Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про стягнення заборгованості за договором банківського строкового вкладу (депозиту) в порядку захисту прав споживачів до відповідача ПАТ «АБ «Експесс-Банк», згідно якого просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти - суму депозитного вкладу - 27000.00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне: 11.04.2014 року в м. Дніпропетровську в представництві відповідача він уклав договір банківського вкладу (депозиту) №278847-10.24/09/383 на суму 30000 грн. строком на 13 місяців під 19% річних в національній валюті який був ним був підписаний договір від 11 квітні 2014 року. З боку відповідача договір був підписаний начальником Дніпропетровського міського відділення банку Касиловою О.А.. після підписання договору ним були внесені грошові кошти в сумі 30000 грн., в касу банку. Після укладення договору та внесення грошових коштів, він протягом трьох місяців отримував відсотки за договором в сумі 800 грн., а потім відсотки стали сплачуватись в приблизно в сумі 75 грн. Як йому стало відомо від нового начальника відділення банку, його договір від 11.04.2014 року був фіктивний, а згідно даних комп'ютерної системи банку договір між ним та ба банком був укладений на суму 3000 грн., та під 17.5% річних. 23.10.2014 року він звернувся із письмовою заявою до Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ « АБ «Експресс-Банк» щодо протиправних дій працівників банку та прохав виплатити йому суму вкладу, однак до теперішнього часу йому сплачено лише 3000 грн. 25.10.2015 року він подав заяву до правоохоронних органів щодо шахрайських дій з боку працівників банку які заволоділи його коштами в сумі 27000 грн., його заява внесена до ЄРДР за № 12014042000000042 від 28.10.2015 року за ч. 2 ст. 191 КК України. Однак до теперішнього часу винна особа, як йому повідомили Касилова О.А., не встановлена та стягнути кошти з неї він не має можливості. Але в зв'язку з тим, що шкода заподіяна йому як фізичній особі працівником банку Касиловою О.А., то вважає, що банк несе відповідальність за дії свого працівника, що й стало підставою звернення до суду В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснив, що при укладенні договору йому було надано два виготовлені банком примірники договору. На першому примірнику працівник банку підкреслила, що від нього приймається 30000 грн., на 13 міс. та під 19%. Він підписав обидва примірники, але яка сума зазначена на другому примірнику він не дивився, так як вважав, що вони є однаковими. Він не пам'ятає, чи йому видавали квитанцію про прийняття від нього коштів, та де вона зараз він не знає, так як пройшло вже багато часу. Також він протягом трьох місяців отримував відсотки в сумі 800 грн., але чи були в нього банківські чеки на дані суми він також не пам'ятає. Крім того за сплином значного періоду часу він міг їх викинути Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що зазначений позивачем договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Турбота» № 278847-10.24/09/383 від 11.04.2014 року на суму 30000 грн., в АБ «Експрес-Банк» не зареєстрований та не обліковується, рахунки для обліку суми вкладу, на підставі договору банківського вкладу не відкриті, грошова сума, вказана в договорі банківського вкладу, до банку не надходила. Натомість зареєстрований договір з таким же номером на суму 3000 грн., яка позивачеві виплачена. Тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Вислухавши осіб, що брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) «Турбота» ( в національній валюті із щомісячною сплатою процентів) № 278847-10.24/09/383 від 11.04.2011 року. В примірнику договору,наданому позивачем зазначено, що банк приймає від вкладника грошові кошти в сумі 30000 грн., сума зазначена як цифрами так і прописом. Строк вкладу 13-ть місяців ( з 11.04.2014 року по 10.05.2015 року) під нарахування процентів на вклад в розмірі 19 % річних, що підтверджується копією договору від 11.04.2014 року. Відповідачем надано суду також примірник договору банківського строкового вкладу (депозиту) «Турбота» ( в національній валюті із щомісячною сплатою процентів) № 278847-10.24/09/383 від 11.04.2011 року в якому зазначено суму вкладу 3000 грн., строком на 13 місяців під 17% річних, укладеного з позивачем Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або в дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. З пояснення позивача судом встановлено, що протягом трьох місяців він отримував грошові кошти в сумі 800 грн., - щомісячні відсотки по вкладу згідно із умовами договору, зазначеними в наданому йому примірнику. Після почав отримувати грошові кошти в сумі приблизно 75 грн., відсотки по вкладу згідно із умовами договору, зазначеними в наданому примірнику договору наданому відповідачем. Дані пояснення позивача підтверджуються копією його заяви на адресу банку, повідомленням банку та зверненням позивача до органів поліції із заявою про злочин. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд виходить з того, що обидві сторони визнають факт існування договірних відносин між позивачем та банком з приводу грошового вкладу. Також представником відповідача визнається факт неправомірних дій працівника банку [PERSON], щодо привласнення коштів вкладників. Наявність кримінального провадження відносної [PERSON],. та інших працівників банку та наявність значної кількості потерпілих. Тому дані факти відповідно до ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Сторони в судовому засіданні не змогли надати суду доказів на підтвердження внесення позивачем грошових коштів на рахунок банку в сумі 30000 грн. При цьому позивач пояснив, що він не пам'ятає про наявність в нього такого документу і якщо він у нього був, то втрачений зі спливом часу. Представник відповідача пояснив, що так як договір на суму 30000 грн., укладений з позивачем не перебуває у комп'ютерній базі банку то напевне немає і підтвердженні того, що такі виписки (квитанції) існують. Проте виходячи з того, що відповідач надав позивачу копію договору, укладену з позивачем на суму 3000 грн., в той же час не надав суду виписки, квитанції, прихідного ордеру про отримання від позивача коштів в даній сумі, тобто про одержання даних коштів, але дану суму позивачу виплатив, що суд розцінює також як факт визнання відповідачем наявності договірних відносин з позивачем за договором банківського вкладу та його часткового виконання. Також суд приймає до уваги той факт, що у примірнику договору, наданому позивача сума вкладу 30000 грн., зазначена як цифрами так і прописом, будь-яких дописок, виправлень зміщення рядків немає. Даний договір скріплений печаткою банку, тому суд вважає, що даний договір був укладений з позивачем та є чинним, так як доказів визнання даного договору недійсним відповідачем не надано. Невнесення даного договору в комп'ютерну базу даних не визначає даний договір як недійсний чи не укладений. Внесення коштів в сумі 30000 грн., до установи банку підтверджується і тим, що протягом певного періоду часу його умови виконувались банком. Так як згідно поданої позивачем заяви до банку виплата відсотків в меншому розмірі ніж передбачено договором відбулась у вересні-жовтні місяці 2014 року, що підтверджується датою складання даної заяви та датою на штампі вхідної кореспонденції. Крім того в жовтні 2014 року позивач звернувся і до органів поліції з заявою про злочин. Оцінюючи дані докази в сукупності. суд приходить до висновку, що протягом квітня - вересня місяця 2014 року умови, викладені в примірнику договору банківського вкладу, наданого позивачем, банком виконувались, так як в цей період будь-яких претензій з приводу невиконання умов договору у позивача не було. Тобто відповідачем були вчинені дії на виконання умов договору, викладених в примірнику наданому позивачем. З чого суд приходить до висновку, що грошові кошти в сумі 30000 грн., були передані позивачем установі банку. Відповідно до ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором строкового банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеному у договорі банківського вкладу. Так як на даний час строк, на який укладався договір скінчився, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 27000 грн., внесених позивачем за договором банківського строкового вкладу (депозиту) «Турбота2 № 278847-10.24/09/383 від 11 квітня 2014 року, з урахуванням частки, виплаченої позивачу банком добровільно . Невнесення зазначеного вище договору до комп'ютерної бази банку, не відкриття рахунків для обліку суми вкладу та відсутність підтвердження від позивача суми депозиту відбулось не з вини позивача, а з вини працівників банку. При цьому вина працівників банку підтверджується наявністю відкритих кримінальних проваджень, що підтверджується повідомленнями прокуратури Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь корить держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. вимоги позивача, який звільнений від спати судових витрат задоволенні.

Outcome: approved