Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

До суду 22.04.2019 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення донькою 23 річного віку, тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Доньки після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з матір`ю. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. По досягненню повноліття, відповідач припинив виплату аліментів. На теперішній час [PERSON] є студенткою 3 курсу, денного відділення спеціальності 505170109 механіко-технічного коледжу Одеської національної академії харчових технологій. У зв`язку з тим, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка була змушена звернутися до суду з відповідним позовом. Суддя перебувала на лікарняному з 23.04.2019 року по 26.04.2019 року. Ухвалою суду від 03.05.2019 року справу провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 10.06.2019 року. До суду 06.05.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрованим/знятим з реєстрації по м.Одесі та Одеській області не значиться. В підготовче засідання призначене на 10.06.2019 року сторони не з`явились, [PERSON] надав суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що не ознайомлений з матеріалами справи. Розгляд справи відкладено на 15.07.2019 року. У підготовче засідання призначене на 15.07.2019 року [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила закрити підготовче засідання, справу призначити до розгляду по суті, справу просила розглядати за її відсутністю. У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, якою просив долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб, копії свідоцтв про народження дітей, копію посвідчення, довідку ЖКС, також просив закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті, справу просив розглядати за його відсутністю. Ухвалою суду від 15.07.2019 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.09.2019 року. У судове засідання призначене на 10.09.2019 року сторони не з`явилися, [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви, в яких просили відкласти розгляд справи для надання довідок про заробітну плату, справу просили розглядати за їх відсутністю. Розгляд справи відкладено на 07.10.2019 року. У судове засідання призначене на 07.10.2019 року [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву, якою просила долучити до матеріалів справи довідку про середню заробітну плату та довідку з МТК ОНАХТ, також просила справу розглядати за її відсутністю. У судове засідання [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, якою просив долучити до матеріалів справи довідку про заробітну плату за серпень 2019, просив позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно, справу розглядати за його відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 17.10.2019 року. Суд вивчивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від спільного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Мандарівською сільською радою Котовського району Одеської області, про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за №05 (а.с.12), та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 15.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Доньки після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з матір`ю. Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 22.05.2014 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. до досягнення [PERSON] повноліття, а саме, до [INFO] , після чого, стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 750,00 грн., до досягнення нею повноліття. По досягненню повноліття, відповідач припинив виплату аліментів на утримання доньки [PERSON] . На теперішній час [PERSON] навчається у механіко-технічному коледжі Одеської національної академії харчових технологій, про що свідчать довідки від 28.03.2019 року та 10.09.2019 року. Станом на час розгляду справи є студенткою 4 курсу, денного відділення спеціальності 181. Таким чином [PERSON] не має доходів. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку що позивач має право на стягнення алміе6нтів на утримання повнолітньої доньки, яке продовжує навчання та не має самостійного доходу. Судом встановлено, що відповідач вдруге одружений, перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.34). Від даного шлюбу має двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №4537 (а.с.32), та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №85 (а.с.33). Діти проживають разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖКС «Порто-Франківський» від 07.06.2019 року (а.с.30). Також, на утриманні [PERSON] знаходиться його мати, [PERSON] , [INFO], яка є інвалідом 2 групи довічно, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] (а.с.31). Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я, працевлаштований, офіційно працює, має постійний заробіток, що підтверджується довідкою про заробітну плату, та спроможний платити аліменти на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. Проте, суд приймає до уваги, що [PERSON] вдруге одружений, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, та матір, яка є інвалідом 2 групи, та він немає змоги сплачувати вказану позивачкою суму аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно. В свою чергу, [PERSON] також є працевлаштованою, офіційно працює, має постійний доход, що підтверджується довідкою про середню заробітну плату (дохід) №239 від 11.09.2019 року, наданою позивачкою та долученою до матеріалів справи. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, допомоги на утримання дитини не надає, вихованням дитини не займається, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. У зв`язку з досягненням донькою повноліття, а саме з 19.04.2019 року, відповідач припинив виплачувати аліменти. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково та вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 22.04.2019 року, та до досягнення дитиною 23 річного віку, тобто до [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial