Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1- 5). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2016 року [PERSON], дав в борг -13 680 грн. - [PERSON], терміном на три місяці строком до 20.12.2015 року. Спочатку Відповідач сплачував вказаний борг, але з січня 2016 року, перестав сплачувати. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав задовольнити. На запитання суду пояснив, для [PERSON] він взяв тири кредити. Два кредити Відповідач погасив, третій - ні. Вказав про те що, нотаріально не посвідчував факт передачі грошей. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористалась. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: - відповідно до розписки, наданої в оригіналі, - [PERSON], [INFO] попрохав [PERSON] взяти кредит. Вказаний кредит, він - [PERSON], зобов'язався виконати протягом - з місяців з 11.09.2015 року по 11.12.1986 рік (а.с.2); - згідно до заяви Позичальника - [PERSON], останньому на підставі його особистого волевиявлення, видано ПАТ «Акцент-Банк», строковий кредит на суму - 7438 грн. 00 коп., строком на 24 місяці з 09.09.2015 року по 08.09.2017 року включно (а.с. 4) - відповідно до графіку погашення кредиту № договору АВНОF9130650434 від 09.09.2015 року, [PERSON], установлено рахунок для внесення платежів за кредитом: [NUMBER] у ПАТ «Акцент-Банк» та установлено графік погашення кредиту (а.с.3). Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки а ні в судовому засіданні, а ні до позовної заяви - Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, про факт надання [PERSON], позики Водночас, в матеріалах справи наявна розписка про те, що [PERSON], [INFO] попрохав [PERSON] взяти кредит, наявна заяви Позичальника - [PERSON], відповідно до якої йому на підставі його особистого волевиявлення, видано ПАТ «Акцент-Банк», строковий кредит на суму - 7438 грн. 00 коп., та графік погашення кредиту № договору АВНОF9130650434 від 09.09.2015 року, за підписом [PERSON]. Таким чином у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт, що саме [PERSON] не виконав взяті на себе зобов'язання по поверненню грошових коштів, порушуючи права позивача.

Outcome: dismissed