Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позивач просить визнати за ним право власності на земельну частку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП Колос Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, мотивуючи свої вимоги тим, що батьку позивача за життя належало право на земельну частку (пай) площею 5,3 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП Колос Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що підтверджувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313123. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з права померлого на земельну частку (пай). Проте, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), оскільки сертифікат на земельну частку (пай) було втрачено. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгяду справи (а.с.22), у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгяду справи (а.с.21), у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.39). Представник третьої особи належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи (а.с.20), у судове засідання не зявився. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось . Судом по справі встановлено, що [PERSON] народився 05 січня 1984 року в с. Рибинськ Корюківського району Чернігівської області, його матірю є [PERSON], батьком [PERSON] (а.с.7). Згідно даних Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Чернігівської області (лист від 28.10.2016 року № 9-28-99.2-2648/2-16), [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0313123, виданий на підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Чернігівської області № 355 від 29.10.1996 року та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.04.1997 року за № 23, розміром 5,3 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП Колос Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області (а.с.24). 28 квітня 2000 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 067148, виданим Рибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 01.05.2000 року (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, з права померлого на земельну частку (пай). У відповідності з положеннями ст.549 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно інформації Державного нотаріального архіву Чернігівської області від 31.10.2016 року № 4483/01-17 до майна померлого 28.04.2000 року [PERSON] [PERSON] районною державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась (а.с.36). Відповідно до довідки Рибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області № 02-17/520 від 04.11.2016 року [PERSON], [INFO], після смерті [PERSON] - 28 квітня 2000 року, фактично вступила у володіння та розпорядження спадковим майном (а.с.44). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки батько позивача за життя дійсно мав право на земельну частку (пай), проте спадщину після нього прийняла [PERSON] фактично вступивши у володіння та розпорядження спадковим майном, а не позивач, який у відповідності до вимог ст.549 ЦК України 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спадщину після батька не прийняв. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, проте суд, зважаючи на викладене вище, таких підстав не знаходить. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed