Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

До Іллічівського міського суду звернувся [PERSON] з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], з 1500,00 гривень до 600,00 гривень на місяць. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з нього відповідно до рішення суду від 13 березня 2012 року, щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1500,00 гривень на утримання дочки [PERSON] На теперішній час його матеріальний стан набагато погіршився, він не має стабільного заробітку. Крім того від другого шлюбу у нього [INFO] народився син [PERSON], який також знаходиться на його утриманні. Тому позивач вважає, що розмір аліментів, які з нього стягуються на утримання дочки завищений і він просить зменшити цей розмір до 600,00 гривень (а.с.3-4). В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позову, стверджуючи, що позивач не сплачує аліменти та має заборгованість, не приймає участі в додаткових витратах на дитину, яка є інвалідом дитинства, потребує постійного догляду, тривалого відновлювального лікування, що в свою чергу потребує значних коштів, а вона не має змоги працювати, оскільки дитина, за станом свого здоров'я не може відвідувати дитячі дошкільні заклади. Просить суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. За рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 13 березня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1500,00 гривень з 10 січня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.13-14). Як зазначено в рішенні [PERSON] надав заяву, в якій погодився з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів в розмірі 1500,00 грн. на утримання дочки [PERSON]. Згідно ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. 30 травня 2013 року позивач [PERSON] одружився вдруге, і в другому шлюбі у нього народився син [PERSON], [INFO], який також знаходиться на його утриманні (а.с.10, 11). При цьому суд враховує, що малолітня дочка [PERSON] потребує також належного матеріального забезпечення для свого розвитку. Позивач посилається на те що в нього погіршився матеріальний стан через відсутність постійної роботи та народження дитини в іншому шлюбі, але жодного доказу погіршення матеріального стану суду не надав. Надав лише довідку про доходи за останні три місяці, що в сукупності складає 2942,17 грн. Згідно наданих відповідачем довідок дитина [PERSON] перебуває на диспансерному обліку, потребує постійної замісної терапії, масажів, тривалого відновлювального лікування. За станом свого здоров'я дитина не може відвідувати дитячі дошкільні заклади, саме тому відповідач, не може працювати, оскільки постійно повинна знаходитися поруч з дитиною. Мати дитини [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда. Позивач не довів те, що після встановлення розміру аліментів виникли обставини, які були б підставою для зменшення встановленого розміру аліментів, не довів, що його матеріальний стан, або стан його здоров'я погіршився, тим самим не виконав вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ну думку суду, утримання та належне забезпечення, лікування дитини-інваліда потребує значних матеріальних витрат, зокрема, на придбання дитячого харчування, предметів гігієни, одягу, спеціального взуття, ліків тощо. Відповідач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини. Ухвалюючи рішення, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, яка має незадовільний стан здоров'я, знаходиться на утриманні матері, яка не може працювати; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є здоровою працездатною особою молодого віку, має змогу працювати та утримувати свою дитину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed