Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернулося Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - АТ КБ ПриватБанк) із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору б/н від 22.05.2013 року в сумі 27397,84 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно заяви № б/н від 22.05.2013р. [PERSON] отримала кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач, надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. У порушення закону та умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту за договором належним чином не виконала, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості по зобов`язаннях. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань станом на 06.02.2019р. утворилася заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 27397,84 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 29,83 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 19473,04 грн., пеня 19473,04 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2800 грн. , фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу 1280,85 грн. Тому заявлено АТ КБ ПриватБанк позов до суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. У справі є клопотання від представника позивача Кіріченка Р.А. про розгляд справи у відсутності представника позивача та про повне підтримання заявлених позовних вимог. Відповідач [PERSON] , якій у встановленому порядку надсилався виклик до суду, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом із копії анкети-заяви відповідача від 22.05.2015р. встановлено, що між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилась з умовами та правилами надання банківських послуг в АТ КБ ПриватБанк. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 1ст. 1054 ЦК встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при непогашенні суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний оплатити банку штраф. Відповідно до поданого позивачем розрахунку станом на 06.02.2019р. має місце заборгованість по кредитному договору [PERSON] в сумі 27397,84 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 29,83 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 19473,04 грн., пеня 19473,04 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 2800 грн. , фіксована складова штрафу - 500 грн., процентна складова штрафу 1280,85 грн. Отже, враховуючи визнання відповідачем та неоспорювання розрахунку в частині заборгованості по тілу кредиту суд вбачає підстави для стягнення із [PERSON] заборгованості по тілу кредиту у розмірі, що зазначений у письмовому розрахунку суми заборгованості по кредиту та відсотках. Щодо вимог про стягнення пені, суд керується тим, що відповідно до норми ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Виходячи із зазначеного, враховуючи, що позивачем не подано доказів про наявність у нього збитків, завданих невиконанням відповідачем свого зобов`язання, а також зважаючи на скрутне матеріальне становище відповідача, оскільки вона була змушена звернутись за коштами до банку, суд вбачає підстави для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню із [PERSON] до розміру заборгованості по тілу кредиту, який в сумі становить 3343,95 грн. (заборгованість за тілом кредиту + прострочена заборгованість за тілом кредиту). Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення штрафів за порушення строків платежів суд керується тим, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Тому, виходячи із наведеного, в задоволенні вимог про стягнення штрафів теж слід відмовити, оскільки до відповідача за прострочення платежів застосовано неустойку у виді пені. Отже, із відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 22 травня 2013 року на загальну суму 7 367,90 грн., а саме: 29 грн 83 коп. тіла кредиту, 3994 грн 12 коп. простроченого тіла кредиту, 3343 грн 95 коп. пені. Стягненню із відповідача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 468,92 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 24,41%.

Outcome: partial