Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, яке належало [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2,7037 га, рілля, кадастровий номер 7422481000:03:057:1217 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 044230; земельну ділянку площею 0,1869 га, сіножать, кадастровий номер 7422481000:03:032:0733 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 051869; земельну ділянку площею 0,4063 га, пасовище, кадастровий номер 7422481000:03:038:0827 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 057888. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні вимог позивача. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Білошицька Слобода Корюківського району Чернігівської області, де на даний час і проживає. Відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьками є [PERSON] та [PERSON] (повторне свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 26.12.1980 року). [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що Білошицько - Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] було видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 044230, серії ЧН № 051869, серії ЧН № 057888, тому до спадкового майна належать земельні ділянки (колишня земельна частка (пай), власність на які підтверджувалася державними актами на право власності на земельну ділянку, а саме: - земельну ділянку площею 2,7037 га, рілля, кадастровий номер 7422481000:03:057:1217 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 044230; - земельну ділянку площею 0,1869 га, сіножать, кадастровий номер 7422481000:03:032:0733 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 051869; - земельну ділянку площею 0,4063 га, пасовище, кадастровий номер 7422481000:03:038:0827 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 057888. Для вирішення питання прийняття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Корюківської державної нотаріальної контори для отримання консультації, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державні акти на право власності на земельні ділянки видані на покійну [PERSON] . У зв`язку з цим нотаріус запропонувала позивачу звернутися до суду, так як видати свідоцтво про право на спадщину вона не має права. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 420 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 420,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved