Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

До Недригайлівського районного суду звернувся позивач [PERSON] із зазначеним позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 30 червня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 251022, про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», (код ЄДРПОУ 35625014, 07400, Київська область, місто Бровари, вул. Лісова, 2, поверх № 4.) грошових коштів у розмірі 22400 грн. 31 коп. та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 вересня 2021 року йому від бухгалтера ТОВ «Агробізнес ТСК» стало відомо, що відносно нього приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Савенком Юрієм Олександровичем відкрите виконавче провадження №66416271, про стягнення з нього коштів в сумі 22 400 грн. 31 коп. на підставі виконавчого напису № 251022, виданого 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та з його заробітної плати будуть стягуватися кошти на підставі постанови приватного виконавця Савенка Юрія Олександровича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постанови про відкриття виконавчого провадження позивач не отримував. Позивач не мав жодних відносин з відповідачем - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ніяких коштів не позичав, ніяких договорів не підписував. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно пунктів 1 та 2 вищевказаної постанови, для одержання виконавчого напису подаються: нотаріально посвідчена угода; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань; оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачом документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності невідповідності документів або заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності суми боргу. За відсутності нотаріально посвідченої угоди, оригіналу кредитного договору чи ознаки безспірності боргу, нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Крім того, з 29 червня 2021 року відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від ЗО червня 2021 року № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Євгена Михайловича зупинена у зв`язку з необґрунтованою відмовою нотаріуса надати документи для перевірки організації нотаріальної діяльності. Тому, зважаючи на те, що приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович видав оскаржуваний виконавчий напис № 251022 30 червня 2021 року, коли його діяльність була вже припинена за вищевказаним наказом з 29 червня 2021 року, виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду кожен окремо заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» подав заперечення проти позову, в якому зазначив, що твердження позивача, про те, що нотаріус не перевірив безспірність (наявність чи відсутність) спору щодо заборгованості є безпідставними, оскільки законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджених Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Пунктом 2 Переліку документів щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, зазначено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Виходячи з наведеного відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже, виконавчий написи, вчинений 30 червня 2021 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 251022, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 22400,31 гри. не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Третя особа у справі, приватний виконавець виконавчого округу Сумської області Савенко Ю.О. у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не надав. Третя особа в справі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., належно повідомлений про час судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань суду не надав. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та поданих доказів, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що від бухгалтера ТОВ «Агробізнес ТСК» у вересні 2021 року позивачу стало відомо, що відносно нього відкрите виконавче провадження про стягнення з нього коштів на користь відповідача, стягнення за яким буде проводитися з його заробітної плати. З копії листа приватного виконавця, який адресований серед іншого ТОВ «Агробізнес ТСК», вбачається, що приватний виконавець Савенко Ю.О. направляє до відома та виконання постанову від 19.08.2021 винесену при примусовому виконанні виконавчого напису № 251022 від 30.06.2021, який видав приватний нотаріус Остапенко Є.М. (а.с.7). З копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 19.08.2021 встановлено, що вона винесена у виконавчому провадженні №66416271 при примусовому виконанні виконавчого напису №251022, який виданий 30.06.2021 приватним нотаріусом Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення коштів у розмірі 22 400,31 грн з боржника [PERSON] , який мешкає у [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», код ЄДРПОУ 35625014, Київська обл. м. Бровари, вул. Лісова, 2 поверх 4.(а.с.8-9). Як вбачається з листа Міністерства юстиції України (а.с.10) від 26.07.2021 з 22.06.2021 відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 № 1075/6 діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. зупинена. З відзиву на позовну заяву вбачається, що 07 жовтня 2020 року між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу без номера відповідно до умов якого правонаступником усіх прав і та обов`язків ПАТ «Таскомбанк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за кредитним договором №0842183899 від 27.10.2017. Для вчинення виконавчого напису відповідач надав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Однак відповідачем наведених вище доказів, які б підтверджували перехід (уступку) права вимоги від ПАТ «Таскомбанк» до відповідача, а також, що за кредитним договором №0842183899 боржником є позивач [PERSON] суду не надано. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що стаття 18 Цивільного кодексу України передбачає можливість захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі, але у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ (далі - Закон № 3425-ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425-ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього Закону визначені умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону № 3425-ХІІ передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно до п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 року № 622 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашенім заборгованості». У той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. У подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові по справі №910/13233/17 від 29.01.2019 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17 зроблено висновок, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України). Позивач стверджує, що у нього відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем. У свою чергу, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження наявності та безспірності зазначеної у виконавчому написі нотаріуса заборгованості позивача перед відповідачем. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що безспірність заборгованості позивача [PERSON] , як обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису в даному випадку не доведена, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та визнати зазначений виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн та 454,00 грн (а.с.1,17). На підставі викладеного,

Outcome: approved