Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 09.10.2015р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0871га (кадастровий номер 8000000000:88:155:0028), розташованої за адресом: [ADDRESS] (цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. за реєстраційним №3879. У червні 2016 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмін Олексій Олександрович, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, у якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:88:155:0028), що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , від 16.04.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьміним О.О. та зареєстрований за №582, визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:88:155:0028), що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , від 09.10.2015 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М., зареєстрований в реєстрі за №3879, витребувати із незаконного володіння на користь [PERSON] від [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:88:155:0028), що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , загальною площею 871кв.м. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмін Олексій Олександрович, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] (кадастровий номер 8000000000:88:155:0028), що знаходиться за адресом: [ADDRESS] , укладений 16 квітня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузьміним Олексієм Олександровичем за реєстровим №582. Витребувано із незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 871,0 кв.м., кадастровий номер 8000000000:88:155:0028. Вирішено питання розподілу судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року залишено без змін. Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.11.2020 року Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у частині визнання договору купівлі-продажу від 16 квітня 2015 року недійсним скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмін Олексій Олександрович, Шевченківська районна у м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування, про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити. В іншій частині Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року залишити без змін. Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду мотивував тим, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2015 року з кадастровим номером 8000000000:88:155:0028 за адресом: [ADDRESS] є неукладеним, оскільки на його укладення з [PERSON] , як покупцем, було відсутнє волевиявлення продавця [PERSON] , як продавця, що підтверджено висновком експерта від 29.08.2017 року №8-4/1957 Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні за №12016100100007660. За результатами розгляду справи №761/21897/16-ц встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2015р., цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] , з кадастровим номером 8000000000:88:155:0028, що знаходиться за адресом: [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] є неукладеним. Постанова набрала законної сили 11.11.2020 року. [PERSON] та [PERSON] по даній справі були учасниками справи №761/21897/16-ц, в якій встановлена обставина того, що договір між ними є неукладеним, то відповідно до положень частини 4 статті 82 ЦІІК України встановлені у вказаних вище судових рішеннях по справі №761/21897/16-ц обставини доказування не потребують. 09.10.2015 року [PERSON] перерахувала на поточний рахунок [PERSON] № [NUMBER] , відкритий у АТ «Артем-банк», грошові кошти у розмірі 532627,00грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 009.10.2015р. Перераховуючи [PERSON] кошти, [PERSON] вважала, що вона оплачує [PERSON] за купівлю земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2015 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіном Б.М. Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2015 року був укладений [PERSON] із [PERSON] після договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.04.2015 року, який визнаний в судовому порядку неукладеним. Тобто, вже станом па дату передачі [PERSON] грошових коштів по договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сунерфіном Б.М., [PERSON] не була пов`язаною з [PERSON] жодними договірними правовідносинами щодо придбання земельної ділянки за адресом: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи висновки судів по справі №761/21897/16-ц, грошові кошти у розмірі 532627,00грн. набуті [PERSON] без правової підстави на те, тому у [PERSON] з 09.10.2015р. існує зобов`язання перед [PERSON] повернули отримані грошові копни, які є безпідставно набутими. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах. Отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні па підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 10.09.2018 року у справі №638/11807/15-ц (касаційне провадження №61-1215ев17), від 12.09.2018 року у справі №154/948/16 (касаційне провадження №61-4497ск18), від 12.12.2018 року у справі №205/3330/14-ц (касаційне провадження №61-1133ев 18). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі. Вказані висновки висловлені також КСЦ ВС у постанові від 30.08.2018 року по справі №334/2517/16-ц. касаційне провадження №61-29056св18, в постанові від 14.04.2020 року по справі №495/2442/16-ц, касаційне провадження №61-15428св19. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 532627 (п`ятсот тридцяти двох тисяч шістсот двадцяти семи) гривень 00 копійок. При зверненні до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5326 (п`яти тисяч трьохсот двадцяти шести) гривень 27 копійок. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст.141 ЦПК України, та стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 5326 (п`яти тисяч трьохсот двадцяти шести) гривень 27 копійок.

Outcome: approved