Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

До суду 30 серпня 2016 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] щомісячно аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1200 гривень на кожну дитину, до повноліття дітей. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 14.08.1998 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюб було розірвано рішенням Московського районного суду м. Харкова 22.08.2016 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які постійно проживають разом з нею, та перебувають на її утриманні. Відповідач участі у матеріальному утриманні дітей не приймає, домовленості щодо утримання дітей в них нема. В обґрунтування розміру аліментів позивач зазначає, що щомісячний розмір аліментів у сумі 1200 грн. на одну дитину відповідає фактичним витратам на утримання та розвиток дитини та забезпечить мінімальний рівень існування та розвитку дитини у теперішній час. 17.01.2017 року відповідач подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те що його неповнолітній син [PERSON], [INFO] мешкає разом з ним та його дружиною [PERSON] Віра-Ніка Василівною та ще двома дітьми [PERSON] і [PERSON] за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, вул. Вербна, 4, та він, позивач, несе всі шкільні витрати та матеріально його забезпечує; крім того, ним фінансуються всі витрати на його сина [PERSON], а саме, на придбання комплекту захисного спорядження (екіпірування) та спецодягу, необхідного для забезпечення зручного та безпечного тренувального процесу (середня вартість комплекту 4000 грн.), він сплачує щорічний членський внесок в Федерацію тхеквондо України (розмір 200 грн.), щомісячний членський внесок в Харківській міський спортивний клуб тхеквондо ВТФ «Висота» (350 грн.), стартові внески за участь у міських, міжобласних та міжнародних змаганнях з тхеквондо ВТФ (від 250 грн.), витрати на відрядження, повязані з участю у цих змаганнях, включаючи харчування, проїзди, супровід та підтримку. Позивач участі у витратах на фізичний розвиток старшого сина не приймає, крім того, його дружина [PERSON]-Н. В. перебуває на 14 неділі вагітності (а.с.33-34). 31.01.2017 року до суду надійшли письмові пояснення позивача [PERSON], подані та підписані її представником [PERSON], в якому позивач зазначає, що матеріальний стан відповідача дозволяє призначити аліменти у розмірі, встановленому позовними вимогами, оскільки відповідач працює та отримує дохід, наявність у відповідача іншої сімї не знімає з нього обовязку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, матеріальне забезпечення відповідачем спортивних занять сина [PERSON] по своєї сутті не є аліментами (а.с.54). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.24), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на те, що суд має прийняти до уваги не місце проживання старшої дитини разом з батьком, а місце його реєстрації разом з матірю, крім того, позивач приймає участь в утриманні старшої дитини, а саме, сплачує за нього комунальні послуги, надає йому гроші на одяг та харчування. Позивач в судове засідання не зявилась, просила розглянути справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві, та надала суду письмові пояснення, згідно яких неповнолітні [PERSON] і [PERSON] зареєстровані та постійно проживають за адресою: [INFO], та вона несе за них тягар по оплаті комунальних послуг, на теперішній час старший син [PERSON] тимчасово перебуває у батька, проте періодично в неї обідає, відпочиває, користується інтернетом, залишається ночувати, приймає душ, миє голову, що повязано з використанням води та її сплати, миючих засобів та засобів гігієни, які вона купує за власні кошти, вона сплачує за стрижку дитини та надає йому гроші на проїзд, купує необхідні медичні препарати. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені ним у письмових запереченнях проти позову, а саме, що старший син постійно проживає разом з ним, а також він бере участь в утриманні молодшого сина, не заперечував проти того, що позивач приймає участь в утриманні старшого сина, а саме, сплачує за нього комунальні послуги, надає гроші на одяг та харчування, джерело своїх доходів та розмір своїх доходів суду не зазначив. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 13.06.2016 року неповнолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). На даний час неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає разом з батьком [PERSON], що не заперечується позивачем та її представником. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 10,\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Неповнолітній [PERSON], [INFO] досяг чотирнадцятирічного ріку, та відповідно до положень ч.3 ст. 160 СК України сам визначає своє місце проживання з одним із батьків, які проживають окремо. Отже, суд приходить до висновку, що оскільки неповнолітній [PERSON], [INFO] за місцем своєї реєстрації разом з позивачем на теперішній час не проживає, а проживає разом з батьком, відповідачем у справі, вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] безпідставна, та не підлягає задоволенню. Неповнолітній [PERSON], [INFO] поживає разом з матірю, позивачем у справі, [PERSON] Позивач [PERSON] офіційно працевлаштована, отримує регулярний дохід (а.с.7), відповідач працездатний, джерело доходу та його розмір суду не зазначив. Сторони обидва беруть участь в матеріальному утриманні своїх неповнолітніх дітей. Так, відповідач [PERSON] повністю фінансує всі витрати сина [PERSON], необхідні для заняття тхеквондо ВТФ (а.с.35, 39), утримує сина [PERSON], який проживає разом з ним, оплачує додаткові освітні послуги, несе витрати на страхування дитини (а.с.36,40-47). Позивач [PERSON] утримує сина [PERSON], який проживає разом з нею, бере участь у витратах на сина [PERSON], а саме, сплачує комунальні послуги за нього, надає гроші та одяг та харчування, що не заперечується відповідачем. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Доказів, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі суду не надано, та матеріали справи таких відомостей не містять. За таких обставин, вимога про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі необґрунтована та не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буда стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зважаючи, що сторони обидва працездатні, мають дохід та можливість надавати матеріальну допомогу, обидва зобовязані утримувати неповнолітніх дітей, суд приходиться до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При зверненні до суду позивач звільнення від сплати судового збору, відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial