Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

До суду звернувся заявник [PERSON] з заявою у якій просить встановити факт смерті [PERSON], «10» березня [INFO], громадянки України, уродженки [INFO], яка померла 06 травня 2016 року, місце смерті Луганська область Краснодонський район м. Молодогвардійськ Україна, яка мешкала до смерті у м. Молодогвардійськ кв. Кошового [ADDRESS], причина смерті : злоякісне новоутворення с51.9 вульви. Свої вимоги мотивує тим, що після смерті своєї жінки він звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міловського районного управління юстиції у Луганській області де йому було відмовлено на підставі того, що лікарське свідоцтво про смерть №81 від 6 травня 2016 року не відповідає вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. Заперечень проти заявлених вимог не надавалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до думки про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб від 19 серпня 1964 року серії VI УР № 289229 виданого Брянським міським ЗАГС Луганської області [PERSON] та Богатих (шлюбне прізвище [PERSON]) зареєстрували шлюб , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №475 . З копії паспортів заявника [PERSON] та його померлої жінки [PERSON] вбачається, що вони є громадянами України. (а.с. 7-8 ) Як слід з лікарняного свідоцтва про смерть №81 від 6 травня 2016 року яке надала лікар [PERSON], [PERSON] яка народилась 10 березня 1937 року померла 6 травня 2016 року яка на час смерті мешкала у державі Україна, у м. Молодогвардійськ кв. Кошевого [ADDRESS] у так званій Луганській народній республіки і померла за місцем свого мешкання у м. Молодогвардійськ, кв. Кошового [ADDRESS] від злоякісного новоутворення с51.9 вульви.(а.с.5) Відповідно до ст. 64 ЦПК України: «Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи . Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу». Суд оцінює лікарняне свідоцтво про смерть як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належній формі. Як слід з відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області від «24» травня 2016 року, [PERSON] . було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від «08» серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України «25» жовтня 2006 року за №1150/13024 тому він був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті його жінки . (а.с. 9) Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». З ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин». Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що він дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , яка померла «06» травня 2016 року, на території тимчасово не підконтрольній українській владі, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved