Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Димитровського міського суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» ВП «шахта «ім. Г. Димитрова» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної з травмою на виробництві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 08.10.1993 року по 14.05.1996 р. він працював на шахті «ім. Г. Димитрова» ВО «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», в якості горно робочого очисного забою 5р. з повним робочим днем під землею. 07.09.1995 р. приблизно о 17.15 год. виконуючи наряд при скачуванні ліса по лаві для викладання кліті в районі секції 60-65, до комбайна попала порода, комбайновий ланцюг зірвався та травмувала мене, коли я знаходився в районі верхнього комбайна, в область обличчя. Після чого його було направлено до Димитровської ЦМЛ, де йому було встановлено діагноз забив правої акулової кості, забив вщелепи, забив н щелепи з права, гематома, струс головного мозку, ГЧМТ, перелом нижньої щелепи з права. 31.10.1995 р. його було виписано з стаціонарного лікування. Після цього знаходився на лікування та відвідував лікарні у період з 11.11.1996 р. по 26.11.1996 р., 02.11.1997 р. по 18.11.1997 р., 05.12.1997 р. по 17.12.1997 р., 29.06.1998 р. по 15.07.1998 р., 10.12.1998 р. по 25.12.1998 р., 07.06.1999 р. по 22.06.1999 р., 15.06.2000 р. по 04.07.2000 р., 13.04.2001 р. по 27.04.2001 р., 13.05.2002 р. по 30.05.2002 р. По цьому нещасному випадку йому було видано акт про нещасний випадок на виробництві від 09.09.1995 р. за № 125. 24.12.1996 р. міжрайонна МСЕК на огляді встановила йому 25% стійкої втрати працездатності. Моральна шкода в зв'язку з травмою мені не призначалася та не відшкодовувалась. До судового засідання представник позивача не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволені позовних вимог. Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» до судового засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами не згоден. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з 08.10.1993 року по 14.05.1996 р. він працював на шахті «ім. Г. Димитрова» ВО «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є ДП «Красноармійськвугілля», в якості горно робочого очисного забою 5р. з повним робочим днем під землею. (а. с. 2-13) 07.09.1995 р. приблизно о 17.15 год. виконуючи наряд при скачуванні ліса по лаві для викладання кліті в районі секції 60-65, до комбайна попала порода, комбайновий ланцюг зірвався та травмувала мене, коли я знаходився в районі верхнього комбайна, в область обличчя. Після чого його було направлено до Димитровської ЦМЛ, де йому було встановлено діагноз забив правої акулової кості, забив вщелепи, забив н щелепи з права, гематома, струс головного мозку, ГЧМТ, перелом нижньої щелепи з права. 31.10.1995 р. його було виписано з стаціонарного лікування. Після цього знаходився на лікування та відвідував лікарні у період з 11.11.1996 р. по 26.11.1996 р., 02.11.1997 р. по 18.11.1997 р., 05.12.1997 р. по 17.12.1997 р., 29.06.1998 р. по 15.07.1998 р., 10.12.1998 р. по 25.12.1998 р., 07.06.1999 р. по 22.06.1999 р., 15.06.2000 р. по 04.07.2000 р., 13.04.2001 р. по 27.04.2001 р., 13.05.2002 р. по 30.05.2002 р. По цьому нещасному випадку йому було видано акт про нещасний випадок на виробництві від 09.09.1995 р. за № 125. (а. с. 63-64) 24.12.1996 р. міжрайонна МСЕК на огляді встановила йому 25% стійкої втрати працездатності. (а. с. 18-21). Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв ` язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Законом України «Про охорону праці», а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23 лютого 2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Позивач [PERSON] отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві і при цьому мала місце протиправність дій відповідача ВП «Шахта «ім. Г. Димитрова» ДП «Красноармійськвугілля», пов'язаних з порушенням Закону України «Про охорону праці», «Правил безпеки у вугільних шахтах», що стало причиною нещасного випадку. Вищезазначене законодавство, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року із змінами від 25 травня 2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрєс, а із наявністю втрат фізичного і психичного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу [PERSON] заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на його відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з нещасним випадком на виробництві втрачена на 25 %. Виходячи із викладенного, суд вважає можливим стягнути з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн . Згідно до ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я. Оскільки моральна шкода у позивача виникла внаслідок ушкодження здоров'я, пов'язаного з травмою на виробництві, то заперечення відповідача являються необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Державного підприємства «Красноармійськвугілля» на користь держави підлягають стягненню судові витрати: по сплаті судового збору - в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: partial