Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до Сергіївської сільської ради Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтуванні заявлених позовних вимог зазначила, що 10 квітня 2015 року помер її дядя - [PERSON], який до своєї смерті постійно мешкав за адресою: село Сергіївка Красноармійського району Донецької області, пров. Новий, буд. 32. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8953 га, кадастровий номер 1422786000:03:000:1319, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2010 року, та Державного акту про право власності на земельну ділянку. При житті [PERSON] заповіт не складав. Єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину є позивачка - його племінниця. Інших спадкоємців немає. Після відкриття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у строк передбачений нормами діючого законодавства. Однак, при огляді наданих документів для оформлення спадкових прав нотаріусом було встановлено, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме оригінал Державного акту на земельну ділянку. Необхідно зазначити, що Державний акт на земельну ділянку було втрачено ще при житті померлого. Позивачкою було надано копію Державного акту про право власності на земельну ділянку, а також оригінал Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно якого померлий став власником цієї земельної ділянки, однак у зв'язку з тим, що правовстановлюючим документом на цю земельну ділянку був саме Державний акт, то у видачі Свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено, про що свідчить Постанова нотаріуса від 12.10.2015 року. Також нотаріусом в усному порядку було розяснено право на звернення до суду та визнання права власності в судовому порядку. На підставі викладеного, позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розташовану на території Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8953 га, кадастровий номер 1422786000:03:000:1319, у якості спадкоємного майна, яке залишилось після смерті - [PERSON], померлого 10.04.2015 року. Позивачка до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Сергіївської сільської ради Покровського району до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі (а.с.27). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 10.04.2015 року у с. Сергіївка Красноармійського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.04.2015 року, виданого виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис №9 (а.с.9). Згідно даних свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] у графі батьки зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] у графі батьки зазначено: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.11). [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] після реєстрації шлюбу з гр-ном [PERSON], шлюб між ними зареєстрований Удачненською с/радою Красноармійського району (а.с.11). Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої у графі батьки зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] 27.12.2011 року уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 34. Дошлюбне прізвище дружини [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.13). Тобто позивачка [PERSON] є племінницею померлого [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки розташованої на території Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,8953 га, кадастровий номер 1422786000:03:000:1319, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.10.2010 року, та Державного акту про право власності на земельну ділянку (а.с.14-17). Згідно довідки Сергіївської селищної ради від 22.10.2017 р. № 820 [PERSON], [INFO] з 1956 року і по день смерті був зареєстрований і проживав в [INFO] (а.с.19). Позивачка [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті свого дяді [PERSON], у встановлений законом шестимісячний строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.28, 29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.10.2015 року державним нотаріусом Другої покровської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.8). Згідно статей 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно\~ст.81 ч.1, п.г. ЗК України\~громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачка не має іншої можливості визнати право власності на майно, окрім як в судовому порядку, позовні вимоги є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved