Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

До Сторожинецького районного суду Чернівецької області 22 травня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , зацікавлена особа: Орган опіки та піклування Верхньопетрівецької сільської ради про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 28 січня 2008 року у відділі РАЦС Сторожинецького управління юстиції Чернівецької області він зареєстрував шлюб з громадянкою [PERSON] , про що зроблено актовий запис №09. 03.06.2008 року від шлюбу від шлюбу народилися: донька [PERSON] та [INFO] син [PERSON] . Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.10.2015 року шлюб між позивачем та [PERSON] розірваний та стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в сумі 1000 грн., щомісячно. Позивач зазначив, що аліменти на утримання дітей ним сплачувалися регулярно без затримок і крім того він забезпечував їх продуктами харчування, однак близько трьох місяців він дізнався, що колишня дружина виїхала за кордон на заробітки і залишала дітей на призволяще, залишала їх проживати зі своєю мамою, яка спів мешкає з громадянином Румунії і практично постійно теж перебуває за кордоном. Крім того, позивачу також стало відомо, що колишня дружина затримана правоохоронними органами Румунії, за перевезення контрабандного товару через кордон та згідно вироку суду перебуває в Румунії і місцях позбавлення волі терміном на три роки. На даний момент син та донька проживають без реєстрації разом зі мною в [ADDRESS] , позивач їх повністю утримує та забезпечує всім необхідним, приймає безпосередню участь у їх вихованні та утриманні. На початку травня 2019 року позивач звернувся з заявою до органу опіки та піклування Верхньопетрівецької сільської ради з проханням надати розпорядження про визначення місця проживання дітей: [PERSON] та [PERSON] разом зі мною, [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідач з кінця лютого 2019 року перебуває в місцях позбавлення волі, за кордоном в Румунії і не приймає участі в вихованні та навчанні дітей, матеріально не забезпечує дітей та не має змоги повернутись на Україну. Однак, наскільки стало відомо позивачу вона по телефону співмешканці брата [PERSON] забороняє позивачу бачитись з донькою та сином, тому виникла необхідність у зверненні до суду, щоб в подальшому не виникало питань що позивач добровільно забрав дітей від матері та переховує їх. Угоду про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не було досягнуто. На даний час позивач офіційно не працює, однак має власний вантажний автомобіль та здійснює перевезення грузів і має змогу матеріально забезпечити своїх дітей, так як в середньому його заробітна плата складає 10000 грн. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Від зацікавленої особи Органу опіки та піклування Верхньопетрівецької сільської ради надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 05 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, змінив позовні вимоги та просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 гривень, щомісячно на кожну дитину до досягнення їх повноліття. Ухвалою суду від 18 вересня 2019 року залучено до участі у розгляді справи третю сторону, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Сторожинецької районної державної адміністрації. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до свідоцтв про народження, виданих Відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького управління юстиції Чернівецької області області, батьками [PERSON] та [PERSON] являються [PERSON] до [PERSON] . Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області по справі №723/2559/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб розірвано та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей. Згідно довідки виконкому Верхньопетрівецької сільської ради №1401 від 21.05.2019 року на даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні [PERSON] та знаходяться на його утриманні, що також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов №141 від 17.05.2019 року. На підставі довідки Сторожинецького районного відділу ДВС №ВП 52164281 від 15.05.2019 року борг по сплаті аліментів відносно [PERSON] відсутній. Відповідно до довідок Верхньопетрівецької ЗОШ І-ІІІ ст. №1 неповнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються у даному навчальному закладі. Згідно інформаційної довідки №214 від 22.05.2019 року відомостей про звернення [PERSON] за наркологічною допомогою відсутні. Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.141Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст.180СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК). Статтею 8Закону України«Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.181Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М . С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Частина 1 статті 188 Сімейного кодексу України зазначає, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків. Стаття 161 СК України встановлює, що спір між батьками, яки не досягли згоди про місце проживання дитини, вирішується судом. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Так, 11 липня 2017 року Європейським Судом з прав людини було винесено рішення у справі «М.С. проти України», у якому йдеться визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім інтереси інших сторін. Судові витрати суд, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved