Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У позовній заяві позивач вказує, що він є власником земельної ділянки площею 0,0034 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , призначення якої - для будівництва індивідуального гаража. 18 грудня 2008 року виконавчим комітетом Гадяцької міської ради прийнято рішення надати йому дозвіл на будівництво гаража та підсобного приміщення на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] . У травні 2010 року він самовільно збудував індивідуальний гараж без належного проекту та дозволу на проведення будівельних робіт інспекції ДАБІ в Полтавській області. 17 березня 2011 року прийнято рішення про присвоєння поштової адреси гаражу: [ADDRESS] . Посилаючись на те, що даний об`єкт будівництва збудований самочинно і не може бути прийнятий в експлуатацію до визнання права власності на самочинне будівництво, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позивач [PERSON] направив заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи Гадяцької міської ради Полтавської області, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Гадяцької міської ради направили заяву про розгляд справи без їх участі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги[PERSON] до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 185132, [PERSON] , на підставі рішення Гадяцької міської ради від 16.12.2008 № 30, є власником земельної ділянки площею 0,0034 га, розташованої по [ADDRESS] , цільове призначення: для гаражного будівництва. Згідно даних технічного паспорта на гараж з погребом по [ADDRESS] , гараж з погребом позначений літ. А-2. Відповідно до рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 18 грудня 2008 року № 309-6, [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража розміром 6,0х4,0 м2 та підсобного приміщення на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] . На підставі рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 17 березня 2011 року, присвоєно поштову адресу гаражу, побудованому згідно рішення виконкому міської ради № 309-6 від 18.12.2008 по [ADDRESS] , [PERSON] , а саме [ADDRESS] . Зі змісту роз`яснень від 13.04.2020 за № 01-30/12, наданих позивачу відділом державного архітектурно-будівельного контролю Гадяцької міської ради, самовільно збудований гараж з погребом, що знаходиться по [ADDRESS] , підлягає прийняттю в експлуатацію лише після визнання права власності на нього у судовому порядку. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно звіту про проведення технічного обстеження № 2 від 27 лютого 2020 року, за результатами технічного обстеження гаража по [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. У довідці Гадяцької філії АТ «Полтаваобленерго» від 25.05.2020 № 14-02-01/779 зазначено, що самочинно збудований гараж з погребом, позначений в технічному паспорті літ. А-2, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований без порушень вимог ПУЕ в частині мереж АТ «Полтаваобленерго». Згідно довідки Гадяцького районного сектору ГУ ДСНС України у Полтавській області від 01.04.2020 № 19-180/22, самочинно збудований гараж з погребом, позначений в технічному паспорті літ. А-2, за адресою: [ADDRESS] , не порушує вимог протипожежних норм. Відповідно до довідки ПрАТ «Гадячгаз», гараж за адресою: [ADDRESS] не газифіковано та не знаходиться в охоронній зоні систем газопостачання. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК) та землекористувачі (стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Враховуючи, що самочинно збудований позивачем гараж, як було встановлено судом, придатний для надійної та безпечної експлуатації, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved