Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с.1-10). Позивач прохає: - стягнути з [PERSON], [INFO], - на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої \~ дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх доходів відповідача на дитину щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 25.09. 2015 року і до досягнення дитини повноліття - до 14.01.2033 року. -стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на неї [PERSON] , в розмірі 1/5 частки від всіх доходів відповідача, на її утримання, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 25.09. 2015 року і до досягнення дитиною трьох років. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що після народження дитини, [PERSON], батьком якого є - [PERSON], вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні Позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні на підставах, викладених у позові: до лютого 2015 року вона з відповідачем проживали разом та вели спільне господарство, проте шлюб офіційно не був зареєстрований. 14 січня 2015 року народився [PERSON] батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження, актовий запис № 75, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції є [PERSON], про що надала відповідну заяву. Також зазначила, що на даний час вона не працює, знаходилась у на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради; на утриманні у знаходяться неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO]; на обліку у закладах охорони здоровя не перебуває інших дітей не має (а.с.3). Відповідач, надав заяву і - заперечення проти позову. В запереченні вказав: він приймав і надалі прийматиме участь у забезпечені сина - [PERSON], у розмірі 500 грн. Пояснив, що не має можливості надавати більшу суму аліментів, оскільки є матір, яка інвалід ІІ групи; утриманців не має; на обліку у закладах охорони здоровя не перебуває інших дітей не має. Зазичив, що стягнень з заробітної плати не має, середньомісячна заробітна плата складає - 3\~150 грн., інших доходів не має (а.с.22-25, 30). Ухвалою від 08 жовтня 2015 року провадження по справі було відкрито (а.с.13 ). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: 14 січня 2015 року народився - [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження дитини значиться - [PERSON], свідоцтво про народження Серії І-ВЛ номер 398382, видане 20 січня 2015 року (а.с.3). Батьки дитини не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Рішення суду про те, що Позивач і відповідач знаходилися у фактичних шлюбних відносинах, відсутні. Установлено, що позивач знаходилась у на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради. На утриманні у Позивачки знаходяться неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, повно, обєктивно та всебічно дослідивши докази, наявні у ній, - вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого: Відповідно до ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюб є сімейним союзом жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Згідно до ст. 75 СК України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1 і 2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 183 СК України передбачено що частина заробітку(доходу) батька,яка буде стягуватися як аліменти визначається судом. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «…Дитина, якщо не можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В частині 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її згоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, № 2402 визначено: «…Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки та особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного із них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Вихованням в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування, заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Суд задовольняє вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд, позовні вимоги в частині стягання аліментів на утримання [PERSON], в розмірі 1/5 частки від всіх доходів відповідача, - не задовольняє бо, в судовому засіданні було встановлено, що Позивач та Відповідач не перебували і не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Рішення суду про те, що Позивач і Відповідач знаходилися у фактичних шлюбних відносинах - відсутні. Суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в межах платежу за 1 місяць. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: partial