Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Чернеччинської сільської ради (Гупалівський старостинський округ), [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що його чоловік [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,690 га, яка належала йому на підставі державного акту II-ДП № 044382 від 13.11.2001 року. Позивач є спадкоємцем спадкового майна за заповітом. Рішенням Магдалинівського районного суду від 31.01.2011 року за позивачем було визнано право власності на 9/10 часток земельної ділянки загальної площі 5,690 га, яка належала чоловікові позивача на підставі державного акту II-ДП № 044382 від 03.11.2001 року. 27.02.2015 року відповідач відмовився від оформлення 1/10 частки належного йому спадкового майна на користь позивача, надавши відповідну заяву. Таким чином, право спадкування 1/10 частки земельної ділянки (паю) перейшло до позивача. Виходячи з наведених обставин, позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на 1/10 частину земельної ділянки площею 5,690 га, що належала чоловікові [PERSON] на підставі державного акту ІІ-ДП № 044332 від 13.11.2001 року по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 19 квітня 1995 року, посвідченому секретарем виконкому Гупалівської сільської ради, зареєстрованому в реєстрі за № 16, [PERSON] заповів позивачеві все своє майно (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Рішенням Магдалинівського районного суду від 31.01.2011 року за позивачем було визнано право власності на 9/10 часток земельної ділянки загальної площі 5,690 га, яка належала чоловікові позивача на підставі державного акту II-ДП № 044382 від 03.11.2001 року (а. с. 7-8). У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною першою статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивач має право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, відповідач відмовився від обов`язкової частки у спадщині (а. с. 15), тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за нею права власності на 1/10 частину земельної ділянки.

Outcome: approved