Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 30.08.2003 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. В позовній заяві позивач також просив залишити малолітніх дітей на проживання та виховання з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 30 серпня 2003 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Обухівського районного управління юстиції Київської області видано свідоцтво про одруження серії 1-БК № 217187, зроблено відповідний запис № 193. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК № 277923, відповідний актовий запис № 127, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, дата видачі 12 травня 2004 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження , відповідний актовий запис № 490, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, дата видачі 22 грудня 2009 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Крім того, як встановлено судом спір щодо місця проживання дітей відсутній, перешкоди щодо виховання дітей жодним з батьків не чиняться, а тому, оскільки, виховання дитини є обов'язком батьків незалежно від того чи перебувають батьки в шлюбних відносинах, суд, визнає недоцільним покладати обов'язок виховання лише на одного з батьків. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Враховуючи наведене,

Outcome: partial