overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що зареєстрований 21 липня 2007 року між нею та [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №1088. Спільне життя сторін не склалось через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, у позові вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, шлюб існує формально і вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сім`я розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити над [PERSON], 28.08.1974 р. н., опіку і призначити її опікуном останньої. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що [PERSON] рішенням Короловського районного суду м. Житомира від 22 січня 1990 року визнана недієздатною. Після чого, 13 липня 2014 року Корольовським районним судом м. Житомира, на підставі рішення, над нею було встановлено опіку та її опікуном призначено батька [PERSON], який 29 травня 2017 року помер. Таким чином, [PERSON], яка є інвалідом 1 групи з дитинства і недієздатною, позбавлена опікуна, що є неприпустимим, оскільки, вона хворіє на хронічний, стійкий психічний розлад, не здатна до самостійного обслуговування, потребує медичного нагляду та лікування і постійний сторонній догляд та контроль. Мати [PERSON], [PERSON], 1953 р. н., не може здійснювати опіку над дочкою так, як являється інвалідом 2 групи загального захворювання. Рідний брат недієзданої [PERSON], [PERSON], 1982 р. н., також не має можливості здійснювати опіку над сестрою, оскільки проживає за межами України. Сторони у судове засідання не зявилися. Від [PERSON] і представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вимоги заяви вони підтримали і просять їх задовольнити повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Встановлено, що [PERSON], [INFO], згідно рішенням Короловського районного суду м. Житомира від 22 січня 1990 року визнана недієздатною. 13 липня 2014 року Корольовським районним судом м. Житомира, на підставі рішення, над нею було встановлено опіку і її опікуном призначено батька [PERSON], який 29 травня 2017 року помер. На сьогоднішній день, [PERSON], яка є інвалідом 1 групи з дитинства і недієздатною, позбавлена опікуна, що є неприпустимим. Мати [PERSON], [PERSON], 1953 р. н., не може здійснювати опіку над дочкою так, як являється інвалідом 2 групи загального захворювання, у звязку з чим, не заперечує щоб [PERSON] була опікуном її дочки. Рідний брат недієздатної [PERSON], [PERSON], 1982 р. н., також не має можливості здійснювати опіку над сестрою, оскільки проживає за межами України. Своєю заявою від 31 травня 2017, що засвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу [PERSON], дав згоду на те, щоб заявниця була опікуном [PERSON] Рішенням виконавчого комітету Корольовської районної ради м. Житомира № 33 від 20 червня 2017 року затверджено подання органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном [PERSON], яка може виконувати обовязки опікуна над своєю троюрідною сестрою та часткою її майна. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що10 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, під час проживання в якому у них [INFO] року народилась дочка [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дочку залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вона з чоловіком має різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 січня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копії свідоцтва про народження, під час спільного проживання у сторін [INFO] року народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір'ю, що відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов'язків щодо неї. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що17 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2656. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і змінити їй прізвище на дошлюбне «Чорновол». В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2656, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, суд також переконаний у тому, що є підстави для відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивача, оскільки вона, відповідно до ст.113 СК України, має на це право.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що22 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1852, під час проживання в якому у них народились син [PERSON], 28.06.2008 р. н., і дочка [PERSON], 09.05.2013 р. н. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а дітей залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вона з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1852, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копій свідоцтва про народження, під час спільного проживання у сторін народились син [PERSON], 28.06.2008 р. н., і дочка [PERSON], 09.05.2013 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дітей, суд залишає їх на подальше проживання з матірю, що відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що7 червня 2003 року Центральненською сільською радою Миронівського району Київської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 4), під час проживання в якому у них народилися дочки [PERSON] та [PERSON]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, молодшу дочку залишити на проживання з нею, а старшу з відповідачем. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю. Відповідач до суду не зявився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що проти позову не заперечує. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 7 червня 2003 року Центральненською сільською радою Миронівського району Київської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 4), що підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с. 11). Згідно копій свідоцтв про народження (а. с. 8-9), під час проживання в шлюбі у сторін народилися дочка [PERSON], 04.04.2005 р. н., і дочка [PERSON], 19.07.2012 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси малолітніх дітей, суд залишає [PERSON] на подальше проживання з матірю, а [PERSON] з батьком, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що21 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 510. Під час спільного проживання у них 28 червня 2008 року народилася дочка [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 21 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської міської ради між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 510, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6), під час спільного проживання у сторін 28 червня 2008 року народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що28 лютого 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 396. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що 28 лютого 1995 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 396, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved