Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

До суду 10 грудня 2015 року надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500946953 від 14.06.2014 року у розмірі 51335,32 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 500946953, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 33897,21 гривень у строк з 14.06.2014 року до 16.06.2019 року, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Банк видав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 13.11.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 335 грн. 32 коп., з яких: 33 072 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом; 6562 грн. 78 коп. заборгованість по процентам; 9299 грн. 90 коп. заборгованість по комісії; 2400 грн. 00 коп. - штраф. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.28), позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що виклала у письмовій заяві (а.с.29). Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14.06.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 500946953, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 33897,21 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% річних у строк з 14.06.2014 року до 16.06.2019 року, а позичальник зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Пунктом 4 кредитного договору передбачено зобовязання відповідача сплатити штраф у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій (а.с.6-13). Банк видав позичальнику кредитні кошти, що підтверджується Анкетою-Заявою на отримання кредиту та випискою з особового рахунку відповідача (а.с.13,19). Обовязок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором, згідно розрахунку заборгованості, станом на 13.11.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 51 335 грн. 32 коп., з яких: 33 072 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом; 6562 грн. 78 коп. заборгованість по процентам; 9299 грн. 90 коп. заборгованість по комісії; 2400 грн. 00 коп. - штраф (а.с.18). 24.11.2015 року позивач надсилав відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту, яка залишена відповідачем без задоволення (а.с.24-27). Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн. (а.с.5). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved