Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 23 лютого 2017 року звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24 квітня 2016 року помер [PERSON], батько позивача. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], а також грошові кошти у розмірі 95\~500 грн., що розміщені в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит». Спадкоємцями після померлого [PERSON] є позивач та її рідний брат [PERSON]. Позивач звернувся до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. Постановою №414/02-31 від 04.02.2017 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкодавець проживав на тимчасово окупованій території, спадкоємцем не надана довідка про склад сімї, або інший документ, що підтверджує хто проживав зі спадкодавцем на момент його смерті, наявність вкладів не підтверджена документами. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року позов [PERSON] задоволено, визнано за ним право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] та на грошові кошти, що розміщені на депозитному рахунку №26308315373001 за договором-заявкою №9353/6-13 від 24 липня 2013 року в ПАТ «[PERSON] та Кредит» в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Просить визнати право власності на позивачем на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24 квітня 2016 року, та визнати право власності на грошові кошти, які знаходяться на депозитному рахунку №26308315372001 в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» згідно банківського вкладу №9353/6-13 від 24 липня 2013 року в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 24 квітня 2016 року. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду в судове засідання не зявився, надав суду нотаріально засвідчену заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилася 19 серпня 1964 року у батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження V-УР №0757465 від 15.09.1964 (а.с. 4). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу від 18.06.1987 І-ТД №432599 (а.с. 12) [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, прізвище після укладення шлюбу чоловіка та дружини [PERSON]. [PERSON] народився 20.07.1969 року у батьків [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.09.1969 І-АЗ №110510 (а.с. 15). 18 вересня 2014 року померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтво про смерть І-НО №804387 (а.с. 14). 24.04.2016 помер [PERSON], [INFO], про що Територіальним відділом ЗАЦС міста Орел ЗАЦС Орловської області видано свідоцтво про смерть 06.05.2016 І-ТД №789558 (а.с. 13). Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 7 грудня 1998 року, виданим виконкомом Сніжнянської міської ради (а.с. 25-26), квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності громадянам [PERSON] та [PERSON]. Право власності на квартиру зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації у м. Сніжне у книзі реєстрації за №2398 11 січня 1999 року. Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року по справі №319/1752/15-ц (а.с. 27-30) визнано за [PERSON], [INFO], в поряду спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири №44, розташованої за адресою Донецька область, м. Сніжне, вул. Гагаріна, буд. 34, та грошові кошти, що розміщені на депозитному рахунку №26308315372001 за договором-заявкою №9353/6-13 від 24 липня 2013 року в ПАТ «[PERSON] та Кредит». Рішення набуло законної сили 7 травня 2016 року. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №62586281 від 02.07.2016 (а.с. 31-33) на обєкт нерухомого майна трикімнатну квартиру 44 по вул. Гагаріна в м. Сніжне Донецької області належить [PERSON]: 1/2 частини квартири на підставі свідоцтва про право власності, виданим 07.12.1998, 1/2 частини квартири на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/1752/15-ц від 23.03.2016 року. [PERSON] звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори із заявою від 10.10.2016 про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Заяв інших спадкоємців матеріали спадкової справи, витребувані судом, не містять. Згідно з витягом №45511592 від 22.10.2016 про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 16) нотаріусом здійснено реєстрацію спадкової справи. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.02.2017 №414/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 24 квітня 2016 року [PERSON] у звязку з ненаданням довідки про осіб, які проживали разом з померлим, а також з ненаданням відповіді з ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» про наявність вкладу. На запит суду ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит» надало відповідь №3-071313/33244 від 31.05.2017, відповідно до якої [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) в АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» був оформлений депозитний вклад згідно договору-заявки №9353/6-13 від 24.07.2013. Станом на 17.12.2015 (дату прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк «[PERSON] та Кредит») залишки коштів по вищезазначеному вкладу становили: 95\~500 грн. на депозитному рахунку 26308315372001 та 628,49 грн. сума нарахованих відсотків на рахунку 26386315372001. На вимогу суду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано інформацію (лист від 30.06.2017) про те, що [PERSON] (ІПН [NUMBER]) включена в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму 113\~373,21 грн. Станом на 30.06.2017 кошти не отримувались та доступні до виплати. Таким чином, судом встановлено, що позивач є донькою померлого спадкодавця [PERSON], у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що до складу спадщини після померлого [PERSON] увійшла трикімнатна квартира та грошові кошти, розміщені за договором банківського вкладу у ПАТ «Банк «[PERSON] та Кредит». За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин позивач має право на спадщину після померлого [PERSON], зокрема на зазначену квартиру та банківський вклад. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та законними. Відповідач у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини всупереч ч. 1 ст. 1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав. Таким чином відповідно о ч. 1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що не прийняв її. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач у зв'язку відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва на спадщину позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved