Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 17.12.2014 року звернулось ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на те, що між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 13.11.2012 року був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0554/82/0011140, за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало [PERSON] кредит в розмірі 97082,96 грн., а [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 38,3% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 13.11.2018 року. У зв'язку з тим, що відповідач порушив умови зобов'язання, що випливають з кредитного договору, у нього виникла заборгованість у розмірі 120844,67 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. До суду надійшла заява за підписом представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за довіреністю - Ткач М.О., згідно якої позивач позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, та просить розглянути справу за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав, що йому відомо про існування заборгованості перед банком, але в нього відсутні кошти для погашення боргу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0554/82/0011140 від 13.11.2012 року, укладеного ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON], [PERSON] отримав кредит в розмірі 97082,96 та зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 38,3% річних, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 13.11.2018 року. Пунктом 10.3 договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування встановлено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за договором кредитор має право вимагати, а позичальник зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушив умови договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування №014/0554/82/0011140 від 13.11.2012 року в частині щомісячної сплати відсотків за користування кредитом, а також повернення кредиту щомісячними платежами, в результаті чого станом на 03.10.2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 120844 (сто двадцять тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 67 коп., яка складається із: 85591 (вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто одна) гривня 50 коп. - заборгованість за кредитом; 18025 (вісімнадцять тисяч двадцять п'ять) гривень 47 коп. - заборгованість за відсотками; 17227 (сімнадцять тисяч двісті двадцять сім) гривень 70 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині дострокового повернення кредитних коштів є правомірними. За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1208 (одна тисяча двісті вісім) гривень 45 копійок, що підтверджується платіжним дорученням, доданим до матеріалів справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов та стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Outcome: approved