Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась із позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому просить позбавити [PERSON] , 1987 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що [PERSON] не займається вихованням дитини з 2015 року, здоров`ям її не цікавиться, аліментів не платить, іншої матеріальної допомоги не надає. Жодну обіцянку, дану доньці після розлучення, [PERSON] виконано не було. [PERSON] не спромігся привітати дитину ні з одним святом (календарним, релігійним або шкільним), включаючи день народження доньки. На її дзвінок у листопаді 2015 року про те, що донька захворіла, [PERSON] ніяк не відреагував і в подальшому не цікавився станом здоров`я дитини. Беручи до уваги, що батько дитини, починаючи з серпня 2015 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов`язків не виконує, що говорить про його особисте ставлення до дитини. [PERSON] ніяким чином не піклується про доньку, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти - створились умови, які шкодять інтересам дитини. З 24.04.2012 року, за рішенням Малиновського суду м. Одеси відповідач повинен сплачувати аліменти. Відповідач не виплатив аліменти на свою доньку, навіть не поцікавився за які кошти виховується дитина, що підтверджується розрахунком заборгованістю по аліментам від 21.02.2019 року. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем та її чоловіком без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері. Додатково [PERSON] [INFO] , займається в гуртках, тренувально-оздоровчих секціях, шкільних навчальних закладах. Ці заняття потрібні неповнолітньої доньці, вона відвідує кожний предмет з задоволенням. Для розвитку дитини позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Всі питання щодо виховання малолітньої дитини [PERSON] вирішуються тільки позивачем та її чоловіком, що підтверджується заявами сусідів, знайомих, бабусі дитини, довідкою про неотримання аліментів від 21.02.2019 р., характеристикою з спеціалізованої школи № 54 Одеської міської ради Одеської області. Дочка, проживає разом із матір`ю та теперішнім чоловіком позивача за адресою [ADDRESS] . Батько [PERSON] школу, садок і батьківські збори не відвідував, на території школи та садка з дитиною не зустрічався. З питання виховання та навчання дитини ані з вихователями, ані з адміністрацією не зв`язувався, це підтверджується довідкою- характеристикою з Одеської спеціалізованої школи №54 Одеської міської ради Одеської області. Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування позивачки та доньки, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з ним та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно [PERSON] батьківських обов`язків, покладених на нього законом. Нехтування батьківськими обов`язками з боку батька, на принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. 15 листопада 2016 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] . Чоловік позивачки [PERSON] утримує та виховує дитину - [PERSON] . У період з 2014 року і по теперішній час він займається вихованням, розвитком і матеріально забезпечує всім необхідним [PERSON] . Він дуже любить [PERSON] і хоче стати її офіційним батьком. Маргарита називає [PERSON] своїм батьком. Раніше позивач зверталася до Малиновського суду з позовною заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав, але у зв`язку з вагітністю не мала можливості бути присутньою на судових засіданнях. Ухвалою від 15 листопада 2018 року її позовну заяву було залишено без розгляду. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов, в якому просив у задоволені позову [PERSON] відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке. Про наявність зазначеного позову [PERSON] дізнався тільки після отримання судової повістки про виклик в судове засідання. Категорично не погоджуюся з доводами, аргументами та окремими обставинами, на які [PERSON] , викладеними в позовній заяві. У позові позивач наголошує на тому, що [PERSON] жодним чином не займається вихованням своєї доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться станом її здоров`я, успіхами, не надає їй необхідну матеріальну допомогу що, нібито, не бажає цього робити. Однак це не відповідає дійсності з огляду на наступне. 26 червня 2010 року було укладено шлюб між ними. Разом із донькою вони втрьох мешкали в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Починаючи з 2010 року їх шлюбні відносини фактично припинились, хоча вони і намагалися зберегти сім`ю та налагодити шлюбні відносини, і жінка разом з донкою переїхали мешкати окремо від нього за адресою: [ADDRESS] , де проживали разом з батьками жінки. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.06.2012 року по справі № 1519/7202/12 з [PERSON] стягнуто на користь доньки [PERSON] щомісячні аліменти в розмірі частини від усіх видів доходів (заробітку). На підставі вище вказаного рішення суду реєстратором відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 19.10.2012 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] . На даний час, наскільки йому відомо, відповідач повторно зареєструвала шлюб з [PERSON] та проживає разом з ним і донькою відповідача за адресою: [ADDRESS] . З висновків органу опіки та піклування відповідачу стало відомо, що [PERSON] подав до служби у справах дітей Одеської міської ради заяву про намір стати офіційним батьком його доньки [PERSON] . Відповідач ніяким чином не проти участі [PERSON] у вихованні його доньки. Однак категорично проти усиновлення ним його доньки, оскільки відповідач її біологічний батько і також має право приймати участь у її вихованні і бажає в подальшому піклуватися нею. Це право надано йому статтями 141, 142 та 150 Сімейного кодексу України. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Останні майже п`ять років позивач постійно чинить перешкоди для побачення відповідача як батька та їх доньки, не дає йому можливості бачитися з донькою. Фактично з самого моменту розлучення у них почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони відповідача та осіб, які проживають разом із донькою відповідача, стосовно неможливості його нормального спілкування із донькою. З моменту розлучення всі його намагання, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки позивач перешкоджає відповідачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він взагалі не може нормально зустрічатися з донькою. Дійшло вже до того, що позивач взагалі не відповідає на телефонні дзвінки відповідача та на дзвінки його батьків. Весь цей час відповідач намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Його права як батька сьогодні є суттєво порушеними. Саме з цих причин відповідач був вимушений звернутися до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею (справа № 521/21794/17). До початку розгляду справи відповідачу було повідомлено про необхідність надання суду висновку органу опіки та піклування про розгляд спору між мати та батьком з питань виховання їх малолітньої доньки та встановлення порядку його участі у вихованні доньки. Оскільки він не мав можливості офіційно працевлаштуватися на роботу з достатнім заробітком він займався приватним перевезенням пасажирів на власному легковому автомобілі. Однак Державною виконавчою службою автомобіль було в нього вилучено та розміщено на штрафному майданчику. Тому відповідач був змушений поїхати на заробітки в інший регіон України. З цих причин відповідач не мав можливості з`являтися в судові засідання. І на цій підставі ухвалою суду від 12.12.2018 року його позовну заяву про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею залишено без розгляду. Після повернення із заробітків у Малиновській районній адміністрації відповідач отримав висновок органу опіки та піклування про розгляд питання недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно його доньки [PERSON] . Згідно зазначеного висновку на підставі вивчення наданих документів та з урахуванням приписів ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 165, 243, 244, 246, 247, 249 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації дійшов висновку про недоцільність позбавлення його батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Також у Малиновській районній адміністрації він отримав висновок органу опіки та піклування про розгляд спору між ним та позивачем з питань виховання їх малолітньої доньки та встановлення порядку його участі у вихованні доньки від 27.06.2018 року № 1618/01-20. Згідно зазначеного висновку на підставі вивчення наданих документів та з урахуванням приписів ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 165, 243, 244, 246, 247, 249 Сімейного кодексу України затверджено порядок його участі у вихованні його малолітньої доньки [PERSON] та встановлено перебування її із батьком щотижня з 16.00 год. до 19.00 год. у середу та з 10.00 год. до 14.00 год. в суботу. Також органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації рекомендовано відповідачу та позивачу всі питання стосовно виховання дитини вирішувати мирним шляхом. Однак до теперішнього часу відповідач продовжує чинити перешкоди щодо його зустрічей з донькою та прийняття участі у її вихованні. І це враховуючи ту обставину, що на даний час відповідач працює практично без вихідних днів, повертається додому пізно ввечері і майже не має можливості зустрічатися з донькою у встановлені висновком органу опіки та піклування часи та дні. І вважає, що це питання вони могли б вирішити з позивачем мирним шляхом з урахуванням змін умов його роботи. Крім того, вже в поточному році у Малиновській районній адміністрації відповідач отримав висновок органу опіки та піклування про розгляд питання недоцільності позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] від 24.07.2019 року № 2006/01-20. Згідно зазначеного висновку на підставі вивчення наданих документів та з урахуванням приписів ст. 19, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 165, 243, 244, 246, 247, 249 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування Малиновській районній адміністрації дійшов висновку про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Як у червні 2018 року, так і в липні 2019 року орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації на засіданні своєї ради дійшов висновку про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, і такі особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Крім того, орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації прийняв до уваги ту обставину, що деякий час відповідач дійсно не відвідував доньку у зв`язку з тривалим часом роботи у м. Кривий Ріг та не міг вчасно сплачувати аліменти, тому що в нього народилася друга дитина і він був у скрутному матеріальному становищі Свідками відношень, які на даний час складаються між сторонами, та перешкод з її боку у спілкуванні з дитиною та її вихованні є його батьки [PERSON] , прож.: [ADDRESS] , [PERSON] , прож.: [ADDRESS] . Саме тому разом з цим відзивом на позов відповідачем подано заяву про виклик в судове засідання свідків. Метою відповідача є можливість постійно бачити доньку та мати можливість вільно, без участі будь-яких інших осіб спілкуватися з нею, вирішувати абсолютно любі питання пов`язанні з її розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати її свідомість щодо оточуючого її світу, забезпечувати її усім необхідним та виховувати свою доньку у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї батьківщини та батьків. Як свідомий громадянин, відповідач розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, він має дуже велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави відповідачу вважати, що його спілкування із дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Відповідач, як люблячий батько, відповідно до моральних засад суспільства та у відповідності до чинного законодавства має із позивачем рівні права і обов`язки щодо доньки, але позивач чомусь нехтує його правами, порушуючи їх. Відповідач має першочергове право перед іншими особами на виховання, утримання та догляд за своєю донькою перед іншими людьми. На даний час відповідач офіційно працевлаштований і має стабільний матеріальний дохід (заробітну платню). 19.05.2018 року він уклав шлюб з [PERSON] , а [INFO] у них народилася спільна донька [PERSON] . Тобто, у 2018 році змінився його сімейних стан і в нього з`явилися додаткові обов`язки як голови сім`ї, у тому числі пов`язані з забезпеченням достатнього матеріального рівня її життя. На даний час він постійно проживає у трьохкімнатній квартирі, у якій є всі необхідні меблі та побутова техніка для комфортного проживання. По характеру відповідач людина не конфліктна, алкогольними напоями не зловживає, не пале. Його дружина [PERSON] на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку і не має можливості самостійно забезпечити їх спільній донці достатній матеріальний рівень життя. І звісно, що саме у зв`язку зі зміною його сімейного стану на теперішній час він не може в достатньому рівні принаймні хоч в матеріальному плані в достатньому рівні своєчасно та в повному обсязі сплачувати аліменти на свою доньку від першого шлюбу, оскільки знаходиться в тяжкому матеріальному стані. Хоча всіляко намагається навіть підробітками покращити матеріальний стан своєї доньки від першого шлюбу та матеріальний стан його доньки від другого шлюбу. Ніякої різниці він між ними не сприймає, хоча вони і народилися від різних жінок - дружин (колишньої та теперішньої). Доказами того, що відповідач намагається виконувати свої обов`язки відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] , крім іншого, є квитанції про сплати на її ім`я аліментів, а також висновки органу опіки та піклування. Доказами на підтвердження його скрутного особистого матеріального стану у зв`язку зі зміною сімейного стану та умов життя є свідоцтва про укладення шлюбу, народження другої дитини та квитанції про щомісячну сплату коштів за комунальні послуги. Крім іншого, доказом того, що в певний період у зв`язку з народженням другої дитини він дійсно опинився у скрутному матеріальному стані є розрахунок заборгованості за аліменти, який позивач додав до позовної заяви. Згідно статей Сімейного кодексу України, відповідач має повне право на безперешкодне спілкування зі своєю донькою та приймати безпосередню участь, за відсутності будь-яких інших осіб. Позивач та її представник надали до суду заяви про розгляд справа за їх відсутності, просили задовольнити позов, не заперечувала проти прийняття рішення. Третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У наступне судове засідання третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач особисто в жодне судове засідання не з`явився, суд викликав його для дачі особистих пояснень, але його представник повідомим, що відповідач зайнятий на роботі і не може відвідувати судові засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів, допиту свідків. У судовому засіданні встановлено, що з 26 червня 2010 року по 25 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Малиновсього раойнного суду м. Одеси був розірваний. Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 жовтня 2010 року, запис №1017, де батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом із малолітньою донькою за адресою: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з актом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] від 07.06.2019 року, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради, для дитини створені належні умови для виховання та розвитку. [PERSON] , 1989 р.н., відповідально ставиться до виховання, розвитку та здоров`я дитини. Відповідно до листа комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка № 5» Департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради зід 15.04.2019 року №247/вих., [PERSON] , [INFO] , спостерігається дитячою поліклінікою з народження і по теперішній час. Згідно з характеристикою Одеської спеціалізованої школи № 54 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області від 09.04.2019 року, на ученицю 2-Б класу [PERSON] , 2010 р.н., вона старанна, активна учениця. Мати приділяє дитині багато уваги, відповідально ставиться до її виховання, цікавиться її навчанням, відвідує батьківські збори, регулярно з`являється в школі. Батько, [PERSON] , на протязі тривалого часу вихованням доньки не займається, свої батьківські обов`язки по відношенню до доньки не виконує, школу та батьківські збори не відвідує, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] , написаною власноруч до служби у справах дітей Одеської міської ради від 14.03.2019 року, встановлено, що [PERSON] , проживає у зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини [PERSON] з листопада 2016 року, до малолітньої. Маргарита ставиться як до рідної доньки та бажає стати її офіційним батьком. У подружжя є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] (а/з про народження від 15.11.2018 року № 1663, складений Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). Гр. [PERSON] , 1989 р.н., позитивно характеризується сусідами, які підтверджують, що батько, [PERSON] не відвідує доньку, не цікавиться її життям, не займається її вихованням. [PERSON] , 1989 р.н., зверталася до служби у справах дітей Одеської міської ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , - служба підготовила проект висновку (від 29.05.2018 року № 06/4426) про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Також, зазначене питання розглядалося на засіданні ради опіки та піклування 13.06.2018 року, де було прийнято рішення недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (висновок від 27.06.2018 року № 1619/01-20). Відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 15.11.2018 року по справі № 521/4757/18 (суддя Мирончук Н.В.), позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Гр. [PERSON] , 1987 р.н., минулого року звертався до служби у справах дітей Одеської міської ради, з проханням встановлення порядку участі батька у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки гр. [PERSON] , 1989 р.н., перешкоджає йому у спілкуванні з донькою. Вищезазначене питання розглядалося на засіданні ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 13.06.2018 року, де був затверджений порядок участі батька - [PERSON] у вихованні малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , а V саме: встановити перебування дитини з батьком щотижня з 16:00 до 19:00 у середу та з 10:00 до 14:00 в суботу (висновок від 27.06.2018 року № 1618/01-20). Гр. [PERSON] сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та перерахував кошти на користь [PERSON] , на картковий рахунок ПАТ «Приват Банк», а саме: 07.05.2019 року - на суму 2000 грн., 07.06.2019 року - на суму 2000 грн., та 24.06.2019 року - на суму 1700 грн. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , категорично проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та бажає приймати участь у вихованні, навчанні, розвитку доньки, але мати дитини перешкоджає в зустрічах з донькою, про це батько заявив на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради 10.07.2019 року, а також зазначив, що деякий час не відвідував доньку та не міг сплачувати вчасно аліменти, тому що у нього народилася друга дитина і він був у скрутному матеріальному становищі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 грудня 2019 року зобов`язано Службу у справах дітей Одеської міської ради надати суду належним чином завірений проект висновку № 06/5546 від 19 червня 2019 року та завірені належним чином копії справи за заявою [PERSON] про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] . Після надходження до суду витребованих матеріалів (а. с. 169 - 225) судом встановлено, що Службою у справах дітей Одеської міської ради підготовлено проект висновку від 19.06.2019 р про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. З цим проектом висновку не погодилася Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради та 24.07.2019 року прийняла протилежне рішення. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які повністю підтримали доводи позивача щодо навмисного ухилення відповідача [PERSON] від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи те, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що підтверджується наданими по справі доказами, має бути позбавлений батьківських прав щодо дитини. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Такими обов`язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом роз`яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved