Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 11.12.2016 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що вона є власницею квартири №4за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, який є її сином та з моменту укладення договору дарування належної йому частки зазначеної квартири в ній не проживає, комунальних платежів не сплачує, у звязку з чим позивач змушена сплачувати надмірно за комунальні послуги, а тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою та зобовязати Приморський відділ поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській областізняти відповідача з реєстраційного обліку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою відповідача, зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власницею 127/2000 частинквартири №4 за адресою: м. Одеса, пров. Чайковського, 4. За договором дарування від 20.12.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Другої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], відповідач подарував свою частку квартири - 127/4000 позивачу, яка є його матірю. Згідно довідки №1053 від 05.12.2016 року, затвердженої начальником Виробничої дільниці №1 КП «ЖКС «Порто-Франківський», за вказаною адресою з 22.05.1996 року зареєстрованийвідповідач, який є сином позивача. Факт не проживання відповідача за зазначеною адресою з 2005 року підтверджується актом від 19.12.2016 року, засвідченимначальником Виробничої дільниці №1 КП «ЖКС «Порто-Франківський». Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а за ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Оскільки відповідач є членом сімї позивача, слід враховувати положення ст.405 ЦК України, згідно ч. 2 якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що наданими позивачем доказами повністю підтверджується факт не проживання відповідача за адресою реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користуванняжитловимприміщенням,визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть та ін. Враховуючи викладене, суд зазначає, що наявність рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і є підставою для зняття з реєстрації відповідним органом, для чого не вимагається додаткового зобовязання його до вчинення таких дій.

Outcome: partial