Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Автопідприємство «УКРБУД» про відшкодування моральної шкоди, третя особа: Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у трудових відносинах з 28.05.2010 року. Працював водієм 1 класу в ОК №1 на а/м КРАЗ 6510. 24.02.2017 року о 06-30 год. він прибув на територію [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД» для роботи у першу зміну, згідно з «Графіком виходів водіїв автоколони №1 на лютий 2017 року», затвердженим 20.01.2017 року головою правління підприємства. У медичному пункті, який розташований у будівлі диспетчерської підприємства, о 06год. 40хв. він пройшов обовязковий предрейсовий медогляд з реєстрацією та особистим підписом у «Журналі медичних оглядів». О 06год. 50хв. у будівлі контрольно-технічного пункту (КТП), який розташований у головному вїзді на територію автопідприємства, позивач та його напарник водій підприємства [PERSON] отримали від старшого механіка КТП [PERSON] «Заявку №402 від 24.02.2017 року на технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу» КрАЗ 6510, д/н [NUMBER], який наказом Н№217 від 30.12.2016 року [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД» закріплений за ними. Відповідно до даної заявки передбачувалося виконання наступного переліку ремонтних робіт: - ходової частини; - гальмової системи; - електрообладнання; - системи охолодження; та виконання при необхідності зварювальних робіт. Після отримання заявки позивач та [PERSON] о 07год. 10хв. направилися на своє робоче місце будівля авторемонтної майстерні, зона технічного обслуговування і ремонту вантажного транспорту (ТО і ТР), де знаходився автомобіль КрАЗ 6510 д/н [NUMBER]. Безпосередньо на робочому місці, майстер АРМ [PERSON] о 07год. 20хв. видав на 24.02.2017 року позивачу і [PERSON] наступне завдання, яке було зареєстровано у «Заявці №402 на технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу»: - ремонт системи охолодження (позивачу); - ремонт балки передньої вісі ([PERSON]С.); Наряд був виданий з попереднім проведенням інструктажу з питань охорони праці у відповідності до «Інструкції з охорони праці для слюсаря з ремонту автомобілів №2», затвердженої 03.10.2014 року наказом по підприємству з реєстрацією у «Журналі щоденних інструктажів з охорони праці і пожежної безпеки» під особистий підпис виконавців робіт. Після отриманого виробничого завдання позивач і [PERSON] приступили до роботи. З початку зміни вони на ручному візку доставили в цех ремонту агрегатів передню вісь автомобіля, яка на той час була знята з автомобіля і знаходилась безпосередньо біля КрАЗ 6510 д/н [NUMBER], для подальшої її ремонту (заміна шворнів). О 07 год. 40 хв. вони повернулися на своє робоче місце. О 08 год. 00 хв. [PERSON] направився в токарний цех з метою оформлення заявки на виготовлення 2-х одиниць стяжних болтів для кріплення ресор, які були відремонтовані для послідуючого встановлення на КрАЗ 6510 д/н [NUMBER]. Позивач в цей час залишився біля автомобіля і підготовлював інструмент до роботи. О 08 год. 10 хв. позивач за особистою ініціативою вирішив розібрати здвоєні бездискові колеса, які були зняті з автомобіля КрАЗ 6510 д/н [NUMBER] під час проведення з 21.02.2017 р. по 23.02.2017 р. технічного огляду автомобіля (ТО2), з метою перевірки технічного стану маточини коліс і, при необхідності, послідуючої їх реставрації. Він підійшов до здвоєного бездискового колеса, яке знаходилось позаду автомобіля і, маючи технічну можливість для випуску повітря через вентилі, не випустив повітря з автошин і приступив до знімання коліс з маточини. Спочатку відкрутив 6 гайок 5335-310104 O 18 мм кріплення коліс до маточини, зняв прижими кріплення коліс 5335-3101040, після чого зняв зовнішнє колесо і кільце розпірне. Маточина залишилась у внутрішньому колесі, яке було зміщено відносно маточини, в результаті чого вентиль опинився під маточиною, що унеможливило доступ до нього. Позивач вирішив за допомогою молотка провернути маточину в колесі та декілька разів вдарив по маточині. Внаслідок експлуатації колеса основа ободу колеса 8,5-20-3101020 зазнала значного зносу, в результаті чого виникло руйнування цілісності металу ободу. В звязку з тим, що кородування ободу коліс відбувалося всередині здвоєних колісних спарок, технічної можливості виявити знос металу в процесі експлуатації не було можливості. Після того, як зовнішнє колесо було знято і він почав виконувати удари молотком по маточині, зона руйнування диска колеса стрімко зросла, після чого посадочне місце стопорного кільця було зруйноване, і стопорне 7.0-20-3101026-А5 та бортове 8.0-20- 3101027 кільця під дією тиску 6.1 Атм вилетіли з посадочного місця. В результаті цього о 08 год. 50 хв. сталося миттєве вивільнення повітря з камери шини у напрямку позивача. Хвилею вивільного повітря і стопорними, і бортовими кільцями його вдарило і відкинуло від місця події на 1.5 м. До нього підійшли: [PERSON] - водій АК2; [PERSON] - водій АК1; [PERSON] - водій АК1; [PERSON] - водій АК1, які надали першу медичну допомогу. Одночасно [PERSON] по мобільному телефону викликав бригаду лікарів «Швидкої допомоги», які прибули до місця події близько о 09 год. 00 хв. Після надання першої медичної допомоги позивач був доставлений в травматологічне відділення Мирноградської ЦРЛ, де йому встановлено діагноз: Важка поєднана множинна травма тіла. Травматичний шок 2 ст. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Відкритий 2-х сторонній перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забита рана підборіддя. Відкритий уламковий перелом с/з-н/з ліктьової кістки, внутрішньо суглобовий перелом дистального метаепіфіза променевої кістки. Уламковий перелом головки ліктьової кістки правого передпліччя зі зміщенням відламків. Відкритий уламковий перелом основи 2,3 п'ясткових кісток, човноподібної кістки, основної фаланги 3 пальця правої кисті зі зміщенням. Відкритий розрив дистального радиульнарного зчленування. Забиття, подряпина грудної клітини. Забита рана з/з лівого стегна з пошкодженням прямого м'яза стегна. Акубаротравма. Знаходився на лікуванні з 24.02.2017 року по 16.03.2017 року. В подальшому знаходився на амбулаторному лікуванні. Стан здоровя не поліпшувався, тому був направлений до Покровської ЦМЛ з діагнозом: Відкритий двосторонній перелом нижньої щелепи в області суглобового відростка зліва і в ментальному відділі зі зміщенням. ЗЧМТ. Забій головного мозку (травма на виробництві 24.02.2017року). Де знаходився на лікуванні з 30.03.2017 року по 24.04.2017 року. В подальшому знаходився на амбулаторному лікуванні. Стан здоровя не поліпшувався, тому був направлений на консультацію до нейрохірурга м.Краматорськ 29.03.2017 року, де йому був поставлений діагноз: важка сочетана травма на виробництві (24.02.2017): забій головного мозку І ступеню з двобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, помірним атактичним синдромом, посттравматичної ВСД за гіпертонічним типом діенцифальними кризами переважно симпато-адреналового характеру, стійкою возомоторною цифалгією, вираженим астено-невротичним синдромом. Відкритий двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забійна рана мяких тканин обличчя. Множинні відкриті переломи, зі зміщенням, правої верхньої кінцівки. Забій, садини грудної клітини. Забійна рана передньої третини лівого стегна з ушкодженням прямого мяза стегна. Акубаротравма. Травматичний шок II ступеню. Операція 24.02.2017 року МОС кісток правої верхньої кінцівки. В подальшому знаходився на амбулаторному лікуванні. Стан здоровя не поліпшувався, тому був направлений Родинської МЛ з діагнозом: важка сочетана травма тіла на виробництві (24.02.2017 - забій головного мозку І ступеню. Травматичний шок 2 ст. Акубаротравма), з двобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, помірним вестибуло-атактичним синдромом, посттравматична ВСД за гіпертонічним типом, діенцифальними кризами, переважно симпато-адреналового характеру, стійкою возомоторною цифалгією, вираженим астено-невротичним синдромом. Відкритий двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забійна рана мяких тканин обличчя. Множинні відкриті переломи, зі зміщенням, правої верхньої кінцівки. Забій, садини грудної клітини. Забійна рана передньої третини лівого стегна з ушкодженням прямого мяза стегна. Де знаходився на лікуванні з 05.05.2017 року по 17.05.2017 року. 09.10.2017 року позивач був оглянутий на МСЕК. За результатами огляду визнаний інвалідом 3 групи по трудовому каліцтву та встановлений ступень втрати працездатності у розмірі 60% з переоглядом 09.10.2018 року. Визначена потреба у додаткових видах допомоги - медикаментозне та оперативне лікування за наслідками трудового каліцтва. За висновком про умови та характер праці йому протипоказана важка фізична праця. В результаті виробничої травми відбулося ушкодження здоровя позивача у звязку з чим йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у наступному. Цьому підприємству позивач віддав значну частину свого життя і у результаті отримав травму, яка усе це життя майже перекреслила.Через травму він зі здорової людини перетворився на хворого, який змушений тривало лікуватись. Лікування продовжує і до теперішнього часу. Однак тривале лікування - це не єдині незручності, які він відчуває. З моменту нещасного випадку і до теперішнього часу живе з відчуттям сильного головного болю, став погано спати, став роздратованим, у нього підвищується артеріальний тиск, має шатку ходу. Через постійний біль, лікування, змушений докладати багато зусиль для нормального існування. Відчуває себе втраченою для суспільства людиною. Тривале лікування позначилось не тільки на його здоровї, а також і на психіці. Знаходиться у пригніченому стані через те, що можливості повного відновлення здоровя майже немає. Відносини в його родині погіршилися, він став інвалідом, позбавлений можливості повноцінно виконувати свої сімейні обовязки по дому, усі турботи по будинку лягли на матір, що повинна здійснювати догляд за ним. Усі ці фактори викликають негативні емоції й переживання. Порушено його нормальні життєві звязки й йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД» на його користь 50000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.57). Представник відповідача [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД» в судове засідання не зявився. Надав заперечення проти заявленого позову, де зазначив, що згідно п.10 Акту №1 форми Н-1 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 04.04.2017 року [PERSON] визнаний особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці. Комісія з проведення розслідування нещасного випадку, що стався 24 лютого 2017 року о 08-50год. дійшла до висновку, що особами, дії або бездіяльність яких призвели до даного нещасного випадку, є [PERSON] водій автоколони №1 [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД», який допустив порушення п.1.21, п.3.4.1 «Інструкції з охорони праці для слюсаря з ремонту автомобілів №2», затвердженої наказом №179 від 03.10.2014 року по [PERSON] «АП «УКРБУД». При завданні особі моральної шкоди, обовязок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була завдана потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. [PERSON] «АП «Укрбуд» не визнане винним у нещасному випадку, який стався з позивачем, тому просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутності(а.с.53-54). Представник третьої особи Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до судового засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просили винести рішення по справі на розсуд суду, справу розглянути без їх участі (а.с.39). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] перебуває у трудових відносинах з відповідачем по справі з 28.05.2010року. Прийнятий водієм 1 класу в ОК №1 на автомобілі КрАЗ 6510, зайнятого на гірничих роботах на поверхні в технологічному процесі тяжких і шкідливих виробництв (а.с.28-34). 24.02.2017 року під час виконання трудових обовязків з ним стався нещасний випадок. У звязку з травмою [PERSON] був доставлений у Мирноградську ЦМЛ з діагнозом: Важка поєднана множинна травма тіла. Травматичний шок 2 ст. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Відкритий 2-х сторонній перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забита рана підборіддя. Відкритий уламковий перелом с/з-н/з ліктьової кістки, внутрішньо суглобовий перелом дистального метаепіфіза променевої кістки. Уламковий перелом головки ліктьової кістки правого передпліччя зі зміщенням відламків. Відкритий уламковий перелом основи 2,3 п'ясткових кісток, човноподібної кістки, основної фаланги 3 пальця правої кисті зі зміщенням. Відкритий розрив дистального радиульнарного зчленування. Забиття, подряпина грудної клітини. Забита рана з/з лівого стегна з пошкодженням прямого м'яза стегна. Акубаротравма. Знаходився на лікуванні з 24.02.2017 року по 16.03.2017 року (а.с.19-20). В період з 30.03.2017 року по 24.04.2017 року знаходився на лікуванні в Покровській ЦМЛ з діагнозом: відкритий двосторонній перелом нижньої щелепи в області суглобового відростка зліва і в ментальному відділі зі зміщенням. ЗЧМТ. Забій головного мозку (травма на виробництві 24.02.2017року) (а.с.21). Згідно висновку нейрохірурга м.Краматорськ від 29.03.2017 року, [PERSON] був поставлений діагноз: важка сочетана травма на виробництві (24.02.2017): забій головного мозку І ступеню з двобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, помірним атактичним синдромом, посттравматичної ВСД за гіпертонічним типом діенцифальними кризами переважно симпато-адреналового характеру, стійкою возомоторною цифалгією, вираженим астено-невротичним синдромом. Відкритий двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забійна рана мяких тканин обличчя. Множинні відкриті переломи, зі зміщенням, правої верхньої кінцівки. Забій, садини грудної клітини. Забійна рана передньої третини лівого стегна з ушкодженням прямого мяза стегна. Акубаротравма. Травматичний шок II ступеню. Операція 24.02.2017 року МОС кісток правої верхньої кінцівки (а.с.22). В період з 05.05.2017 року по 17.05.2017 року знаходився на лікуванні в Родинській ЦМЛ з діагнозом: важка сочетана травма тіла на виробництві (24.02.2017 - забій головного мозку І ступеню. Травматичний шок 2 ст. Акубаротравма), з двобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, помірним вестибуло-атактичним синдромом, посттравматична ВСД за гіпертонічним типом, діенцифальними кризами, переважно симпато-адреналового характеру, стійкою возомоторною цифалгією, вираженим астено-невротичним синдромом. Відкритий двобічний перелом нижньої щелепи зі зміщенням. Забійна рана мяких тканин обличчя. Множинні відкриті переломи, зі зміщенням, правої верхньої кінцівки. Забій, садини грудної клітини. Забійна рана передньої третини лівого стегна з ушкодженням прямого мяза стегна (а.с.23-24) Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 24 лютого 2017року о 08-50 год. на [PERSON] «Автопідприємство «УКРБУД» з [PERSON], висновком комісії встановлено, що даний нещасний випадок повязаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві і по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок за формою Н-1. Комісія також прийшла до висновку, що особами, дії або бездіяльність яких привели до нещасного випадку є [PERSON] (а.с.12-17). 29 березня 2017 року складений Акт №1 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений начальником ГУ Держпраці в Донецькій області [PERSON]П , де позивач вказаний потерпілим (а.с.6-10). 09.10.2017року позивач був оглянутий на МСЕК. За результатами огляду визнаний інвалідом групи по трудовому каліцтву та встановлений ступень втрати працездатності у розмірі 60% з переоглядом 01.11.2018 року. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, санаторно-курортному лікуванні при відсутності протипоказань, протезування зубів (а.с.25). Відповідно до ст.ст.1, 3\~ст. 43, ч. 1 та 2 ст. 46 Конституції України\~Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до вимог ст. 173 Кодексу законів про працю України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, відшкодовується в установленому законодавством порядком. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоровя або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. У Рішенні Конституційного Суду України по справі № 1-32/2008 від 8 жовтня 2008 року № 20рп/2008 вказано: «Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян (потерпілих на виробництві) на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237 і Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України». Відповідно до ч.І ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ч.І ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.І ст.1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Вищезазначене законодавство, а також розяснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 27.02.2009 року Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повязують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих звязків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Згідно п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 р. № 1-9/2004 р. зазначено, що ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Факт ушкодження здоровя позивача підтверджений висновком МСЕК. Моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, які він поніс у звязку з каліцтвом. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричиняє порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоровя тощо. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із травмою на виробництві. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виробничою травмою, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоровя потрібен певний час та грошові кошти. Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоровя позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 35000 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial