Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява [PERSON], в якій остання посилалась на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Таромської селищної ради народних депутатів від 23.04.1999 року №61 їй було видано державний акт на право приватної власності на землю [NUMBER] В Державному акті її прізвище було зазначено як «[PERSON]», що не збігається з її даними, зазначеними в паспорті, де її прізвище вказано як «[PERSON]». У зв′язку з цим заявниця просила встановити факт належності їй зазначеного вище Державного акту. В наданій заяві представник заявниці просила провести розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання поданої заяви. В призначене судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, про причини неявки не повідомив. За вказаних вище обставин, враховуючи надану представником заявниці заяву, положення ч.2 ст.211, ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданих до заяви копій паспорту громадянина України [NUMBER], виданого Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 29.08.1997 року, картки фізичної особи - платника податків вбачається, що прізвище, ім'я та по батькові заявниці зазначено як «[PERSON]». Згідно з Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого на підставі рішення виконавчого комітету Таромської селищної ради народних депутатів від 23.04.1999 року №61, та зареєстрованого за №019431 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №019431, прізвище, ім'я та по батькові заявниці зазначено як «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» документами, які підтвер-джують громадянство України, є паспорт громадянина України. Згідно п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Аналізуючи вище наведені письмові докази, враховуючи наявність у заявниці оригіналів відповідних документів, суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження та його об'єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для підтвердження її права власності на землю та подальшої реєстрації його у встановлений законом порядок, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved