Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, яка обґрунтована тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивача. З 01 вересня 2019 року [PERSON] навчається в Національному аерокосмічному університеті ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут», на денній формі за контрактом. [INFO] позивачу виповнилось 18 років. В теперішній час [PERSON] продовжує навчання та буде навчатись до 30 червня 2023 року. У зв`язку з викладеним, позивач потребує у матеріальній допомозі своїх батьків. Мати позивача добровільно надає матеріальну допомогу, повністю сплатила за перший курс навчання 13000,00 грн. та за проживання в студентському містечку НАУ ім. Жуковського «ХАІ» у сумі 6249,00 грн., а також утримує його. Батько також зобов`язаний надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання останнього, але у добровільному порядку надавати таку допомогу не бажає. Зі слів батька, [PERSON] відомо, що розмір його доходу становить 6000,00 грн., тому позивач вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на період навчання. Тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача на період навчання [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених ним вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте направив на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення з урахуванням обставин, викладених у його відзиві на позовну заяву. 14 вересня 2020 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечував проти задоволення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] у меншому за заявлений розмірі 1/6 частини його доходу, з огляду на наступні обставини. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина у твердій грошовій сумі або в частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 даного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання іншим з батьків, своїми жінкою, чоловіком і повнолітніми сином, донькою. Статтею 182 Сімейного кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан дитини, стан здоров`я та матеріальний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідач зазначає, що на теперішній час він перебуває у складному матеріальному становищі, оскільки не працює на підприємствах, в установах і організаціях, не є фізичною особою підприємцем, а лише періодично займається трудовою діяльністю, від якої має незначні та нерегулярні доходи, яких ледве вистачає на існування. Крім того, відповідач проживає та зареєстрований зі своєю матір`ю [PERSON] , яка є непрацездатною особою, пенсіонеркою, не працює та потребує у матеріальній допомозі, яку він надає. Окрім цього, [PERSON] сплачує платежі за користування комунальними послугами за місце свого проживання. Зазначає, що мати позивача [PERSON] офіційно працює, регулярно отримує заробітну плату і також має обов`язок з утримання їх спільного сина на період його навчання. Відповідач зауважує, що йому досі приходиться погашати заборгованість зі сплати аліментів, які було стягнуто з нього на підставі рішення Слов`янського міськрайонного суду на користь [PERSON] на утримання тоді ще неповнолітнього сина [PERSON] . Будучи належним чином повідомленим щодо дати та часу розгляду справи, представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду від 23 липня 2020 року витребувано зі Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України в Донецькій області відомості про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] за період з 2020 року по теперішній час. Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року витребувано зі Слов`янсько-Лиманського управління Головного управління ДФС України в Донецькій області відомості про доходи [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] за період з 2020 року по теперішній час. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд доходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Слов`янського міського управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] у м. Слов`янськ Донецької області та його батьком є відповідач [PERSON] , а матір`ю позивача є [PERSON] . З копії Договору про надання освітніх послуг № 100-6/19 від 15 серпня 2019 року вбачається, що даний Договір укладено між Державним вищим навчальним закладом Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та [PERSON] , якою замовлено освітню послугу для [PERSON] . Факт навчання [PERSON] у зазначеному вище вищому навчальному закладі також підтверджується Довідкою № 8399 від 02 липня 2020 року, з якої вбачається, що позивач дійсно є студентом Національного аерокосмічного університету, 1 курсу 6 факультету денної форми навчання. Навчання закінчує у червні 2023 року. Згідно з п. 1.1 наведеного Договору, предметом Договору є надання освітньої послуги. Виконавець (ДВНЗ НАУ ім. Жуковського «ХАІ») бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника ( [PERSON] ) здійснити надання одержувачу ( [PERSON] ) освітньої послуги, а саме: здобуття вищої освіти за денною формою навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року, зі здобуттям ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю 121.інженерія програмного забезпечення. Пунктом 5.1 вищевказаного Договору встановлено, що розмір плати встановлюється за весь період надання освітньої послуги у національній валюти України, при цьому Виконавець має право змінювати розмір плати за навчання не частіше одного разу на рік і не більше як на офіційно визначений рівень інфляції за попередній календарний рік з обов`язковим укладанням додаткової угоди до Договору. Відповідно до п. 5.2 Договору про надання освітніх послуг № 100-6/19 від 15 серпня 2019 року, річна вартість навчання становить: за 1 курс (2019/2020 навчальний рік) 13000,00 грн.; за 2 курс (2020/2021 навчальний рік) 14000,00 грн.; за 3 курс (2021/2022 навчальний рік) 15000,00 грн.; за 4 курс (2022/2023 навчальний рік) 17000,00 грн. Як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій, матір`ю останнього 31 липня 2019 року, 23 вересня 2019 року, 22 жовтня 2019 року, 27 листопада 2019 року, 20 грудня 2019 року, 12 січня 2020 року, 27 лютого 2020 року, 28 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року та 29 травня 2020 року здійснювались платежі по 1300,00 грн. в рахунок оплати за навчання позивача у Національному аерокосмічному університеті ім. Жуковського, тобто на загальну суму 13000,00 грн., що відповідає розміру оплати за навчання, встановленому за перший рік навчання позивача у зазначеному навчальному закладі. Крім того, з копій квитанцій долучених позивачем вбачається, що 26 серпня 2019 року, 27 листопада 2019 року, 25 лютого 2020 року, 28 березня 2020 року, 30 квітня 2020 року та 29 травня 2020 року матір`ю позивача здійснювалась оплата у розмірі 1560,00 грн., 1749,00 грн., 400,00 грн., 520,00 грн., 520,00 грн. та 1500,00 грн., відповідно, за проживання [PERSON] у кімнаті № 1 гуртожитку № 7 в студентському містечку НАУ ім. Жуковського «ХАІ», загалом на суму 6249,00 грн. За викладених обставин, посилання відповідача на аналогічний обов`язок матері позивача з утримання останнього є неспроможними та спростовуються встановленими у судому засіданні письмовими доказами. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, в обґрунтування своїх доводів проти повного задоволення позовних вимог [PERSON] , відповідач зазначає, що на даний час він офіційно не працевлаштований та має мінливі доходи. Однак, така позиція [PERSON] сприймається судом критично та не береться до уваги, оскільки останній є працездатним, доказів того, що він має обмеження за станом здоров`я у виконанні будь-якої роботи не надав та відсутність у нього постійного доходу спростовується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків відповідача, наданих станом на 31 серпня 2020 року та з яких вбачається, що [PERSON] працевлаштований у фізичної особи підприємця та йому нараховані наступні суми доходу: за І квартал 2020 року 14169,00 грн., з якого утримано податок у розмірі 2550,42 грн.; за ІІ квартал 2020 року 14169,00 грн., з якого утримано податок у розмірі 2550,42 грн. Зважаючи на викладене, суд не приймає до уваги письмові докази надані [PERSON] , а саме копію Трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої на його ім`я, оскільки останній запис щодо звільнення з посади ливарника гіпсових форм у ТОВ «Керамікон» датується 19 листопада 1999 року. Посилання відповідача на те, що він утримує непрацездатну матір та бере участь у сплаті комунальних послуг у судовому засіданні не віднайшло свого підтвердження, зважаючи на наступне. Так, [PERSON] надано копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , з якою згідно з Довідкою № 78489 від 31 серпня 2020 року, відповідач зареєстрований за однією адресою: [ADDRESS] . Проте, наведені письмові докази не вказують на безпосереднє здійснення [PERSON] утримання своєї матері. Будь-яких доказів утримання [PERSON] [PERSON] , відповідачем не надано, як і не доведено існування будь-яких зобов`язань [PERSON] з утримання непрацездатної матері, якими могли бути рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, рішення про призначення опікуном та інше. Натомість слід зауважити, що матір відповідача [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується вказаною вище копією Пенсійного посвідчення, а отже отримує пенсію, розмір якої суду відповідачем не повідомлено, що унеможливлює встановлення потреби [PERSON] у матеріальній допомозі зі сторони її сина та відповідача у даній справі [PERSON] . Окрім цього, [PERSON] не надано суду жодного доказу участі останнього в утриманні житлового приміщення, в якому він зареєстрований, зокрема, що стосується сплати за отримані комунальні послуги. Крім того, відповідачем не надано доказів наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина, коли той був ще неповнолітнім. Зважаючи на сукупність обставин встановлених у судовому засіданні, які підтверджуються наведеними вище письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] досяг повноліття та продовжив навчання у вищому навчальному закладі, у зв`язку з чим потребує у матеріальній допомозі. Відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , оскільки є працездатним, у І та ІІ кварталі 2020 року був офіційно працевлаштований та отримував постійний дохід. Статтею 200\~Сімейного кодексу\~України встановлено,\~що суд\~визначає розмір\~аліментів на\~повнолітніх дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті\~182\~цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як вже зазначалось вище, відповідач [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу своєму синові, у зв`язку з продовженням ним навчання, зважаючи на його стан здоров`я та матеріальне становище. Розмір аліментів заявлений позивачем у повній мірі відповідає фінансовим можливостям відповідача у наданні такої допомоги, у зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо належності визначеного позивачем розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] у еквіваленті до матеріального стану останнього та його можливостей у наданні відповідної допомоги. Отже, суд вважає за належне стягнути з відповідача аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в своїй сукупності є помірними та відповідають платіжним можливостям відповідача, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, а саме: з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), до припинення [PERSON] навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2023 року, але не більш ніж до 23 років. При цьому суд виходить з вимог ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 п. 7 ЦПК України\~суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Крім того, на підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved