Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 48 879,10 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 13.04.2008 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір №001-20979-130408. Відповідно до умов укладеного договору позивач зобов'язався відкрити відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та здійснювати обслуговування карткового рахунку відповідно до тарифу. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної лінії. Ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 30 000 грн. Представник позивача вказує, що банк свої зобов'язання, передбачені договором, виконав у повному обсязі. Зі свого боку, відповідач скористався кредитною лінією, але станом на 21.07.2014 року не виконує належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість у 48 879,10 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача Духота І.В., який діє на підставі довіреності від 06.02.2014 року, в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просив суд розглядати справу за його відсутністю, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 13.04.2008 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №001-20979-130408. (а/с 3-4) Відповідно до положень вищевказаного договору, банк зобов'язався відкрити відповідачеві картковий рахунок [NUMBER], оформити платіжну картку, а також здійснювати обслуговування держателя на умовах тарифного пакету «Visa Класичний». Банк відкриває держателю кредитну лінію в сумі 30 000,00 гривень, та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 гривень. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Як вбачається з кредитного договору, відповідач отримала картку [NUMBER] та ПІН-конверт до неї 13.04.2008 року, про що розписалась. (а.с. 3) Відкривши відповідачу кредитну лінію, надавши картку та ПІН до неї, банк свої зобов'язання передбачені договором виконав у повному обсязі. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які визначені у тарифах. Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток, відповідач зобов'язаний погашати частину заборгованості у вигляді Обов'язкового мінімального платежу. Обов'язковий мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, плати за прострочення заборгованості, та суми заборгованостей минулих періодів. Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток, тарифний пакет «Visa Класичний», частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить - 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку; процент за користування кредитною лінією складає 29,90% річних; плата за обслуговування кредитного ліміту - 2,99%. (а.с. 4) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 21.07.2014 року відповідач має прострочену заборгованість, яка становить 48 879,10 грн., з яких: тіло кредиту - 29 816,99 гривень, відсотки - 8 599,35 грн., комісії - 10 462,76 грн. (а/с 5-6). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved