Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 10 квітня 2019 звернувся [PERSON] з позовною заявою до ТОВ «Сан Сіті ТК» про стягнення 22-х проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 2303814,10 грн. і інфляційних втрат в розмірі 1154447,18 грн. Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Сан Сіті ТК» і стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 5981591,58 грн., а також судовий збір в сумі 6890 грн., тобто всього 5988481,58 грн. Проте відповідач не виконує рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року. Між сторонами 01 листопада 2016 року був укладений договір про погашення заборгованості за кредитним договором №DNDZL0K7437 від 06 липня 2016 року, за умовами якого відповідач зобов`язався сплатити позивачу суму боргу не пізніше 01 грудня 2016 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 22% річних від простроченої суми, в порядку, передбаченому ст. 625 Цивільного кодексу України. Тому позивач звернувся до суду з цим позовом і просив його задовольнити. Від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання з розгляду цієї цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представником відповідача адвокатом Калюжним Д.Ю. суду надана заява про проведення підготовчого судового засідання без його участі, при вирішенні спору поклався на розсуд суду. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року були задоволені позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Сан Сіті ТК» про стягнення заборгованості і стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 5981591,58 грн. (яку [PERSON] було сплачено кредитору ТОВ «Сан Сіті ТК» ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором №DNDZL0K7437 від 06 липня 2016 року), а також судовий збір в сумі 6890 грн., тобто всього 5988481,58 коп. (а.с. 9-11). Станом на день розгляду цієї цивільної справи відповідачем не повернута позивачу зазначена сума грошових коштів, доказів протилежного суду надано не було. Між [PERSON] і ТОВ «Сан Сіті ТК» 01 листопада 2016 року був укладений договір про погашення заборгованості за кредитним договором №DNDZL0K7437 від 06 липня 2016 року. Відповідно до п. 2 Договору, Позичальник відповідач у даній справі, зобов`язується сплатити Кредитору заборгованість, встановлену п. 1 цього Договору не пізніше 01 грудня 2016 року. Згідно з п. 4 Договору, у випадку порушення Позичальником строку повернення заборгованості, передбаченого п. 2 цього Договору, більш ніж на 30 календарних днів. Позичальник сплачує суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 22% річних від простроченої суми, в порядку, передбаченому ст. 625 Цивільного кодексу України. Станом на день розгляду цієї цивільної справи рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року відповідачем не виконано, заборгованість в сумі 5981591,58 грн. і судовий збір в сумі 6890 грн. позивачу не сплачені, умови договору від 01 листопада 2016 року виконані, доказів протилежного суду надано не було. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За розрахунком позивача, перевіреного судом, за період з 01 січня 2017 року по 01 жовтня 2018 року сума 22% річних від простроченої суми грошового зобов`язання в розмірі 5981591,58 грн. 2303814,10 грн., розмір інфляційних втрат складає 1154447,18 грн. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивачів до відповідача, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість і можливість задоволення в повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved