Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

До Старобільського районного суду Луганської області звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старобільська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить будинок №11 по вул. Щорса (Буткова) у м. Старобільську Луганської області, який був придбаний позивачем у 2005 році. У будинку вона фактично проживає одна, чоловік помер, а син виїхав з будинку та мешкає окремо. Відповідач не веде з позивачем спільного господарства, участі в утриманні будинку не приймає. Договорів оренди чи безоплатного користування будинком позивач з відповідачем не укладали. До 2013 року відповідач [PERSON] дійсно мешкав у вказаному будинку. На підставі викладеного позивач просила суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.\~\~ Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явились, про день, час та місяць слухання справи повідомлялись своєчасно та нележаним чином. Позивачем надано заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про поштові відправлення. Надав до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, зазначив, що не має можливості бути присутнім в суді під час розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старобільської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила провести розгляд справи без участі їх представника. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.04.2005 року, [PERSON] купила будинок №11 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: м. Старобільськ, вул. Щорса Луганської області. Договір посвідчено Приватним нотаріусом [PERSON] 28.04.2005, зареєстровано в реєстрі за №1332. Згідно копії витягу з Державного реєстру права власності на нерухоме майно, номер витягу 7362151 від 27.05.2005, власником будинку №11 по вул. Щорса м. Старобільськ, Луганської області, є [PERSON], частка 1/1. Згідно копії паспорта відповідача [PERSON], [INFO], місцем його реєстрації вказане: вул. Щорса, буд. 11, м. Старобільськ Луганської області. Згідно копії домової книги, у будинку № 11 по вул. Щорса м. Старобільська зареєстрований [PERSON] з 07.08.2012. Згідно довідки виконкому Старобільської міської ради №1113 від 25.09.2018 про склад сімї, виданої [PERSON], в будинку №11 по вул. Буткова м. Старобільська зареєстровані: власник [PERSON] син: [PERSON]. Згідно довідки голови вуличного комітету №228 від 26.09.2018, виданій [PERSON], її син [PERSON], [INFO] не мешкає у будинку №11 по вул. Буткова м. Старобільська з 2014 року. За змістом\~ст.4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 (розділ ІІІ, глава 6) Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів своєї сімї і мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 33, 34, 36 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391,396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Суд вважає за необхідне також зазначити, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Outcome: approved