Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позов обґрунтовано наступним. З 08 липня 2016 року по 12 вересня 2019 року сторони перебували у шлюбі. [INFO] від шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишилася проживати з матір`ю. Посилаючись на те, що [PERSON] належної матеріальної підтримки не надає, а відтак, на думку позивачки, з врахуванням витрат на дитину, має сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 5000,00 гривень, позивачка просила про задоволення позову. Ухвалою суду від 21 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 22 жовтня 2020 року. У судове засідання 22 з`явився 2020 року з`явився представник позивача [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи відкладено на 02 грудня 2020 року. 02 грудня 2020 року у судове засідання сторони не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщались належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Розгляд справи відкладено на 08 лютого 2021 року. У судове засідання 08 лютого 2021 року з`явився представник позивача [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи відкладено на 10 березня 2021 року. У судове засідання 10 березня 2021 року з`явився представник позивача [PERSON] . Відповідач у судове засідання 10 березня 2021 року не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Розгляд справи відкладено на 07 червня 2021 року. 04 червня 2021 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить позов задовольнити частково та стягнути аліменти на доньку у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного року 07 червня 2021 року з`явилися представник позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] та його представник. Представник відповідача звернувся у судовому засіданні із клопотанням про відкладення розгляду справі для надання часу для врегулювання спору мирним шляхом. У справі оголошено перерву до 07 липня 2021 року. 18 серпня 2021 року у судове засідання сторони не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщались належним чином, представник відповідача та представник позивача надали заяви про розгляд справи за відсутності. Представник позивач в заяві також позов підтримав у повному обсязі, представник відповідача в заяві позов визнав у повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 08 липня 2016 року між [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено шлюб, який був зареєстрований у Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1120 від 08 липня 2016 року. У шлюбі між Позивачем та Відповідачем, а саме [INFO] , народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 20 жовтня 2016 року. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 12 вересня 2019 року у справі №523/2481/19 - шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано Після розірвання шлюбу, дитина [PERSON] продовжила проживати з Позивачем. Станом на теперішній час Позивач самостійно виховує та утримує дитину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у шлюбі з 08 липня 2016 року по 12 вересня 2019 року і мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, працездатний, має у власності нерухоме майно, у відповідача, крім дитини, інших утриманців немає. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суду доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісячно, що не оспорено відповідачем. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд вважає доведеним намагання позивача одержати аліменти з 01 вересня 2019 року. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців, крім дитини у відповідача немає, відповідач має у власності, утримує та обслуговує нерухоме майно, а також зважаючи, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку про задоволення позову стягнення з відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно по 5 000,00 гривень та до повноліття дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved