Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернулись [PERSON] та [PERSON]з позовом до Лютенсько-Будищанської сільської ради Зіньківського району Полтавської областіпро визнання права власності, в якому позивачі просять визнати за ними відповідно по 1/5 та 4/5 частини садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] який вцілому складається з житлового будинку позначеного на плані літерами та цифрами «А-1», літньої кухні позначеної на плані літерами «Б» і «б», сарая позначеного на плані літерою «Д», сарая позначеного на плані літерою «В», погріба позначеного на плані літерою «Ж», колодязя позначеного на плані літерою «К», огорожі позначеної на плані «№1», воріт з хвірткою позначених на плані «№2», без визначення часток в натурі. В судове засідання особи які беруть участь у справі не з'явились, від них надійшли заяви в яких позивачі позов підтримав в повному обсязі, відповідач проти позову не заперечував та просили розглянути справу за їх відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України. Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, вивчивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи будинковолодіння по [ADDRESS] згідно відомостей погосподарської книги №5 особовий рахунок [NUMBER], станом на 01.07.1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - дружина, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка, та [PERSON] - внука. Відповідно ч. 2, ст. 123 ЦК УРСР, який діяв на той час, розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно ч. 3 ст. 125 ЦК УРСР, поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. Із вищезазначеного слідує, що після припинення колгоспних дворів, члени колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] набули право власності на 1/5 частину майна колгоспного двору, в тому числі й будинковолодіння по [ADDRESS] [PERSON] зареєструвавши шлюб змінила своє прізвище [PERSON] на [PERSON] та переїхала на постійне місце проживання до свого чоловіка. [INFO] помер [PERSON], спадкоємцями першої черги після якого були його дружина [PERSON] та його син, [PERSON], які прийняли спадщину. [INFO] померла [PERSON] спадкоємцем першої черги після якої був її син [PERSON], який прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON], спадкоємцями першої черги після якого були його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину по факту спільного проживання зі спадкодавцем, а [PERSON] спадщини не прийняла, так-як проживала окремо і до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини не зверталась. Таким чином з моменту прийняття спадщини після померлого [PERSON] [PERSON] належало 4/5 частини будинковолодіння по [ADDRESS] 10 серпня 2006 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно наявне на день її смерті своїй внуці [PERSON], яка після реєстрації шлюбу 02.06.2007 року змінила своє прізвище на [PERSON]. [INFO] померла [PERSON] і її спадкоємець [PERSON], яка прийняла спадщину, у вересні 2014 року звернудась до державного нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння по [ADDRESS] Постановою від 05 вересня 2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, державний нотаріус Зіньківської державної нотаріальної контори Герасименко Л.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на житловий будинок по [ADDRESS] у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме спадкове майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на 22 лютого 2013 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок за [ADDRESS], Полтавським бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» було виготовлено технічний паспорт, згідно якого будинковолодіння по [ADDRESS] в цілому складається з житлового будинку позначеного на плані літерами та цифрами «А-1», літньої кухні позначеної на плані літерами «Б» і «б», сарая позначеного на плані літерою «Д», сарая позначеного на плані літерою «В», погріба позначеного на плані літерою «Ж», колодязя позначеного на плані літерою «К», огорожі позначеної на плані «№1», воріт з хвірткою позначених на плані «№2», загальною інвентаризаційною вартістю 75394,00 грн. При наявності таких обставин та фактичному відсутності спору, позивачі не можуть оформити своє право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку в чому вбачається порушення їх законних прав та інтересів. Таким чином, суд приходить до висновку, що є законні підстави для задоволення позову [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок по [ADDRESS] відповідних частках без визначення часток в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved