Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

До суду 19.09.2019 надійшла позовна заява [PERSON] до ДП «ХЕМЗ» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 15000,00 грн., середній розмір заробітної плати за весь час затримки в розмірі 126000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 126000,00 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.08.2004 наказом № 148 К від 13.08.2004 позивач зарахована у фінансовий відділ заступником начальника відділу. Наказом № 145 К від 08.08.2016 позивач звільнена у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП. Підстави звільнення [PERSON] не оспорюються. Комісія по трудових спорах на підприємстві не працює. Весь час на підприємстві були затримки з виплатою заробітної плати. Заробітна плата не виплачувалась або виплачувалась тільки її частина. Довідки про заборгованість підприємство не видає. Для отримання точного розрахунку заборгованості по заробітній платі [PERSON] зверталась до підприємства з листом, але відповіді на цей час не отримала. За її розрахунками підприємство заборгувало приблизно 15000. Оскільки позивач досить не отримала заробітну плату, то відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки. Середній заробіток складає приблизно 3500,00 грн. Затримка складає з 08.08.2016 по 08.09.2019, а саме 36 місяців. (36*3500=126000). Крім того, відповідач не розрахувався з позивачем, чим завдав їй моральні страждання, які виразились в ускладненні стосунків з рідними та близькими, у зв`язку з відсутністю грошей, які необхідні для проживання, харчування, оплати комунальних послуг і других обов`язкових платежів і т.д. З цього приводу у сім`ї постійно виникають сварки та скандали, це вибиває позивача з привичного життєвого ритму, стала дратівливою, не може стримати негативні емоції. У зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даним позовом. До початку судового засідання від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому позов визнав частково та зазначив, що дійсно за підприємством рахується заборгованість перед колишнім працівником підприємства [PERSON] по заробітній платі в сумі 12609,44 грн. Також зазначив, що позивачу проведено нарахування компенсації. Станом на 09.10.2019 становить 4156,77 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог просить відмовити. 05.11.2019 до суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, у яких позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що відповідач, визнавши позовні вимоги в частині заборгованості по заробітній платі в розмірі 12609,44 грн, тим самим визнав, що в день звільнення не розрахувався з позивачем, чим порушив положення ст. 116 КЗпП України. В відзиві відповідач не надав доказів того, що він запрошував позивача на підприємство для отримання заробітної плати, а позивач ухилялась від її отримання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглядати справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядок, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] згідно наказу № 145 г звільнена з ДП «ХЕМЗ» за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією наказу та копією трудової книжки, які містяться в матеріалах справи. Згідно довідки про заборгованість по заробітній платі від 09.10.2019, яка міститься в матеріалах справи, сума заборгованості заробітної плати [PERSON] складає 12609,44 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення позивача остаточний розрахунок з ним не проведений. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір середнього заробітку позивача за час затримки проведення остаточного розрахунку становить 126 000 грн. 00 коп., (3500-середньомісячний заробіток *36 місяців), відповідно до копії розрахунку, який міститься в матеріалах справи. На підставі викладеного суд дійшов висновку проте, що за відповідачем рахується заборгованість по заробітній платі перед позивачем, яка на день звернення до суду не виплачена. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки є обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню. Позивач в своєму позові також просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 126000,00 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, суд вважає, що факт заподіяння позивачеві моральної шкоди, пов`язаної з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання, а також, перенесених в зв`язку з цим душевних страждань, вочевидь має місце, але розмір відшкодування, оцінений позивачем у 126000,00 грн., не відповідає вимогам розумності і справедливості, тому цю позовну вимогу суд задовольняє частково. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial