Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 04.06.2014 року він придбав у власність земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS]. На зазначеній земельній ділянці був фундамент під житловий будинок. Протягом 2014 року він самовільно збудував будинок та господарські споруди: гараж, сарай та вбиральню. Земельна ділянка позивача межує з сусіднім будинковолодінням, власником якого є [PERSON], яка не має претензій щодо визнання права власності на самочинно збудоване позивачем нерухоме майно. Звернувшись до Департаменту ДАБІ у Полтавській області щодо прийняття в експлуатацію збудованого житлового будинку та господарських споруд, йому було відмовлено, у зв`язку з самочинним будівництвом, що здійснене без дозволу на проведення будівельних робіт, тому він звернувся до суду для вирішення питання про визнання за ним права власності на самочинно збудований житловий будинок та господарські споруди. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника міської ради, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво визнає. Представник третьої особи Департаменту ДАБІ у Полтавській області у судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі представника департаменту. Представник третьої особи: сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У доданих до позовної заяви матаріалах є нотаріально посвідчена заява третьої особи [PERSON], відповідно до якої вона просить розглянути справу без її участі та повідомляє про відсутність будь-яких претензій щодо визнання та оформлення права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за позивачем. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі - продажу від 04.06.2014 року, [PERSON] придбав у власність земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2014 року підтверджується той факт, що позивач [PERSON] є власником зазначеної земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка). У відповідності до технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] зазначено, що до самовільно забудованих приміщень відносяться: житловий будинок літ. «А-1», гараж літ. «Б», сарай літ. «б» та вбиральня літ. «В». З листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області слідує, що позивачу [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію новозбудованого житлового будинку та господарських споруд. Свою відмову Департамент обґрунтовує тим, що на даний час порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Разом з тим зазначеним Порядком не передбачено прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, які збудовані самочинно. Крім того, відповідно до постанови № ПЦ -4-15 від 12.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, позивача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який позивачем сплачений згідно доданої копії квитанції. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно висновку сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА значиться, що збудований житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] побудовані без відхилень від державних будівельних норм та правил ДБН 360-92**. Як зазначено у повідомленнях Гадяцького міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби у Полтавській області та Гадяцького РС ГУ ДСНС України у Полтавській області, самочинно збудований будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] не суперечать вимогам ДБН 360-92** додатку 3.1. Згідно повідомлень ПАТ по газопостачанню та газифікації «ГАДЯЧГАЗ» та Гадяцької філії ПАТ «ПОЕ», будинок та господарські будівлі, розташовані по [ADDRESS] не газифіковані та не збудовані на газопроводі, їх електропостачання не здійснюється, в зв`язку з відсутністю договірних відносин. Враховуючи, що самочинно збудовані позивачем споруди, а саме житловий будинок, гараж, сарай та вбиральня, розташовані по [ADDRESS] не суперечать вимогам ДБН 360-92** та не порушують права інших осіб, тому суд вважає, що позов [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно підлягає до задоволення.

Outcome: approved