Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

До Куйбишевського\~районного суду\~18\~вересня 2018\~року звернувся представник позивача з позовом до [PERSON] (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Комиш-Зорянська\~селищна рада\~Більмацького району\~Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 04 лютого 2015 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2013 помер чоловік матері позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельного паю, який знаходиться в Куйбишевському районі Запорізької області. На час смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом була матір позивача, яка на момент смерті проживала разом з померлим та вела з ним спільне господарство. Фактично матір позивача вступила у спадщину, проте юридично не встигла оформити свої спадкові права, оскільки 04.02.2015 померла. Заповіту за життя [PERSON] не складала, а тому спадкоємцями за законом після смерті матері є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (сестра позивача). Протягом встановленого законодавством шестимісячного строку позивач не встиг звернутися з заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса через виїзд на заробітки до іншої області країни під час проведення антитерористичної операції у м. Маріуполь та втрату правовстановлюючого документа на земельну ділянку, тому вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом, просить надати йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заява або клопотань суду не надала. Представник третьої особи Комиш-Зорянської\~селищної ради\~Більмацького району\~Запорізької області (далі селищна рада) у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, зясувавши позиції сторін та інших учасників у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VІІ-НО № 416545, 01 лютого 1972 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 488820, 02 травня 1966 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії І-ЖС №101184, 08 грудня 2001 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Шевченківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, про що було зроблено актовий запис № 12. 03 червня 2013 року помер [PERSON], який був чоловіком [PERSON] та вітчимом [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03.06.2013 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 8). 04 лютого 2015 року померла мати позивача і відповідача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 07.02.2015 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 7). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані наїх підставі свідоцтва про право на спадщину) №53406773 від 24.09.2018 (а.с. 28) за параметром [PERSON] інформація відсутня. Тобто позивач до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом не звертався. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.\~1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання. Судом встановлено, що на теперішній час позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Протягом встановленого законом строку звернення до нотаріальної контори після смерті матері позивач не звернувся із заявою, оскільки, за його твердженням, тривалий час перебував за межами міста Маріуполь у звязку з проведенням антитерористичної операції та у звязку із втратою правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку. Позицію позивача про те, що він не встиг та не мав можливості скористатися своїм правом подати заяву про прийняття спадщини через проведення в м. Маріуполь антитерористичної інформації суд вважає необґрунтованою та не підтвердженою відповідними доказами. Місто Маріуполь не включене до додатку 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Тобто державні нотаріальні контори, державні нотаріуси, приватні нотаріуси здійснюють свою діяльність на території міста Маріуполь. Крім того, позивач не позбавлений можливості звернутися до будь-якого нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини. Доказів зворотного суду не надано. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку не є обставиною, що позбавила позивача можливості звернутися до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини. Позивач не є особою похилого віку, не перебував на довготривалому лікуванні чи за межами країни, та не подав суду інших доказів, які б дали суду підстави вважати причини пропуску строку поважними, обєктивними, істотними, а також суд вважає, що відсутні будь-які труднощі, які б заважали позивачу звернутись з відповідною заявою до будь-якої нотаріальної контори у визначений чинним законодавством строк. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тому, приймаючи до уваги, що безспірних, достовірних і належних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано, строк пропущений на значний проміжок часу, суд вважає, що позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed