Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Осадченської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 139) площею 5.548 га. розташованої на території Осадченської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки площею 4,7311 га. розташованої на території Осадченської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя його мати [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого належну їй земельну ділянку розташовану на території Осадченської сільської ради: площею 4,7311 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 009731 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122385511002340 Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області заповіла у власність [PERSON], а земельну ділянку розташовану на території Осадченської сільської ради: площею 5,548 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 050165 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пл № 8723 Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області заповіла у власність позивачу [PERSON]. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки за заповітом після смерті матері, однак нотаріусом постановою від 14.10.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 110 від 15.05.2014 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Вказує, що земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 96-р від 22.03.2002 року і відповідно на підтвердження права власності їй було видано 26.03.2002 року Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 050165. Зазначає, що внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON], яка є власником вказаної земельної ділянки вже померла, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] була належним власником цієї земельної ділянки, і її право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Позивач вказує, що від спадщини у вигляді земельної ділянки не відмовлявся, фактично її прийняв, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не може оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи в його відсутність. В заяві також вказує, що позов підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області, в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 139) площею 5.548 га. розташованої на території Осадченської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], копією свідоцтва про народження серії позивача, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 050165 від 26.03.2002 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого належну їй земельну ділянку розташовану на території Осадченської сільської ради: площею 4,7311 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 009731 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122385511002340 Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області заповіла у власність [PERSON], а земельну ділянку розташовану на території Осадченської сільської ради: площею 5,548 га на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 050165 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Пл № 8723 Петропавлівської райдержадміністрації Дніпропетровської області заповіла у власність позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 20.06.20103 року посвідченого секретарем Осадченської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 13. Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини у вигляді земельної ділянки за заповітом після смерті матері, однак нотаріусом постановою від 14.10.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто через те, що земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, що підтверджується копією постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2014 року. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 110 від 15.05.2014 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Земельна ділянка була передана [PERSON] на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 96-р від 22.03.2002 року і відповідно на підтвердження права власності їй було видано 26.03.2002 року Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 050165. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання [PERSON] Державного акту на земельну ділянку. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте [PERSON], яка є власником вказаної земельної ділянки вже померла, а тому відповідно і здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Проте не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] була належним власником цієї земельної ділянки, і її право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved