Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-12 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася Дніпровська міська рада з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Оренда-Дніпро», Товариства з обмеженою відповідальністю «Орендабуд», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Людмила Григорівна, про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення будівлі, визнання недійсним правочинів та скасування записів про державну реєстрацію права власності. В обґрунтування позову зазначили, що Дніпровська міська рада є представницьким органом місцевого самоврядування. Земельна ділянка, на якій розташовано нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , належить територіальній громаді, в особі Дніпровської міської ради та віднесена до земель комунальної власності силу ст.ст.80,83 Земельного Кодексу України. У квітні 2014 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів, а [PERSON] в цьому ж провадженні звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визнання за ним права власності на магазин непродовольчих товарів, літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею - 260,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року по справі № 200/5233/14-ц у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів відмовлено. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволені та визнано за ним право власності на приміщення магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . У 2015 році Прокуратурою Дніпропетровської області в інтересах держави в Особі Дніпропетровської міської ради було подано апеляційну скаргу на зазначене вище рішення Бабушкінського районного суду. Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року в оскаржуваній частині скасовано та відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про визнання права власності. На підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року по справі № 200/5233/14-ц державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Анненковим М.І. було здійснено первинну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за [PERSON] номер запису про право власності: 6003597, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 384327912101. [PERSON] на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» запропонував внести в статутний капітал товариства нерухоме майно: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року. Учасниками товариства одноголосно було прийнято таке рішення та згідно з актом приймання-передачі непродовольчих товарів літ. А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказане майно було прийнято до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю « ОРЕНДА-ДНІПРО». 10.09.2014 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Коноваленко А.В. було здійснено реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» номер запису про право власності: 6950282. В подальшому 15.09.2014 року та 16.09.2014 року приміщення магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташовано за адресою: [ADDRESS] на підставі договорів купівлі продажу було продано ТОВ «ОРЕНДАБУД». Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 04.12.2018 року право власності на вказаний об`єкт самочинного будівництва зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД», форма власності - приватна, вид спільної власності - спільна часткова (номера записів про право власності 7009284, 6995525). Вказали, що нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] - розташоване на земельній ділянці не відведеній для вказаної мети та за відсутності декларації про початок будівельних робіт та декларації про готовність об`єкту до експлуатації, що свідчить про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності на самочинно збудоване майно. Зазначена земельна ділянка ніколи не передавалась [PERSON] під будівництво, право власності чи користування за ним не оформлювалося. Враховуючи те, що рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року по цивільній справі № 200/5233/14-ц, на підставі якого за [PERSON] було визнано право власності на нерухоме майно, а саме: магазин непродовольчих товарів, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] - скасоване рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року, зазначене свідчить про відсутність правових підстав вважати, що [PERSON] набув право власності на вищевказане нерухоме майно, а наступне передання його в статутний капітал ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» та подальше відчуження ТОВ «ОРЕНДАБУД» є незаконними, а правочини - недійсними. Власником земельної ділянки по [ADDRESS] є територіальна громада міста Дніпро в особі Дніпровської міської ради. Зазначена земельна ділянка ніколи не передавалась [PERSON] під будівництво, право власності чи користування за нею не оформлялось. Просили суд: визнати недійсним протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070) від 01.08.2014 року в частині прийняття рішення про внесення в статутний капітал товариства нерухомого майна: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] ; визнати недійсним акт № 7 приймання-передачі магазину непродовольчих товарів літ А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 01.08.2014 року про передачу та приймання до статутного капіталу ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070) магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 10.09.2014 № 26624591, видане Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070) на магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна від 15.09.2014, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» (ЄДРПОУ 39258051), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Е. та зареєстрований в реєстрі за № 3761; визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки нерухомого майна від 16.09.2014, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» (ЄДРПОУ 39258051), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Е., зареєстрований в реєстрі за № 3773; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на об`єкт нерухомого майна: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 384327912101): номер запису: 6003597 від 16.09.2014, внесений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною, про право власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); номер запису 6950282 від 11.08.2014, внесений державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Коноваленко Анатолієм Володимировичем, про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» (ЄДРПОУ 39065070); номер запису про право власності 6995525 від 15.09.2014, внесений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною, про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» ( ЄДРПОУ 39258051); номер запису про право власності 7009284 від 16.09.2014, внесений державним реєстратором: приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Людмилою Григорівною, про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» (ЄДРПОУ 39258051); зобов`язати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна: магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2019 року, головуючим у справі було визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначена справа до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача, діючий на підставі довіреності, як від імені позивача, так і третьої особи - Департаменту адміністративних та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав та просив суд позов задовольнити. Представник відповідача Кушніренка І.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовної заяви, з підстав, викладених у відзиві на позов, в якому стосовно позовних вимог про визнання недійсним протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» в частині прийняття рішення про внесення в статутний капітал товариств нерухомого майна, а саме: магазину непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] , акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО», свідоцтва про право власності на нерухоме майно ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО», зазначив, що по суті позивач оспорює корпоративні права [PERSON] у ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» та його право на передання до статутного капіталу Товариства відповідного нерухомого майна на підставі певних документів, а саме, рішення загальних зборів на акту приймання-передачі. Звернув увагу суду на те, що позовна заява взагалі не містить обґрунтування та посилання на норми закону, порушення яких є підставою для визнання недійсним протоколу загальних зборів, акту та свідоцтва. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» в частині прийняття рішення про внесення в статутний капітал товариства нерухомого майна. Стосовно позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна вказав, що [PERSON] 06 червня 2014 року зареєстрував право власності на магазин за адресою: [ADDRESS] . Зазначене право власності було зареєстровано на підставі рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 29 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, тому було законною підставою для реєстрації права власності та будуючи законним власником магазину, [PERSON] 01 серпня 2014 року прийняв рішення та передав вказане нерухоме майно в статутний капітал ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО». Та в подальшому 15 та 16 вересня 2014 року ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО», як законний власник майна, уклав з ТОВ «ОРЕНДАБУД» відповідні договори купівлі-продажу магазину. Сторони при укладенні договорів додержались всіх необхідних встановлених законом вимог. Щодо заявлених позовних вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] знести магазин, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , то на теперішній час власником майна є ТОВ «ОРЕНДАБУД», та відповідно у [PERSON] не має підстав здійснювати дії щодо знесення майна, яке йому не належить, тому такі позовні вимоги також задоволенню не підлягають. Звернув увагу на те, що фактично позовні вимоги Дніпропетровської міської ради, яка просить визнати договори купівлі-продажу недійсними, скасовує державну реєстрацію та зобов`язує саме [PERSON] знести магазин, по суті направлені на витребування майна у ТОВ «ОРЕНДАБУД», який є добросовісним набувачем. Зазначив, що саме на Дніпровську міську раду законом покладено повноваження щодо виявлення самочинного будівництва та вжиття заходів з усунення порушень закону за таким самочинним будівництвом (притягнення до відповідальності забудовника за порушення у сфері містобудування та у сфері земельних відносин, приведення земельної ділянки до стану, в якому вона знаходилася до моменту забудови шляхом знесення цього будівництва тощо). Саме після вчинення всіх цих дій та інших дій, передбачених законом, у разі відмови особи (забудовника) знести самочинно побудовані споруди міська рада має право звернутися до суду за захистом своїх прав. Разом з тим, в даному випадку Дніпровська міська рада вказані вимоги закону не вчинила і не могла вчинити до вирішення питання про повернення сторони у первісний стан та визнання недійсними правочинів і скасування судом права власності на об`єкти самочинного будівництва, у зв`язку з чим ці позовні вимоги є передчасними. Просив в позові відмовити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до клопотання просив суд розглядати справу в відсутності представника відповідача. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив в позові відмовити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДАБУД» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.. Відповідно до клопотання просив суд розглядати справу в відсутності представника відповідача. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив в позові відмовити. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Батова Л.Г. у судове засідання не з`явилася, поштою надіслала листи, в яких просила розглянути справу за її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року по цивільній справі №200/5233/14-ц за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення грошових коштів та зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа - [PERSON] , про визнання права власності було задоволено зустрічні позовні вимоги [PERSON] . Визнано право власності [PERSON] на приміщення магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнано право [PERSON] на приміщення магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , таким, що підлягає державній реєстрації уповноваженим на те органом без додаткових актів введення об`єкта в експлуатацію (а.с.16-18). На підставі зазначеного рішення 06.06.2014 року державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Анненковим М.І. за [PERSON] було здійснено первинну реєстрацію права власності на приміщення магазину непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., основною площею 260,7 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , номер запису про право власності: 6003597, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 384327912101, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 156065218 від 13.02.2019 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13-15,79). Згідно з протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» № 13 від 01.08.2014 року, [PERSON] на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» запропонував внести в статутний капітал товариства нерухоме майно: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить йому на праві власності згідно з рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року. Учасниками товариства одноголосно було прийнято таке рішення та згідно з актом приймання-передачі магазину непродовольчих товарів літ. А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , вказане майно було прийнято до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО». Відповідно до Акту приймання передачі магазину непродовольчих товарів літ. А-1, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 01 серпня 2014 року № 7, [PERSON] передав, а ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» прийняв до статутного капіталу ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Сторони погодили, що балансова вартість вищезазначеного об`єкту тотожна ринковій вартості на момент укладання акту і дорівнює 315000 грн. (а.с.93). Державним реєстратором Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Коноваленко А.В., в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна: магазин непродовольчих товарів, що розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 262,0 кв.м. за Товариством з обмеженою відповідальністю «ОРЕНДА-ДНІПРО» на підставі свідоцтва про право власності №26624591, номер запису про право власності 6950282, що видане 10.09.2014 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 15 вересня 2014 року, укладеного між ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» (продавець) та ТОВ «ОРЕНДАБУД» (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3761, продавець передає, а покупець приймає у приватну власність, 1/2 частку об`єкту нерухомого майна, який згідно з правовстановлюючим документом як - магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За взаємною домовленістю сторін продаж вчиняється на суму 170000 грн. (а.с.85-86). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності індексний номер 26797639, запис про право власності за № 6995525 (а.с. 88). Відповідно до Договору купівлі-продажу від 16 вересня 2014 року, укладеного між ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» (продавець) та ТОВ «ОРЕНДАБУД» (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3773, продавець передає, а покупець приймає у приватну власність, 1/2 частку об`єкту нерухомого майна, який згідно з правовстановлюючим документом як - магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За взаємною домовленістю сторін продаж вчиняється на суму 170383 грн. (а.с.89-90). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності індексний номер 26851921, запис про право власності за № 7009284 (а.с. 92). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.04.2014 року в оскаржуваній частині скасовано та відмовлено [PERSON] в задоволенні позовних вимог до [PERSON] про визнання права власності. Згідно з частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 20 ЦК України встановлює, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з частиною ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачались лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Оскільки рішення суду, на підставі якого за [PERSON] було визнано право власності на магазин непродовольчих товарів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] скасовано, то у [PERSON] не виникло на нього право власності. Тобто, [PERSON] не мав права на передачу ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» та в подальшому ТОВ «ОРЕНДА -ДНІПРО» не мав права на укладання договорів купівлі-продажу об`єкту нерухомості. Отже, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке підтверджується наявність такого права у ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» та вказані вище договори купівлі - продажу нерухомого майна підлягають визнанню недійсними та підлягають скасуванню в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності за [PERSON] , ТОВ «ОРЕНДАБУД», ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО». Щодо визнання недійсними протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» в частині прийняття рішення про внесення в статутний капітал товариства нерухомого майна та визнання недійсним акту № 7 приймання-передачі магазину непродовольчих товарів, то суд приймає до уваги доводи представника відповідача та доходить висновку, що оскільки протокол є документом, який фіксує факт прийняття рішення загальними зборами, і не актом за змістом ст.20 ГК України, та відповідно до Закону України «Про господарські товариства» та ГК України, в судовому порядку недійсним може бути визнано рішення загальних зборів учасників товариства, а не протокол загальних зборів та акт, а тому, не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог в цій частині позову. Позивачем заявлені вимоги про зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м. Заперечуючи проти позову в цій частині представником відповідача зазначалося про передчасність заявлених позовних вимог в цій частині позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до інформації Департаменту по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління ДМР від 28 грудня 2018 року №3/15-448 відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста Дніпра офіційно адреса - [ADDRESS] жодного об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ, на підставі якого була присвоєна або змінена ця адреса, відсутній. Відповідно до листа Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 22.12.2018 року за вих. №4/11-2019 за наявною станом на 19.12.2018 року інформацією, за результатами пошуку за адресою земельної ділянки ( [ADDRESS] ) в Системі не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та фізичними або юридичними особами (а.с. 22). Відповідно до листа Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 02.01.2019 року за вих. № 4/1-2, згідно з даними Єдиного Реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, ведення якого розпочато з 20.05.2011 року, станом на час надання відповіді, наявна наступна інформація щодо видачі дозволу на виконання будівельних робіт, реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації, про готовність об`єкта до експлуатації за адресою: [ADDRESS] . Декларація про готовність 142142480580, вид будівництва реконструкція магазину непродовольчих товарів, замовник фізична особа, інформація про земельну ділянку не зазначається. ДП 061182920694, реконструкція магазину непродовольчих товарів, замовник ТОВ «ОРЕНДАБУД». З ДП 061182920694 ТОВ «ОРЕНДАБУД» звернулося до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради з повідомленням про початок виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] . Судом було встановлено, що рішень щодо передачі земельної ділянки відповідачам Дніпровською міською радою не приймалось. Судом встановлена, щорішень щодо передачі земельної ділянки відповідачам Дніпровською міською радою не приймалось та зазначена земельна ділянка ніколи не передавалась [PERSON] під будівництво, право власності чи користування за нею не оформлялось. Як вбачається із Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, згідно з технічним паспортом на магазин непродовольчих товарів від 17.04.2014 р. приміщення магазину непродовольчих товарів за адресою: [ADDRESS] збудовано самочинно, і даний об`єкт нерухомості підлягає введенню в експлуатацію і узаконенню. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року, на яке посилається позивач як на підставу для задоволення її позовних вимог, набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Згідно до статті 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. За загальним правилом, закріпленим у ст. 120 ЗК України та ст. 376 ЦК України основною умовою визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно є надання особі земельної ділянки в установленому порядку під вже самочинно збудоване нерухоме майно, або отримання від власника (користувача) земельної ділянки відповідної згоди. Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно зі ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З урахуванням змісту зазначених норм Закону право власності або право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності виникає лише за наявності рішення зазначених органів і тільки в межах, вказаних в цих рішеннях. Тобто, такі повноваження на території м. Дніпра є виключною компетенцією Дніпровської міської ради. Єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в м. Дніпра для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Дніпровської міської ради. Як орган місцевого самоврядування Дніпровська міська рада відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання. У статті 30 згаданого Закону передбачено, зокрема, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством. Крім того, відповідно до норм Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про основи місто будування», «Про регулювання містобудівної діяльності», постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 року № 559 «Про містобудівний кадастр» та з урахуванням матеріалів даної справи, в даному випадку саме на Дніпровську міську раду Законом покладено повноваження щодо виявлення самочинного будівництва та вжиття заходів з усунення порушень закону за таким самочинним будівництвом (притягнення до відповідальності забудовника за порушення у сфері містобудування та у сфері земельних відносин, приведення земельної ділянки до стану, в якому вона знаходилася до моменту забудови шляхом знесення цього будівництва, тощо). А тому саме після вчинення всіх цих дій та інших дій, передбачених законом, у разі відмови особи (забудовника) знести самочинно побудовані споруди міська рада має право звернутися до суду за захистом свої прав, але в цьому разі спір набуде статусу публічно-правового, який підвідомчий розгляду в порядку КАС України. Разом з цим, в даному випадку Дніпровська міська рада вказані вимоги закону не вчинила і не могла вчинити до вирішення питання про повернення сторін у первісний стан та визнання недійсними правочинів і скасування судом права власності на об`єкти самочинного будівництва, у зв`язку з чим ці позовні вимоги є передчасними, а тому виходячи із вищевикладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання [PERSON] повернути земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно побудованого нерухомого майна: магазин непродовольчих товарів літ. А-1, загальною площею 262,6 кв.м. За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 12, ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та їх обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає розподілу судовий збір відповідно до задоволеного позову, та таким чином із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1921 грн., із ТОВ «ОРЕНДА-ДНІПРО» - 3842 грн., із ТОВ «ОРЕНДАБУД» -3842 грн.

Outcome: partial