Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики, мотивуючи його тим, що 28 березня 2017 року він надав відповідачу позику у розмірі 54 000,00 грн., що було еквівалентно 2000,00 доларів США, яку той зобов'язався повернути не пізніше 03 квітня 2017 року, що підтверджується договором позики та розпискою. Відповідач у обумовлений строк позику не повернув, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь 54 000,00 грн. боргу за договором позики, пеню у розмірі 3065,43 грн., інфляційні втрати в сумі 1194,32 грн. та три проценти річних у розмірі 355,00 грн. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, крім вимоги щодо стягнення пені. Проти ухвалення заочного рішення не заперчував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 28 березня 2017 року [PERSON] надав відповідачу позику у розмірі 54 000,00 грн., що було еквівалентно 2000,00 доларів США, яку [PERSON] зобов'язався повернути не пізніше 03 квітня 2017 року, що підтверджується договором позики та розпискою. Відповідач у обумовлений строк позику не повернув. Доказів, які б підтверджували відсутність у нього грошових зобов'язань за вказаним договором суду не надав. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, крім повернення суми заборгованості, на відповідача покладено обов'язок повернути позивачу інфляційні збитки в сумі 1194,32 грн., три відсотки річних у розмірі 355,00 грн.. Вказані суми підтверджуються поданим позивачем розрахунком. Відповідач проти розрахунку заперечень не подавав, як і не наводив доводів на його спростування, альтернативного розрахунку не подав. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 55 549,32 грн. (54 000,00 + 1194,32 + 355,00). П Відповідно до ст.79,88 ЦПК України, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved