Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 27 квітня 2016 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі позивач, ПАТ «Укрсоцбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 08 травня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення «Новопсковське» №182 Групи відділень №9 (м. Луганськ) Департаменту роздрібних продаж Східного комерційного макрорегіону (м. Донецьк) ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 182АІ10130508002, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 71336,00 гривень для оплати придбаного автомобіля зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15,90 % річних, зі строком погашення до 06 травня 2018 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 13.01.2016 р. має заборгованість 87610,63 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 87610,63 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в сумі 315,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, остання у судове засідання викликалася в суд через оголошення у пресі. [PERSON]О у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 08 травня 2013 року ПАТ «Укрсоцбанк» в особі начальника відділення «Новопсковське» №182 Групи відділень №9 (м. Луганськ) Департаменту роздрібних продаж Східного комерційного макрорегіону (м. Донецьк) ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір № 182АІ10130508002, відповідно до якого остання отримала кредит у сумі 71336,00 гривень для оплати придбаного автомобіля зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 15,90 % річних (а.с. 7-12). Відповідач зобовязався виконати зобовязання за кредитним договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами згідно з встановленим графіком сплати кредиту. Відповідно до п. 1.1.1 договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця до 08 числа кожного місяця відповідно до графіка погашення заборгованості з кінцевим терміном повернення до 06 травня 2018 року (зворотній бік а.с. 7). Згідно зі ст. 4 кредитного договору при порушенні відповідачем зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку штрафи, пеню та комісію за користування кредитом (а.с. 11). Відповідач порушив вимоги договору та додаткової угоди, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому, як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 13.01.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 87610,63 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 55620,42 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом 13259,43 грн.; - пені за несвоєчасне повернення кредиту 7680,30 грн.; - пені за несвоєчасне повернення відсотків 3934,50 грн.; - інфляційних витрат за кредитом 4642,69 грн., - інфляційних витрат за відсотками 2473,29 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договором кредиту №182АІ10130508002 від 08.05.2013 р. (а.с.7-12), розрахунком заборгованості (а.с.5-6). Як випливає з розрахунку заборгованості, в неї входить і розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасне повернення відсотків, які були нараховані відповідачу з 13.01.2015 року (зворотній бік а.с. 5). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується копією її паспорта. Згідно з Розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, м. Сніжне Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків, які нараховані банком до сплати, у сумі 7680,30 грн. та 3934,50 грн. з 13 січня 2015 року стягненню не підлягають, а тому в зазначеній частини в позові слід відмовити. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Позивачем понесені судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 315,00 грн. (630/2 справи), всього 1693,00 грн., що підтверджено відповідними документами. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк»» щодо стягнення заборгованості задоволені частково, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial