Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з Краматорського міського суду Донецької області передано на розгляд справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 червня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені в вересні 2020 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Спільне господарство не ведеться. Позивач вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 15 грудня 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Частиною другою статті 32 ЦПК України встановлено, що справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи не заявляв. Відповідачку було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення інформації про судові засідання для відповідачки, місцем проживання якої є тимчасово непідконтрольна територія (Донецька область, м.Макіївка), на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідачка в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, відзив на позов не подала. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області 09.06.2006 року, актовий запис №516 (а.с.10). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.11,12). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved