Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди. В позові зазначено, що 22.06.2015 року в місті Краматорську Відповідач - [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], скоїв зіткнення зі мною, [PERSON] Позивач є потерпілим внаслідок цього ДТП. Власником автомобіля є - [PERSON]. Згідно до постанови Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2015 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 27 жовтня 2015 року, відповідача - [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП, а саме у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..ст. 122-4, 124 КпАА України. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди. Власником автомобілю ЗАЗ DАЕWOO LANOS державний номер [NUMBER] є [PERSON]. Ним було застраховано цивільно-правову відповідальність у - Товариства з додаткової відповідальністю « Страхове компанія «КРЕДО» згідно до полісу № АІ/7289873. (строк дії його з 17.02.2015 року до 16.02.2016 року). В свою чергу йому завдано матеріальної шкоди, повязаної із відновленням стану здоровя. Під час ДТП позивач отримав тілесні пошкодження і згідно до медичних висновків він отримав струс головного мозку, (копія з медичної картки наявна в матеріалах справи). На лікування він витратив 2805 грн. А тому матеріальну шкоду, повязану із витратами на лікування, позивач оцінює в розмірі 2805 грн. Так йому завдано матеріальної шкоди, повязаної із відновленням велосипеду на загальну суму 10 679 грн. (копії специфікацій наявні в матеріалах справи). Всього позивачу завдано матеріальної шкоди на загальну суму 13 484 грн. Також у звязку із погіршенням стану здоровя та пошкодженням його майна позивачу було завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, та яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, та у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку із пошкодженням його майна. Завдану позивачеві моральну шкоду та душевні страждання він оцінюю в сумі 10 000 грн. А всього загальна сума матеріальної та моральної шкоди складає 23 484 грн. (10 679 грн. - відновлення велосипеда, 2805 грн. - витрати на лікування, 10 000 - моральна шкода.?Просить матеріальну та моральну шкоду стягнути з відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] з позовними вимогами не погодився і просив відмовити в задоволенні їх на підставі того, що ДТП було скоєно у 2015 році. Позивач та його представник не довели в судовому засіданні які саме механічні пошкодження були завдані велосипеду позивача внаслідок ДТП. Не доведено вартість матеріальної шкоди в звязку з тим, що не доказано які механічні ушкодження завдано велосипеду. Крім того моральна шкода завищена і не доведено медичними документами необхідність лікування позивача саме тими медичними препаратами на які він посилається. В позові просить відмовити в повному обсязі. Суд заслухав позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків , дослідив письмові докази, і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно п. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій нанесені збитки (майнова шкода) в результаті порушення її громадянських прав, має право на їх відшкодування. Майновими збитками вважаються: - втрати, які особа понесла у зв'язку із знищенням або ушкодженням майна, а також витрати, які особа понесла або повинна понести для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якби його право не було порушене(упущена вигода). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Визначення моральної шкоди міститься у ст. 23 ЦК та в Постанові Пленуму Верховного Суду № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Так під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Зокрема, під немайновою шкодою, завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності (п. 3). Протиправна поведінка особи, яка завдала моральної шкоди, може полягати у: завданні каліцтва або іншого ушкодження здоров'я; протиправної поведінки щодо членів сім'ї чи близьких родичів потерпілого; знищенні чи пошкодженні майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Також обов'язковою підставою для деліктної відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою особи. У відповідності до статті 23 Цивільного кодексу України « Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. (Пункт 4 частини другої статті 23 в редакції Закону N 3261-IV від 22.12.2005) 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. 5. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. » Згідно до статті 1167 ЦК України «Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За загальним правилом, згідно статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 ЦК У країни шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до правової позиції ВСУ констатував право потерпілого стягувати шкоду з винуватця ДТП напряму через суд за загальною процедурою, навіть, якщо цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована. Таким чином, винуватець стане більш зацікавленим у порядній поведінці після ДТП. Правовий висновок ВСУ у справі № 6-954цс16: « Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, …. тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не повязане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобовязання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобовязання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обовязок. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обовязком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання - первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обовязково припиняє деліктне зобовязання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу). Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно- правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності. Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином. Позивач уточнив позов ,враховуючи ге, що страхова компанія посилається на те, що вони не страхували відповідальність [PERSON], то позивачу в повному обсязі повинен компенсувати збитки саме відповідач [PERSON], враховуючи практику ВСУ, а тому позивач уточнив позовні вимоги, як його представник пояснив в судовому засіданні, а саме збільшив їх в частині розміру а саме просить стягнути з [PERSON] всю суму шкоди, як матеріальної так моральної. Згідно до виписки з ЄРДР за № 12015050390001270 від 22.06.2015 року було зареєстровано факт того, що 22 червня 2015 року близько 8 год. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] синього кольору, під час виконання маневру розвороту на вул. Орджонікідзе у м. Краматорську, вчинив наїзд на велосипедиста [PERSON] , що рухався у нього позаду у попутному напрямку, спричинивши [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді забиття правого плечового суглобу, забиття правого і лівого колінних суглобів. Згідно до висновку експерта за № 128 У [PERSON] є тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Постановою від 25 серпня 2015 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4,124 КпАП України. В постанові зазначено, що 22.06.2015 року о 08 год. 00 хв. в м. Краматорськ гр. [PERSON] керуючи автомобілем ЗАЗ DAEWOO LANOS д/н [NUMBER] по сухому асфальтованому покриттю вул.. Орджонікідзе в напрямку від вул.. Південна та в районі автосалону «HYUNDAI» [PERSON] виконуючи маневр розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не дав дорогу та скоїв зіткнення з велосипедистом гр. [PERSON], що рухався в попутному напрямку ліворуч та після зіткнення не дочекавшись прибуття працівників міліції залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП велосипедист отримав механічні пошкодження, а гр. [PERSON] отримав тілесні ушкодження, чи було порушено вимоги п. 10.4, 2.10 а,в, г.д ПДР України. постановою Апеляційного суду Донецької області було розглянуто апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2015 року, якою [PERSON], притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень. Судом було встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24 серпня 2015 року, 22.06.2015 року о 08 год. 00 хв. в м. Краматорськ [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по сухому асфальтованому покриттю вул. Орджонікідзе в напрямку від вул. Південна та в районі автосалону «HYUNDAI» [PERSON] виконуючи маневр розвороту не з крайнього лівого положення на проїзній частині, не дав дорогу та скоїв зіткнення з велосипедистом [PERSON], що рухався в попутному напрямку ліворуч та після зіткнення не дочекавшись прибуття працівників міліції залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП велосипед отримав механічні пошкодження, а [PERSON]П отримав тілесні ушкодження, чим було порушено вимоги п. 10.4, 2.10 а,в, г,д ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 122-4, ст. 124 КУпАП. Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2015 року, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 340 гривень залишено без змін. Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях [PERSON]М є склад даного адміністративного правопорушення. Згідно до специфікації вартість ремонту велосипеду становить 2940 грн. , а вартість запасних частин велосипеду становить 7739 грн, а всього вартість становить 10679 грн. Матеріальна шкода завдана в розмірі 10679 грн. Крім того в матеріалах справи є квитанція з лікувально діагностичного центру, де позивач 29.07.2015 року проводив діагностування судин верхніх кінцівок, , вартість процедури- 180 грн та витрати на медичні препарати для лікування згідно до рекомендацій лікаря -2625 грн.( квитанція) Згідно до виписок з медичної картки позивача у нього діагностовано- струс головного мозку. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив той факт, що до нього звертався позивач з проханням відремонтувати його велосипед. Він проводив ремонт, купляв запчастини і також зберігав велосипед позивача. В звязку з таким обсягом робіт було видано Павленко всю необхідну письмову документацію, яка підтверджує його витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] Був допитаний як свідок і повному обсязі підтримав свої позовні вимоги та надав такі ж пояснення, які викладені в його позовній заяві. Крім того, позивачу була завдана моральна шкода внаслідок пошкодження його майна велосипеда та отримання тілесних ушкоджень. Він вимушений шукати гроші на ремонт, що відобразилось на сімейному бюджеті, порушено нормальний ритм його життя, доводилось додавати додаткових зусиль для організації свого життя, довгий час позбавлений користуватись велосипедом. Крім того у звязку з тілесними пошкодженнями та погіршенням стану його здоровя , була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яку позивач зазнав у звязку з противоправною поведінкою відповідача щодо нього. Моральну шкоду позивач оцінив у 10000 грн. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяний майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що його заподіяло. Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачені статтею 1192 ЦК: частина перша, що з урахуванням обставин справи суд за ви бором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її у натурі ( передати річ того ж роду і такої якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. частина друга, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У пункті 14 постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» викладені розяснення, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі У відповідності зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд прийшов до висновку, що відповідач винний у скоєнні ДТП згідно до постанов суду й позивачу його неправомірними діями була завдана матеріальна та моральна шкода. Суд вважає, що підлягає частково задоволенню позов [PERSON]. по моральній шкоді, з урахуванням матеріальної шкоди, характеру та обсягу фізичних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість. Моральні страждання позивача суд оцінює в 2000 грн., які необхідно стягнути з [PERSON] Розмір компенсації визначений судом відповідає вимогам розумності і справедливості , глибині та силі страждань, які зазнав потерпілий у звязку з порушенням його прав, а також відповідає поведінці відповідача. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 551 грн. 20 коп., згідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial