Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

До суду 01.12.2020 року звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна укладеного 23.02.1998 року на біржі дійсним та визнання за позивачем права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.02.1998 року між [PERSON] та [PERSON] , який діяв в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] укладено на Чорноморській товарній біржі договір купівлі-продажу №98/00023, за яким позивач придбав квартиру [ADDRESS] . Умови договору були виконані сторонами, втім договір не був нотаріально посвідчений, відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства. 02.02.2002 року [PERSON] продав Ѕ частку квартири своїй доньці [PERSON] в інтересах якої діяла її мати [PERSON] . У вказаному договорі відзначено, що Ѕ частка квартири належала позивачу на підставі договору від 23.02.1998 року. Оригінал біржового договору від 23.02.1998 року позивачу не повернули після укладення договору від 02.02.2002 року на Одеській товарній біржі. Позивач позбавлений права розпоряджатися своїм майном, адже оригінал правовстановлюючого документа було втрачено, а також договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Ухвалою суду від 04.12.2020 року було відкрите провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 24.02.2021 року. У зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці підготовче засідання призначене на 24.02.2021 року не відбулося, наступне засідання призначено на 17.03.2021 року. У підготовчому засіданні 17.03.2021 року було прийнято заяву про зміну позовних вимог в частині назви вулиці, згідно якої вірною нині назвою вулиці є [ADDRESS] , також долучено до матеріалів справи докази подані з клопотанням від 24.02.2021 року, залучено в якості відповідача [PERSON] . З метою сповіщення залученого відповідача та надання часу для подання відзиву, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 19.05.2021 року. До суду 18.05.2021 року надійшла заява [PERSON] про визнання позовних вимог, також просила проводити розгляд справи за її відсутності. В результаті проведеного підготовчого засідання 19.05.2021 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 16.06.2021 року. До суду 16.06.2021 року надійшла заява представника позивача - [PERSON] , відповідно до якої позивач відмовляється від позовних вимог в частині визнання дійсним договору купівлі-продажу та просить задовольнити позовні вимоги в частині визнання за ним права власності на Ѕ частину квартири. Просить проводити розгляд справи за її відсутності. У судове засідання 16.06.2021 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Щодо заяви представника позивача про відмову від однієї позовної вимоги, суд відзначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.206 ЦПК України). Згідно п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Підстав для неприйняття відмови від позову не встановлено, тому у відповідності до ч. 5 ст. 206 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю в частині позовної вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору №98/00023 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Чорноморською товарною біржою 23.02.1998 року, про що свідчить лист Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №514311.36.20 від 20.01.2020 року (а.с.25, 45). Згідно копії договору №98/00023 від 23.02.1998 року, укладеного на Чорноморській товарній біржі з [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , котрий діяв інтересах свого неповнолітнього сина - [PERSON] , позивач купив квартиру [ADDRESS] (а.с.27-28, 39). Право власності на іншу Ѕ частину квартири [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору №28219 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржою 02.02.2002 року, що встановлено з листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради №514312.36.20 від 20.01.2020 року (а.с.26, 46). Відтак, 02.02.2002 року на Одеській товарній біржі було укладено договір №28219 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] , котра діяла в інтересах неповнолітньої [PERSON] купила Ѕ частину квартири [ADDRESS] . [PERSON] є донькою позивача, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.52) та остання 01.08.2016 року уклала шлюб в результаті чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с.53). В пункті 3 вищевказаного договору відзначено, що Ѕ частина квартири [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі Договору №98/00023 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Чорноморській товарній біржі 23.02.1998 року, зареєстрованого в ОМ БТІ та РОН 23.02.1998 під реєстровим №528, стор. 184, кн.112 пр. (а.с.49). У квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить відомості №Р1-33834-ф/л Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (а.с.47). Згідно рішення Одеської міської ради №2508-VI від 21.12.2012 року «Про внесення змін та доповнень до додатка до рішення Одеської міської ради від 09.11.2005 року №4858-ІV «Про найменування вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скерів, мостів та інших споруд, розташованих на території міста Одеси» вірною назвою вулиці в якому розташована квартира, яка є предметом спору є [PERSON] (а.с.81-83). Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тож, зважаючи на матеріали справи, а саме враховуючи, що позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу - договору купівлі-продажу, враховуючи наявні докази, суд вважає доведеним право власності [PERSON] на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , тому вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved