Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] Стенлі, який просить розірвати договір купівлі-продажу 1/4 частини квартири за адресою : Україна, [ADDRESS]/1, за яким [PERSON] Стенлі продав, а [PERSON] Янсі придбав зазначену частину квартири, укладений 22 грудня 2012 року, зизнати за [PERSON] Стенлі право власності на 1/4 частини квартири за адресою : Україна, [ADDRESS]/1.. Позивач надав до суду заяву, відповідно якої просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки суду невідомі у звязку з тим, суд вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, за яким [PERSON] Стенлі передав у борг відповідачу 93 180 дол. США, що у гривневому еквіваленті складає 774 787,74 гривень. Відповідно до умов договору позичальник зобовязується повернути зазначену суму до 21.12.2022 року. Повернення вчинюється щомісячно у сумі 6 205,56 гривень, що еквівалентно 776,50 дол. США. Сума позики повертається за адресою : Україна, [ADDRESS]/1. На даний час умови договору позики від 21.12.2012 року відповідачем не викується. Також між сторонами 21.12.2012 року було укладено договір купівлі-продажу 1/4 частини квартири за адресою : Україна, [ADDRESS]/1, за яким [PERSON] Стенлі продав, а [PERSON] Янсі придбав зазначену частину квартири. Договір купівлі-продажу зазначеної частини квартири був укладений з метою виконання умов договору позики. На даний час договір позики не виконується відповідачем взагалі. Згідно до вимог ч.1, ч.3, ч.5 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Ч.1 ст.628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно до вимог ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до вимог ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За загальними умовами виконання зобов'язань, які передбачені ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог,- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом є недопустимою. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved