Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 10.02.2014 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що між ним та відповідачем [PERSON] 28.06.2011 року було досягнуто усної домовленості щодо тимчасової оренди автомобіля марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], який належав [PERSON] на підставі довіреності від власника автомобіля [PERSON]. Позивач зазначає, що передав зазначений автомобіль відповідачу [PERSON] у відмінному стані. За усною домовленістю відповідач мав повернути автомобіль [PERSON] за першою вимогою, від підписання договору оренди та акту прийому-передачі [PERSON] ухилився. За вимогою [PERSON] 01.01.2012 року [PERSON] автомобіль не повернув, пославшись на те, що транспортний засіб перебуває у невідомого позивачу [PERSON] [PERSON] за вимогою [PERSON] повернув йому автомобіль. [PERSON] вказує, що автомобіль після повернення був в розбитому, сильно пошкодженому стані, про що свідчить незалежна експертиза, яка була ним проведено разом із [PERSON] Спричинена автомобілю «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], шкода склала 12915 грн. У зв'язку із тим, що [PERSON] від ремонту автомобіля ухилися, [PERSON] зазначає, що відновив його за власні кошти. Ці обставини стали підставою звернення [PERSON] до Малиновського та Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, а співробітники міліції рекомендували йому звернутися до суду. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: грошові кошти у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 12915 грн.; грошові кошти за проведення експертизи у розмірі 550 грн.; грошові кошти в розмірі 4000 грн., які позивач обґрунтовує моральною та матеріальною шкодою, пов'язаною з відновленням автомобіля, яка пояснюється поїздками на СТО; пошуками різних спеціалістів з ремонту, пошуками запчастин, пошуками самого відповідача, неодноразові звернення в міліцію за даним фактом та нервовий стан його та його сім'ї тощо. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що автомобіль марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим МРЕВ-1 ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області 29.12.2004 року. [PERSON] надав [PERSON] 29.04.2009 року довіреність на право керування та розпорядження цим автомобілем, з правом передоручення, із терміном дії до 29.04.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №249. Позивач вказує, що між ним та відповідачем було укладено усну домовленість щодо оренди останнім автомобілю марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER]. Судом встановлено, що 28.06.2011 року [PERSON] в порядку передовіри за попередньою усною домовленістю уповноважив [PERSON] бути представником з питань експлуатації належного [PERSON] автомобілю марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], що підтверджується довіреністю від 28.06.2011 року із терміном дії до 28.06.2013 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2917. [PERSON] вказує, що після користування [PERSON] зазначеним автомобілем, він був повернутий в несправному стані, потребував ремонту. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобілю марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], - [PERSON], станом на 09.02.2012 року, за заявою [PERSON] суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] було складено відповідний звіт №107-02-12. Згідно цього звіту розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобілю «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], станом на 09.02.2012 року склав 12915,60 грн. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] ухилився від ремонту автомобілю, тому йому довелося відремонтувати автомобіль за власні кошти. Для вжиття заходів до [PERSON] [PERSON] звертався до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, постановою від 21.03.2012 року йому було відмовлено в порушенні кримінальної справи у зв'язку із відсутністю складу злочину, та рекомендовано звернутися до суду. [PERSON] вказує, що так як транспортний засіб був пошкоджений під час його використання [PERSON], він зобов'язаний відшкодувати йому заподіяну шкоду, пов'язану із ремонтом пошкодженого автомобілю. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Судом було встановлено, що власником автомобілю марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], є [PERSON], а в момент ймовірного заподіяння шкоди автомобілю, він перебував у володінні позивача [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 29.04.2009 року із терміном дії до 29.04.2014 року, виданої [PERSON] Зі змісту зазначеної довіреності вбачається, що позивач від імені [PERSON] був наділений правом представляти його інтереси в Державтоінспекції, укладати правочини що експлуатації транспортного засобу, керувати, розпоряджатися (продати за ціну та на умовах на його розсуд, зняти з обліку в органах ДАІ, проходити техогляд, страхувати, обміняти, передати по договору оренди) належним йому автомобілем «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER]. Для цього [PERSON] було надано [PERSON] право: подавати від його імені заяви та інші документи до відповідних установ, організацій, підприємств, одержувати необхідні довідки та документи, укладати на умовах та за своїм розсудом договору купівлі-продажу, міни, оренди, застави автомобіля та інші договори, передбачені чинним законодавством України, розписуватись за нього, проходити техогляд, проводити заміну деталей та агрегатів, сплачувати транспортні податки і збори, страхувати автомобіль, одержувати відповідне свідоцтво про реєстрацію ТЗ для виїзду за кордон, одержувати дублікат свідоцтва про реєстрацію ТЗ в разі його втрати, отримати належні йому гроші, в тому числі у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті ДТП, а також нести матеріальну відповідальність по відшкодування заподіяної шкоди у випадку спричинення транспортним засобам в результаті ДТП, пошкодження іншим особам чи заподіяння шкоди іншим транспортним засобам під час експлуатації вказаним автомобілем, зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ, отримувати належні йому гроші за проданий автомобіль, бути його представником в страхових та податкових органах з питань заповнення декларацій для сплати податків, та сплати цих платежів та податків, а також виконувати всі дії, пов'язані з цією довіреністю. З вищевикладеного судом встановлено, що права звертатися з позовом про відшкодування завданих автомобілю збитків від свого імені - особисто [PERSON], власник автомобілю [PERSON], не надав, тому суд вважає, що право вимоги відшкодування шкоди особисто позивачем [PERSON] до нього не переходило. Також суд приймає до уваги, що звіт №107-02-12 про визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобілю марки «Шевролет Лачетті», держномер [NUMBER], був вкладений суб'єктом оціночної діяльності [PERSON] саме за заявою [PERSON] Суд також враховує, що згідно положень ЦК України видача довіреності не передбачає зміну власника майна, тільки власник вправі розпоряджатися цим майном, в тому числі вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Звертаючись з даним позовом від свого імені [PERSON] без достатніх на те правових підстав фактично може стати власником грошових коштів за відшкодування майнової шкоди, завданої автомобілю, власником якого є [PERSON] І з цих самих підстав суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди. Крім того, суд враховує, що на теперішній час строк дії довіреності виданої [PERSON] на ім'я [PERSON] вже закінчився. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд роз'яснює позивачу, що він не будучи власником автомобілю, має право на відшкодування витрат понесених ним особисто, внаслідок завданої шкоди автомобілю, що перебував у його користуванні та при цьому він повинен довести, що в нього виникло майнове право на звернення з такими вимогами про відшкодування шкоди, внаслідок того, що він фактично вже поніс витрати по відновленню автомобілю. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed