Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 26 вересня 2013 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 904. Від шлюбу\~ сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На даний час спільне господарство не ведеться, спору щодо нажитого майна немає. Подружні відносини припинилися з січня 2017 року. Просила розірвати шлюб, та стягнути сплачений нею судовий збір на її користь з держави з тих підстав, що відповідача звільнено від сплати судового збору на підставі ч.2 п.6 ст.141 ЦПК України. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений своєчасно та належним чином, але надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку встановленого статтями 206,207 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 вересня 2013 року, Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 904. Від шлюбу\~ мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне господарство не ведеться, спору щодо нажитого майна сторони не заявляли. В звязку з чим, підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати, оскільки збереження сімї буде суперечити їх інтересам. У відповідності зі ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином суд вважає позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому виходячи з викладеного, позовні вимоги позивача про стягнення з держави на її користь сплаченого судового збору за подачу позовної заяви, суд вважає такими, що задоволенню не підлягають, так як діючим законодавством не передбачено стягнення судового збору з держави з тих підстав на які посилається позивач у своєму позові.

Outcome: partial