Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

\~\~ До суду звернувся позивач з позовом до [PERSON] , в якому ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 01.06.2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ-БАНК», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 177/2011-95, за яким позивач надав кредит відповідачу у розмірі 141\~746,00 гривень. Відповідно до п. 1.1. вищевказаного Договору, Банк надав відповідачу кредит, на умовах зазначених в кредитному договорі, а відповідач зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Згідно з умовами кредитного договору, а саме п. 3.2 відповідач зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі 01.06.2018 року, або достроково у випадках, передбачених цим договором. Відповідно до пп. 3.3.1 п. 3.2 договору, проценти за користування кредитом нараховуються Банком за ставкою у розмірі 18,00% річних, з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення згідно з відповідними підпунктами п. 3.3 цього договору. У порушення прийнятих на себе зобов`язань [PERSON] за користування кредитними коштами припинив сплачувати. Починаючи з жовтня 2018 року позивач неодноразово повідомляв відповідача про неналежне виконання умов кредитного договору, тому що, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦКУ). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ГКУ). Станом на 04.02.2019 року заборгованість за кредитним договором № 177/2011-95 від 01.06.2011 року, становить 62 379,65 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 16 038,84 грн.; заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочені) - 6 985,91 грн.; пеня на суму простроченої заборгованості за період з 04.02.2018 року по 04.02.2019 року - 62 379,65 грн. На підставі\~викладеного просить\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~177/2011-95\~від 01.06.2011\~року у\~сумі 62\~379,65\~гривень та\~судові витрати. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та справу розглянути без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.50). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, до судового засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.52). У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно з ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Так, відповідно до кредитного договору № 177/2011-95 від 01.06.2011 року, який було укладено між Публічним акціонерним товариством «ВТБ-БАНК» та [PERSON] , останній отримав кредит у сумі 141 746 гривень із зобов`язанням сплати відсотків у розмірі 18% річних (а.с.5-9). Згідно договору про відступлення права вимоги № 270317 АВ від 27.03.2017 року, ПАТ «ВТБ-БАНК» відступило право вимоги за кредитними договорами ПАТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.14-16). Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв`язку із цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № 177/2011-95 від 01.06.2011 року, укладеного між ПАТ «ВТБ-БАНК» та [PERSON] встановив, що станом на 04.02.2019 року утворилась заборгованість на загальну суму 62\~379,65 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) - 16 038,84 гривень; заборгованість по\~відсоткам (в\~т.ч.\~прострочені)\~-\~6\~985,91\~гривень;\~пеня на\~суму простроченої\~заборгованості за\~період з\~04.02.2018\~року по\~04.02.2019\~року -\~62\~379,65\~гривень (а.с. 11-13). [PERSON] до судового засідання не з`явився, доказів сплати зазначеної заборгованості до суду не надав, за таких обставин суд приходить до переконання, що заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобов`язання повинна бути стягнена з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК». Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 гривень (а.с.4), отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1921,00 гривень.

Outcome: approved