Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

До Сватівського районного суду з даним позовом в інтересах позивача [PERSON] звернулася її представник [PERSON] , який обґрунтовує тим, що [INFO] у м. Волжський Волгоградської області, Росія, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть. За життя, [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , залишила заповіт, посвідчений Подгорною Г.М., приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу 12 червня 2013 року за реєстровим № 652,653, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі на вклади в банківських установах України, заповідано [PERSON] . Позивач із заявою до нотаріальної контори у встановлений законом строк не зверталася, так як лише у липні 2019 року, перебираючи особисті документи померлої, дізналася, що [PERSON] залишила на неї заповіт. Просить суд визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у строк два місяці після набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, в позовній заяві просить розглядати справу за їх відсутності. Заперечень проти ухвалення заочного рішення від позивача не надходило (а.с.2). Відповідач - Суходільська міська рада міста Сорокине Луганської області про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ст.. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено повідомлення учасників справи про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У встановлений судом строк відповідач до суду представника не направив, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`являв. Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час, і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, а також, враховуючи те, що позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] у м. Волжський Волгоградської області, Росія, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть від 04 грудня 2018 року серії [NUMBER] , видане відділом ЗАГС № 1 адміністрації міського округа - місто Волжський Волгоградської області (а.с.4). За життя, [PERSON] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , залишила заповіт, посвідчений Подгорною Г.М., приватним нотаріусом Краснодонського міського нотаріального округу 12 червня 2013 року за реєстровим № 652,653, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право, в тому числі на вклади в банківських установах України, заповідано [PERSON] (а.с.5). Як зазначає позивач у позові, вона вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування вказаного заповіту вона дізналась лише в липні 2019 року, коли перебирала особисті документи померлої. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, з причин, що від нього не залежали, що в даному випадку є поважною причиною пропуску такого строку. За даних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини, - поважною. На підставі викладеного,

Outcome: approved