Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернулася [PERSON] із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту спільного проживання з годувальником та знаходження на його утриманні. В обґрунтування заяви вказує, що з 1 липня 1969 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Протягом останніх трьох років [PERSON] зі своїм чоловіком проживали в місті Рівному за адресою м. Рівне, вул. Степана Бандери, 26/25. [PERSON] мешкав за вказаною адресою, без реєстрації. 23 жовтня 2018 року чоловік заявниці помер. На час смерті свого чоловіка [PERSON] повністю перебувала на його утриманні. За рахунок пенсії її чоловіка, яка була значно вищою, здійснювалась оплата спожитих комунальних послуг та витрати на утримання квартири, в якій вони разом проживали. Отримувана допомога від [PERSON] у вигляді грошових коштів була основним джерелом засобів для існування та йшла на ведення спільного господарства. На даний час у [PERSON] виникла необхідність в призначені пенсії по втраті годувальника. Перелік необхідних документів для переведення з одного виду пенсії на інший містить зокрема довідку про склад сімї померлого годувальника та документ про перебування членів сімї (крім дітей) на його утриманні. З метою отримати вказані документи, заявниця звернулася до житлово-експлуатаційної організації за місцем проживання, однак їй було відмовлено у видачі даних довідок. У звязку з цим, та, враховуючи те, що іншим шляхом забезпечити свої права заявниця не може, вона змушена звертатися до суду. В судовому засіданні представник заявника, адвокат [PERSON], заявлені вимоги підтримав, просив суд вимоги заяви задоволити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні підтримала подані письмові пояснення. Суд, заслухавши заявника та її представника, представника заінтересованої особи, свідків, які підтвердили обставини, викладені в заяві, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01 липня 1969 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії П-АГ № 243663. 23 жовтня 2018 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 230281. [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. Відповідно до витягу з адресної карти м. Рівне вбачається, що станом 31.10.2018 року відсутні відомості про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: м. Рівне, вул. Степана Бандери, 26/25. Тобто, на час смерті [PERSON] подружжя не були зареєстровані за однією адресою, у звязку з чим виникла необхідність доводити факт перебування на утриманні в судовому порядку. На час смерті свого чоловіка заявниця [PERSON] отримувала пенсію за віком в розмірі 3\~298,25 грн, що підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта за період з 01.07.2018 по 28.12.2018 року. З відомостей, що містяться в трудовій книжці померлого, судом встановлено, що з 1992 року [PERSON] працював на посаді заступника прокурора Волинської області. В 2000 році був звільнений з посади за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Відповідно до змісту довідки №18-96 вих-18 від 13 листопада 2018 року встановлено, що заробітна плата [PERSON] станом на 13 листопада 2018 року складається: основний оклад 8 000, 00 грн., класний чин 2\~600,00 грн., вислуга років 3\~600,00 грн. Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання сімї. Громадяни [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні в якості свідків, підтвердили той факт, що фактично з серпня 2015 року заявниця спільно зі своїм чоловіком, проживали за адресою [INFO] та на момент смерті [PERSON] остання перебувала на його утриманні. Сімя мала єдиний бюджет, спільно вирішували питання повязані з побутом, піклувались один про одного. Вказані обставини також підтверджуються [PERSON], складеним 30.10.2018 року мешканцями будинку №26, ІІ підїзду, вулиці Степана Бандери в місті Рівному та затвердженим начальником ЖКП «Галицьке» [PERSON] Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. За правилами частин другої та третьої цієї ж статті непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі статтею 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. З аналізу положень статті 36 Закону № 1058-IVвбачається, що її метою є захист членів сім`ї померлої особи. При цьому, законодавство не містить визначення поняття «дружина», яке входить до переліку осіб - членів сім`ї, наділених правом на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника. Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Серед документів, як необхідно подати для отримання пенсії, пункт 10 цього Порядку передбачає довідку про склад сім'ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим годувальником та документ про перебування членів сім'ї (крім дітей) на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до пункту 18 цього ж Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. Судом встановлено, що заявниця зверталася до житлово-експлуатаційної організації (начальника ЖКП «Галицьке») за місцем проживання, однак їй було відмовлено у видачі даних довідок, внаслідок чого [PERSON]О позбавлена можливості надати документи, які необхідні для призначення пенсії Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 2 частини 1 статті 315ЦПК\~України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано роз'яснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов'язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Враховуючи значення,\~яке має\~встановлення даного\~юридичного факту\~для реалізації\~прав заявника,\~суд,\~оцінюючи докази\~у їх\~сукупності,\~приходить до\~висновку,\~що факти\~спільного проживання\~заявниці [PERSON]О\~з її\~чоловіком [PERSON]\~та знаходження\~її на\~утриманні чоловіка\~знайшли своє\~підтвердження у\~судовому засіданні. Доводи заявника оцінюються обєктивними, а вимоги обґрунтованими, доведеними, такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved