Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась військова частина [NUMBER] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] зарахований до списків особового складу військової частини та будучи курсантом 29 травня 2017 року звільнений у запас, здав посаду та вибув до [INFO] для зарахування на військовий облік. У якості військовослужбовця відповідач повинен віддано служити народові України та серед іншого берегти державне майно, в разі звільнення з військової служби вартість виданих предметів речового майна утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. [PERSON] притягувався до дисциплінарної відповідальності внаслідок чого звільнено з військової служби за службовою невідповідністю та його притягнуто до матеріальної відповідальності в сумі 3601,63 гривень з урахуванням утриманням вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились. Викладені обставини дають підстави для відшкодування шкоди з [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] №57 від 17 березня 2017 року підтверджується зарахування сержанта [PERSON] до особового складу на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення за нормою №1 (загальновійськова) з вечері 17 березня 2017 року. Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] №115 від 29 травня 2017 року сержанта військової служби за контрактом [PERSON] звільнено у запас (через службову недбалість) та виключено із списків військової частини та всіх видів забезпечення. З 29 травня 2017 року знято з продовольчого забезпечення. Витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] №66-ОД від 29 травня 2017 року підтверджується, що за результатами службового розслідування за фактом порушення військової дисципліни сержантом [PERSON] серед іншого наказано притягнути останнього до матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди з утримання вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчились, з урахуванням зносу та взаєморозрахунків в сумі 3601,63 гривень. Залишок до стягнення підтверджується також дослідженим витягом з книги грошових стягнень та нарахувань за номенклатурою на 2019 рік №284 стор.№7. Згідно\~статті 17 Конституції України, - захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Особи, що посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягуються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності. Постановою ВРУ «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» п. 31, - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Відповідно до ст. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Пунктами 2, 3 та 4 частини 1\~постанови Верховної Ради України №243/95- ВР від 23.06.1995 року «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених «пунктом 14 цього Положення, відшкодування» військовослужбовцем прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди. Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завданні за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідачів. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved