Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовом до Лютенської територіальної громади, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т. В. про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві позивач вказує, що він, його батько [PERSON] та мати [PERSON] проживали у будинку [ADDRESS] , який відносився до типу колгоспного двору, членами якого вони були в рівних частках. [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/3 частини домоволодіння, яку фактично прийняв він та чоловік померлої, оскільки проживали зі спадкодавцем на момент її смерті. [INFO] помер його батько, який за життя заповів належний йому будинок з господарськими будівлями за вказаною адресою, а земельну частку (пай) розміром 3,230 га дочці - [PERSON] . Звернувшись із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т. В., він отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо вказаного спадкового майна. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності в цілому на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Хоруженко С. Г. надали заяви, в яких просили позовні вимоги позивача задовольнити, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Лютенської територіальної громади Миргородського району Полтавської області у підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує і просить справу розглянути без його участі. Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т. В. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до Лютенської територіальної громади, третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т. В. про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Згідно виписки з погосподарської книги №19 за особовим рахунком № [NUMBER] , виданої 02.03.2021 виконавчим комітетом Лютенської сільської ради, станом на 01.07.1990 домоволодіння [ADDRESS] відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору були [PERSON] - голова двору, його дружина - [PERSON] та його син - [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своє право власності в БТІ не оформили. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право власності по 1/3 частині на домоволодіння [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки. Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.1958, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини вищезазначеного домоволодіння. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т. В. № 01-16/89 від 21.04.2021, після померлої [PERSON] з заявами про відмову від прийняття спадщини звернулись її чоловік [PERSON] та дочки [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, так як на день відкриття спадщини постійно проживав за однією адресою зі спадкодавцем. Інших спадкоємців немає. [PERSON] видавалось свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] стало належати 2/3 частини вказаного будинковолодіння. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 19.11.2015 виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилась спадщина, що складається з 1/3 частини зазначеного вище домоволодіння. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 10 лютого 2015 року, [PERSON] , на випадок своєї смерті склав заповіт, посвідчений секретарем Лютенської сільської ради Гадяцького району Фисун О. І. та зареєстрований в реєстрі під № 42, в якому заповів належний йому будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] , сину [PERSON] . Земельну частку (пай №543) розміром 3,230 га, що належить йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 № 681476, яка розташована на території Лютенської сільської ради, заповів дочці [PERSON] . Згідно рішення Лютенської сільської ради Гадяцького району від 10.12.2015, [ADDRESS] . Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т. В. № 01-16/89 від 21.04.2021, після померлого [PERSON] з заявами про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON] . 06.10.2016 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку на ім`я [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т. В. від 18.03.2021 позивачу [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. У технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ,загальною площею 89,3 кв.м, житловою площею 48,7 кв.м, житловий будинок позначений літ. «А-1,а», з господарськими будівлями: сараї « Б, В, Г, Е», літня кухня «Д, д, д',Л,л»,», гараж «Ж», гараж з погребом «З», вбиральня «К», огорожа №1, колодязь №2. Згідно Постанови Верховної ради України №807 ІХ від 17.07.2020, у Полтавській області ліквідовано Гадяцький район та утворено Миргородський район (з адміністративним центром у місті Миргород) у складі територій Білоцерківської сільської, Великобагачанської селищної, Великобудищанської сільської, Великосорочинської сільської, Гадяцької міської, Гоголівської селищної, Заводської міської, Комишнянської селищної, Краснолуцької сільської, Лохвицької міської, Лютенської сільської, Миргородської міської, Петрівсько-Роменської сільської, Ромоданівської селищної, Сенчанської сільської, Сергіївської сільської, Шишацької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на нерухомість, у відповідності до ст.182 ЦК України, підлягає державній реєстрації. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved