Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 20.07.2001 року йому було подаровано 47/100 частин квартири [ADDRESS] , що складається із житлової кімнати 87-8 пл.17,5 кв.м, балкон пл.0,9 кв.м. Вказаний договір дарування частини квартири був зареєстрований в Ірпінському МБТІ 27 липня 2001 року. Зазначає про те, що відповідач є братом колишньої дружини позивача [PERSON] , з якою позивач розірвав шлюб 24 лютого 2018 року. Іншим власником вказаної квартири (55/100 частин) є [PERSON] . Позивач як власник 45/100 частин квартири, зареєстрував у 2006 році в ній місце проживання дружини [PERSON] , а в 2013 році зареєстрував також і її брата - [PERSON] . Зазначає, що його колишня дружина та її брат [PERSON] у вказаній квартирі не мешкають з лютого 2018 року. Стверджує, що на його прохання колишня дружина [PERSON] добровільно знялася із реєстрації місця проживання у жовтні 2019 року, а відповідач залишається зареєстрованим у квартирі. Вказує, що відповідач зараз не є членом сім`ї позивача, не мешкає у квартирі більше одного року і не бажає сплачувати комунальні послуги за нього. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житлом - 45/100 частин квартири [ADDRESS] , а також стягнути сплачений позивачем судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомений належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції та розписками, які містяться в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву, за змістом якої просить справу розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником 47/100 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 20 липня 2001 року. Іншим власником вказаної квартири (55/100 частин) є [PERSON] , що підтверджується копією договору дарування частини квартири від 20 липня 2001 року. Згідно довідки про склад сім`ї № 1623 від 29.07.2019 року, виданої УЖКГ «Біличі», зареєстрованими особами в квартирі [ADDRESS] є: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту перевірки житлових умов від 19.09.2019 року в квартирі [ADDRESS] , зареєстрованими особами в квартирі [ADDRESS] є: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в даній квартирі зареєстровані, але не проживають з моменту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористалась позивач, як власник частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Крім того відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в квартирі позивача не проживає понад встановлений законодавством строк, а також враховуючи, що дана обставина перешкоджає позивачу як власнику у здійсненні його права користування та розпорядження належною квартирою, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved