Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до Дніпропетровської міської ради, Державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, треті особи: Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності. В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, позивачі зазначили, що згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» у 2009 році [PERSON] та [PERSON] з дочкою [PERSON] звернулися до органу приватизації житла із заявою про приватизацію квартири, в якій вони втрьох були зареєстровані та фактично проживали з 1981 року. Свідоцтво про право власності на квартиру було виписано на підставі розпорядження від 12.06.2009 року № 3/13-09 та отримано у 2014 році. Згідно зазначеного свідоцтва квартира № 42 в буд. № 102 корп. № 2 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську знаходиться у приватній власності 1/3 частина [PERSON], 1/3 частина [PERSON], 1/3 частина [PERSON]. За період з моменту подання заяви на приватизацію квартири та до моменту отримання свідоцтва про право власності заявники та їхня донька тяжко хворіли. Донька [PERSON] інвалід з дитинства, мала захворювання сахарного діабету. [PERSON] була встановлена друга група інвалідності загального захворювання з 15.03.2010 року. [PERSON] теж постійно хворіла, мала онкологічне захворювання. 24.07.2013 року [PERSON] померла. [PERSON] померла 06.01.2015 року. Отримавши у 2014 році свідоцтво про право власності, зясувалось, що право власності на квартиру не було зареєстроване у МБТІ. За повідомленням КП «МБТІ» Дніпропетровської обласної ради відомості щодо реєстрації прав власності за [PERSON] та [PERSON] відсутні. Квартира № 42 в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську зареєстрована за Дніпропетровською міською радою на підставі рішення виконкому Індустріального району. Звернувшись до шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за свідоцтвом про спадщину за законом після смерті доньки [PERSON] на квартиру № 42 в буд. № 102, корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, позивачі отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Заповітів [PERSON] та [PERSON] не складали. Отже спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] вважають, що є її батьки та її чоловік. Чоловік [PERSON] ніколи не проживав і не був зареєстрованим в спірній квартирі, догляд за нею не здійснював. З моменту встановлення їй групи інвалідності шлюбних стосунків не підтримували. Він постійно був зареєстрований та фактично проживав у своїй квартирі по вул. Фосфорній 11/57. Заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у терміни, визначені законом, не подавав. Спадщину після померлої дружини він не прийняв. Отже, фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] було здійснено батьками померлої - [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. [PERSON] померла 06.01.2015 року. Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON], яку прийняв її чоловік і мешкає по теперішній час в спірній квартирі. Також спадкоємцем є її донька - [PERSON]. [PERSON] зареєстрована в [INFO], і подала заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Постановою від 31.07.2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру № 42 у м. Дніпропетровську по вул. Калинова в буд. № 102, корп. 2, у звязку із тим, що на день відкриття спадщини право власності на нерухоме майно не зареєстроване. Отже, наголошують, що [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах є спадкоємцями спадкового майна померлої [PERSON], яка мала у власності 1/3 частину спірної квартири, [PERSON] також є спадкоємцем майна померлої доньки - [PERSON], яка мала у власності 1/3 частини спірної квартири. Просить суд визнати за [PERSON] право власності\~на 5/6 частини квартири № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, а саме: в порядку спадкування після смерті [PERSON] 2/6 частини, після смерті [PERSON] 1/6 частини, в порядку приватизації квартири 2/6 частини.\~ Визнати за [PERSON] право власності\~ на 1/6 частини квартири № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Представник позивачів в судові засідання зявлявся, підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник Дніпропетровської міської Ради в судові засідання зявлявся, заперечував проти задоволення позовних вимог, через канцелярію суду представник відповідача подав письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову у звязку з тим, що позивачем не доведено належними доказами щодо наявності спору між позивачем та Дніпропетровською міською Радою. Зазначили, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності на майно. Представник Державної реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судові засіданні не зявлявся, через канцелярію суду надав письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що позивачі не зверталися із заявами про реєстрацію права власності на обєкт нерухомого майна, а саме квартири № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, таким чином і відсутній предмет спору. Представник Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Представник Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судові засідання не зявлявся, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.01.2009 року квартира № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську знаходиться у спільній частковій приватній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно листа КП «ДМБТІ» ДОР» № 5017 від 13.05.2014 року станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. № 102, корп. № 2[ADDRESS] відомості щодо реєстрації прав власності за [PERSON] та [PERSON] відсутні. Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-КИ № 513119, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 24.07.2013 року, [PERSON]померла 22.07.2013 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-КИ № 513119, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 24.07.2013 року, [PERSON]померла 22.07.2013 року. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON]за життя не зареєстрували право власності на квартиру № 42 у будинку № 102, корп. 2 по вул. Калиновій у м. Дніпропетровську, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.12.2014 року. Згідно довідки КП «ЖЕП № 21» Дніпропетровської міської ради від 06.06.2014 року № 935 [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], корп. № 2[ADDRESS] та має склад родини дружину [PERSON] та доньку [PERSON] 22.07.2013 року[PERSON] знято з реєстрації у звязку із смертю. Згідно довідкиКП «ЖЕП № 21» Дніпропетровської міської ради № 204 від 19.01.2015 року [PERSON] була зареєстрована та проживала по день своєї смерті разом із мужем [PERSON] за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. № 102, корп. № 2[ADDRESS]. 11.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою № 1785/02-31 від 11.07.2014 року державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмов у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявники не надали правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON], померлої 22.07.2013 року, на 1/3 квартири № 42 у будинку № 102 корп. № 2 по вул. Калинова у м. Дніпропетровську. Постановою від 31.07.2015 року державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру № 42 у м. Дніпропетровську, вул. Калинова, буд. 102, корп. 2, яка залишилася після смерті її матері [PERSON], яка померла 06.01.2015 року, у звязку із тим, що на день відкриття спадщини право власності на нерухоме майно не зареєстроване. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-КИ № 301892, виданого 29.07.1983 року, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-КИ № 301892, виданого 29.07.1983 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 199756 [PERSON], [INFO], 11.10.2003 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії I-КИ № 483900, виданого повторно 11.04.2014 року, [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про одруження серії I-КИ № 019877 [PERSON], [INFO], 10.05.1997 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 022719 [PERSON], [INFO], 15.10.2005 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 216337 [PERSON], [INFO], 24.02.2012 року одружилась з Сабатіні СР Прімо Вірджил та змінила прізвище на [PERSON]. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності\~ на 5/6 частини квартири № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську, а саме: в порядку спадкування після смерті [PERSON] 2/6 частини, після смерті [PERSON] 1/6 частини, в порядку приватизації квартири 2/6 частини, та позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності\~ на 1/6 частини квартири № 42, що розташована в будинку № 102 корп. 2 по вул. Калиновій в м. Дніпропетровську в порядку спадкування після смерті [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved