Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернулися позивачі та просили суд: -визнати за [PERSON], право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; -визнати за [PERSON], право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Позовні вимоги обґрунтували тими обставинами, що вони є спадкоємцями померлого [PERSON] за законом. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудик Я.А. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на будинок. В судове засідання позивачі не з'явилися, представник позивачів подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Музичка Л.А. просила слухати справу у відсутності представника сільської ради, вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Позивачі звернулися за судовим захистом у зв'язку із порушенням їх права на отримання в порядку спадкування права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, що розташовані по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON], яка помер [INFO] року, в зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу. Частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 01 квітня 2016 року відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 5247 (а. с. 10). Спадковим майном після смерті [PERSON] є житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано не було (а. с. 29). Після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, все належне йому майно успадкували сини померлого [PERSON] та [PERSON]. Той факт, що померлий [PERSON] був батьком позивачів [PERSON] та [PERSON] підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 листопада 1964 року, із якого вбачається, що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9); - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 вересня 1966 року, із якого вбачається, що що батьками позивача [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11); До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Згідно державного акту на право приватної власності на землю видану громадянину України серії [NUMBER], [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], призначення якої є обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тобто, вказаний житловий будинок був побудований на земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та належав [PERSON]. Житловий будинок був побудований у 1991 році. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 05 листопада 2015 року, у якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, має ознаки перепланування, перебудови чи реконструкції (а. с. 21-28). У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачі відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1267 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримав право власності на майно спадкодавця, в тому числі і право власності на житловий будинок [ADDRESS] Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1262, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved