Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

до Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON], [INFO], до Територіальної громади в особі Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька\~[PERSON], померлого 28 листопада 2001 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі. Позивач пояснив суду, що він не мав можливості звернутись до нотаріуса у встановлений законом шестимісячний строк у звязку зі скрутним матеріальним становищем, а також через те, що постійно мешкав в батьківському будинку та всі документи на будинок знаходились у його володінні. Від відповідача територіальної громади в особі Дружківської міської ради Донецької області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та вирішення справи на розсуд суду (а.с. 16). За таких обставин суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 28 листопада 2001 року помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-НО № 586465, виданого 29 листопада 2001 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 21 по вулиці Зубарева в м. Дружківка Донецької області, що належав померлому згідно свідоцтва про право на спадщину (а.с. 8). Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження ГД №336415, виданого 15 липня 1955 року Дружківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сталінської області (на теперішній час Донецька область) (а.с. 6). Однак з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, спадкоємець не звертався, як наслідок, пропустив строк для прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причини пропуску такого позивач зазначив, що вважав, що він прийняв спадщину постійно проживаючи у батьківському будинку, має всі необхідні документи на будинок, вже шістнадцять років користується будинком, проводить необхідні ремонті роботи, підтримує будинок і прибудинкові споруди в належному стані. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого [PERSON] заводилась. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця до нотаріальної контори звернувся [PERSON] з заявою на прийняття спадщини. І отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий номер 1-2007, на автомобіль та грошові внески. Заяви від [PERSON] не надходило, спадщина на житловий будинок № 21 по вулиці Зубарева в м. Дружківка Донецької області не оформлювалась. ( а.с. 34-48) Доказів про те, що на момент смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом з ним суду не надано. Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця був зареєстрований за іншою адресою, ніж місце проживання спадкодавця, а саме: м. Дружківка, вул. Радченко, б. 31, кв. 48. (а.с. 5). Відповідно до ч. 3 ст.\~10\~та ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 59 ЦПК України\~обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. У відповідності до ст.ст. 1268 -1269 ЦК України\~спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття не залежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7\~Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Зазначене\~положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, відсутність юридичної освіти, коштів на оформлення спадщини, то положення ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. Відповідно до п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ\~№ 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту\~ст. 1272 ЦК\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В сенсі ст. 1272\~ЦПК України, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст.\~1222, ч. 1 ст.\~1220, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України). При відкритті провадження в справі судом в порядку\~ст. 10 ЦПК України\~було розяснено право надати суду докази на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини. Докази, які суд розяснював право надати на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивач не надав. Враховуючи те, що позивачем, в порушення ч. 1 ст.\~60, ч. 3 ст.\~10 ЦПК України, не доведено допустимими доказами по справі поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, робить висновок, що позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягає задоволенню у зв'язку з недоведеністю вимог. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати слід віднести на рахунок позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed