацького району Запорізької області, оскільки правовстановлюючих документів на квартиру не надано. 04 листопада 2004 року [PERSON] склав заповіт про те, що все його майно заповідано [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області. 21 серпня 2016 року [PERSON] помер, про що складено відповідний актовий запис №316 та видано свідоцтво про смерть І-ЖС №363177 Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 11). 01 вересня 2016 року [PERSON] звернувся із заявою до приватного нотаріусу [PERSON] про прийняття за заповітом спадщини після померлого [PERSON] 01.09.2016 року приватним нотаріусом зареєстровано спадкову справу №59440754 в Спадковому реєстрі. 02 березня 2017 року приватним нотаріусом оформлено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,30 га, розташовану в с. Шевченківське вул. Центральна Більмацького району Запорізької області, оскільки не надано витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Також 02 березня 2017 року приватним нотаріусом відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку квартири за №1, розташовану в селі Шевченківське по вулиці Центральній в будинку №4 Бальмацького району Запорізької області, оскільки [PERSON] не надано жодних правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Згідно ст. 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власник приватизованого житла має право розпорядитися квартирою (будинком), кімнатою (кімнатами) у гуртожитку на свій розсуд: продати, подарувати, заповісти, здати в оренду, обміняти, закласти, укладати інші угоди, не заборонені законом. Порядок здійснення цих прав власником житла регулюється цивільним законодавством України. Судом встановлено, що батьки позивача [PERSON] за життя набули право власності на квартиру [ADDRESS] (Центральній) в с. Шевченківське Куйбишевського (Більмацького) району Запорізької області шляхом приватизації, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 10.09.1997 року. Тобто право власності на зазначену квартиру набуто у встановленому законодавством порядку. Доказом цього є оригінал свідоцтва, що міститься в матеріалах інвентарної справи на зазначену квартиру, що наданий суду КП «Куйбишевське бюро технічної інвентаризації». Згідно технічного паспорту на квартиру №1 в житловому будинку №4 по вул. Центральній в с. Шевченківське Більмацького району Запорізької області від 19.10.2016 року ця квартира складається з першої кімнати площею 7,2 кв.м., другої кімнати площею 7,5 кв.м., третьої кімнати площею 16,1 кв.м., кухні площею 6,8 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м., коридору площею 7,6 кв.м., кладовки площею 4,8 кв.м., загальна площа квартири становить 54,9 кв.м., жила площа - 30,8 кв.м. Також зазначено наступні будівлі та споруди: 1/2 сарай літ. Б, вбиральня літ. Е, ганок №1, козирок №2, сарай літ. В, скважина, огорожа. Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, що діяв на час оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку ІІ-ЗП №048018 від 24 липня 2001 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. За ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Таким чином судом встановлено, що померлий [PERSON] у встановленому законом порядку отримав право власності на земельну ділянку площею 0,30 га в с. Шевченківське по вул. Леніна (Центральній) для ведення особистого підсобного господарства. Та обставина, що земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, не впливає на законність набуття права власності на неї померлим [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За наведених обставин [PERSON] як спадкоємець за заповітом звернувся до органів нотаріату з метою прийняття спадщини, про що подав відповідні заяви. Суд, враховуючи зазначені обставини справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на квартиру та відсутність витягу на земельну ділянку з Державного земельного кадастру позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved