Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за законом. Позивач в позові посилається на те, що 10 квітня 2014 року помер [PERSON], з яким позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з: -житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченківська, 32, с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області; -земельної ділянки площею 0,580 га, яка розташована по вул. Шевченківська, 32, с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,33 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5039; -земельної ділянки площею 13,770 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 082151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9957, кадастровий номер 1222387400:01:001:0343. Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року встановлено факт проживання однією сімєю позивача з померлим [PERSON] У встановлений законодавством строк, позивач звернувся до нотаріальної контори, однак не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки виник спір щодо спадкування між позивачем та племінником [PERSON] відповідачем по справі [PERSON] Позивач зазначає, що є спадкоємцем четвертої черги, донька померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, відповідач [PERSON] є спадкоємцем пятої черги. Позивач вважає, що має право спадкувати майно [PERSON], оскільки є його єдиною спадкоємицею четвертої черги. 12 травня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Позивач (відповідач) в позові посилається на те, що 10 квітня 2014 року помер його дядько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченківська, 32, с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, присадибної земельної ділянки площею 0,580 га та земельної ділянки площею 13,770 га. Позивач (відповідач) зазначає, що є спадкоємцем дядька за правом представлення, оскільки спадкоємці першої черги у дядька відсутні, а спадкоємець другої черги його рідна сестра, мати позивача (відповідача) [PERSON] померла 01 травня 2003 року. Позивач вважає, що має право спадкувати майно [PERSON], оскільки є його спадкоємцем за правом представлення спадкоємця другої черги. Позивач (відповідач) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Заперечила проти зустрічного позову, оскільки вважає, себе спадкоємцем четвертої черги, відповідач (позивач) є спадкоємцем пятої черги, у звязку із чим не може спадкувати майно померлого [PERSON] Представник відповідача (позивача) в судовому засіданні заперечив проти первісних позовних вимог, підтримав зустрічні позовні вимоги, зазначивши, що відповідач (позивач) має право на спадкування майна [PERSON], як спадкоємець другої черги по праву представлення, оскільки його мати, сестра [PERSON] померла до відкриття спадщини. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, задовольнивши зустрічні позовні вимоги за наступних підстав. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що [PERSON] проживав з [PERSON] однією сімєю без шлюбу, згідно рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2014 року (а. с. 6-7). [PERSON] є братом [PERSON], яка є матірю відповідача (позивача) [PERSON] (а. с. 31-32). Мати [PERSON] [PERSON] померла 01 травня 2003 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 505307, актовий запис № 08 (а. с. 30). [PERSON] помер 03 травня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 604527, актовий запис № 07 (а. с. 6). Після смерті [PERSON] сторони звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що виник спір щодо спадкування (а. с. 4). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на праві власності належали: -житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченківська, 32, с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області; -земельна ділянка площею 0,580 га, яка розташована по вул. Шевченківська, 32, с. Євдокіївка Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,33 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ДП, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 5039; -земельна ділянка площею 13,770 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 082151, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 9957, кадастровий номер 1222387400:01:001:0343 (а. с. 8-13). У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на\~спадкування\~почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1264 ЦК України , у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею четвертої черги за законом, [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, як спадкоємець другої черги, оскільки його мати, сестра - [PERSON]В померла до відкриття спадщини. Тому суд дійшов до висновку, що у [PERSON] відсутнє право на спадкування майна, яке належало [PERSON], оскільки спадкоємцем попередньої черги є [PERSON]

Outcome: approved