Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися з позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа - Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням уточнених, позивачі послаються на те, що 27 червня 1997 року між ними та [PERSON] на Одеській товарній біржі, був укладений договір купівлі-продажу за\~ № 20747 нерухомого майна, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON] придбали двокімнатну квартиру, загальною площею 43,4 кв.м., за адресою: 65000, м. Одеса, вул. Івана та [PERSON][ADDRESS]. Вказаний договір було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 15.07.1997р. стр. 220, 37 кн. 4 допк. Договір був укладений відповідно до діючого на той час законодавства та нотаріально не посвідчувався. Позивачі зазначили, що вони не мають змоги належним чином розпоряджатися своїм майном, оскільки укладений ними договір купівлі-продажу повинен бути обовязково посвідчений нотаріально. У звязку з вищевикладеним, позивачі просять суд визнати дійсним, зареєстрований 27 червня 1997 року на Одеській товарній біржі, Договір №20747 купівлі-продажу нерухомого майна двокімнатної квартири під номером 52, що знаходиться в м. Одесі по вулиці Івана та [PERSON] (Гайдара), в будинку під номером 3, загальною площею 44,1 кв.м. та житловою площею 28,9 кв.м. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак надали до суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Проти прийняттязаочного рішення по справі не заперечують. Відповідач не приймала участь у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи була сповіщена у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки до суду не повідомила, заперечень на позов не надходило. Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про явку до суду третя особа\~ повідомлялась належним чином. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивачів, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 27 червня 1997 року [PERSON], [PERSON], [PERSON],яка діяла в своїх інтересах та інтересах\~ неповнолітньої доньки - [PERSON] ([INFO]), уклали з [PERSON] на Одеській товарній біржі договір купівлі продажу нерухомого майна №20747, а саме: квартири за адресою: м. Одеса, вул. Івана та [PERSON] (Гайдара)[ADDRESS].(а.с. 4-5) Право власності на вказану квартиру було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 15.07.1997 року. (а.с. з.б. 5) При укладанні даного договору між покупцями та [PERSON] було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору купівлі-продажу квартири. Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН. Після продажу квартири, відповідач звільнила квартиру, передала позивачам ключі, знялася з реєстрації за вказаною адресою, фактично передала квартиру № 52, по вул. Івана та [PERSON] (Гайдара), буд. 3 у м. Одесі у власність. Один з покупців - [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть. З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна позивачі використовують квартиру для постійного проживання, регулярно оплачують комунальні платежі та утримують її в належному санітарно-технічному стані. Згідно ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» №1957 ХІІ від 10.12.91 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), нотаріальне посвідчення угод обов'язково лише у випадках, встановлених законом. Суд за позовом сторони, яка виконала усі умови угоди, може визнати таку угоду дійсною. Згідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 року, зі змінами №15 від 15.05.1998 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми», визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі - продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд, на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Суд вважає, що сторони домовилися про усі істотні умови договору купівлі - продажу квартири, виконання договору відбулося. Статтею 41 Конституції України, встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. При таких обставинах суд вважає, що такий договір можна визнати дійсним.

Outcome: approved