Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. З 17.09.2011 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду, як стверджує позивачка, діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Крім того, позивач вказала, що відповідач останні півтора роки не надає допомоги на утримання дітей. Також, вона вказала, що [PERSON] працездатний, інших утриманців не має, а тому може і зобов`язаний брати участь в утриманні дітей. На підставі зазначеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно, а після досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, стягнути на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 22). Відповідач у судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення (а. с. 23). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , від 17.09.2011 року, позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 13). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а. с. 9 10). Діти перебувають на утриманні [PERSON] , що відповідачем [PERSON] не оспорюється. До суду відповідач надав заяву, в якій вимоги щодо стягнення аліментів визнає та не заперечує проти їх задоволення (а. с. 23). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, судом враховано той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня - 2395 гривень, з 01 липня - 2510 гривень, з 01 грудня - 2618 гривень. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сини відповідача: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ,\~потребують матеріальної допомоги, тому вважає, що відповідач може платити щомісячно аліменти на їх утримання у розмірі 1/3 від усіх видів доходу, щомісячно, а після досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, що, також, визнається відповідачем. Суд роз`яснює, що згідно зі\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню у повному обсязі і з відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх синів у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, щомісячно, а після досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, стягнути на утримання [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу. Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат, понесених нею на оплату правничої допомоги у розмірі 1500,00 грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, до позовної заяви було долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру № 5/21, від 15.03.2021 року, на підтвердження дійсної сплати позивачем витрат на правничу допомогу (а. с. 4) Крім того, на підтвердження заявлених вимог позивачем надано Договір про надання правової допомоги, від 15.03.2021 року (а. с. 2), акт прийому-передачі виконаних послуг за Договором про надання юридичних послуг від 15.03.2021 року (а. с. 3). У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п. 268). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, а також підтверджуються необхідними документами понесення таких витрат. Пунктом 4 частини 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Окрім того, відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У своїй ухвалі, від 11.02.2019 року по справі №335/9780/15-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Суд погоджується із доводами позивача про відшкодування заявлених витрат на правову допомогу, оскільки вважає, що вони є співмірними зі складністю справи і часом, витраченим адвокатом на виконання та обсягом наданих послуг, у зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір по справі становить 908,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved