Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, треті особи: [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 вересня 2016 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу мають дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Донька [PERSON] в період з 01.10.2019 року до 30.09.2022 року навчається за кордоном та є студенткою 3 семестру (денна форма навчання) Хімічного відділення «Варшавської політехніки». Навчаючись за кордоном у Польщі, дитина щомісяця витрачає грошові кошти на пересування по місту Варшава до місця навчання, на сплату за місце проживання, харчування, на придбання одягу, на придбання навчального матеріалу, на сплату за зв`язок, за інтернет у розмірі 10000-15000 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку. На період навчання дитина проживає у гуртожитку, плата за який становить близько 3000 гривень. Кожні три місяці повертається додому, вартість квитків на літак напрямку Варшава-Київ та на потяг напрямку Київ-Покровськ в одну сторону становить близько 2500 гривень. Працювати та заробляти собі на життя дитина не має можливості, так як навчається на денній формі навчання. Відповідач не надає матеріальної допомоги в достатній кількості, хоча має таку можливість, перераховує 10000 гривень на утримання молодшої доньки та вважає, що цього достатньо. Відповідач працює та отримує заробітну плату, розмір якої досягає до 45000 гривень на місяць. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання на хімічному відділенні «Варшавська політехніка» у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 17 червня 2020 року відкладено розгляд справи за клопотанням відповідача, та витребувано від ТОВ «Корум шахтспецбуд» довідку про доходи [PERSON] . Відповідач у відзиві на позов, який надійшов до суду 23 червня 2020 року, зазначив, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню. На думку відповідача, позивачкою свідомо приховано від суду, що за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2017р. по справі №235/6897/16-ц з нього на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно| до досягнення повноліття. На утримані відповідача знаходиться його старенька непрацездатна мати [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та потребує матеріальної допомоги та догляду, в зв`язку з хворобою та старчеською немічністю. [PERSON] знаходиться на обліку у сімейного лікаря та лікаря невропатолога з діагнозом: «Радікулит» та потребую постійного вживання медикаментозних препаратів. Оскільки у [PERSON] дуже мала пенсія, яка становить 1700грн. на місяць, згідно ст.202 та ст.203 Сімейного Кодексу України відповідач виконує свій обов`язок по утриманню своєї непрацездатної матері та у додаткових втратах на матір, викликаних її тяжкою хворобою і немічністю, у зв`язку із чим щомісячно витрачає на її утримання, лікування та догляд 5000грн. Окрім того на утриманні відповідача знаходиться його вагітна дружина [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку із чим щомісячно витрачає на її утримання 2000 грн. [PERSON] є цілком здоровою, проте позивачкою свідомо приховано від суду, що у нього дуже поганий стан здоров`я, відповідач спостерігається у сімейного лікаря та лікаря кардіолога з діагнозом: «Уроджена вада серця: дефект міжшлуночкової почкової перегородки до 4.5мм. з ліво-правим скидом. ФВ78%. Аортальна недостатність І ст. Мінімальна митральна недостатність. Мінімальна трикуспідальна недостатність. Мінімальна недостатність пульмонального клапана. Гіпертонічна хвороба ІІст. ризик III СНІ ФКІІ» та потребує постійного вживання медикаментозних препаратів та збалансованого харчування. Загалом на місяць відповідач витрачає на своє лікування 4000грн. Станом на цей час середньомісячний дохід відповідача становить 59908,15грн, з яких він щомісячно перераховує на розрахунковий рахунок позивачки 10000грн. на утримання доньки [PERSON] , так як позивачка не давала виконавчий лист на виконання до ВДВС. Інших доходів відповідач не має, але отриманої заробітної плати йому не вистачає для проведення необхідної операції на серці в Національному інституті серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова АМН України, оскільки вартість проведення операції становить понад 300000 грн. На думку відповідача, при визначенні розміру аліментів повинно враховуватися наявність у нього на утриманні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , старенької непрацездатної матері [PERSON] , та вагітної дружини [PERSON] , Стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання,у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, як просить позивачка у позовній заяві, приведе його в дуже скрутне фінансове становище. Щодо наявності у відповідача на праві власності рухомого та нерухомого майна поясняє, що у нього на праві власності нерухомого майна взагалі не має, оскільки після розірвання шлюбу з [PERSON] , за домовленістю з нею, з метою не ділити спільно нажите у період шлюбу нерухоме майно, а саме житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами та земельну ділянку 1413200000:14:014:0396, площею 0,0846га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , відповідачем надано згоду [PERSON] на дарування по Ѕ частці кожній донці - [PERSON] та [PERSON] . Також у відповідача є заборгованість за кредитним зобов`язанням перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» у розмірі 164219,13 грн. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа - [PERSON] до судового не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Ухвалою суду від 07 серпня 2020 року за клопотанням відповідача та його представника до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору6 [PERSON] та [PERSON] . Від третьої особи - [PERSON] до суду надійшли пояснення щодо позовних вимог. Третя особа, яка є матір`ю відповідача, підтримала заперечення, які відповідач виклав у відзиві на позов. Зазначила, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання неповнолітньої донь [PERSON] , також на його утриманні перебуває вагітна дружина, та вона, тому що у зв`язку з хворобами та віком потребує такої допомоги. Сам відповідач важко працює, тому потребує збалансованого та калорійного харчування, відпочинку. Після розірвання шлюбу, з метою не ділити спільно нажите майно, відповідач надав згоду на дарування по Ѕ частині житлового будинку кожній донці. Третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Справу просила розглянути без її участі. Представник третьої особи - [PERSON] , в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала. Суду пояснила, що відповідач повинен також утримувати свою вагітну дружину, на користь якої за рішенням суду, було стягнено аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Витрати на навчання позивачкою не доведено, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Суд, вислухавши представників учасників провадження, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилась [INFO] , у свідоцтві про народження батьками зазначені: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с.7 ). Відповідно до довідки від 16.10.2019 року CH/168/ZO/165/1/20197 [PERSON] , [INFO], у 2019/2020 навчальному році, який триває з 01.10.2019р. до 30.09.2020 р. дійсно є студенткою 3 семестру (денна форма навчання; програма підготовки інженерів; рівень - перший) Хімічного відділення «Варшавської політехніки»; реєстраційний номер студента: [NUMBER] , напрямок підготовки - Хімічна технологія. Студента була зарахована на навчання 1 жовтня 2018 року на 1 семестр, навчання триває 7 семестрів. Запланована дата завершення навчання - 20 лютого 2022 року (а.с.3). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 23.09.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Прізвище дружини після реєстрації розірвання шлюбу змінено на прізвище до шлюбу - [PERSON] (а.с.9). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями частини першої статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підтвердження витрат повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та потребує допомоги, позивачкою надано до суду виписку з платіжної картки за лютий 2020р., вересень 2019 р., березень 2020 р., жовтень 2019р., січень 2020 р., листопад 2019 р., грудень 2019 р., квітень 2020 р. (а.с.10-17). Представник позивачки, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилались на дані виписки та звертала увагу суду на те, що з цих виписок видно, що позивачка перераховує щомісяця доньці 10000 гривень, тобто саме ті кошти які надає їй відповідач, як аліменти на утримання іншої неповнолітньої доньки. Представник відповідача в судовому засіданні звертав увагу суду на те, що з виписок з карти видно, що донька позивачки витрачає кошти на ресторани та алкоголь, витрати які дійсно несе позивачки у зв`язку з навчанням доньки не доведені. Крім того, відповідач не давав згоди на навчання доньки за кордоном, тому не зобов`язаний нести трати з цього приводу. Вирішуючи питання, щодо належності такого доказу, як виписка з платіжної картки, та можливість врахування доказу при ухваленні рішення, суд зазначає, що надані виписки не містять даних про те, кому саме належить платіжна картка, в чиєму розпорядженні ця картка перебуває та хто проводить оплату товарів та послуг за допомогою цієї картки. Оскільки визначальними для такої категорії справ є докази понесених витрат, які пов`язані з навчанням, суд звертає увагу, що за період з вересня 2019 року по квітень 2020 року, особою, яка користується карткою витрачено на придбання книг 1921,42 гривень. Проте, які саме це книги, чи потрібні вони в навчанні та чи була потреба їх придбавати, суду доказів не надано. За період з вересня 2019 року по квітень 2020 року особою, яка користується карткою, витрачено на оплату послуг готелю 19668,29 гривень. Проте, договорів на надання готельних послуг, квитанцій про сплату цих послуг саме позивачкою або її донькою, суду не надано. Також не надано суду будь-яких квитків на літак або потяг, як підтверджують витрати на проїзд до місця навчання. За лютий 2020 року з картки було витрачено 9708,59 гривень, з них така категорія витрат як ресторан складає 1158,68 гривень, продукти - 3268,79 гривень, алкоголь 292,75 гривень, книги/ЗМІ - 98,14 гривень, та інше. Суд не приймає до уваги посилання представника позивачки на те, що на утримання доньки щомісяця позивачка витрачає 10000 гривень, тому розмір аліментів повинен складати саме ј частину доходу відповідача. Перераховувати доньці суму у розмірі 10000 гривень позивачка вирішила одноособово, без погодження з відповідачем. Суду не надано доказів про те, що витрати, які несе позивачка та, що вони пов`язані з навчанням повнолітньої доньки, складають саме 10000 гривень, так само доказів на підтвердження витрат позивачки, пов`язаних саме з навчанням доньки, матеріали справи не містять (щодо понесення витрат на проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників тощо). Умовою, при наявності якої батьки зобов`язані утримувати повнолітніх доньку, сина, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, також є можливість батьків надавати таку матеріальну допомогу, як це передбачено статтею 199 СК України. Відповідно до довідки від 02.06.2020 року КНП «Мирноградський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] спостерігається у сімейного лікаря та кардіолога з діагнозом: уроджена вада серця: дефект міжшлуночкової почкової перегородки до 4.5 мм. з ліво-правим скидом. ФВ78%. Аортальна недостатність І ст. Мінімальна митральна недостатність. Мінімальна трикуспідальна недостатність. Мінімальна недостатність пульмонального клапана. Гіпертонічна хвороба ІІст. ризик III СНІ ФКІІ (а.с.53). Відповідно до довідки від 03.06.2020 року ТОВ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД» [PERSON] працює у цьому товаристві з 29.12.2018 р. по теперішній час та займає посаду керівник проектів. Заробітна плата за період з листопада 2019р. по квітень 2020 року склала 446572,63 гривень, з яких утримано 87123,70 гривень, сума до виплати 359448,93 гривень (а.с.54). Сторонами не заперечується того факту, що відповідач сплачує на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 10000 гривень щомісячно. [PERSON] надано згоду [PERSON] на дарування житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами та земельної ділянки 1413200000:14:014:0396, площею 0,0846га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , по Ѕ частці кожній донці - [PERSON] та [PERSON] (а.с.57). [PERSON] , яка є матір`ю відповідача (а.с.112), відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] , є пенсіонеркою (а.с.60), потребує лікування, медичного дообстеження та консультацій вузьких спеціалістів (а.с.128). [PERSON] укладено шлюб з [PERSON] 28.08.2019 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с.64). [PERSON] перебуває на обліку у лікаря жіночої консультації з діагнозом вагітність 22 тижні, довідка видана 22.05.2020 року (а.с.98). 20.05.2020 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: доньки [PERSON] та доньки [PERSON] , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно. 22.05.2020 р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника у розмірі 25% (з урахуванням утримання заборгованості по аліментам та утримання поточних аліментів у розмірі 1/6) (а.с.80). Інші виконавчі документи на виконанні станом на 04.06.2020 р. не перебувають (а.с.81). З метою обґрунтування витрат, які несе позивачка на утримання повнолітньої доньки, суду надані висновки лікаря (а.с.82, 85), квитанція (а.с.83, 84, 86), що стосуються стану здоров`я повнолітньої доньки. Проте, суд не може обґрунтовувати розмір аліментів, які підлягають стягненню, необхідністю витрат на лікування повнолітньої доньки, оскільки ці витрати не пов`язані з навчанням. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 03.08.2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, з 19.06.2020 року до досягнення дитиною трьох років. На даний час рішення не набуло законної сили. Донька сторін - [PERSON] навчається на денній формі навчання, тому факт потреби останньої у матеріальній допомозі є беззаперечним. Але, суд вважає, що розмір аліментів у вигляді ј частини всіх видів заробітку на утримання повнолітньої доньки, є невиправдним та не обґрунтованим, оскільки, враховуючи дохід відповідача, потребу саме в такому розмірі аліментів в судовому засіданні не доведено. Належних доказів витрат, понесених на навчання, суду не надано. Разом з тим, не заперечується сторонами, що донька сторін дійсно навчається у місті Варшава, тому суд вважає, що вона потребує певної матеріальної допомоги від батьків. При цьому, суд зазначає, що надання матеріальної допомоги доньці, яка продовжує навчання, є обов`язком обох батьків. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та визначаючи аліменти в розмірі 1/20 частини від доходу відповідача, що підлягають стягненню на утримання повнолітньої доньки, що навчається, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, працює, наявність інших утриманців , а отже має можливість приймати участь в матеріальному забезпеченні повнолітньої доньки, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду 19.05.2020 року. Тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн., оскільки позивач на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial