Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] в м. Ірпені, згідно договору дарування від 08.03.1998р., витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічного паспорту. Даний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 1537.280 кв.м., власником якої також є позивачка згідно державних актів на право власності на земельні ділянки. У 2008р. відповідач самовільно зруйнував огорожу позивачки, яка розділяла їхні земельні ділянки зі сторони ділянки сусіда Бондаренко, проїзду загального користування та земельної ділянки ТОВ «Макро Систем Інвест» та самовільно зайняв її земельну ділянку орієнтовною площею 0,02 га. та перекрив парканом проїзд загального користування. Позивачка зверталась за допомогою про відновлення меж своєї земельної ділянки та звільнення проїзду загального користування до депутатів Ірпінської міської ради Київської області Мельник О.В. та Марощак О.І. Однак як відповідь отримала акти від 21.07.2008р та 17.12.2008р. про те, що відповідач зруйнував паркан [PERSON], перегородив парканом виїзд з ділянки [PERSON] та заблокував проїзд загального користування. 18.02.2009р. позивачка звернулась до виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області з тими ж самими питаннями, на що отримала відповідь, що при обстеженні в натурі встановлено факт самочинного заняття земельної ділянки гр. [PERSON] у зв'язку із чим копія її заяви направлена для розгляду до Управління з контролю за використанням та охороною земель у Київській області. В подальшому отримала відповідь з Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель у Київській області у якому вказано, що гр. [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку за адресою [ADDRESS] Для усунення виявлених порушень відповідачу видано припис про усунення виявлених порушень, складено протокол про адміністративне правопорушення по якому винесено постанову. 12.05.2014р. позивачка звернулась до Ірпінського МВГУ МВС України в Київській області із заявою прийняти міри до відповідача, який перешкоджає їй користуватись своєю власністю. Згодом вона отримала лист, відповідно до якого вказано, що по факту самоправних дій гр. [PERSON] та самозахвату її земельної ділянки позивачці потрібно звернутись у відповідні органи, так як дана категорія справ не являється компетенцією міліції. Крім цього до листа було додано висновок про відсутність у діях [PERSON] ознак кримінального правопорушення. Зазначила, що уже котрий рік в результаті неправомірних дій відповідача вона не в змозі користуватися своєю земельною ділянкою, а найголовніше те, що в результаті захвату її земельної ділянки та заблокування відповідачем проїзду загального користування до її ділянки не може потрапити машина для викачки каналізаційних стоків з вигрібної ями, яка знаходиться на привласненій відповідачем частині земельної ділянки, що є прямою загрозою затоплення каналізаційних шляхів з її будинку, пожежної служби та машин швидкої допомоги. У зв'язку із наведеним просить зобов'язати відповідача [PERSON] не перешкоджати в користуванні її власністю, у вигляді земельної ділянки, яку він самовільно захватив; зобов'язати відповідача [PERSON] за свій рахунок демонтувати огорожу, яку він встановив на її земельній ділянці та встановити огорожу, яка була у попередньому стані за свій рахунок; зобов'язати відповідача [PERSON] розблокувати проїзд загального користування, який виходить на [ADDRESS] у м. Ірпені; стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача та відповідач в судове засідання з'явилися, заперечували щодо позовних вимог у повному обсязі. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всупереч вищезазначеній нормі, позивачем не було надано належних доказів які б надали суду підстави вважати, що відповідач чинить їй перешкоди у користуванні частиною вищезазначеної земельної ділянки. Крім того позивачем не зазначено меж земельної ділянки в яких межах вона повинна бути поновлена. Позивачем по справі не заявлялось клопотання, про призначення будівельно-технічної експертизи, щодо спірного питання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed