Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся позивач [PERSON] та просив суд визнати за ним право власності на 1/4 частку земельної частки (паю) в розмірі 2,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території села Малий Букрин Миронівського району Київської області в порядку спадкування після померлого [INFO] року [PERSON]. Позовну вимогу обґрунтовував тим, що [INFO] року помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) середнім розміром 2,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території села Малий Букрин Миронівського району Київської області. Будучи спадкоємцем померлого, позивач належним чином оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки у померлого відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку (пай). У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві т.в.о. сільського голови [PERSON] просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради. Третя особа П'ятнадцята київська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві в.о. завідувача [PERSON] просив розглядати справу у відсутності їх представника. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен ефективно захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Позивач звернувся за судовим захистом у зв'язку із невизнанням державним нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. права на отримання у власність в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, земельної частки (паю), розміром 2,85 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна села Малий Букрин Миронівського району Київської області (а.с. 9). У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в місті Києві помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 30 січня 2012 року відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с.6). Спадковим майном після смерті [PERSON] є земельна частка (пай) розміром 2,85 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна села Малий Букрин Миронівського району Київської області, яку після його смерті успадкував позивач у справі [PERSON], що підтверджується заявою від 25 грудня 2015 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який прийняв спадщину є позивач [PERSON]. Той факт, що померлий [PERSON] був рідним батьком позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 23 листопада 1957 року Подільським відділом ЗАГС у м. Києві (а.с. 5). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Позивач [PERSON] 25 грудня 2015 року звернувся до державного нотаріуса П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори Романенко О.М. із заявою про прийняття спадщини померлого [PERSON]. В матеріалах спадкової справи відсутні докази того, що позивач відмовився від прийняття спадщини [PERSON], а отже суд вважає що він прийняв її. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України. Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1267 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримав право власності на земельну частку (пай) розміром 2,85 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в КСП ім. Ватутіна села Малий Букрин Миронівського району Київської області. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1216 - 1218, 1222, 1223, 1225, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 81, 140, 152 Земельного кодексу України,

Outcome: approved