Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа - Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власне належним майном - квартирою. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання його не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи Представник третьої особи - Криворізьке міське управління УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, просив суд розглянути справу без його участі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.. 197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу домоволодіння від 04.08.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за № 2722, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS], загальною площею 42,5 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м. ( а.с.6). В квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], рідна донька позивачки. В грудні 2009 року [PERSON] забравши всі свої речі та документи, залишивши ключі, залишила квартиру. При цьому сказала, що виїздить до АР Крим, де буде жити і працювати. На відповідачку в спірній квартирі проводиться нарахування за послуги і комунальні платежі, що ставить позивачів в тяжке матеріальне становище. Відповідно до акту від 14 липня 2014 року [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] з грудня 2009 року (а.с.8). Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що виникають із права власності та захисті права власності від порушень. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст.. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71,72,107,116,156 ЖК України ст.. 405 ЦК України) Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial