Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. Позивач та відповідач перебували у шлюбі. 04.08.2009 року на підставі рішення суду, було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 221. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду, дитина проживає разом із матір`ю - [PERSON] . Як вказала позивач, відповідач проживає окремо та в добровільному порядку коштів на утримання доньки в достатньому розмірі не надає, не приймає належним чином участі в її утриманні. Позивач вказала, що відповідач має можливість надавати допомогу по утриманню дитини, але цього не робить. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн.. Позивач у судове засідання не прибула, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 69). Відповідач у судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 70). Крім того, до канцелярії суду представником відповідача було подано відзив на позов, в якому викладені заперечення проти позовних вимог. Так, відповідач вказав, що твердження позивача стосовно ненадання ним матеріальної підтримки на утримання дитини не відповідають дійсності, відповідач сплачував і продовжує сплачувати у добровільному порядку грошові кошти на утримання доньки, в міру своїх можливостей. Також відповідач вказав, що надає допомогу у вигляді купівлі одягу, харчів, подарунків. Крім того, відповідач вказує, що наразі він перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають сина та, на даний час він не має постійної офіційної роботи і доходу, а фінансове забезпечення його сім`ї несе його дружина - [PERSON] , у зв`язку з чим заперечував проти заявленої позивачкою суми аліментів. З урахуванням заяви, поданої відповідачем до канцелярії суду 09.09.2021 року за вх. № 41923 (а. с. 70), [PERSON] позовні вимоги визнав частково, просив суд стягнути з нього аліменти, у розмірі 2500 грн. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи, в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі. В період шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 591 (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) (а. с. 4, з. б.). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , від 16.10.2013 року, було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському району реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 221 (а. с. 4). Дитина перебуває на утриманні [PERSON] , що відповідачем [PERSON] не оспорюється. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що донька учасників справи - [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги. Згідно довідки Одеського міського центру зайнятості № 2298/17103, від 19.08.2021 року, наданого відповідачем до суду, [PERSON] не зареєстрований як безробітний (а. с. 56). Доказів працевлаштування відповідача, відповідачем до суду не надано, як і не надано доказів того, що він являєтья особою з інвалідністю і за станом здоров`я не може працевлаштуватись. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав до суду заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги частково, та стягнути з нього аліменти на утримання дитини, у розмірі 2500,00 грн. (а. с. 70). Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. З урахуванням наведеної норми закону, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно до якої: 28.12.2020 року зареєстровано право власності за [PERSON] на квартиру, загальною площею 89,8 кв.м. в [ADDRESS] (а.с.47). Також, в матеріалах справи міститься Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно до якої: 04.03.2021 року зареєстровано право власності за [PERSON] на квартиру, загальною площею 68,6 кв.м. в [ADDRESS] (а.с.48). Отже, як вбачається з наведеного, відповідач офіційно не працевлаштований. Проте, протягом останнього року, він набув право власності на дві квартири. Тобто, не маючи офіційного доходу, не сплачуючи податки до податкової служби (а.с.55), відповідач протягом останнього року, став власником двох квартир, загальною площею: 89,8 кв.м.та 68,6 кв.м. Частиною 2 ст. 27 «Конвенції про права дитини», від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами ч. ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, суд керується роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно до яких, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів, суд виходить із положень Закону України, від 17.05.2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання, шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Також, суд враховує, що, статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Статтею 141 Сімейного кодексу встановлена рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Тобто, зі змісту наведених норм, позивач та відповідач несуть рівні обов`язки по утриманню дитини. Тому, суд приходить до висновку, що відповідач може та зобов`язаний платити щомісячно аліменти на утримання своєї дитини. Суд погоджується з позицією позивача щодо необхідності стягувати аліменти у твердій грошовій суму з огляду на неофіційний характер працевлаштування відповідача та отримання ним доходу. Між тим, при визначенні розміру аліментів, судом враховано і той факт, що, у відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів, у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищенаведене та те, що згідно із даними Державної служби статистики, середня заробітна плата в Україні по Одеській області на червень 2021 року становить 12842 грн., суд приходить до висновку, що для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку доньки позивачки та відповідача, в межах закону та фінансових можливостей відповідача сплачувати аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини від встановленої середньої заробітної плати в Україні по Одеській області, щомісячно. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини, у твердій грошовій сумі, що становить чверть розміру середньої заробітної плати по Одеському регіону, а саме: 3210 грн. 50 коп. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду, від дня пред`явлення позову, оскільки позов до суду подано 23.06.2021року, то аліменти слід стягувати з зазначеної дати, тобто з 23.06.2021року. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За нормами ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною. Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та зазначає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки, у сумі 3210 грн. 50 коп. щомісячно. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави. Судовий збір по справі становить 908,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial