Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 05.05.2016 року звернулася позивач з позовною заявою до ПАТ «Імексбанк» в особі філії АТ «Імексбанк», зазначаючи, що 10.04.2013 року між ПАТ «Імексбанк» в особі філії АТ «Імексбанк» та нею було укладено договір №990400126 банківського вкладу у доларах США, за яким сума вкладу складає 15000,00 доларів США строком на 401 день, на депозитний рахунок №26357271115981/26351109316427 зі сплатою 10% річних. По закінченню строку дії зазначеного договору, 16.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено наступний договір №990408273 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, за умовами якого продовжено строк депозитного вкладу на 13 місяців з нарахуванням 11 % річних, з кінцевою датою повернення 18.06.2015 року, однак у зазначений строк відповідач не повернув суму вкладу та проценти, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму вкладу в розмірі 15\~000,00, що станом на 15.03.2016 року становить 397\~800,00 грн., розмір простроченої суми внеску понад строк дії договору в розмірі процентної ставки, що становить 11% річних за весь час прострочення в сумі 32\~729,59 грн., 3% річних в розмірі 8\~925,98 грн. Позивач та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю №201015 від 20.10.2015 року в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, причин неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення, з яких вбачається, що 26.01.2015 року правлінням НБУ була прийнята постанова №50 «Про віднесення ПАТ «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, в звязку з чим будь-яка виплата коштів вкладникам припиняється. Позивач отримала гарантовану суму відшкодування за вкладами, а з вимогою про відшкодування суми, що перевищує гарантовану, не зверталась. Відповідач зазначає, що позовні вимоги не відповідають нормам законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.04.2013 року між ПАТ «Імексбанк» в особі філії АТ «Імексбанк» та позивачем було укладено договір №990400126 банківського вкладу у доларах США, сума вкладу згідно якого складає 15 000,00 доларів США строком на 401 день, на депозитний рахунок №26357271115981/26351109316427 зі сплатою 10% річних. 16.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено наступний договір №990408273 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року, за умовами якого продовжено строк депозитного вкладу на 13 місяців з нарахуванням 11 % річних. Таким чином, кінцевою датою повернення вкладу визначено 18.06.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду, Банк зобовязаний видати вклад або частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі, яким є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі Закон) тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно п. 6 ч.1 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно б анку. Судом встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 26.01.2015 року № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.01.2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження з 27.01.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці, з 27.01.2015 року по 26.04.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року № 84 проведення тимчасової адміністрації у ПАТ «Імексбанк» продовжено до 26.05.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 року № 105 на підставі постанови Правління НБУ від 21.05.2015 року № 330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Імексбанк» розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку [PERSON] строком до 26.05.2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №189 від 19.10.2015 року повноваження уповноваженої особи Фонду передано [PERSON] Таким чином, на момент запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Імексбанк» строк дії договору банківського вкладу позивача не закінчився. Згідно п.8 розділу І Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду №14 від 09.08.2012 року вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Суд зазначає, що віднесення банку до неплатоспроможних фактично унеможливлює здійснення банком операцій за рахунками власних клієнтів. Крім того, після запровадження тимчасової адміністрації стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є неможливим. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення суми банківського вкладу, відсотків та 3 % річних не можуть бути задоволені в силу вищевказаних норм закону.

Outcome: dismissed