Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування позову зазначено наступне. Приблизно на початку листопада 2017 року, за допомогою Інтернет пошуку та на сторінці сайту https://avtobazar.ua/, позивач знайшов пропозицію продажу автомобіля марки КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску за ціною 205 000.00 грн. Він зателефонував за номером телефону [NUMBER], який був вказаний в оголошенні. В телефонній розмові йому повідомили, що даний автомобіль реалізується компанією ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС», представництво якої є м. Одеса, за якою саме адресою він вже не пам'ятає. Враховуючи, що грошових коштів у нього не вистачало для придбання автомобіля за більш високою ціною, відразу, він вирішив звернутись до цієї компанії. За вищезазначеним номером телефону співробітником ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» на ім'я Катерина йому було запропоновано приїхати до офісу та укласти відповідний договір на придбання конкретного автомобіля - марки КІА модель SPORTAGE 2017 року. 10.11.2017 p. Він приїхав до офісу ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС», співробітником зазначеного підприємства на ім'я Катерина йому було надано проект Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу. При цьому його запевнили в тому, що відразу після сплати необхідного платежу, у якості підтвердження дійсних намірів на укладення Основного договору, тобто купівлі- продажу автомобіля, він повинен сплатити 73 000.00 грн., і йому нададуть вищевказаний автомобіль на протязі 5 днів. На місці, зі слів представника компанії, він огляне транспортний засіб та прийме за відповідним актом прийому-передачі. В цей же день, він уклав з ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» Попередній договір № 14/ПД-0168 купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов п. 1.2. Розділу Предмет Договору, продавець зобов'язується придбати у третіх осіб для його відчуження Покупцеві за Основним договором, та який являтиметься предметом Основного договору транспортний засіб марки КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску, сріблястого кольору. Так, 10.11.2017 року він сплатив за укладеним Попереднім договором № 14/ПД-0168 купівлі-продажу транспортного засобу 73 000,00 грн., що підтверджується копією квитанції № ПН3550. Після 10.11.2017 року, він щоденно здійснював дзвінки до представника ТОВ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» з метою отримання інформації щодо часу отримання авто. Проте кожного разу мені повідомлялось, що співробітники зателефонують самі та ніяких конкретних дат не визначали. На сьогоднішній день, він розуміє, що пропозиція щодо продажу автомобілю, розміщена на даному Інтернет сайті, обіцянки передати зазначений транспортний засіб йому на умовах попереднього договору, є просто обманом його як споживача. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: - визнати недійсним Попередній договір № 14/ПД-0168 купівлі-продажу транспортного засобу від 10.11.2017 р., укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 41579813) та [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]). - стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АВТО ЕКСКЛЮЗИВ ПЛЮС» (ЄДРПОУ 41579813) на користь [PERSON], [INFO], (ІПН [NUMBER]) 73 000,00 грн. (сімдесят три тисячі гривень, 00 коп.). Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2018 р. відкрито провадження та призначений судовий розгляд в порядку загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові, відносно заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце слухання відповідач повідомлявся, на зареєстровану адресу місцезнаходження відповідача - юридичної особи надсилались судові повістки, які повернулись до суду з причини «За закінченням терміну зберігання». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву суду не надавав, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Судом встановлені наступні обставини та правовідносини. 10.11.2017 р. позивач як Покупець та відповідач як Продавець уклали Попередній договір № 14/ПД-0168 купівлі-продажу транспортного засобу марки КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску (далі спірний Договір) (а.с.8-9). Відповідно до п.1.1 цього спірного Договору сторони зобов'язуються у встановлений строк укласти Договір купівлі-продажу транспортного засобу (Основний договір) на умовах встановлених у цьому Попередньому договорі. Відповідно до. п. 1.2 спірного Договору, транспортний засіб, який продавець зобовязується придбати у третіх осіб для його відчуження покупцеві за основним договором, має наступні ідентифікаційні ознаки: марка КІА модель SPORTAGE 2017 року випуску, колір срібло. Згідно з п. 1.5. спірного Договору, сторони зобовязуються укласти основний договір 10.11.2017 р. за умови повного виконання п. 2.1 цього попереднього договору. Відповідно п.1.6 спірного Договору, істотні умови Основного дововору: продавець зобовязується передати майно у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти майно та оплатити його вартість у сукупності 730 000 грн. Згідно п. 2.1 Договору на підтвердження дійсних намірів сторін на укладення основного договору в момент укладення цього попереднього договору покупець перераховує на поточний рахунок продавця грошові кошти в розмірі 73 000 грн., а продавець своїм підписом під цим попереднім договором підтверджує отриманнях таких коштів. Відповідно до п. 2.2 попереднього договору зазначена сума розцінюється сторонами як аванс за основним договором, а при оформлені основного договору вартість майна, що підлягає сплаті покупцем, буд зменшена на суму, сплачену за цим попереднім договором. Згідно п. 3.4 попереднього договору сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням. Згідно Доповнень до вищезазначеного договору від 10.11.2017 р., позивач просить відповідача надати йому транспортний засіб вищезазначених характеристик за акційною ціною 205000 грн. Першочерговий внесок 73000 грн., залишок 132000 грн. На виконання п. 2.1 спірного Договору, 10.11.2017 р. позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 73000 грн. (а.с. 11) Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагентата визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,звичаїв ділового обороту,вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно зі ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно ч. 5 ст. 205 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: такі положення також підлягають зміні; або договір може бути визнаним недійсним у цілому. Заявляючи вимоги про визнання попереднього договору недійсним, позивач у позовній заяві зазначив, що даний правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, до нього включено несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що є порушенням вимог ст. 18 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач вказує, що укладений між сторонами попередній договір містить несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, що є порушенням вимог ст. 18 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» та є підставою для визнання попереднього договору недійсним. На підтвердження цього ствердження позивач зазначив, що в попередній договір включені обмежені права покупця як споживача у разі неналежного виконання продавцем обов'язків, передбачених договором та законом; звужені обов'язки продавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків. Аналіз попереднього договору від 17 листопада 2017 р. свідчить про те, що він не містить несправедливі умови, які призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Вказаний договір містить права та обов'язки сторін, порядок оплати, зміни і розірвання договору, наслідки невиконання зобов'язань. Зокрема, п. 3.4 попереднього договору передбачена відповідальність сторін за ухилення від укладення основного договору; п. 4.1. встановлено, що усі правовідносини, які виникають у зв'язку з виконанням попереднього договору і не врегульовані ним, регламентуються норами чинного законодавства України. Таким чином заявлені позивачем підстави для визнання недійсним спірного Договору не знайшли належного підтвердження під час судового розгляду, в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що у зазначений в попередньому договорі строк договір купівлі-продажу транспортного засобу сторони не уклали з вини відповідача, тому відповідно до положень ст. 635 ч.3 ЦК України зобов'язання, встановлені попереднім договором, припиняються. Сплачені позивачем кошти в розмірі 73000 грн. є авансом, про що зазначено в п. 2.2 попереднього договору, тому з урахуванням вимог п. 3.4 попереднього договору підлягають поверненню позивачу.

Outcome: partial