Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просив суд встановити факт належності [PERSON], [INFO], трудової книжці колгоспника №307, яка виписана на «Кушнерева Владимира Максимовича» (російською мовою), [INFO]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що він є пенсіонером за віком і перебуває на обліку за місцем проживання та реєстрації в Управлінні пенсійного Фонду Жовтневого району м. Харкова. З метою перерахування трудового стажу він звернувся з усною заявою до УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова, однак йому було відмовлено у перерахунку трудового стажу, оскільки було виявлено розбіжність в написанні його прізвища, а саме у трудовій книжці колгоспника №307 його прізвище зазначено російською мовою як «Кушнерев». Заявник зазначив, що в усіх його інших документах особистого характеру: атестаті про середню-спеціальну освіту, атестаті про середню освіту, військовому білеті №7217793, його прізвище значиться, як «Кушнарев» (російською совою.) У зв'язку з тим, що встановлення даного факту необхідно для перерахунку трудового стажу, заявник і звернувся до суду з даною заявою. Заявник в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд задовольнити його заяву. Представник заінтересованої особи, УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова, в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] 31.12.1966 року було видано трудову книжку колгоспника №307 про вступ до колгоспу «Заря», де його прізвище, імя та по-батькові було зазначено російською мовою як «Кушнерев Владимир Максимович» (російською мовою) (а.с. 14) Як вбачається із паспорта громадянина України серії МК № 970347, виданого 14.11.1998 року Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, прізвище, імя, по-батькові заявника зазначено як «Кушнарьов Володимир Максимович». (а.с.10) 19 червня 2003 року заявник одержав ідентифікаційний номер, в даній картці його прізвище, імя, по-батькові зазначено українською мовою як «Кушнарьов Володимир Максимович». (а.с. 12) Військовий квиток НМ №7217793 від 09.05.1968 року виданий на імя [PERSON] (російською мовою). (а.с.6) Відповідно до атестатів про середню освіту та про середньо-спеціальну освіту прізвище, імя, по-батькові заявника зазначено російською мовою як «Кушнарев Владимир Максимович» (а.с.7-8). Посвідчення серії АГ №341310, видано 04.11.2004 року на імя [PERSON]. Отже, як вбачається із наданих заявником копій документів, при заповненні трудової книжки колгоспника №307 було допущено описку в написанні прізвища [PERSON], а саме: помилково зазначено його прізвище російською мовою як «Кушнерев». Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. За положеннями ч. 1 ст. 234 ЦПК у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відтак, судом достовірно встановлено, що встановлення даного факту необхідно [PERSON] для перерахунку трудового стажу. З наданих суду копій документів чітко вбачається правильне написання прізвища [PERSON], як російською, так і українською мовами, а тому, суд дійшов висновку про наявність зазначених у положеннях ст. 234, 258 ЦПК України підстав для встановлення даного факту, та задоволення заяви [PERSON] На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved