Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON] , в інтересах якої діє [PERSON] , заінтересовані особи: Виконавчого комітету Слов`янської міської ради Донецької області, приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О., про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Дана заява мотивована тим, що заявник є спадкоємицею власної матері - [PERSON] , які на праві приватної власності належала 1/3 частина квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 19 жовтня 2020 року заявник звернулась до Приватного нотаріуса Зубкової А.О. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на наведену вище частину квартири. Але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності на житло) на зазначену квартиру є ветхім, а зазначене в ньому ім`я по батькові спадкодавця не відповідає по батькові спадкодавця зазначеному у свідоцтві про смерть. Така суперечність виникла у зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на квартиру по батькові спадкодавця зазначене російською мовою. Так, в свідоцтві про право власності на житло по батькові записане, як « [PERSON] », що не збігається із записом цього по батькові в офіційних документах, виданих державними установами України, де українською мовою це по батькові зазначене, як « [PERSON] ». З цього приводу заявник звернулась до виконавчого комітету Слов`янської міської ради за видачею їй дублікату свідоцтва про право власності замість ветхого свідоцтва, із зазначенням в ньому прізвища, ім`я та по батькові спадкодавця українською мовою. Виконком відмовився прийняти вказану заяву та видати необхідні документи, пославшись на те, що таку заяву може подати лише сам власник зазначеного в цьому документі майна, а оскільки власник помер, то це питання підлягає вирішенню у судовому порядку. Тому, просить суд встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 14 вересня 1993 року народження, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Слов`янської міської ради № 2141-р від 03 вересня 1993 року, відповідно до якого підтвердити, що саме [PERSON] на час її смерті належало право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , виданого на ім`я « [PERSON] ». Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним, про причини неявки суду не повідомила. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Слов`янської міської ради не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також просив суд ухвалити рішення на власний розсуд на підставі наявних у справі доказів. Заінтересована особа - приватний нотаріус Слов`янського районного нотаріального округу Зубкова А.О., будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши додані до заяви докази, суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 27 липня 2018 року, заявниця [PERSON] народилась [INFO] у місті Слов`янськ Донецької області та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Згідно зі Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 03 грудня 2002 року адміністрацією Первоцепляєвського сільського округу Шебекінського району Білгородської області, [INFO] у [ADDRESS] помер батько заявниці - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 липня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у [ADDRESS]. На підставі Свідоцтво про право власності на житло, виданого 14 вересня 1993 року на підставі розпорядження № 2141-р від 03 вересня 1993 року, вказаним вище особам - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] , загальною площею 50,3 кв.м. З Довідки № 1499-17/0.45/01, виданої 26 червня 2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 січня 2013 року зареєстроване: - 1/3 частка - за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів 14 вересня 1993 року; дата реєстрації - 05 листопада 1996 року; номер запису 1604 в книзі 4а-14; - 2/3 частки - за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Слов`янської міської ради народних депутатів 14 вересня 1993 року; дата реєстрація - 05 листопада 1996 року; номер запису 1604 в книзі 4а-14, та свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 20 січня 2009 року р/№ 1-10, дата реєстрації - 06 лютого 2009 року; номер запису 1604 в книзі 4а-14. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в Свідоцтві про право власності на житло, виданому 14 вересня 1993 року Слов`янською міською радою народних депутатів, міститься описка, а саме замість дійсного по батькові заявниці « [PERSON] », неправильно вказано « [PERSON] » (російською - « [PERSON] »), у відповідному відмінку. З метою оформлення свого права власності на належну частку у квартирі [ADDRESS] , 19 жовтня 2020 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. Проте, своєю постановою приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку вищевказаної квартири, у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказану частку квартири порваний, а також у ньому виявлено розбіжності у написанні по батькові спадкодавця, а саме зазначено: « [PERSON] », в той час як у Свідоцтві про смерть останньої вказано - « [PERSON] ». Згідно з п. 3 гл. 8 розд. І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, не приймаються порвані документи та документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, якщо аркуші не з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ. Крім того, згідно з п. 6.24 гл. VI Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22 грудня 2010 року за № 3253/5, не приймаються для нотаріального оформлення документи: - що не відповідають вимогам законодавства; - що містять відомості, які принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи; - що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, текст яких неможливою прочитати внаслідок пошкодження, а також написані олівцем; - у яких не можна прочитати текст у первісному написанні, як, наприклад, документи залиті чорнилом, водою, потерті тощо; - порвані документи; - викладені на двох і більше аркушах, якщо аркуші не прошито, не пронумеровано і кількість прошитих аркушів не скріплена підписом посадової (уповноваженої на те) особи та печаткою юридичної особи чи фізичної особи - підприємця, що видала документ. Статтею 47 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбаченими частиною третьою статті 47 цього Закону. У відповідності до п. 6 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Пунктами першим та другим частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Крім того. Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Так, у судовому засіданні встановлено, що наведений правовстановлюючий документ (Свідоцтво про право власності на житло від 14 вересня 1993 року) пошкоджено (порвано) в місці, де зазначаються власники нерухомого майна, на яке видано дане свідоцтво, у зв`язку з чим визначення одно з трьох власників квартири [ADDRESS] , а саме особи на ім`ям [PERSON] , при первинному ознайомленні, неможливе без певного сумніву. Проте, наведений правовстановлюючий документ свідчить про право власності на зазначену квартиру, окрім вказаної особи, ще двох осіб - заявниці та її батька, [PERSON] , частка якого у нерухомому майні успадкована [PERSON] після його смерті [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Слов`янською державною нотаріальною конторою 20 січня 2009 року. Вказані обставини, в сукупності з зазначеною вище Довідкою № 1499-17/0.45/01, виданою 26 червня 2020 року КП «Бюро технічної інвентаризації» свідчать про те, що власницею 1/3 частки квартири є [PERSON] , чиї анкетні дані збігаються з частинами особистих даних власника, що залишились неушкодженими у наведеному вище свідоцтві. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги, що спадкодавець - [PERSON] має по батькові « [PERSON] », суд доходить до висновку, що факт належності правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло, видане 14 вересня 1993 року Слов`янською міською радо народних депутатів на підставі розпорядження (рішення) 03 вересня 1993 року № 2141-р, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Заявниця зазначає, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадкових прав на належну їй частку у квартирі [ADDRESS] , тобто від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що вимоги заявниці [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved