Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , у якій позивачка просить суд змінити розмір аліментів, який визначений рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі № 263/7813/15-ц від 14 серпня 2015 року, яким стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1250 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 липня 2015 року, на 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2021 року; виконавчий лист, виданий на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у справі № 263/7813/15-ц від 14 серпня 2015 року відкликати. На обґрунтування вимог позивачка посилається на те, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (справа № 263/14278/15-ц) від 28 грудня 2015 року розірваний. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою, вона самостійно займається його вихованням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2015 року (справа № 263/7813/15-ц) стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1250 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 липня 2015 року. Вказує, що з моменту стягнення аліментів внесено зміни у діюче законодавство, у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а стягнутий розмір аліментів рішенням від 14 серпня 2015 року у розмірі 1250 грн. не відповідає інтересам дитини на місяць, оскільки є значно меншим мінімального розміру гарантованого рівня, встановленого законом. Відповідач [PERSON] надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у позові, посилаючись на наступне. Вказує, що він є батьком 4 дітей. Від першого шлюбу у нього є син - [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , від третього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду від 14 серпня 2015 року з нього утримуються аліменти у розмірі 1250 грн. щомісячно. Для того, щоб у дитини було житло та в рахунок аліментів його мати [PERSON] подарувала його синові - [PERSON] однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , але відмови від аліментів позивачка так і не написала. Зазначає, що аліменти він переводив щомісячно у розмірі 2000 грн., однак взимку йому стало відомо про те, що у квартирі, яку подарували його синові, є заборгованість за опалення, тому він почав переводити аліменти у розмірі 1250 грн., та 750 грн. оплачувати заборгованість за опалення. При цьому, він оплачує харчування його сина у шкільній їдальні щомісячно та харчування у групі продовженого дня, а також всі внески у фонд класу та школи. Усі ліки та речі, які потрібні дитині, він купує і передає відповідачці. Також йому відомо, що грошові кошти, які він передає своєму синові, витрачаються на нього не в повному обсязі, оскільки позивачка наразі вагітна третьою дитиною, тому він завжди приймає участь у додаткових витратах свого сина. Допомагає своєму синові від першого шлюбу. Працює сторожем у СТ «Автолюбітель-24», його заробітна плата на сьогодні 6000 грн. Зараз він проживає із жінкою та двома дітьми від третього шлюбу, маленькій донечці 8 місяців, тому його дружина [PERSON] не має можливості працювати. Розмір аліментів, які просить позивачка, з урахуванням того, що він несе додаткові витрати на дитину, буде складати більше ніж 50 % його заробітку, а йому ще потрібно утримувати свою родину. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності. [PERSON] надав заяву, у якій позовні вимоги не визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (справа № 263/14278/15-ц) від 28 грудня 2015 року розірваний. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2015 року (справа № 263/7813/15-ц) стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1250 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 липня 2015 року. Відповідно до договору дарування квартири від 10 жовтня 2015 року [PERSON] передала у власність [PERSON] , яка діє в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] , квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований у реєстрі за № 4331. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Від першого шлюбу у [PERSON] є син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 1326. 27 серпня 2016 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 676. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно із довідкою, виданою СК «Автолюбітель-24», убачається, що [PERSON] працює у СК «Автолюбітель-24» на посаді сторожа та його заробітна плата на місяць складає 6000 грн. Так, відповідачем долучено копії квитанції, датованих 25 травня 2020 року, 25 червня 2020 року, 25 липня 2020 року, 25 серпня 2020 року кожна на суму 2010,05 грн.; чеки АТ «Укрпошта», датовані 25 травня 2021 року, 24 червня 2021 року, 24 березня 2021 року, 23 квітня 2021 року, кожна на суму 1275 грн.; чеки АТ «Укрпошта», датовані 24 грудня 2020 року, 25 лютого 2021 року, 25 листопада 2020 року, кожна на суму 2040 грн.; квитанції про оплату опалення, датовані 23 квітня 2021 року, 24 червня 2021 року, 25 червня 2021 року, 15 березня 2021 року, кожна на суму 750 грн.; квитанції про оплату 486,83 грн. за [PERSON] за лютий 2021 року ОШ № 53, на суму 312,43 грн. за [PERSON] за березень 2021 року; квитанцію/платіж № 1020033264 на ім`я [PERSON] за період з 31 січня 2021 року по 29 лютого 2021 року за договором від 12 березня 2021 року у розмірі 4027,7 грн. (за школу); квитанцію/платіж № 1019339048 на ім`я [PERSON] за період з 31 січня 2021 року по 31 січня 2021 року за договором від 12 лютого 2021 року у розмірі 500 грн. (за школу); квитанцію від 22 лютого 2020 року ТВБВ 10004/0487 на ім`я [PERSON] за відвідування школи у розмірі 100 грн. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доводи позивача зводяться до того, що законом був збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який тепер не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Вказані 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на сьогодні перевищують розмір аліментів, який визначений вказаним вище рішенням суду від 14 серпня 2015 року. Однак, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, не є підставою для збільшення розміру аліментів в порядку, передбаченому ст. 192 СК України, та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням. У разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення, про що роз`яснено у п.17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів. Частиною 3 статті 81 СК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, на позивача покладається обов`язок доказування підстав для збільшення розміру аліментів. Позивач не надала доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них, які можуть слугувати підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також суд враховує, що відповідач несе додаткові витрати, зокрема, переказує грошові кошти, сплачує комунальні платежі за квартиру, яку подарувала дитини його матір в рахунок аліментів, наявність у відповідача ще трьох дітей від інших шлюбів, яких він в силу вимог ст. 180 СК України має обов`язок теж утримувати, оплату останнім харчування дитини у закладі освіти, з урахуванням того факту, що відповідач отримує заробітну плату у розмірі 6000 грн., відтак слід дійти висновку, що відповідач у повному обсязі несе додаткові витрати, які викликані особливими обставинами (розвитком, лікуванням, тощо), тому у задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, слід звернути увагу позивача, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» від 03 липня 2018 року № 2475-V-II, частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого нормами Сімейного кодексу України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Отже, якщо на підставі рішення суду стягуються аліменти у меншому розмірі, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, питання стягнення аліментів не менше гарантованого СК України розміру належить до компетенції державного виконавця. За змістом ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позов не підлягає задоволенню, тому судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed