Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-26 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 02 липня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, шляхом зняття з реєстрації місця проживання. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона є власником 7/20 частки будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування частки домоволодіння від 09 червня 2003 року серії ВАК № 803383. Відповідач [PERSON] є її онуком. З серпня 1995 року відповідач зареєстрований у вказаному домоволодінні, 1996 року фактично виїхав до іншого місця проживання. Саме з цього часу [PERSON] у будинку не проживає, його особистих речей у будинку не має. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що позивач здійснює оплату комунальних послуг з урахуванням реєстрації місця проживання відповідача у вказаному домоволодінні, позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування будинком за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 05 липня 2019 року [PERSON] звільнено від сплати судового збору, відкрито провадження у вказаній цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із повідомлення (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27 вересня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [PERSON] на підставі договору дарування частки домоволодіння від 09 червня 2003 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1454 належить 7/20 частки будинку [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується інформацією про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 25 лютого 2019 року № 045-13.07-01039 Центра надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради. Згідно з актом про фактичне проживання від 15 квітня 2019 року, складеного КСН «Староміський» у будинку [ADDRESS] фактично проживає одна [PERSON] . Відповідно до заяв [PERSON] , [PERSON] від 19 вересня 2019 року онук [PERSON] - [PERSON] не проживає разом із бабцею більше роки, та взагалі ніколи не проживав у будинку [ADDRESS] . За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що квартира є власністю позивача, суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин застосуванню підлягають положення ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. ст. 64, 150, 156 ЖК Української РСР. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом. Отже, положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК Української РСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік. На підставі викладеного, враховуючи, що позивачу належить на праві власності 7/20 частки будинку [ADDRESS] , знайшли підтвердження обставини відсутності відповідача без поважних причин понад один рік у вказаній квартирі, судом не встановлено домовленості між власником та відповідачем, які б вказували на поважність такої відсутності останнього, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки [PERSON] звільнено від сплати судового збору при зверненні із позовом, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий покладається на відповідача.

Outcome: approved