Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

До Красноармійського\~міськрайонного суду\~Донецької області\~звернулась [PERSON] з\~позовом до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] про\~визнання дійсним\~біржового договору,\~визнання права\~власності на\~квартиру.\~Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що 28 серпня 2001 року позивачка придбала у власність квартиру [ADDRESS] , продавцем виступили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі біржи ЮКФ «Феміда», що діяла на підставі договору № 12 від 28.08.2001, а також на підставі Угоди про членство на біржі № 77 від 14.05.2001. Підтвердженням придбання вищезазначеної квартири є біржовий договір купівлі-продажу нерухомості, реєстраційний номер № 12 від 28.08.2001, зареєстрований у РТБ «КЛАССІК». Відповідно до п.1.1. Договору Продавець продав, а Покупець придбав трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.2.1. розрахунок між Покупцем та Продавцем проведений у повному обсязі. Біржовий контракт купівлі-продажу нерухомості № 12 від 28.12.2001 зареєстрований в КП «БТІ» від 12.09.2001 у кн. 29 реєстр 69, що відповідає умовам вищезазначеного контракту. Тобто, право приватної власності було зареєстровано в КП «БТІ». Крім цього, відповідно до особих умов Контракту угоди, що зареєстровані на біржі, не підтягається нотаріальному посвідченню. Правочин обома сторонами повністю виконаний. Ні заперечень, ні зауважень ніхто із сторін по правочину не заявляв. З цього моменту позивачка стала проживати за вищевказаною адресою, використовує квартиру для постійного проживання, зробила ремонт, регулярно оплачує комунальні послуги та утримує її в належному санітарно-технічному стані, тобто постійно та відкрито користується квартирою. Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «БТІ» право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі біржового контракту купівлі-продажу нерухомості № 12 від 28.08.2001. Позивачка звернулася до Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ Донецької області із заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] , але їй усно було відмовлено та повідомлено, що не можуть на підставі наданих документів, а саме біржового контракту купівлі-продажу нерухомості, зареєструвати право власності на неї з причин відсутності нотаріального посвідчення договору. Позивачка просить суд визнати біржовий контракт купівлі-продажу нерухомого майна № 12 від 28.08.2001 квартири [ADDRESS] , між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстрований РТБ «КЛАССІК» № 12 від 28.08.2001, дійсним; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.09.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 27.10.2021 року виключено з переліку відповідачів [PERSON] , залучено до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . Відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідача не заперечують проти задоволення позовних вимог. Позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до біржового контракту купівлі-продажу нерухомості від 28 серпня 2001 року [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] , продавцем виступили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в особі члена біржи ЮКФ «Феміда», що діяла на підставі договору № 12 від 28.08.2001, а також на підставі Угоди про членство на біржі № 77 від 14.05.2001 (а.с.9). Відповідно до п.1.1. Договору Продавець продав, а Покупець придбав трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п.2.1. розрахунок між Покупцем та Продавцем проведений у повному обсязі. Біржовий контракт купівлі-продажу нерухомості № 12 від 28.12.2001 зареєстрований в КП «БТІ» від 12.09.2001 у кн. 29 реєстр 69 (а.с.10). Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «БТІ» право приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі біржового контракту купівлі-продажу нерухомості № 12 від 28.08.2001. [PERSON] помер [INFO] у селі Звірове Красноармійського району (а.с.26). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 227 ЦК України\~(в редакції 1963 року) передбачалась необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Згідно з ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року № 1956-ХІІ\~(в редакції, чинній на момент укладання спірного правочину) угоди, зареєстровані на товарній біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Таким чином, на дату укладання договору купівлі-продажу (біржового контракту) від 28.08.2001 року в законодавстві існували протиріччя щодо необхідності нотаріального посвідчення вказаного договору, мала місце колізія норми\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~та норми кодифікованого нормативно-правового акту, а саме\~ст. 277 ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до абз. 3 п. 2\~Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року, в якому роз`яснено, що у випадку наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають юридичну силу, застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. В даному випадку, наявна колізія норм матеріального права, що мають однакову юридичну силу, при цьому суд акцентує увагу, що\~Закон України «Про товарну біржу»\~було прийнято в 1991 року, а\~Цивільний кодекс\~на момент укладання спірного правочину діяв з 1963 року. При вирішенні спору про необхідність чи відсутність необхідності нотаріального посвідчення правочину, укладеного на товарній біржі, суд вважає правомірним застосування положення\~ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»\~(як нормативного акту, прийнятого пізніше), що дозволяв укладати біржові контракти щодо відчуження житлової нерухомості фізичною особою без нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~(в редакції 1963 року) якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У такому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ч. 2\~ст. 220 ЦК України\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п. п. 4 і 5\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України\~в редакції 2003 року цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року, таким чином в при розгляді даної справи необхідно застосовувати норми\~Цивільного кодексу УРСР\~в редакції 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних відносин сторін. Відповідно до\~ст. 224 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. З матеріалів справи вбачається, що умови договору купівлі-продажу (біржового контракту) від 28.08.2001 року виконано, однак правочин не посвідчено нотаріально. Така обставина перешкоджає позивачу у розпорядженні його майном. Відповідно до ч. 5\~ст. 11 ЦК України\~однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. З вимог\~ст. 16 ЦК України\~вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч. 2\~ст. 16 ЦК України, є визнання права. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав передбачений і відповідає чинному законодавству. Суд, враховуючи вищевикладене, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів, за встановленням того, що при укладанні договору купівлі-продажу (біржового контракту) від 28.08.2001 року було досягнуто всіх умов угоди та виконано прийняті зобов`язання, при цьому до теперішнього часу заперечень стосовно наслідків укладення правочину не виникло, приходить до висновку про наявні підставі для застосування вимог ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~(в редакції 1963 року) щодо можливості визнання зазначеного договору дійсним та задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved