Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, [PERSON] про накладення заборони на відчуження нерухомого майна. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що [PERSON] та\~[PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 01.02.2013 року. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] та [PERSON]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2014 року № 135, малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2014 року № 136, малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. При позбавленні відповідача батьківських прав судом не було вирішено питання щодо заборони на відчуження житла дитини, а саме квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську, що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Для забезпечення захисту прав малолітніх [PERSON], [PERSON] просить суд накласти заборону на відчуження нерухомого майна, що належить на праві спільної сумісної власності відповідачу. В судове засідання прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 зявилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просила ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку передбаченому чинним законодавством, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, в звязку з чим суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судові засідання зявлялася, позовні вимоги підтримала. Третя особа, [PERSON], в судові засідання зявлялася, просла суд позов задовольнити. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії 1-КИ № 194810, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області 09.09.2008 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та\~[PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 180535, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Дніпропетровської області 05.02.2008 року, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та\~[PERSON]. Згідно до свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 493083, виданого Відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції у Дніпропетровській області 02.02.2013 року, [PERSON] помер 01.02.2013 року. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.05.2014 року [PERSON], [INFO], позбавлено батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON], [INFO]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2014 року № 135 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 20.06.2014 року № 136 малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 24.10.2014 року № 242 за [PERSON], [INFO], закріплено право користування житлом за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора (вул. [PERSON])[ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 24.10.2014 року № 223 за [PERSON], [INFO], закріплено право користування житлом за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора (вул. [PERSON])[ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 26.09.2014 року № 325, над [PERSON], [INFO], встановлено опіку та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над дитиною. Згідно рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 26.09.2014 року № 326, над [PERSON], [INFO], встановлено опіку та призначено [PERSON], [INFO], опікуном над дитиною. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.11.1998 року, виданого виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Частиною 1 статті 248 СК України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи - інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини» ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Згідно з ч. 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Виходячи із наведеного та враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська від 26.05.2014 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], питання щодо накладання заборони на відчуження житла дітей одночасно з позбавленням матері батьківських прав не заявлялося та не вирішувалося, суд з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх дітей вважає за необхідне задовольнити позов в повному обсязі та накласти заборону на відчуження квартири [ADDRESS] (вул. [PERSON]) у м. Дніпропетровську, яка на підставі права спільної сумісної власності належить відповідачу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по справі.

Outcome: approved