Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

До Магдалинівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що 10.09.2015 року між нею та [PERSON] було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку з присадибною земельною ділянкою розташованих за адресою: [ADDRESS] . Ціна нерухомого майна була обумовлена в розмірі 70 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а [PERSON] зі свого боку зобов`язалася, що після сплати суми нотаріально посвідчать договір купівлі-продажу. Після отримання грошей, [PERSON] договір належним чином не посвідчила, оскільки померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право власності від 30.11.1989 року, житловий будинок рахується власністю [PERSON] , який помер [INFO] . Зазначений будинок успадкував його син (батько відповідачів) [PERSON] та виготовив на своє ім`я державний акт на присадибну земельну ділянку. [INFO] [PERSON] помер, його єдиною спадкоємицею була дружина [PERSON] , яка постійно проживала з ним на час смерті. Відповідачі як спадкоємці першої черги із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння вона не зверталися. Позивач вважає, що між нею та [PERSON] , як спадкоємицею нерухомого майна досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, нею сплачено всю вартість майна, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право особистої власності від 30.11.1989 року (а. с. 11). Земельна ділянка площею 0,85 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,60 га належала [PERSON] , згідно державного акту серії ДП від 16 жовтня 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 2831 (а. с. 15). [PERSON] помер [INFO] , згідно витягу з ДРАЦС (а. с. 16). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 17). [PERSON] постійно проживала разом з чоловіком [PERSON] з 1959 року по день смерті по [ADDRESS] (а. с. 24). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 18). Спадкоємцями майна померлої [PERSON] є її діти [PERSON] та [PERSON] (а. с. 19-23), відповідачі по справі. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між позивачем та [PERSON] вважається таким, що вчинений правомірно, але неможливо нотаріально посвідчити договір, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Outcome: approved