Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.10.2017р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, оскільки подружніх стосунків вони з відповідачем не підтримують та проживають окремо з червня 2019 року, спільне господарство ними не ведеться. На даний час відповідач матеріальним забезпеченням доньки не займається, грошових коштів на її утримання не надає. Також зазначає, що наразі не працює та знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною, однак відповідач працює та спроможний надавати грошові кошти для утримання доньки. У зв`язку із чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття, а також стягнути з нього на її користь аліменти на її утримання до досягнення донькою трирічного віку в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. За даних обставин вона вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в призначене судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в призначене судове засідання також не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позивачем вимоги визнає в повному обсязі, та не заперечує проти задоволення відповідних позовних вимог. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами та з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 16.10.2017 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 16.10.2017 р., та який було зареєстровано Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис № 1923. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6,7) Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Сторони не заперечували, що з червня 2019 року спільного господарства не ведуть та проживають окремо, та донька проживає та знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Частиною 2\~ст.182 Сімейного кодексу України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до\~ст.191 цього Кодексу\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, що в даному випадку з 27.08.2018р. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», з 1 січня по 30 червня становить 1626 грн., з 1 липня по 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня по 31 грудня 1779 грн. обов`язок обох батьків утримувати дітей, які в рівній мірі несуть обов`язки щодо їх виховання та утримання, і такі у виді матеріального утримання не можуть бути повністю покладені виключно на відповідача, приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в підлягає задоволенню в заявленому позивачем розмірі, що відповідатиме інтересам дитини в першу чергу. Крім того, за приписами ч. 2 та ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Спроможність батька дитини надавати утримання дружині, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, з урахуванням його матеріального, сімейного становища, стану здоров`я є однією з обов`язкових умов стягнення аліментів на утримання дружини. Згідно зі\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, підлягають частковому задоволенню та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі зазначеному позивачем до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно із ч.6\~ст.141 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved