Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 15.02.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди. Позов обґрунтовано тим, що станом на 15.04.1991 року позивач, [PERSON] , проживала в житловому будинку, який відносився до розряду колгоспного двору та розташований за адресою [ADDRESS] . Також членами колгоспного двору були [PERSON] , голова домогосподарства, та [PERSON] , син голови домогосподарства. Таким чином, станом на 15.04.1991 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] набули право вланості на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями по 1/3 частці кожен. [PERSON] , [INFO] , чоловік позивача, помер [INFO] , заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . За заявами позивача та відповідача 1 [PERSON] 18.08.2018 року відкрито спадкову справу № 199/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] у Оратівській державній нотаріальній конторі. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] позивач [PERSON] не має змоги, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 23.03.2021 року провадження у справі № 141/160/19 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 29.04.2021 року. Ухвалою суду від 29.04.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/160/19 на тридцять днів з ініціативи суду. Відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 03.06.2021 року. 03 червня 2021 року у зв`язку з неявкою сторін у справі розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 17.06.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилася. Натомість, позивач 03.06.2021 року подала до суду заяву (№ 1703/21-Вх), згідно якої позовні вимоги уточнила, та просила визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, здійснювати розгляд справи у судовому засіданні без її участі. Відповідач 1 [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце судового засідання, в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву (№1702/21-Вх) від 03.06.2021 року, в якій повідомляє, що позовні вимоги у справі № 141/160/19 визнає в повному обсязі, просить розгляд справи здійснювати без його участі. В судове засідання відповідач Новоживотівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 16.06.2021 року до суду надійшла заява ( № 1912/21-Вх) Оратівської селищного голови Лошак Г.В., яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Новоживоітвської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Новоживотівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] . 11 березня 1962 року [PERSON] та [PERSON] одружились у Новоживотівському сільському ЗАГСі Оратівського району. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та про що 25.04.2018 року виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 11. В довідці № 991 від 14.11.2018 року, виданій виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, зазначено, що згідно записів у погосподарській книзі № 2 за 1991-1995 роки, станом на 15.04.1991 року, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відносився до розряду колгоспного двору, в якому були прописані та проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до довідки № 109 від 14.02.2019 року, виданої виконкомом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Новоживотівської сільської ради № 2 за 2016-2020 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , помер [PERSON] , який народився [INFO] в с.Новоживотів Оратівського району Вінницької області, на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою була зареєстрована та проживала [PERSON] , дружина, [INFO] . Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок у [ADDRESS] , виготовленого 24.05.2018 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 167297 грн. Як вбачається із спадкової справи № 199/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , справу розпочато 18.08.2018 року за заявами [PERSON] та [PERSON] . Згідно заяв № 43 від 27.04.2018 року, № 63 від 02.07.2018 року, які містяться у матеріалах спадкової справи № 199/2018, [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , відмовляються. Згідно витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54119707 від 16.11.2018 року, № 54119778 від 16.11.2018 року, № 54119822 від 16.11.2018 року та № 54119867 від 16.11.2018 року, до Спадкового реєстру внесено реєстраційні записи про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] спадкоємцю [PERSON] . В свідоцтвах про право на спадщину за законом від 16.11.2018 року, виданих в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області Манус В.В., вказано, що спадщина, на яку видано ці свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 2,8281 га, розташованої на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області; з земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в [ADDRESS] ; з земельної ділянки площею 0,1532 га, розташованої в [ADDRESS] ; з земельної ділянки площею 0,1522 га, розташованої в [ADDRESS] . Свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене спадкове майна видано гр. [PERSON] . Однак, постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. № 641/02-31 від 16.11.2018 року відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку [ADDRESS] , належну померлому [INFO] чоловіку [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] свого чоловіка [PERSON] на спадкове майно, в тому числі і на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Манус В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 641/02-31 від 16.11.2018 року, а саме, у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . При цьому, інші спадкоємці за законом від прийняття спадщини відмовились, а відповідач 1 [PERSON] - син спадкодавця та Оратівська селищна рада, згідно поданих заяв, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачами, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved