Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася Малиновськаа районна адміністрація Одеської міської ради до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа на стороні позивача [PERSON] , треті особи на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] , про скасування державної реєстрації. Позов обґрунтовано наступними обставинами. Малиновським районним судом міста Одеси 15 травня 2009 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про знос самочинно зведеної споруди. Зазначеним рішенням суд задовольнив позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та зобов`язав [PERSON] самовільно побудоване приміщення до квартири [ADDRESS] знести за власний рахунок. Оскільки, [PERSON] у добровільному порядку відмовилась виконувати рішення суду Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась із відповідною заявою до державної виконавчої служби. 19.03.2018 року постановою головного державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Татару Д.Д. було відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1317/2009 від 17.07.2015 року. Однак, при примусовому виконанні рішення суду в рамкам виконавчого провадження стало відомо, що 31.05.2017 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради було здійснено реєстрацію права власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS] на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 142171422741, виданої 22.05.2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради. Позивач вважає, що питання щодо скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20732032 від 31.05.2017 року, яким були внесені зміни до інформації про право власності на об`єкт нерухомого майна, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. На думку позивача, вказаний факт унеможливлює примусове виконання вказаного рішення суду, а тому позивач звернувся до суду з указаним позовом та просить визнати противоправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20732032 від 31.05.2017 року, яким були внесені зміни в інформацію про право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідач - управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надав до суду відзив, в якому вказав, що він заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову з огляду на наступне. Відповідно до позовної заяви, предметом спору є вимога Позивача про визнання противоправним та скасування рішення державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20732032, від 31.05.2017 року, яким були внесені зміни в інформацію про право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності. Державну реєстрацію було здійснено на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, серії та номер: ОДІ42171422741, виданої 22.05.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер: 2-2395, виданого 23.04.1998р. державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. Порушуючи питання про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 142171422741 було скасовано наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.04.2018 року № 01-13/100ДАБК. Тобто, на момент здійснення державної реєстрації права власності, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД142171422741 від 22.05.2017 року була чинною. Таким чином, скасування вищезазначеної декларації тягне за собою відповідні правові наслідки стосовно легітимності державної реєстрації права власності, однак за таких умов рішення державного реєстратора не може визнаватись протиправним, оскільки було прийнято відповідно до Закону. Повноваження державного реєстратора щодо перевірки поданих для проведення державної реєстрації документів обмежені встановленням відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. Державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб, якщо правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції. Також, відповідач вказав, що звертає увагу суду, що державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійіснювати відповідні реєстраційні дії. Відповідач вважає, що, коли, на думку Позивача, саме в результаті державної реєстрації права власності за третьою особою - суб`єктом звернення за такою послугою порушується (не визнається, оспорюється) право власності позивача, то має місце спір позивача про цивільне право з цією особою, яка і має бути належним відповідачем у спорі про скасування запису про проведену державну реєстрацію речового права за особою, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме цієї особи. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №911/488/18) Зважаючи на викладене, відповідач вважає, що дії державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] є законними, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню (а.с.22-26). До суду також надійшли пояснення третьої особи: державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON], яка вказала про таке. Порушуючи питання про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що декларація про готовність об`єкта до експлуатації, яка стала підставою для прийняття рішення про реєстрацію права власності, скасована. Згідно до наведеної Позивачем інформації, реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 142171422741 було скасовано наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю, від 27.04.2018 р. №01-13/100. Тобто, на момент здійснення нею державної реєстрації права власності [PERSON] , а саме 02.06.2017 р. (хоча вказана дата державної реєстрації - 31.05.2017 р.), декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД142171422741, від 22.05.2017 р. була чинною. Також, [PERSON] вказала, що дії державного реєстратора не можуть вважатися такими, що порушують права третіх осіб, якщо реєстратор правомірно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вносить запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції. Крім того, [PERSON] вказала, що окрім зазначеної декларації про готовність об`єкта до експлуатації підставами для прийняття оскаржуваного рішення було свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В. 23.04.1998 р. № 2-2395 та технічний паспорт від 29.05.2017 р., виданий ТОВ «Архекспертбуд». Враховуючи викладене, вона вважає, що як державний реєстратор, вона діяла в межах та у спосіб, визначений діючим законодавством, а тому просила відмовити у задоволенні позовних вимог Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про скасування державної реєстрації у повному обсязі (а.с.31-35). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Третя особа - [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги. Третя особа - [PERSON] надала заяву, в якій вказано, що необхідно запропонувати позивачу усунути недоліки, наявність яких перешкоджає суду постановити законнне рішення, а їй належним чином захищати свої права у суді: подати свої заперечення на позов та належним чином здійснювати свої процесуальні права. (а.с.205). Третя особа - [PERSON] , в судове засідання не прибула. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Малиновським районним судом міста Одеси 15 травня 2009 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] . Зазначеним рішенням суд задовольнив позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради та зобов`язав [PERSON] самовільно побудоване приміщення до квартири [ADDRESS] знести за власний рахунок (а.с.12-13). Згідно до Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (а.с.10). Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державний реєстратор, реалізуючи свої функції, керується Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та іншими нормативно - правовими актами. За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Згідно до п.1 ч.І ст.2 цього ж Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внесення відомостей до Державного реєстру прав, як встановлено п.4 ч.І ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. Відповідно до ч.4 ст.18 цього ж Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. При цьому, суд звертає увагу на те, що державній реєстрації підлягає саме заявлене право і державна реєстрація права здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, встановлених законом, зокрема, на підставі заяви про державну реєстрацію прав, поданої особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійіснювати відповідні реєстраційні дії. Судом встановлено, що державним реєстратором управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] державну реєстрацію було здійснено на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта, серії та номер: ОДІ42171422741, виданої 22.05.2017 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серії та номер: 2-2395, виданого 23.04.1998р. державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори Мельник Л.В.(а.с.54) Вказане також не заперпечується учасниками справи. Проте, реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 142171422741 було скасовано наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.04.2018 року №01-13/100ДАБК (а.с.83). Позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності саме тим, що реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 142171422741 було скасовано наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.04.2018 року №01-13/100ДАБК. Однак, зазначене вказує на те, що на момент здійснення реєстратором державної реєстрації права власності, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ОД 142171422741, від 22.05.2017 року була чинною. Отже, за таких умов рішення державного реєстратора не може визнаватись протиправним, оскільки на час здійснення реєстрації воно було прийнято у відповідності до Закону. Державний реєстратор не може вважатися таким, що порушує права третіх осіб, якщо він правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і вніс запис про таку реєстрацію на підставі чинного та не скасованого рішення відповідного суб`єкта, який здійснює публічно-владні управлінські функції. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що державний реєстратор юридичного департаменту Одеської міської ради [PERSON] прийняла рішення про державну реєстрацію у відповідності до норм чинного законодавства, а тому позовні вимоги позивача до цього відповідача, не можуть бути задоволені.

Outcome: dismissed