Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року, від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час сумісного проживання між подружжям почали виникати сварки з приводу різних поглядів на життя, виявилися несумісність характерів, в результаті чого рік тому сторони припинили фактичні шлюбні стосунки та сумісне проживання. На теперішній час спільне господарство не ведеться, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання малолітнього сина немає, позивач вважає подальше збереження сім`ї неможливим, оскільки спроби зберегти сімейні стосунки не призвели до бажаного результату, та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 683, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а. с. 3), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 жовтня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 683. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2009 року (а. с. 6), позивач та відповідач мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони не підтримують більше року, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Примирення та подальше збереження сім?ї неможливе та недоцільне, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання малолітнього сина немає. Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони тривалий час мешкають окремо один від одного, примирення не відбулося. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач не вимагає компенсації понесених судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved