Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , в якому просить усунути позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення із вказаної квартири відповідачів, обґрунтовуючи свої вимоги таким. 12 грудня 2012 року [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , подарувала йому квартиру [ADDRESS] . Позивач здійснив реконструкцію квартири, та з 29 червня 2013 року є її власником на підставі свідоцтва про право власності від 03 липня 2013 року. В квартирі зареєстрований тільки позивач. [PERSON] за домовленістю з позивачем продовжила тимчасово мешкати у квартирі, але зобов`язалась не створювати перешкод позивачу щодо реалізації його прав користування та розпорядження зазначеним об`єктом власності. 06 квітня 2019 року [PERSON] одружилась з громадянином [PERSON] , вони почали разом мешкати у квартирі та створювати позивачу перешкоди в користуванні квартирою, аж до позбавлення його можливості доступу до приміщень. При цьому обидва відповідача мають можливість мешкати в іншому місці, оскільки у них є у власності житлові об`єкти нерухомості, що придатні для проживання. Обидва відповідача в квартирі не зареєстровані, відповідного договору щодо проживання чи користування квартирою з позивачем не укладали. Позивач бажає розпорядитись квартирою на власний розсуд, але відповідачі не бажають виселятись та намагаються будь-який спосіб перешкодити в реалізації такого наміру: викрали документи на квартиру, фізично не надають позивачу доступу до неї, на спроби входу позивача в квартиру створюють конфліктні ситуації з лайкою та застосуванням сили, що приводило позивача до необхідності звертання до допомоги поліції. При цьому вимушений нести витрати на відповідні житлові та комунальні послуги щодо квартири. Тому позивач вимушений звернувся до суду з цим позовом для поновлення своїх порушених прав власника. Позивач на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. 12 грудня 2012 року [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , подарувала йому квартиру [ADDRESS] , про що свідчить договір дарування від 12 грудня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за №2-226. [PERSON] здійснив реконструкцію квартири, та з 29 червня 2013 року є її власником на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , яке видане 03 липня 2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Парапан І.В. (що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру РПНМ). В квартирі зареєстрований [PERSON] , відповідно до відомостей Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № Б1-156059-ф/л від 08 серпня 2020 року про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні. [PERSON] за домовленістю з [PERSON] продовжила тимчасово мешкати у вищезазначеній квартирі, але зобов`язалась не створювати перепони позивачу щодо реалізації його прав користування та розпорядження зазначеним об`єктом власності. 06 квітня 2019 року [PERSON] одружилась з громадянином [PERSON] , вони почали разом мешкати у спірній квартирі та створювати [PERSON] перешкоди в користуванні квартирою, позбавили його можливості доступу до приміщень. Відповідачі мають можливість мешкати в іншому місці, оскільки і у [PERSON] , і у [PERSON] є у власності житлові об`єкти нерухомості, що придатні для проживання. За інформаційними довідками з Державного реєстру РПНМ у власності [PERSON] перебуває житловий будинок [ADDRESS] , у [PERSON] - житловий будинок [ADDRESS] . Позивач бажає розпорядитись квартирою на власний розсуд, але відповідачі не бажають виселятись та намагаються будь-який спосіб перешкодити в реалізації такого наміру, що приводило позивача до необхідності звертатися до поліції. [PERSON] вимушений нести витрати на житлові та комунальні послуги щодо вищезазначеної квартири. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачі порушили права та законні інтереси позивача у справі. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved