Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Одеської міської ради, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований наступними обставинами. Після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій на праві власності. Позивачка, з метою оформлення спадкових прав на вказане майно звернулася до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини, обґрунтувавши свою заяву родинними відносинами з померлою, на підтвердження чого надала свідоцтво про народження [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , а також, свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] .. Як зазначає позивачка, вона, як рідна дочка померлої [INFO] [PERSON] , відповідно до статті 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги, в той час як інший спадкоємець першої черги - [PERSON] відмовився від своїх прав на спадщину на її користь. Постановою, від 13.06.2019 року, державним нотаріусом Мельник Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено з підстав ненадання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . Як вказує позивач, їй стало відомо, що мати [PERSON] згідно рішення Іллічівського районного народного суду м. Одеси від 17.06.1988 року (справа №2-740) була власницею Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] . За довідкою №504547.36.19, від 03.04.2019 року, за [PERSON] зареєстровано Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS]-[ADDRESS] . Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації №28 від 13.01.1999 року було розподілено домоволодіння [ADDRESS]-[ADDRESS] на два самостійних. Виділене в окрему одиницю домоволодіння [ADDRESS] було визнано приватною власністю [PERSON] з необхідністю отримання свідоцтва про право власності на вказане домоволодіння. Також, позивач вказала, що в 1997 році земельна ділянка, прилегла до вказаного домоволодіння була розділена між співвласниками домоволодіння [ADDRESS]-[ADDRESS] . Рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси від 01.12.1997 року (справа №2-245) розподіл земельної ділянки було затверджено та виділено у відособлене користування [PERSON] -547,99 кв. м. ділянки. Проте, [PERSON] свідоцтво про право власності на виділене самостійне домоволодіння [ADDRESS] не отримала, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав. У судове засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, шляхом надсилання судової ухвали та повісток про виклик до суду на адресу місця знаходження відповідача, (а. с. 68, 72, 78, 82, 90, 94) про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міським відділом РАЦС ГТУЮ в Одеській області, від 10.11.2018 року, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . (а. с. 10) Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій на праві власності. [PERSON] , з метою оформлення спадкових прав на вказане майно звернулася до державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини. Разом з цим на підтвердження родинних відносин з померлою [PERSON] , [PERSON] надала: - свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане Іллічівським бюро ЗАЦС 25.02.1962 року, з якого вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] народилася [INFO] дочка [PERSON] (а. с. 11); - свідоцтво про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , видане 10.01.1988 року, з якого вбачається, що [PERSON] змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , уклавши шлюб з [PERSON] (а. с. 11). Згідно витягу № 55414096, від 11.03.2019 року, про реєстрацію в спадковому реєстрі Малиновською державною нотаріальною конторою у місті Одесі 11.03.2019 року зареєстровано спадкову справу за № 63878174. (а. с. 12) Постановою, від 13.06.2019 року, державним нотаріусом Мельник Л.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено з підстав ненадання документів, що посвідчують право власності [PERSON] на майно у вигляді домоволодіння [ADDRESS] . (а. с. 14) Крім того, судом встановлено, що, відповідно до рішення Іллічівського районного народного суду м. Одеси, від 17.06.1988 року, у справі № 2-740 за [PERSON] було визнано право власності на Ѕ частини домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування. (а. с. 22 - 23) Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» № 504547.36.19, від 03.04.2019 року, за [PERSON] зареєстровано Ѕ частину домоволодіння [ADDRESS]-[ADDRESS] . (а. с. 15 - 17) Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації № 28, від 13.01.1999 року, було розподілено домоволодіння [ADDRESS]-[ADDRESS] на два самостійних. Виділене в окрему одиницю домоволодіння [ADDRESS] було визнано приватною власністю [PERSON] з необхідністю отримання свідоцтва про право власності на вказане домоволодіння. (а. с. 26) Окрім того, рішенням Іллічівського районного суду м. Одеси, від 01.12.1997 року, у справі № 2-245 було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] , згідно якої було визначено порядок користування земельною ділянкою прилеглої до домоволодіння домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] , за яким було виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 260,49 кв. м. та виділено в користування [PERSON] земельну ділянку площею 547,99 кв. м. (а. с. 24) Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу УкраїнИ, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Спадкоємцем за законом є позивач у справі - [PERSON] , яка, як встановлено судом, є донькою померлої [PERSON] . У відповідності до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Згідно ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справі про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 визначено, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України, від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Усунути недоліки, які перешкоджають отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у позасудовому порядку неможливо. Відповідно до звіту про оцінку майна № 190618-004, від 18.06.2019 року, оціночна вартість 1/1 (однієї першої) частки об`єкту оцінки, а саме: домоволодіння загальною площею 34,6 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , для цілей оподаткування (власник - [PERSON] ) складає без ПДВ: 374 119,82 грн. (триста сімдесят чотири тисячі сто дев`ятнадцять грн.) 82 коп. (а. с. 43 - 44) Таким чином загальна вартість майна, яке є предметом цього позову і відповідно ціна позову становить 374119 грн. 82 коп. Отже, [PERSON] , будучи спадкоємцем [PERSON] за законом, набула прав спадкування на домоволодіння загальною площею 34,6 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] .. Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як наголошує ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] , будучи спадкоємцем [PERSON] за законом, набула прав спадкування на домоволодіння, загальною площею 34,6 кв. м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Одеської міської ради, як до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, про визнання за [PERSON] права власності на спадщину в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved