overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.04.2014 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 31.08.2007 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1289. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, з листопада 2013 року сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач позовні вимоги підтримала, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позов про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2007 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1289, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим 31.08.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 08.06.2011 року Третім Приморським Відділом ДРАЦС Одеського МУЮ, актовий запис №509; [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 10.01.2013 року Відділом ДРАЦС у м. Одесі Одеського МУЮ, актовий запис №234. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось, з листопада 2013 року сторони припинили сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.07.2014 року звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 30.01.2010 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №34. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, з листопада 2012 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, фактично не мають шлюбних відносин. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала відповідну заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 30.01.2010 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №34, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.02.2010 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №192. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось, з листопада 2012 року вони не проживають разом, спільне господарство не ведуть, фактично не мають шлюбних відносин. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.11.2016 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.12.2003 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, який зареєстрований Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №654. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалось, шлюбні відносини фактично припинені, подальше сумісне життя та збереження сімї вважає неможливим. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Так, будучи належним чином повідомленою, відповідач 13.02.2017 року, подала до суду заяву, згідно якої заперечувала проти задоволення позову про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, просила суд перенести розгляд справи у звязку з поганим станом здоровя. 13.03.2017 року, відповідач повторно подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з поганим станом здоровя. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення). Враховуючи вищенаведені обставини, та предмет позову розірвання шлюбу, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 19.12.2003 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №654. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось. Подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе, шлюбні відносини між ними припинені та позивач не бажає їх відновлювати, на примирення не згодний. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.04.2010 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 25.02.2009 року, в період якого народилась донька - [PERSON], [INFO] Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, її вихованням не займається, будь-якого інтересу до доньки не проявляє, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки до її повноліття в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача щомісячно. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти обов'язку сплати аліментів на утримання доньки. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси 09.09.2004 року, актовий запис № 616. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Першим Малиновським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції вбачається, що шлюб між [PERSON], [PERSON] було розірвано 25.02.2009 року, актовий запис №57. [PERSON] 21.05.2009 року, актовий запис №276, уклала повторний шлюб, та змінила прізвище на - [PERSON], що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно копії трудової книжки відповідача [PERSON] вбачається, що він офіційно не працевлаштований з червня 2010 року. При визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне положення платника аліментів і доходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої доньки. За такими обставинами, суд вважає, що пред'явлений [PERSON] позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.07.2016 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що з 11.09.2004 року перебуває з відповідачем [PERSON] в шлюбі, який зареєстровано ВРАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №206. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що останнім часом шлюбні стосунки у сторін погіршились, вони вже не проживають разом як подружжя, спільного господарства не ведуть, з підстав чого подальше подружнє життя неможливе. Як вказує позивач, спорів про розподіл майна та сплату аліментів на дитину між сторонами - немає. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, про що подав до суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 11.09.2004 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №206. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 101. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склались. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.09.2014 року звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 16.12.1989 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстровано Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис №1294. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2011 року, проживають окремо. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, про що надав відповідну заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу за її відсутності, про що надала нотаріально посвідчену заяву та заяву про визнання позову. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 16.12.1989 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис №1294, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 2011 року, проживають окремо. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.10.2015 року звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що 14.09.2001 року уклав з відповідачем шлюб, який зареєстровано, Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №788. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що між ним та відповідачем в результаті постійних сварок та різних поглядів на сімейне життя, фактичні шлюбні відносини припинено. Також позивач вказує, що примирення між сторонами неможливе, оскільки сімя розпалася остаточно та не може бути відновлена. В зв'язку з наведеним за уточненими позовними вимогами позивач просить суд, розірвати шлюб між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище «Саідова»), що зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, 14.09.2001 року, запис в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу від 14.09.2001 року за №788, свідоцтво про укладання шлюбу серії І-ЖД №311656. Позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, про що надав суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] уточнений позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, про що надала відповідну заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2001 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Войнікова», шлюб зареєстровано, Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №788. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 02.10.2001 року, Відділом реєстрації актів громадського стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №655. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. \~ В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось. Подальше сумісне життя та збереження сімї неможливе. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.10.2015 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначаючи, що з 20.06.2013 року по 19.06.2015 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти сплати щомісячно аліментів на утримання доньки у розмірі 1000 гривень, щомісячно. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 03.12.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №11588. Неповнолітня [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON] Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обовязку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. У звязку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 гривень щомісячно підлягають задоволенню, а судовий збір у розмірі 487 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved