Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 06.02.2015 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 06.08.2010 року між нею та відповідачем, було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №128774 від 06.10.2010 року, виданим Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управляння юстиції, однак сімейне життя між ними не склалося в результаті чого шлюб був розірваний. Після розлучення з [PERSON], позивач мешкала разом з [PERSON], та 10.04.2011 року народила двох синів [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з тим, що позивач на момент народження дітей проживала з [PERSON], а після народження дітей їм було надано прізвище «Доровських» і по-батькові «Романович» про, що було зроблено відповідний актовий запис у свідоцтвах про народження обох дітей. Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 08.07.2014 року, було виключено із актового запису №40 від 05.05.2011 року про народження [PERSON] в свідоцтві про народження серії І-ЖД №257604 та актового запису №41 від 05.05.2011 року про народження [PERSON] в свідоцтві про народження серії І-ЖД №257605, запис про [PERSON], як батька обох дітей. Виходячи із часового проміжку дати народження дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO] та офіційним розривом шлюбу між позивачем та відповідачем [PERSON], [PERSON], вважає, що саме відповідач є батьком її дітей. В зв'язку з чим позивач просить суд, визнати [PERSON], батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON], та його представник за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Окрім того, 08.07.2015 року, відповідачем [PERSON], були надані до суду заперечення згідно яких, відповідач зазначив, що висновок експерта №46, від 30.04.2015 року про визначення батьківства, для нього створює сумніви, так як містить лише припущення, що він може являтися батьком дітей позивача, також в судовому засіданні 01.07.2015 року, експерт [PERSON], на думку [PERSON], так і не довів достовірності висновку експерта №46. Відповідач вважає, що такий висновок експерта не може бути покладений в основу судового рішення, та інших доказів доведення того, що він є батьком дітей позивача немає, тому він вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріли справи, надавши оцінку поданим доказам, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06.08.2010 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 06.08.2010 року, та позивач змінила своє прізвище на «Ігошина». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, 26.02.2011 року, [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON], та після реєстрації шлюбу знову змінила прізвище на «Паньків». Після розірвання шлюбу позивач почала проживати разом з [PERSON], та 10.04.2011 року народила двох синів [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з тим, що на момент народження дітей вона проживала разом з [PERSON], дітям було надане прізвище «Доровських», а по батькові «Романович». 06.09.2014 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], та змінила своє прізвище на «Козловська», що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Рішенням Теплодарського районного суду Одеської області від 08.07.2014 року, було виключено із актового запису №40 від 05.05.2011 року про народження 10.04.2011 року [PERSON], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, в свідоцтві про народження серії І-ЖД №257604, запис про [PERSON], як батька дитини та виключено із актового запису №41 від 05.05.2011 року про народження 10.04.2011 року [PERSON], вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області, в свідоцтві про народження серії І-ЖД №257605, запис про [PERSON], як батька дитини. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції в Одеській області, 02.12.2014 року, сину позивача [PERSON] 10.04.2011 року, було надано прізвище «Козловський» та по батькові «Дмитрович». Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції в Одеській області, 02.12.2014 року, сину позивачу [PERSON], 10.04.2011 року, також було надано прізвище «Козловський» та по батькові «Дмитрович». Згідно ст. п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Статтею 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно висновку експерта про проведення біологічної (генетичної) експертизи №46 від 30.04.2015 року, встановлено, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу матері і один батька. Молекулярно генетичним аналізом ДНК громадянина [PERSON] та дитини [PERSON], [INFO], в межах дослідження локусів не виявлені алелі, які не простежуються у громадянина [PERSON], [INFO], таким чином, молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене. Відповідно до висновку експерта №46 від 30.04.2015 року також встановлено, що відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу матері і один батька. Молекулярно генетичним аналізом ДНК громадянина [PERSON] та дитини [PERSON], [INFO], в межах дослідження локусів не виявлені алелі, які не простежуються у громадянина [PERSON], [INFO], таким чином, молекулярно генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може являтися біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене. Одним із видів доказів є експертиза, суд приймає висновок експерта №46, від 30.04.2015 року, як належний доказ в підтвердження факту батьківства. З пояснень експерта [PERSON] в судовому засіданні - встановлено, відповідність та належність проведених досліджень, будь-які сумніви, щодо недостовірності, неповноти, неправильності чи необґрунтованості в проведенні експертизи та складеному Висновку №46 від 30.04.2015 року у суду відсутні. Також суд враховує, що будь-які відповідні та належні докази, що могли б викликати сумніви, щодо неправильності, недостовірності Висновку експерта, сторонами не надано. Згідно Постанови Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року п. 9. відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Висловлені доводи та пояснення, щодо не достовірності висновку експерта, відповідачем [PERSON] та його представником за довіреністю [PERSON], не приймаються судом, як належний доказ, щодо недостовірності складеного висновку експерта №46 від 30.04.2015 року, з підстав чого судом було відмовлено в проведенні біологічної (генетичної) експертизи повторно. Враховуючи встановлені в процесі розгляду справи обставини, досліджені судом докази, висновок експерта, їх оцінка в сукупності, суд вважає доведеним, що батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], і [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON], тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved