Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

До Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2010 року у розмірі 31735,65 грн., судові витрати у справі. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.10.2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.02.2018 року витребувано докази із ПАТ КБ «ПриватБанк». В судове засідання на розгляд справи представник позивача не зявився, в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач та її представник в судове засідання не зявилися, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнає частково в розмірі, визначеному у відзиві на позовну заяву від 09.06.2018 року. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено,\~що відповідно\~до укладеного\~договору №\~б/н\~від 21.12.2010\~року [PERSON] отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2017 року, як зазначає в розрахунку позивач, має заборгованість 31735,65 грн., яка складається із наступного: - 301,18 грн. заборгованість за кредитом; - 25087,06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 4360,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 1487,41 грн. штраф (процентна складова). Однак суд з таким розрахунком не погоджується. Як встановлено судом, і це слідує з матеріалів справи, відповідач отримала кредит у сумі 301,18 грн. Строк дії картки до 31.10.2016 року. Це підтверджується довідкою банку. Останній платіж відповідачем на погашення боргу відбувся 06.06.2014 року. Враховуючи наданий представником відповідача розрахунок заборгованості, що міститься у відзиві на позовну заяву про стягнення заборгованості від 09.06.2018 року, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, і з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 1577,25 грн., яка станом на 31.08.2017 року складається із наступного: - 301,18 грн. заборгованість за кредитом; - 330,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 394,38 грн. заборгованість за пенею; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 51,30 грн. штраф (процентна складова). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на 4,97 %, то з відповідача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, однак не менше 1600 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1062946712.1 від 18.06.2018 року відповідач [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 6003,20 грн., які підлягають стягненню з позивача.

Outcome: partial