Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Територіальної громади в особі Дружківської міської ради про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , [INFO] . Вона та її чоловік є переселенцями та мешкали у [ADDRESS] . Її чоловік був пенсіонером та отримував пенсію у м.Дружківка. На його особистому рахунку залишилась недоотримана пенсія. 24.09.2019 року вона звернулась до нотаріуса м.Дружівка, Донецької області щодо подання заяви на прийняття спадщини та видачі свідоцтво про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] . Проте, нотаріусом її було відмовлено, оскільки вона пропустила шести місячний строк прийняття спадщини. Просить, визначити їй додатковий строк у 3 (три) місяці для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 21 жовтня 2019 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області провадження в справі було відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального провадження. 14 січня 2020 року ухвалою Дружківського міського суду Донецької області підготовче провадження у цивільній справі була закрито та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , та взяла собі прізвище « [PERSON] ». [PERSON] був пенсіонером та перебував на обліку у ПФУ м.Дружківки, Донецької області, оскільки перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа у м.Дружківка, що підтверджується пенсійним посвідченням №17908 від 05.10.1987 року та довідкою від 30.09.2015 року №1423025704 про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи. У Державному ощадному банку України було відкрито пенсійний рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається із недоотриманих сум пенсії, які належали йому за життя. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач має право на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки є його дружиною. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1ст.1268 ЦК України). Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно постанови приватного нотаріусу від 24.09.2019 року, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п.24постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що причини, зазначені позивачем є поважними, у зв`язку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду.

Outcome: approved