Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 4 жовтня 2016 року звернувся [PERSON] (далі - позивач) із позовом до Миронівської районної державної адміністрації, Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі, Росавської сільської ради Миронівського району Київської області (далі - відповідачі) про визнання права на отримання у власність земельного паю у порядку спадкування, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, і він є спадкоємцем після її смерті за заповітом. За життя його баба мала право на земельну частку (пай) розміром 2,71 умовних кадастрових гектарів у колективній власності «АТП ім. Бузницького» по Росавській сільській раді на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 10.02.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №12067, проте вказаний сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений. При зверненні до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку позивач отримав лист, яким нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] та рекомендувала звернутися до суду. У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів і підстав, викладених у позовній заяві. Представник Миронівської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник Росавської сільської ради Миронівського району Київської області у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в м. Миронівка Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 16.06.2016 Миронівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області /а.с. 5/. Після смерті [PERSON] все належне майно успадкував її онук [PERSON], що підтверджується заповітом від 18.12.1986, посвідченим державним нотаріусом Миронівської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф. та зареєстрованим у реєстрі за №2491 /а.с.8/. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чиним /а.с.27-30/. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю документів, що підтверджують право власності, а саме: державний акт на право власності на земельну ділянку, сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] /а.с.11/. [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті баби, що підтверджується матеріалами спадкової справи №122/2016, копія якої містяться у матеріалах справи /а.с. 23-32/. Судом встановлено, що за життя [PERSON] мала право на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах в «АП ім. О.Г. Бузницького» по Росавській сільській раді на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Миронівської райдержадміністрації від 01.02.2000 та зареєстрованого 10.02.2000 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №12067, що підтверджується копією сертифікату та довідками відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, наявними в матеріалах справи . Фактом що підтверджує втрату сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії [NUMBER], є подане до матеріалів оголошення у газеті «Миронівський край»/а.с. 12-13/. Так, згідно довідки відділу Дежгеокадастру у Миронівському районі Київської області №1005/86-16 від 26.09.2016 згідно технічної документації з паювання земель та розрахунку вартості земельної частки (паю) «АТП ім. О.Г. Бузницького» по Росавській сільській раді станом на 01.01.2016 з врахуванням коефіцієнта індексації за 2015 рік (1,2) згідно листа Держгеокадастру України від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16 та коефіцієнта 1,756 згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 №1185 складає 112418 грн. за пай. Середньо кадастровий розмір земельної частки (паю) становить 2,71 ум. кад. га /а.с.10/. Згідно довідки відділу Дежгеокадастру у Миронівському районі Київської області №К-463/0-733/6-16 від 30.09.2016 сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] згідно книги реєстрації видачі сертифікатів серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) «АП ім. О.Г. Бузницького» по Росавській сільській раді зареєстрований 10.02.2000 за №12067 та отриманий нею власноруч, про що свідчить підпис в даній книзі /а.с.9/. Будучи особою, яка має право на отримання у спадщину земельної частки (паю), позивач не може це зробити у спосіб інакший, як через звернення до суду. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо набуття права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві та регулюються нормами Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», та норми Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», а правовідносини, щодо набуття права на спадщину регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV від 05 червня 2003 року основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно із п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкові права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Таким чином, означені норми права та судова практика свідчить про безумовне право особи на земельну частку (пай), пов'язуючи виникнення такого права з наявністю у особи сертифікату на право на земельну частку (пай). Оскільки на час відкриття спадщини після смерті баби [PERSON], позивач - [PERSON] мав право успадкувати земельну ділянку частку (пай), право на яку мала [PERSON], і це право не припинилося внаслідок її смерті, то таке право може бути успадковане позивачем. З огляду на викладене, право позивача порушене та підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у виді права на земельну частку (пай) позивач не взмозі з тих підстав, що оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) було втрачено. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Оскільки позивач успадкував право на земельну частку (пай), що належало його бабі та у встановленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку, рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на спадкове майно. Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними. Згідно положень ч. 7 ст. 25 Земельного кодексу України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. Розмір земельної частки [PERSON] у АП ім. Бузницького складає 2,71 ум. кад. га, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області. Член господарства, якому надавалася земельна частка (пай), отримував державний документ, що посвідчує право на таку частку, сертифікат на право на земельну частку (пай). В сертифікаті зазначалися розмір частки в умовних кадастрових гектарах та вартість у грошовому вираженні, інших відомостей сертифікат не містив. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 328, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268 Цивільного Кодексу України ст.ст. 1-5 Закону України «Про порядок виділення в натурі земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Указу президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

Outcome: approved