Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] , представником якого є адвокат Майоров Сергій Володимирович, з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, третя особа [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 січня 2021 року, о 05год. 03 хвилин, у темний час доби, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 217030» р.№ [NUMBER] , рухався по автошляху Т0406 1км+100м, на території Покровського району Донецької області, та в порушення вимог п.2.3б), 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та скоїв зіткнення з зустрічним автомобілем «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення, автомобіль «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] отримав значні механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги Правил дорожнього руху України і скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 02 лютого 2021 року постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 15 лютого 2021 року. Автомобіль «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] , - належить [PERSON] , на підставі права приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 07.02.2019року. Власник транспортного засобу [PERSON] , довіреністю від 27.02.2021р. довірила позивачу користуватися та розпоряджатися за своїм розсудом автомобілем, надавши право: «у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяної шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від мого імені договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими договорами грошові суми, сплачувати усі передбачені законодавством транспортні податки та збори, експлуатувати (керувати) ТЗ; представляти мої інтереси відносно вищевказаного автомобіля в судових органах України будь-якої ланки із усіма процесуальними правами, наданими законом позивачу..». Згідно з постановою № 4 від 01.03.2013 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: п.13. Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Вартість відновлювального ремонту, тобто матеріальних збитків, заподіяних позивачу як володільцю автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] , згідно страхового акту №35220/21 від 09 квітня 2021 року та розрахунку №35220/21 суми страхового відшкодування від 15.02.2021р., складає: - 77 280,15 гривень, що складається з суми розміру матеріального збитку 39 375,37грн. та коефіцієнту фізичного зносу в грошовому виразі 37 904,78грн. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. [PERSON] , на відповідних правових підставах, на момент ДТП, володів та керував автомобілем «ВАЗ 217030» державний номерний знак [NUMBER] , та його цивільно-правова відповідальність була застрахована в «Страховій компанії «Євроінс Україна» та сума франшизи була передбачена договором страхування в розмірі 2600 гривень. 09.04.2021 року страховик «ПрАТ СК Євроінс Україна» сплатив власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування, згідно договору № АР 0988998 від 10.11.2020 року, в розмірі - 36 775,37 гривень, при наявному ліміті 130 000 гривень. Однак, цієї суми недостатньо для відновлення автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] , що підтверджується страховим актом №35220/21 від 09.04.2021р. та розрахунку суми страхового відшкодування ОСЦПВ. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07 2004 року (далі Закон) «При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика (100 000 грн.) відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи...». Відповідно до ст. 6 Закону (Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого). На підставі ст. 29 зазначеного Закону: «У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством...». На підставі ст. 36.6 Закону: «Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування». Відповідач у лютому 2021року, в добровільному порядку відшкодував позивачу розмір франшизи в сумі 2600 гривень, однак відмовився в повному обсязі відшкодовувати матеріальну шкоду, необхідну для відновлення пошкодженого транспортного засобу, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду. Позивач зазначає, що покладаючи на відповідача обов`язок відшкодувати заподіяну його майну матеріальну шкоду, необхідно врахувати положення ст. 1187 ЦК України та проведеного страховою компанією відшкодування, а також правила про те, що завдана неправомірними діями шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і в даному випадку складається з таких сум: 14 421,00грн. (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) + 8 709,47 (вартість необхідних матеріалів) + 54 149,68грн. (вартість складових, необхідних для заміни під час ремонту) = 77 280,15гривень. Розрахунок ціни позову: 77 280,15 гривень - 36 775,37 гривень (страхове відшкодування) - 2600 гривень (сплачений розмір франшизи) = 37 904,78гривень. Разом з матеріальною шкодою позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у наступному. Позивач на момент встановлення факту пошкодження автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] , в день ДТП 22.01.2021 року, був дуже пригнічений вказаним фактом, тому як володів та розпоряджався вказаним автомобілем, на правах оперативного управління, з правом користування та розпорядження за своїм розсудом. Автомобіль до ДТП перебував в охайному та не пошкодженому стані. Після пошкодження його необережними діями [PERSON] , позивач змушений був змиритись з фактом того, що вказаний автомобіль одразу втратив у вартості та ніякі ремонті, відновлювальні роботи вже не зможуть відновити його товарний стан, що був до ДТП. Вплинула на пригнічений емоційний стан поведінка відповідача, який до сьогодні ніяк не сприяв тому, щоб в повному обсязі відшкодувати завдані матеріальні збитки та покладався тільки на страхову компанію. Також, 26.01.2021р., після вказаного факту ДТП, позивач був змушений звернутись до лікаря невролога, тому як погано себе почував, та стан самопочуття не поліпшувався. Лікарем неврологом [PERSON] , на підставі комп`ютерної реографії від 26.01.2021р. та огляду стану позивача встановлений діагноз: посттравматична цефалгія (ДТП), та надані рекомендації, щодо прийому лікарських засобів: централ «Б», гидазепам. Вказаний розлад свого здоров`я позивач також пов`язує з пошкодженням автомобіля, яким він керував в момент ДТП 22.01.2021р. Відповідач [PERSON] 22.01.2021р., рано вранці, на швидкості, грубо порушуючи вимоги ПДР України скоїв зіткнення з керованим позивачем автомобілем, та тільки завдяки реакції позивача, щодо відвернення правіше, він залишився живий та непошкоджений, чого не можна сказати про автомобіль «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] . У сукупності всі зазначені факти завдали позивачу значних душевних переживань та страждань. Враховуючи ступінь вини відповідача, характер вчиненого діяння та заподіяння шкоди у вигляді пошкодження майна, позивач вважає розумним, виваженим та справедливим визначити суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 гривень. Крім цього, коли позивач зіткнувся зі спором з відповідачем, то потребував підготовчої юридичної допомоги і професійної правничої допомоги, тому звернувся до адвоката Майорова Сергія Володимировича. В додатку №1 до договору про надання правової допомоги, наведено розмір судових витрат які понесені позивачем. Адвокат Майоров С.В. виконав взяті на себе зобов`язання за договором про надання правової допомоги №87 від 10 грудня 2020 року, відповідно до якого загальна вартість послуг адвоката, підготовчих дій та участь у суді складає 7 000, 00 гривень. Згідно, до акту виконаних робіт, від 23.06.2021 року, позивач сплатив адвокату Майорову С.В. - 7 000 гривень, що і складає таким чином судові витрати позивача, передбачені положеннями ст.ст. 134, 137, 140 ЦПК України. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі - 37 904,78 (тридцять сім тисяч дев`ятсот чотири) гривні 78 коп., 10 000 (десять тисяч) гривень - моральної шкоди та судові витрати, які на час подачі позову складають 7 000 грн. (сім тисяч) за надання правничої допомоги та судовий збір в розмірі 1816,00гривень. Ухвалою суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 лютого 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, що полягає у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а саме: 22 січня 2021 року, о 05год. 03 хвилин на автошляху Т0406 1м+100м водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 217030 д.н. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не слідкував за дорожніми обставинами та не реагував на її зміну та не дотримувався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, чим порушив п.2.3б, 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху. Автомобіль ВАЗ 217030 д.н. [NUMBER] отримав наступні механічні пошкодження: деформовано переднє ліве крило, передня ліва двері, пошкоджена передня ліва фара. Автомобіль Skoda Octavia д.н. [NUMBER] отримав наступні механічні пошкодження: деформовано переднє ліве крило, передня ліва двері, задня ліва двері, заднє ліве крило, поріг (а.с.12). Постанова набрала законної сили 15.02.2021. Власником автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 07.02.2019року (а.с.11). Довіреністю від 27 лютого 2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., [PERSON] уповноважила позивача [PERSON] користуватися та розпоряджатися за своїм розсудом належним їй автомобілем «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер [NUMBER] , надавши право у випадку спричинення автомобілю пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди чи заподіяної шкоди повіреною особою іншим транспортним засобам під час керування автомобілем як джерелом підвищеної небезпеки, укладати, якщо в тому буде необхідність, від її імені договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати та сплачувати за такими договорами грошові суми, сплачувати усі передбачені законодавством транспортні податки та збори, експлуатувати (керувати) ТЗ; представляти її інтереси відносно вищевказаного автомобіля в судових органах України будь-якої ланки із усіма процесуальними правами, наданими законом позивачу (а.с.16). Згідно ремонтної калькуляції №35220.v від 05.02.2021 вартість ремонту автомобіля «SKODA OCTAVIA» реєстраційний номер [NUMBER] становить 77 280,15 гривень (а.с.23-25). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в «Страховій компанії «Євроінс Україна» за яким розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну визначена в розмірі 130 000 гривень та сума франшизи - 2600 гривень (поліс №АР 0988998 від 10.11.2020) (а.с.26). 09.04.2021 року страховик «ПрАТ СК Євроінс Україна» сплатив власнику автомобіля «SKODA OCTAVIA» р.№ [NUMBER] [PERSON] страхове відшкодування, згідно договору № АР 0988998 від 10.11.2020 року, в розмірі - 36 775,37 гривень, при наявному ліміті 130 000 гривень (а.с.29). Сума франшизи в розмірі 2600 гривень відповідачем сплачена позивачу в добровільному порядку у лютому 2021року. Крім того, лікарем неврологом [PERSON] , на підставі комп`ютерної реографії від 26.01.2021р. та огляду стану позивача [PERSON] йому встановлений діагноз: посттравматична цефалгія (ДТП), та надані рекомендації, щодо прийому лікарських засобів: централ «Б», гидазепам (а.с.17, 18). Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України зазначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 своєї Постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно з п. 5 вищенаведеної Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об`єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала. Згідно з п. 6 вищезазначеної Постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). В судовому засіданні з достовірністю встановлена, що майнова шкода позивачу спричинена саме протиправними діями відповідача, а тому спричинена позивачу шкода підлягає задоволенню в повному обсязі. Також, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 14 своєї Постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Позивач просить стягнути вартість матеріальної шкоди, яка визначена ремонтною калькуляцією та становить 37904,78 грн. З урахуванням вищенаведених роз`яснень та вимоги ст. 1192 ЦК України, приймаючи до уваги що потерпілим обраний такий спосіб відшкодування шкоди, суд вважає, що саме дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт пошкодження автомобіля, право на користування та розпорядження яким надано позивачу, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини відповідача, факт встановлення позивачу діагнозу: посттравматична цефалгія (ДТП), суд доходить до висновку, що це безумовно вплинуло на спосіб життя позивача, викликало в нього душевні хвилювання, думки про необхідність відновлення належного йому транспортного засобу, неможливість використання належного позивачу автомобіля за призначенням, для своїх потреб, а тому вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню. Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. З огляду на положення частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши обставини справи, з`ясувавши характер та глибину пов`язаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що на відшкодування моральної шкоди стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума у розмірі 10000 гривень. 10 грудня 2020 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Майоровим Сергієм Володимировичем укладено договір №87 про надання правової допомоги, згідно якого адвокат останнього взяв на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін (а.с.30-32). Згідно акту виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 23.06.2021 року роботи з надання правової допомоги позивачу адвокатом виконані в повному обсязі, відповідно до умов договору №87 від 10 грудня 2020 року. Вартість наданих послуг становить 7000грн., сплата яких підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордера №87 від 23.06.2021 року (а.с.36,37). Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 7000грн. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позов в повному обсязі суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову до суду у розмірі 1816грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved