Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Дана заява мотивована тим, що 22.07.2016 року, приблизно о 13 год. 00 хв., водій [PERSON], керуючи технічно справним, належним [PERSON] автомобілем [NUMBER], рухався по проїзній частині вул. Свободи зі сторони вул. Сучасної у напрямку вул. Заводської м. Словянська. Зупинившись на перехресті вул. Свободи та вул. Заводської м. Словянська, всупереч вимог п. 10.1, п.16.13 Правил дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав переваги, виконуючи маневр лівого повороту з вул. Свободи на вул. Заводську, м. Словянська де скоїв наїзд на мопед «АLРНА U-50», без державного реєстраційного номера під керуванням позивача [PERSON], [INFO], який рухався у зустрічному напрямку вул. Свободи м. Словянська. Внаслідок дорожньо-транспортної події позивачу [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження: сполучена тупа травма голови, шиї, лівого стегна, що супроводжується черепно-мозковою травмою: забита рана тімяної області голови, садна на шкірі обличчя, закритий подвійний перелом нижньої щелепи, перелом основи черепу, забій головного мозку середнього ступеню; переломи підязикової кістки та відростків 6-7-го шийних хребців; численні садни на шкірі тулуба та кінцівок; закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням. Виявлені тілесні ушкодження утворились від ударної дії тупих предметів, дуже в швидкій послідовності друг за другом, практично одномоментно і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Дана дорожньо-транспортна пригода скоєна з вини відповідача, що підтверджується вироком Словянського міськрайонного суду від 07.12.2016 року, згідно якого [PERSON] визнано винним у вичненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України [PERSON] звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 2 роки. Позивач просить суд стягнути моральну шкоду з відповідача на свою користь у розмірі 50 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що у звязку зі злочинними, протиправними діями відповідача він фактично став непрацездатним, отримав третю групу інвалідності, постійно відчуває фізичний біль, зявилося безсоння, відчуття хвилювання, перебуває у стані депресії. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позові та просив суд задовольнити його вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував повністю, мотивуючи це тим, що в нього на утриманні перебуває непрацездатна мати - інвалід, якій визначено другу групу інвалідності, а його мінімальний дохід є неспіврозмірним з вимогами позивача. Крім того пояснив, що на його думку у ДТП, яка сталася 22.07.2016 року був винен також і позивач, тому просив суд відмовити в задоволенні вимог [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані позивачем та відповідачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з вироку Словянського міськрайонного суду від 07 грудня 2016 року, 22.07.2016 року, приблизно о 13 год. 00 хв., водій [PERSON], керуючи технічно справним, належним [PERSON] автомобілем [NUMBER], рухався по проїзній частині вул. Свободи зі сторони вул. Сучасної у напрямку вул. Заводської м. Словянська. Зупинившись на перехресті вул. Свободи та вул. Заводської м. Словянська, всупереч вимог п. 10.1, п.16.13 Правил дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення не забезпечив безпечний рух, не врахував дорожню обстановку, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав переваги, виконуючи маневр лівого повороту з вул. Свободи на вул. Заводську, м. Словянська де скоїв наїзд на мопед «АLРНА U-50», без державного реєстраційного номера під керуванням позивача [PERSON], [INFO], який рухався у зустрічному напрямку вул. Свободи м. Словянська. Внаслідок дорожньо-транспортної події позивачу [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження: сполучена тупа травма голови, шиї, лівого стегна, що супроводжується черепно-мозковою травмою: забита рана тімяної області голови, садна на шкірі обличчя, закритий подвійний перелом нижньої щелепи, перелом основи черепу, забій головного мозку середнього ступеню; переломи підязикової кістки та відростків 6-7-го шийних хребців; численні садни на шкірі тулуба та кінцівок; закритий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням. Виявлені тілесні ушкодження утворились від ударної дії тупих предметів, дуже в швидкій послідовності друг за другом, практично одномоментно і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя Тим самим [PERSON] вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Потерпілим по даній кримінальній справі визнано позивача, однак цивільний позов в кримінальному провадженні заявлений не був. Частиною четвертою ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Частиною сьомою ст. 128 КПК України передбачено, що особа, яка не предявила цивільний позов в кримінальному провадженні , а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Беззаперечно, у позовній заяві, позивач зазначив, у чому полягає моральна (немайнова шкода), якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір, та надав докази, якими це підтверджується. Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що [PERSON] є потерпілим від злочину, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача та йому завдані тілесні ушкодження, які викликали фізичній біль та страждання протягом тривалого часу та йому призначена 3 група інвалідності строком до 1 березня 2018 року. Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, у позові зазначено, що в результаті отримання тілесних ушкоджень, позивач переніс нервове потрясіння та переживання, отримав третю групу інвалідності, в теперешній час він постійно відчуває фізичний біль та перебуває у стані депресії, в нього зявилося безсоння, відчуття хвилювання, був порушений звичний ритм життя, він витрачає свій час та сили на відвідування медичних установ та юридичної консультації Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачем у розмірі 50 000,00 гривень. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт отримання тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини відповідача, тобто неправомірні дії [PERSON] зумовили порушення нормальних життєвих зв'язків позивача, негативно відбилися на його фізичному та психічному стані, змусили змінити спосіб життя та вимагають додаткових зусиль для організації життя, що підтверджує наявність завдання моральної шкоди. У зв'язку з чим заперечення відповідача судом до уваги не приймаються та вважаються неспроможніми. Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З огляду на положення частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши обставини справи, зясувавши характер та глибину пов'язаних з цим моральних і фізичних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу її життя та необхідність докладання для організації додаткових зусиль, та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд встановлює суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000,00 гривень /сорок тисяч гривень/. Тому вимога [PERSON] щодо компенсації моральної шкоди підлягає задоволенню частково. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial