Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач з позовом до відповідача про розірвання договору роздрібної купівлі-продажу, стягнення сплаченої за товар грошової суми та відшкодування моральної шкоди, в якому зазначав, що 16 липня 2016 року він вирішив придбати собі нову пару взуття, з приводу чого зайшов до магазину «Giardini», власником якого є ФОП [PERSON] , де був приємно здивований знижками, які там надавалися, і купив собі нову пару взуття мокасини чоловічі арт.К 06140, розмір 43 вартістю 1812 грн.50 коп., тим самим уклавши договір роздрібної купівлі-продажу. На підтвердження договору касиром позивачу було надано товарний чек № Gia-016270 від 16.07.2016р., в якому вказувався гарантійний строк 40 днів. 18.07.2016р. він вирішив взути придбане нове взуття, а ввечері він побачив, що нове, щойно куплене взуття, розійшлося по шву. Позивач звернувся до магазину, в якому придбав взуття, з усними вимогами про повернення коштів, однак йому було відмовлено. Після цього він написав письмову заяву про повернення коштів, взуття та оригінал чеку на прохання персоналу позивач залишив у магазині, бо йому здалося, що гроші збираються повернути. В цій заяві позивач просив повернути йому сплачені кошти за взуття, яке порвалося після першого дня експлуатації та вказав, що взуття та оригінал чеку він залишає в магазині. В подальшому 22.07.2016р. позивач отримав відповідь ФОП [PERSON] , в якій вона відмовилася повертати грошові кошти, оскільки відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» немає законних підстав для їх повернення і запропонувала позивачу здійснити ремонт взуття без зміни його зовнішнього вигляду за рахунок продавця у максимально короткий строк з продовженням гарантійного строку. У письмовій відповіді 29.07.2016р. ФОП [PERSON] повідомила, що на жаль не завжди може виконати вимоги покупця посилаючись на ст. 8 Закону України «Про захист прав споживача», при цьому вказуючи, що товар, придбаний позивачем, повинен мати суттєві недоліки та запропонувала здійснити ремонт взуття за рахунок магазину, який буде виконано якісно, без зміни зовнішнього вигляду взуття та зміни якості взуття, з продовженням гарантійного строку на термін, впродовж якого взуття буде перебувати на ремонті, не заперечуючи, що між нею та позивачем укладено договір купівлі-продажу. Зрозумівши, що відповідач не збирається повертати позивачу сплачені ним кошти, позивач просив розірвати договір роздрібної купівлі-продажу, укладений 16.07.2016р. між ним та ФОП [PERSON] , стягнути з відповідача на його користь сплачену грошову суму в розмірі 1812,50 грн.; стягнути у відповідності до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» 18125 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., яка була йому спричинена душевними переживаннями та хвилюванням з приводу неповернення грошових коштів за придбану ним неякісну пару взуття. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не довів, що придбане ним взуття має істотні недоліки та що йому завдано моральної шкоди. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Сторонами не заперечується, що 16.07.2016р. позивач придбав в магазині «Giardini», власником якого є ФОП [PERSON] . , мокасини чоловічі арт.К 06140, розмір 43 вартістю 1812 грн. 50 коп., про що позивачу було надано товарний чек № Gia-016270 від 16.07.2016р., в якому вказувався гарантійний строк 40 днів. (а.с.5) В матеріалах справи наявна копія заяви позивача від 18.07.2016р., в якій він просить відповідача повернути йому гроші за придбану пару 16.07.2016р., чек 016270, при першій експлуатації розійшовся шов. На цій заяві є примітка - взуття та чек залишені в магазині. (а.с.6) 22.07.2016р. на ім`я позивача ФОП [PERSON] надано відповідь, в якій йому роз`яснено, що повернення грошової суми допускається Законом України «Про захист прав споживачів» як наслідок розірвання договору купівлі-продажу тільки у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідністю висновком експерта. Процитовано ст.1 Закону України «Про захист прав споживача» та зроблено висновок, що у позивача відсутні будь-які визначені законодавством підстави для розірвання договору купівлі-продажу та для вимоги повернення грошових коштів в сумі 1812,50 грн. Запропоновано здійснення виявленого дефекту, придбаного ним товару в максимально можливий строк, за рахунок продавця, без зміни зовнішнього вигляду виробу та його характеристик, з продовженням гарантійного строку (а.с.7-8) Крім того, 29.07.2016р. відповідачем надано відповідь на повторне звернення позивача з вимогою про повернення грошових коштів в сумі 1812,50грн., в якому відповідач приносить позивачу свої вибачення та вказує, що придбаний товар не має істотних недоліків, маються недоліки, які виникли в результаті експлуатації та які можуть бути усунені у виробничих умовах. Запропоновано провести ремонт взуття на рахунок магазину, який буде виконаний якісно, без зміни зовнішнього вигляду взуття та зміни якості взуття, строк гарантії продовжиться на той час, поки взуття буде знаходитися в ремонті.(а.с.9) Згідно до ч.ч.1-5 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав Споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця-фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними. Покупець має право на відшкодування збитків, завданих йому продавцем внаслідок використання ним переваг свого становища у виробничій або торговельній діяльності. Відповідно до ст. 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Згідно до п.22 ст.1, п.п.1,2 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування. Статтями 8,9 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. В судовому засіданні позивач вказував на те, що придбане взуття було неналежної якості і тому він не висловлював бажання його відремонтувати, а просив повернути сплачені за товар кошти. В ході розгляду справи відповідачем, який є суб`єктом підприємницької діяльності, не надано до суду доказів, що вони пропонували позивачу обміняти придбаний товар на той, який би його влаштував і за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин і саме такий товар був у них на час обміну, тому з зазначених підстав, суд робить висновок проте, що позивач, який згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» при взаємовідносинах, що виникли між ним як покупцем та ФОП [PERSON] - як продавцем, виступав в якості споживача, в будь-якому випадку має право на повернення сплачених ним грошових коштів в рахунок придбання товару, який повернутий відповідачу ще 18.07.2016р., а відповідач повинен був в обов`язковому порядку повернути покупцю сплачені за товар гроші в повному обсязі. Суд не погоджується з правовою позицією представника відповідача про те, що позивачем не були дотримані правила користування товаром, у зв'язку з чим виникли недоліки, оскільки доказів зазначеному надано не було. Згідно з ч.2 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (не майнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні встановлено та фактично не оспорюється як стороною позивача та і стороною відповідача, що позивач, являючись споживачем, мав бажання придбати мокасини чоловічі арт.К 06140, розмір 43, сплатив за них гроші, але на теперішній час з причин викладених вище у мотивувальній частині рішення, позбавлений можливості користуватися товаром, на який розраховував. Крім цього, позивач також позбавлений можливості користуватися і той сумою грошей, яка була сплачена ним в рахунок вартості взуття. Зазначені обставини, а саме те, що відповідач не повернув до наступного часу гроші, негативно влипнули на емоційний стан позивача, який розраховував на товар, а внаслідок неналежного обслуговування, ні отримав ні грошей, ні товару. Позивач вимушений був витрачати свій вільний час на відвідування магазину, в якому придбав неякісне взуття, на консультації юристів, змушений був хвилюватися з приводу неповернення йому сплачених грошових котів, внаслідок чого йому були спричинені душевні страждання. Всі ці обставини свідчать про завдання позивачу моральної шкоди, внаслідок порушення його прав, як споживача, розмір якої суд визначає в сумі - 500 гривень і яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми у розмірі 18125грн. суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч.1, ч.2 ст.23 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сума штрафів зараховується до державного бюджету. Разом з тим п.п.1,13 ч.1 ст.26 Закону України «Про захист прав споживачів» вказують на те, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 18125 грн. є безпідставними та такими, що не відповідають діючому законодавству, а отже суд відмовляє в їх задоволенні. Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI, зі змінами, внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, які набрали чинності 01.09.2015р., розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн. та не більше 8000 грн.). (розмір ставки судового збору на час звернення до суду з відповідним позовом, а саме 26.01.2017р.) Згідно із ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до вимог ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: partial