Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

До Першотравневого районного суду Донецької області надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманної пенсії в порядку спадкування. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . В зв`язку з набранням чинності Постанови КМУ № 595 від 07 листопада 2014 року у м. Донецьку, де мешкала мати, було припинено здійснення повноважень з відповідним УПФУ. 12.10.2017р. мати позивача зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , - довідка ВПО № [NUMBER] /20301 від 12.10.2017р. та звернулася до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з відповідною заявою щодо виплати пенсії за віком. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді недоотриманої за життя пенсії в сумі 101723,02грн., на яку позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.20019р. р.№ 899. Звернувшись з вказаним свідоцтвом до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, недоотриману пенсію їй було виплачено частково - лише в розмірі 60531,33грн., тобто недоплачено 41191,69грн. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та просить стягнути з Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на її користь суму недоотриманої пенсії в розмірі 41191,69грн., яка належала [PERSON] , [INFO] , і не була отримана нею за життя. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надавши до\~суду відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~зазначив,\~що дійсно [PERSON] до дати смерті [INFO] перебувала на обліку в Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком. У липні 2014 року виплату пенсії їй було припинено у зв`язку із поверненням на тимчасово окуповану територію. Листом від 10.07.2019 року Томашпільській державній конторі Вінницької області [PERSON] було надано інформацію про суму спадщини, яка складається - 101723.02 грн. На підставі ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» [PERSON] 17 вересня 2019 року було виплачено спадщину у розмірі 60531,33 грн. за період з 01.09.2016 року по місяць смерті. Вважає, що виплата інших сум, про які просила позивач у позові не ґрунтується на вимогах законодавства, а тому просив відмовити позивачу у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 ЦПК України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 263 ЦПК України\~передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 286/3516/16-ц зроблено висновок, якщо предметом позову є майнова вимога про визнання в порядку спадкування право власності на майно - грошові кошти, тому спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Таким чином, дана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом позову у справі є вимога про стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом. Статтею 41 Конституції України\~\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.11.2018 року, [PERSON] померла [INFO] , про що складений актовий запис № 564 (а.с.8). На запит нотаріуса Томашпілької державної нотаріальної контори Вінницької області Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України повідомило, що [PERSON] належить недоотримана пенсія в сумі 101723,02 гривень(а.с.10). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09 серпня 2019 року, виданим державним нотаріусом Томашпілької державної нотаріальної контори Вінницької області Іськовою Н.М., спадкоємцем до зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її дочка - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: недоотриманої пенсії у розмірі 101723,02 грн., що належала спадкодавцю на підставі довідки № 1327/05-2 від 10.07.2019 року, виданої Мангушським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с.11). Відповідно до ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, обставини, що стосується перерахування та відповідно отримання суми пенсії у розмірі 60531,33 грн. не заперечувалися жодною із сторін, тому вони відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~окремому доказуванню не підлягають. Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої у повному обсязі пенсії за віком, яка входить до спадкової маси у розмірі 101723,02 грн., ці обставини стороною відповідача не спростовані. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1227 ЦК України\~суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій\~статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. Позивач наводить аргумент, що відповідачем сплачено недоотриману пенсію спадкодавця у розмірі 60531,33 грн., на що відповідач стверджує, що ним виплачено недоотриману пенсію за минулий час за три роки до дня звернення за отриманням пенсії відповідно до\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до положень\~статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1\~ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами\~ст. 1227 ЦК України\~та\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була ним одержана за життя, передається членам його сім`ї у повному обсязі, тому позовні вимоги про стягнення недоотриманої пенсії на суму 41191,69 грн. ґрунтуються на нормах\~ст. 1227 ЦК України\~та\~ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~та підлягають повному задоволенню. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved