Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розподіл спільного майна подружжя до відповідача [PERSON] Л,М., треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Верхньодніпровського районного управління юстиції, управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі, згідно якого просить здійснити поділ спільного майна подружжя в натурі, а саме житлового будинку з господарськими спорудами по пров. Сахарова, 4/2 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, виділивши йому та [PERSON]М,. приміщення, зазначені в прохальній частині позовної заяви, розташовані в житловому будинку з господарськими спорудами по пров. Сахарова, 4/2 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, визнавши за кожним із них право власності на ? частину даного будинку з господарськими спорудами та визнати за ними право власності на ? частину присадибної земельної ділянки, розділивши її між ними в натурі посилаючись на наступне: він перебував у шлюбі з відповідачкою з 19.01.1974 року. 10.10.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського РУЮ шлюб між ними було розірвано, про що складений актовий запис за № 39. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства у вересні 1994 року за спільні кошти ним та [PERSON]М,. було набуте спірне майно - будинок загальною площею 129.10 кв. м., з господарчими та побутовими спорудами по пров. Сахарова 4/2 в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області, який знаходиться на земельній ділянці загальною площе 0.1 га. Вказаний будинок є об'єктом їх з відповідачкою спільної сумісної власності. Наразі він з відповідачкою проживає в даному будинку, проте після розірвання шлюбу за його пропозицією про його поділ згоди щодо виділення йому частки спірного майна, яка знаходиться на першому поверсі в добровільному порядку між ними досягнуто не було. Разом з тим відповідач утримує у себе всі правовстановлюючі документи на спірний будинок та не надає йому їх для ознайомлення. Той факт, що в добровільному порядку вони з відповідачкою не можуть розділити домоволодіння та присадибну земельну ділянку як спільну сумісну власність подружжя і стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їй задовольнити. Давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що перебуваючи у шлюбі вони з відповідачкою купили недобудований будинок за сумісні кошти. Даний будинок вони добудували на даний час це великий двоповерховий будинок. Добудова будинку також здійснювалась за їх спільні кошти. Чи введений їх будинок в експлуатацію йому невідомо. Так як всі документи знаходяться у відповідачки і вона їх йому не надає. Після розірвання шлюбу відповідач створює йому перешкоди у користування будинку в зв'язку з чим виникла потреба у розподілі даного будинку та земельної ділянки між ним та відповідачкою. Щоб кожен з них знав яка частина кому належить та користувався нею. Також він просить виділити належну йому частину в домоволодінні на першому поверсі, так як він є особою похилого віку та має слабке здоров'я тому йому важко підніматись на другий поверх та користуватись житловими приміщеннями, що знаходяться на другому поверсі. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечувала при цьому відповідач пояснила, що вона працювала в державному банку України. На початку 90-х років банк почав будувати будинки для своїх працівників. В 2000 році банк припинив свою діяльність і працівникам було запропоновано викупити будинки. Між нею та банком було укладено договір купівлі-продажу недобудованого будинку. Частину коштів за будинок вона заплатила відразу. На іншу частину було укладено договір щодо розстрочення платежів, які нею погашались. Даний будинок нею з позивачем був частково добудований. Проте в 2010 році до неї ставились претензії щодо невиплати всієї грошової суми за будинок. І лише за рішенням суду було визнано її право на будинок. Вважає даний будинок своєю власністю. Так як даний будинок був придбаний саме нею, як працівником банку. Нею сплачувались кошти за даний будинок. Добудова будинку в основному здійснювалась за її рахунок. Так як позивач вів не зовсім правильний спосіб життя. На даний час будинок не введений в експлуатацію. І вона вважає, що він навіть не зовсім добудований. При цьому якщо і задовольняти вимоги відповідача. То вона вважає, що виділяти лише йому приміщення на першому поверсі є неможливим. Так як там розташовані опалювальні прибори і вона не матиме до них доступу. А позивач

Outcome: dismissed