Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що 06 вересня 1986 року помер її дід [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із домоволодіння, що знаходиться по вул. Кооперативна, 21, смт. Магдалинівка Дніпропетровської області. Спадкоємцями першої черги були її мати [PERSON], її рідна сестра [PERSON] та її мати [PERSON] Тітка та баба відмовилися від спадщини на користь її матері. Фактично прийнявши спадщину шляхом управління і володіння спадковим майном, мати позивача мала намір оформити спадщину на своє імя. Однак у серпні 2016 року мати позивача повідомила, що не бажає оформляти спадщину і запропонувала позивачеві оформити на своє імя. Позивач зазначає, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, так як пропустила строк для прийняття спадщини. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк три місяці достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач також зазначила, що раніше до суду з питанням визначення додаткового строку для прийняття спадщини не зверталася, у 2016 році вирішила оформити спадщину, яка залишилася після смерті діда. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні визнали позовні вимоги, зазначивши, що вважають за необхідне щоб позивач прийняла спадщину, яка належала їхньому батьку. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно свідоцтва про народження позивача, серії 1-КИ № 156327, актовий запис № 92, її дідом є [PERSON] (а. с. 10). У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] помер 05.09.1986 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 701951, актовий запис № 59 (а. с. 10). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач після смерті діда [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, відмову нотаріуса щодо неможливості оформлення спадкових прав не отримувала, однак достовірно знала про час відкриття спадщини та про наявність майна у померлого. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями позивача наданими в судовому засіданні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Пояснення позивача щодо неможливості прийняття нею спадщини, у звязку із тим, що її мати вступила в управління і володіння спадковим майном, що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованим. Позивач достовірно знала про час та місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна у спадкодавця, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини не вчиняла, що вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed