Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до Головного управління національної поліції в Одеській області (слідче управління) про звільнення майна з-під арешту, а саме: скасувати арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , накладений на підставі Постанови начальника слідчої частини відділу розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями, СУ ГУМВС України в Одеській області Попаза І.П., який в єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна зареєстрований 08.04.2009 року під № 8624747. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на такі обставини. 10.11.2006 року між Кредитною Спілкою «Україна» (далі - КС «Україна») та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений Договір іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Даний кредит був повністю погашений в період з 2006 р. по 2009 р. Право власності на зазначену квартиру підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 20.06.1995 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.09.2006 р. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на квартиру було накладено два арешти. В рамках кримінального провадження № 12013170110003743 від 11.10.2013 року (номер кримінальної справи в 2009 році був № 02200800303), за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб КС «Україна» [PERSON] та [PERSON] , які у складі організованої групи, зловживаючи службовим становищем, заволоділи грошовими коштами вказаної кредитної спілки, завдавши матеріальних збитків у особливо великому розмірі. Підставою для накладення арешту стала наявність у слідства договору іпотеки від 08.02.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Україна» та [PERSON] , за умовами якого вбачається, що предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 34,0 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16 березня 2009 року постановою заступника начальника відділу-начальника слідчої частини відділу розслідувань особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Одеській області Попаза І.П., з метою забезпечення можливої конфіскації майна та заявлених цивільних позовів, повного, всебічного та об`єктивного розслідування справи на спірну квартиру будо накладено арешт. 26 серпня 2014 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, в рамках цього ж кримінального провадження, на дану квартиру було повторно з тих-же причин накладено арешт, який було скасовано згідно Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2020 року по справі № 947/23791/19 за заявою позивача. Таким чином, на даний момент квартира, яка належить позивачу на праві власності, перебуває під арештом, згідно Постанови про накладення арешту на майно від 16 березня 2009 року. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та на позовних вимогах наполягала у повному обсязі. Відповідач Головне управління національної поліції в Одеській області (слідче управління) повідомлявся про судові засідання на 23.02.2021 року, 30.03.2021 року. 03.03.2021 року до суду надано клопотання відповідача про надіслання копії позовної заяви та доданих документів. Судом клопотання задоволено. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. До Київського районного суду м. Одеси з позовом звернулася [PERSON] до Головного управління національної поліції в Одеській області слідчого управління про зняття арешту з майна. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2020 року матеріали цивільної справи №947/28786/20 за позовом [PERSON] до Головного управління національної поліції в Одеській області слідчого управління про зняття арешту з майна направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1-А). За результатами автоматичного розподілу від 05 листопада 2020 року справа передана для розгляду судді Малиновського районного суду міста Одеси Гуревському В.К. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09 грудня 2020 року. Відповідно до постанови Великої палати Верховного суду від 24 квітня 2019 року по справі № 2-3392/11, у разі, якщо арешт накладено на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, відкритого в період дії КПК від 1960 року, суперечка щодо зняття арешту з майна є приватноправовою та повинна розглядатися за правилами цивільного судочинства. Судом встановлено, що 10.11.2006 року між Кредитною Спілкою «Україна» (далі - КС «Україна») та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений Договір іпотеки, предметом якого є квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Даний кредит був повністю погашений в період з 2006 р. по 2009 р. Право власності на зазначену квартиру підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 20.06.1995 р. та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.09.2006 р. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на квартиру було накладено два арешти. В рамках кримінального провадження № 12013170110003743 від 11.10.2013 року (номер кримінальної справи в 2009 році був № 02200800303), за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб КС «Україна» [PERSON] та [PERSON] , які у складі організованої групи, зловживаючи службовим становищем, заволоділи грошовими коштами вказаної кредитної спілки, завдавши матеріальних збитків у особливо великому розмірі. Підставою для накладення арешту стала наявність у слідства договору іпотеки від 08.02.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Україна» та [PERSON] , за умовами якого вбачається, що предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира загальною площею 34,0 кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 16 березня 2009 року постановою заступника начальника відділу-начальника слідчої частини відділу розслідувань особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУМВС України в Одеській області Попаза І.П., з метою забезпечення можливої конфіскації майна та заявлених цивільних позовів, повного, всебічного та об`єктивного розслідування справи на спірну квартиру будо накладено арешт. 26 серпня 2014 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, в рамках цього ж кримінального провадження, на дану квартиру було повторно з тих-же причин накладено арешт, який було скасовано згідно Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2020 року по справі № 947/23791/19 за заявою позивача. Таким чином, на даний момент квартира, яка належить позивачу на праві власності, перебуває під арештом, згідно Постанови про накладення арешту на майно від 16 березня 2009 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 212907865 від 17.06.2020 р. іпотеки на квартиру, крім іпотеки на підставі договору між позивачем та КС «Україна» від 10.11.2006 року, немає. Слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси Федулеєвою Ю.О. (справа №947/23791/19), було встановлено відсутність підстав для подальшого перебування квартири під арештом та наявність порушеного права [PERSON] на володіння, користування та розпорядження власною квартирою через накладений арешт. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved