Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 11 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та [PERSON] був укладений договір № 1635207/05 про встановлення кредитного ліміту на рахунок платіжної карти. Відповідно до кредитного договору позивач встановив позичальнику кредитний ліміт по картковому рахунку позичальника № [NUMBER] у сумі 5 000 грн. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує умови договору. Станом на 09 вересня 2014 року за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 6 805,78 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Новий» та [PERSON] був укладений договір №1635207/05 про встановлення кредитного ліміту на рахунок платіжної карти. Відповідно до п. 1.1 кредитного договору позивач встановив позичальнику кредитний ліміт по картковому рахунку позичальника № [NUMBER] у сумі 5 000 грн. з 11 жовтня 2007 року по 09 жовтня 2008 року. Факт встановлення кредитного ліміту у сумі 5 000 грн. підтверджується розпорядженням від 11 жовтня 2007 року. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору кредиту, позичальник зобов'язаний за користування кредитним лімітом сплачувати позивачу плату у розмірі 36 % річних. Нарахування відсотків за користування кредитним лімітом проводиться щомісячно з дати обліку виданої суми кредитного ліміту на балансі банку. Остаточний розрахунок по відсоткам здійснюється у день закриття кредитного ліміту за картковим рахунком позичальника в строк, вказаний у п. 1.1. кредитного договору. Пунктом 1.2. кредитного договору встановлено, що починаючи з другого місяця дії цього договору, сума доступного кредитного ліміту щомісячно зменшується на 8,33 % від суми початкового ліміту, встановленого п. 1.1. кредитного договору. У відповідності до п. 4.2.4 договору кредиту у разі перевищення кредитного ліміту відповідач сплачує банку відсотки у розмірі 43% річних на суму перевищення. Згідно з п. 8.1. договору кредиту, даний договір діє до повного погашення суми заборгованості по кредиту і сплати нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] станом на 09 вересня 2014 року становить 6 805,78 грн., яка складається: із заборгованості по основній сумі боргу у розмірі 5 000 грн., із заборгованості по сплаті відсотків за користування овердрафтом у розмірі 1 805, 78 грн. Таким чином, оскільки зобов'язання за договором про встановлення кредитного ліміту по картковому рахунку відповідачем не виконані, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved