Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування позовних вимог позивака зазначила, що вона на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником квартири [ADDRESS]. Лазарева в м. Одесі. Відповідач зареєстрований в даній квартирі, однак у вказаній квартирі не проживає з 2005 року, виселився добровільно, забравши свої речі, у звязку з бажанням жити окремо, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому, немає. Саме ці підстави стали причиною звернення з позовом до суду, з вимогами про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 21 в будинку № 53 по вул. Адм. Лазарева в м. Одесі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщений належним чином. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.1999 року, яке видане державним нотаріусом П»ятої Одеської державної нотаріальної контори 04.11.1999 р. і зареєстроване в реєстрі за № 4-2942, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Лазарева в м. Одесі. Згідно довідки про склад сімї та реєстрацію від 15.10.2015р. вбачається, що у квартирі [ADDRESS]. Лазарева в м. Одесі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON].\~ Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в квартирі немає, не цікавиться квартирою, як житловою площею. Вказане підтверджується письмовим актом від 15.10.2015р., який складений мешканцями будинку № 53 по вул. Адм. Лазарева в м. Одесі, які є сусідами позивача. Вказаний акт посвідчений начальником дільниці № 1 КП «ЖКС «Хмельницький». Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача 4,5 роки, відповідача ніколи не бачила, особистих його речей в даній квартирі не має, перешкод у вселенні у вказану квартиру відповідачу ніхто не чинив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає позивача з 1980 року, відповідача знає, однак 6-7 років вже його не бачила, особистих його речей в даній квартирі не має, перешкод у вселенні у вказану квартиру відповідачу ніхто не чинив. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає в квартирі, іншої домовленості між позивачем та відповідачем не має, відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право користування квартирою № 21 в будинку № 53 по вул. Адм. Лазарева в м. Одесі. Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved