Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом. З урахуванням уточнення позовних вимог просив скасувати арешт на все його рухоме та нерухоме майно, у тому числі арешт за реєстраційним номером обтяження 2726598, який накладено згідно постанови про арешт АА237918 від 30.11.2005 Автозаводським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ, арешт за реєстраційним номером обтяження 10318344, який накладено згідно постанови про арешт від 01.10.2010 Автозаводським відділом державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником автомобіля та квартири. Маючи намір встановити на автомобіль газове обладнання дізнався, що він знаходиться під арештом. У подальшому отримавши у нотаріуса інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що арешт накладено також і на його квартиру. Арешти на майно накладено згідно з постановами державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ від 30.11.2005 та 01.10.2010. Звернувшись до Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ із заявою про зняття арешту з майна, йому було відмовлено, оскільки виконавче провадження на цей час знищено. У судове засідання позивач та його представник не зявились. Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи без їх участі, підтримання позовних вимог та прохання їх задовольнити, не заперечення проти заочного розгляду справи. Представник відповідача до суду не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд,\~ ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно з постановами державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ [PERSON] АА237918 від 30.11.2005, головного державного виконавця Гоголєва А.В. № 15725632 від 01.10.2010, встановлено заборону відчуження та накладено арешт на майно [PERSON], зокрема, на квартиру [ADDRESS] та легковий автомобіль ВАЗ-21083, д.н.з 99748 СК. Вказане майно належить позивачеві на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 05.02.1994 та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 29.04.2003 СКА 224949. Відповідно до листа Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ від 19.08.2015 № 45876 у відповідь на звернення позивача повідомлено, що звільнити його майно з-під арешту не представляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено. Також розяснено право звернення до суду із заявою про звільнення майна з-під арешту. Тому, відповідач не має можливості самостійно зняти арешт з майна позивача. Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантовано право захищати свої права та інтереси в суді. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до \~\~ст. 317 ЦК України\~власникові\~належать\~права\~\~володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України\~власник володіє,\~користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 391 ЦК України особа \~має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2\~ ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно до ч. 1, 2\~ ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»\~ у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Частиною 3 ст. 50 цього Закону передбачено, що за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту накладеного на квартиру [ADDRESS] та легковий автомобіль ВАЗ-21083, д.н.з 99748 СК, порушується право приватної власності позивача на це майно, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, необхідно скасувати арешт накладений на майно позивача.

Outcome: approved