Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON], заінтересовані особи [PERSON], Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції м. Одеси про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановити факт, про те що [PERSON], [INFO], яка записана в свідоцтві про народження як «[PERSON], [INFO]» є донькою [PERSON], який помер 22.04.1982 року та [PERSON], яка померла 27.10.2010р., та встановити факт належності [PERSON] до національності «полька». Заявлені вимоги мотивує тим, що вона народилася в м. Одесі, її батьками є [PERSON], який помер 22.04.1982р. та [PERSON], яка померла 27.10.2010р., які належали до польської національності. В її свідоцтві про народження, її ім.»я було зазначено, як [PERSON]. 27.08.1976 р. вона уклала шлюб з [PERSON], та у свідоцтві про шлюб, а також у паспорті громадянина України її імя значиться як [PERSON]. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції надано висновок про внесення змін до актового запису, в якому встановлено розбіжність у прізвищі батька заявниці, який зазначено як Дзіц, а у актовому записі про шлюб батьків заявниці та про народження заявниці та про смерть батьків заявниці зазначено як [PERSON]. Дана помилка виникла у звязку з перекладом прізвища з білоруської на російську мови. У зв'язку з тим, що вся її родина, а саме батьки, брат та сестра відносяться до польської національності, та вона притримується польських звичаїв та обрядів, просить також встановити факт її належності до польської національності, та окрім цього в звязку з розбіжністю в написанні її імені, просить встановити факт родинних відносин зі своїми батьками. Встановлення даного факту їй необхідно для впорядкування документів та для реалізації особистих права, оскільки підтвердження польського походження надасть їй окремі пільги та гарантії. Заявник в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про слухання справи за її відсутності заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зацікавлені особи в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявниці, вона зазначена як, [PERSON], народилася 12.04.1956 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], національність батьків зазначена як білоруси. (а.с. 16) Зі свідоцтва про народження брата та сестри заявника [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вбачається, що батьками зазначені [PERSON] та [PERSON], національність батьків зазначена як поляки. (а.с. 14, 15). 22.04.1982р. помер [PERSON], де його прізвище зазначено як [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке наявне в матеріалах справи. (а.с. 17) 11.07.2015р. помер [PERSON], який є рідним братом заявника, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, яке наявне в матеріалах справи. (а.с. 18) 27.10.2010р. померла [PERSON], де її прізвище зазначено як [PERSON], що підтверджується довідкою про причину смерті, яка наявна в матеріалах справи. (а.с. 19) Згідно копії паспорту [PERSON], її прізвище в перекладі на білоруську значиться як Дзіц, та у графі національність зазначена полька. (а.с.12-13) Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], прізвище ім.»я та по-батькові заявниці зазначено, [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с. 22) Крім того, в паспорті громадянина України, імя заявниці значиться, як [PERSON]. (а.с. 24) На підставі викладеного, суд вважає, що розбіжність у написанні по-батькові, виникла в результаті описки (граматичної помилки) під час перекладу з російської на білоруську мову. За таких обставин суд вважає, що матеріалами справи підтверджений той факт, що родина заявника дійсно має польське походження, та цим підтверджена\~\~належність заявника [PERSON] до польської національності. Кожна особа відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~має право в порядку, встановленому\~ЦПК України\~звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.\~234, ч. 2 ст.\~256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Кожна особа відповідно до\~ст. 3 ЦПК України\~має право в порядку, встановленому\~ЦПК України\~звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.\~234, ч. 2 ст.\~256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зазначене роз'яснення у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» кореспондується з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Починаючи з 1992 р. на підставі постанови Верховною Радою України від 26.06.1992р. «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи\~громадянина України, тобто з прийняттям вказаної постанови з паспорту громадянина України та свідоцтва про народження була виключена графа про національність. Відповідно до\~постанови Кабінету Міністрів України №1367 від 12.09.2002р. «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила силу в звязку з прийняттям\~постанови КМУ № 1025 від 10.11.2010р. в новій редакції, не була виключена графа про національність фізичної особи. Тобто, на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує таку особу. Разом з тим, відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Нормами ст.11 даного Закону, визначено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 300 ЦК України\~закріплено, що фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та можливість встановлення факту її належності до польської національності та встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved