Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 20.01.2015 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 30.04.2008 року перебувала з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 142. Під час перебування у шлюбі, сторонами було придбано автомобіль марки Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Як пояснює позивач, автомобіль був оформлений на неї, відповідач був згоден та не заперечував проти цього, оскільки кошти на автомобіль були виділені позивачем із особистих коштів, які вона отримала від продажу 03.04.2009 року квартири [ADDRESS], вартістю 269500 грн. Всі отримані від продажу квартири кошти позивач витратила на потреби сімї. Після народження доньки Кароліни 13.10.2009 року позивач займається виключно домашнім господарством та виховує доньку, у звязку з чим не мала самостійного заробітку та доходу, тому просить суд при поділі майна подружжя застосувати ч.2 ст. 70 СК України. Крім цього позивач вказує, що, після того, як відповідач пішов з сімї, він забрав автомобіль і документи на нього, користується ним особисто та відмовляє в експлуатації автомобіля позивачу. Так як, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №110 по встановленню вартості транспортного засобу від 12.12.2014 року, ринкова вартість автомобілю Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 162990 грн., позивач просить суд поділити спільне майно подружжя автомобіль Hyundai accent, 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], а саме таким чином: передати його відповідачу у власність, зобовязавши його при цьому відшкодувати [PERSON] 2/3 вартості автомобілю у розмірі 108660 грн. та судові витрати. [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON], згідно якої зазначив, що частково не згоден з позовними вимогами [PERSON] з підстав того, що грошові кошти від проданої квартири [ADDRESS], яка належала відповідачу, були передані її батькам, які витратили їх на свої потреби, а з народження доньки 13.10.2009 року забезпечував сімю саме відповідач, та на покупку машини йому довелось позичати гроші у друга. [PERSON] вважає, що кожен з подружжя має право власності на ? частину автомобіля, однак, в звязку з тим, що він є неподільною річчю, відповідач дає згоду на внесення на депозит Малиновського районного суду м. Одеси ? частини його вартості, а саме 81495 грн. У звязку з наведеним, позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить суд: визнати автомобіль Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість ? частини автомобілю Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 81495 грн.; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.02.2015 року, первісний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності було обєднано в одне провадження. 29.09.2015 року позивач за первісним позовом [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої вказала, що у звязку з набранням законної сили рішення суду про розірвання шлюбу, вона змінила прізвище на «Гришко», на підтвердження чого надала копію паспорту [PERSON], виданого 24.07.2015 року Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області. 17.02.2016 року від позивача за первісним позовом [PERSON] надійшли уточнені позовні вимоги, згідно яких вона просила суд: поділити спільне майно подружжя автомобіль Hyundai accent, 2008 року випуску державний реєстраційний номер [NUMBER], а саме передавши його відповідачу у власність, зобовязавши його при цьому відшкодувати [PERSON] 1/2 вартості автомобілю у розмірі 81495 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні, підтримала уточнені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Представник відповідача за ордером та угодою [PERSON], в судовому засіданні визнав уточнені позовні вимоги, також просив задовольнити зустрічний позов. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 30.04.2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Теплякова», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 30.04.2008 року, актовий запис №142. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 03.04.2009 року, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу [PERSON], вбачається, що [PERSON] від імені [PERSON] (до реєстрації шлюбу - Гришко) продав квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON], у власність [PERSON] З пояснень учасників процесу та поданих до матеріалів справи доказів, в процесі розгляду справи встановлено, що за період спільного життя подружжя, а саме у 2012 році, [PERSON] та його дружиною [PERSON], був придбаний автомобіль марки Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], який був зареєстрований на праві власності за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САК, № 475368 від 10.02.2012 року. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Враховуючи те, що [PERSON] набула право власності на автомобіль марки Hyundai accent, 2008 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] в період шлюбу з [PERSON], суд вважає, що автомобіль є обєктом спільної сумісної власності подружжя. За ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №110 по визначенню вартості транспортного засобу автомобіля Hyundai accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного 12.12.2014 року ПП «[PERSON]І.», вбачається, що: ринкова вартість автомобіля Hyundai accent, державний реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки визначається рівною 162990 грн. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Пунктом 30 Постанови Пленуму Верхового Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року визначено, рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. З пункту 25 вищевказаної Постанови, вбачається, що вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4.5 ст.71 СК України, щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду.\~\~ За відсутністю такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умов звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної суми. Згідно ч.4\~ст.153 ЦПК України\~суд, допускаючи\~\~забезпечення\~\~позову,\~\~може вимагати від позивача забезпечити його вимогу заставою,\~\~достатньою\~\~для\~\~того, щоб\~\~запобігти зловживанню забезпеченням позову,\~\~яка вноситься на депозитний рахунок суду. Розмір\~\~застави\~\~визначається\~\~судом\~\~з урахуванням обставин справи, але не повинен бути більшим за розмір ціни позову. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2016 року [PERSON] було зобовязано забезпечити позовні вимоги в частині припинення права власності на належну [PERSON] частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль Hyundai accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошової суми в розмірі 81495 грн. На виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2016 року, представником відповідача за ордером та угодою [PERSON], було подано до суду копію платіжного доручення №1 від 24.06.2016 року, за яким [PERSON] вніс на депозитний рахунок 81495 грн. у відшкодування частки майна. Враховуючи те, що позовними вимогами за зустрічним позовом фактично визнаються позовні вимоги за уточненим первісним позовом, та позивач і представник відповідача підтримали позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за [PERSON] права власності на автомобіль Hyundai accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], та відшкодування [PERSON] ? вартості зазначеного автомобіля у розмірі 81495 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. З матеріалів справи вбачається, що позивачем [PERSON] було сплачено 250 грн., за експертне автотоварознавче дослідження №110 по визначенню вартості транспортного засобу автомобіля Hyundai accent, державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного 12.12.2014 року ПП «[PERSON]І.», що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №110 від 12.12.2014 року, а тому суд стягує такі витрати з відповідача на користь позивача. Також судом встановлено, що при подачі позову позивач [PERSON] сплатила судовий збір за квитанцією №75 від 29.12.2014 року у розмірі 243,60 грн., за квитанцією №76 від 29.12.2014 року у розмірі 1086,60 грн, у зв'язку з чим такі витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved