Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору оренди недійсним. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з зустрічним позовом до [PERSON], 3-тя особа: [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності. [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином причину неявки у судове засідання суду не повідомила. [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, відповідно до письмової заяви просили суд слухати справу за їх відсутності, та винести рішення, яким встановити факт належності [PERSON] права на домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Водопянова буд. 53, яке складається з: житлового будинку літ. А-1, прибудови літ. А1-1, житлової прибудови літ. А2-1, веранди літ. а-1, загальною площею 77,5 кв.м., житловою площею 56,7 кв.м., ґанку літ. а1, сараю літ. Б, погрібу літ. під Б, лазні літ. В, споруд № 1 -14,І; визнати за кожним право власності на 1/3 частину домоволодіння в порядку набувальної давності, що розташоване заадресою: М.Дніпропетровськ, вул. Водоп'янова, буд. 53. У задоволенні позову [PERSON] просили відмовити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що У 1974 році [PERSON] побудовано домоволодіння по вул. Водоп'янова, буд.53 у місті Дніпропетровську, що підтверджується технічним паспортом на садибний(індивідуальний) житловий будинок від 29.01.1975 р. На даний час [PERSON], [PERSON], [PERSON] добросовісно, відкрито та безперервно володіють даним домоволодінням більше десяти років, як своїм власним майном, однак, без певного юридичного оформлення. За весь час, починаючи з січня 2004 р. з приводу користування даним будинком [PERSON] вимог не пред'являв, позовів про повернення будинку не заявляв. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомими майном протягом десяти років або рухомим майном - п'ять років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На теперішній час виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] права власності на домоволодіння по вул. Водоп'янова, буд. 53 у м. Дніпропетровську. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Факт того, що [PERSON] не заперечує щодо користування та володіння домоволодінням у м. Дніпропетровську по вул. Водоп'янова, буд. 53 [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується довіреністю, яку [PERSON] видав на ім'я [PERSON] у тому числі на право представляти його інтереси по питанням присвоєння кадастрового номеру та/ або приватизації земельної ділянки та житлового будинку з господарськими побудовами, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Водоп'янова, 53, в державних, громадських, кооперативних та інших підприємствах, у державних органах України, в тому числі в управліннях Дерземагенства, у органах земельних ресурсів, органів державного земельного кадастру та інших органів державної влади. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не надано жодного доказу та підтвердження оплати орендної плати, не надано Акта-приймання передачі обєкта, адже відповідно до п. 4.1. Договору оренди на квартиру від 01 березня 2015 року №А-1/2015, строк оренди становить з дати приймання обєкту за Актом приймання-передачі. Крім того, [PERSON] на наведено жодних правових підстав для визнання вказаного Договору оренди недійсним. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON], то відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодовуються за його рахунок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути сплачений останніми при подачі позову судовий збір у сумі 500 грн.

Outcome: approved