Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

до суду звернувся Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві позивач вказує, що на підставі поданої в установленому порядку заяви від 30.03.2007, між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON] , укладено Кредитну угоду № 1096-07 від 10.04.2007. Дана Кредитна угода укладена відповідно до діючого законодавства та на підставі Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, якими встановлено порядок надання, використання та погашення довгострокових кредитів, які надаються Фондом. Згідно умов вищевказаної Кредитної угоди, Фонд взяв на себе зобов`язання по наданню [PERSON] кредиту на будівництво господарських споруд у розмірі 50 000 грн, а вона у свою чергу - щоквартально його погашати по 1050 грн в квартал, починаючи з ІІ кварталу 2008 року, а останній платіж у розмірі 650 грн здійснити у І кварталі 2020 року. Відповідно до п. 1.1 Кредитної угоди [PERSON] взяла на себе зобов`язання по погашенню кредиту у відповідності до складеного графіку (п. 4.4 Кредитної угоди), а Фонд - поетапно надавати Відповідачу 1 кредит (п. 1.1 Кредитної угоди). Свої обов`язки Фонд виконав своєчасно і сумлінно відповідачу [PERSON] фактично надано 50\~000 грн, вісьма траншами: 25.04.2007 - 3000 грн, 4000 грн, 5000 грн, 5000 грн; 05.07.2007 15000 грн; 30.07.2007 5000 грн; 16.08.2007 8000 грн; 21.08.2007 5000 грн. Вказана Кредитна угода, у відповідності до п. 14 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі, забезпечена Договором поруки № 445-07 від 10.04.2007, згідно п. 1.1 якого [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися відповідати перед Фондом за виконання [PERSON] зобов`язань, передбачених Кредитною угодою. Проте, всупереч вимог п.п. 4.4, 4.5 Кредитної угоди, [PERSON] зобов`язання по погашенню кредиту не виконує, відповідні періодичні платежі на рахунок Фонду не вносить. Станом на 05.12.2018, заборгованість [PERSON] по Кредитній угоді № 1096-07 становить 42 396 грн, серед них: кредитні кошти (тіло кредиту) - 15346 грн; відсотки за користування кредитом - 3302 грн; пеня - 23346 грн. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є солідарними боржниками по Кредитній угоді № 1096-07 від 10.04.2007. Фонд звертався\~до відповідачів\~з вимогами\~щодо погашення\~заборгованості,\~проте вказані\~вимоги позивача\~залишились невиконаними.\~З цих\~підстав, представник Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно на користь фонду зі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість по Кредитній угоді № 1096-07, станом на 05.12.2018, в сумі 42398\~грн, з них: кредитних коштів (тіло кредиту) - 15 750 грн; відсотків за користування кредитом - 3302 грн; пені - 23346 грн, а також стягнути з відповідачів сплачений Фондом судовий збір у розмірі 587,33 грн, з кожного. 21 червня 2019 року від представника позивача Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до суду надійшла заява про збільшення суми позовних вимог, в якій він, посилаючись на те, що з моменту передачі позову до суду, а саме з 05.12.2018 пройшло два квартали, сума необхідних до сплати коштів збільшилась та станом на 18.06.2019 становить 47587 грн, з них: кредитні кошти - 16\~800 грн; відсотки за користування кредитом - 3\~699 грн; пеня - 27 088 грн. З цих підстав, позивач просить стягнути солідарно на його користь з відповідачів заборгованість по Кредитній угоді № 1096-07, станом на 18.06.2019, в сумі 47587 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року заяву Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про збільшення суми позовних вимог прийнято до розгляду. У судовому засіданні представники позивача Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі [PERSON] та [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Гусаренко О.М. у судовому засіданні визнали позов частково, з підстав, викладених у відзиві, а саме не погодились з нарахуванням пені та просили застосування до вимог про стягнення неустойки, зокрема пені, строків спеціальної позовної давності. У відзиві\~відповідач [PERSON] \~вказує,\~що вона,\~як співвідповідач частковозаперечує проти заявлених позовних вимог та вважає їх необґрунтованими, з наступних підстав. 10.04.2007, між позивачем та нею, дійсно укладено Кредитну угоду № 1096-07, відповідно до умов якої вона отримала кредит на будівництво (добудову) житлового будинку, строком на 13 років в загальній сумі 50000 грн із сплатою 3% річних у національній валюті України. Вона не погоджується із заявленим розміром заборгованості, так як Гадяцьким районним відділом ДВС Гадяцького територіального управління юстиції в Полтавській області, на виконанні у якому перебуває справа про стягнення заборгованості по даній спірній угоді, повинні були списатися кошти з її арештованого рахунку у значно більшому розмірі ніж зазначений у позовній заяві. Окрім того, відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже, аналіз цих норм ЦК України, дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Проте, заявлений позивачем розмір пені в сумі 23346 грн, обрахований у період з 01.01.2015 по 15. 10.2018 року, що є порушенням ст. 258 ЦК України. З цих підстав, просить суд частково задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням її заперечень. У свою чергу, у відповіді на відзив позивач зазначив, що Кредитна угода укладена відповідно до діючого законодавства та на підставі «Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам житла на селі», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 № 1597, якими встановлено порядок надання, використання та погашення довгострокових кредитів, які надаються Фондом. Згідно п. 9 Постанови КМУ № 1211 від 03.08.1998 «Про затвердження Положення про порядок формування і використання коштів фондів підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», кошти фондів формуються за рахунок коштів державного бюджету, виділених для надання пільгових довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам. У відповідності до ст. 50 Бюджетного Кодексу України, на вимогу щодо погашення заборгованості, що виникла з відносин кредитування з бюджету, не поширюється позовна давність, передбачена в цивільному законодавстві щодо зобов`язань приватноправового характеру. У разі надання кредитів з бюджету у позичальників виникає заборгованість перед бюджетом. З моменту надання кредитів з бюджету на суму отриманих з бюджету коштів права кредитора та право вимагати від позичальників повернення таких кредитів до бюджету у повному обсязі переходять до держави. Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості не поширюється. [PERSON] отримала Державний пільговий кредит бюджетними коштами і вчасно його не повертала, на вимоги щодо погашення такої заборгованості не поширюється термін позовної давності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON] , її представника, показання начальника Гадяцького РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області Пуха В.О., допитаного в якості свідка, який підтвердив наявність заборгованості у відповідача [PERSON] перед позивачем, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Так судом встановлено, що на підставі поданої заяви [PERSON] , між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та нею, укладено Кредитну угоду 1096-07 від 10 квітня 2007 року, згідно якої відповідачці надано поетапно кредит на будівництво (добудову) житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Будища Гадяцького району Полтавської області строком на 13 років в загальній сумі 50000 грн із сплатою 3% річних у національній валюті України, з кінцевим терміном повернення кредиту до 31 березня 2020 року. Зобов`язання щодо видачі кредитних коштів [PERSON] , згідно укладеної Кредитної угоди, позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 37 від 25.04.2007, № 35 від 25.04.2007, № 36 від 25.04.2007, № 34 від 25.04.2007, № 212 від 21.08.2007, № 172 від 30.07.2007, від 16.08.2007 № 208, № 130 від 05.07.2007. Окрім того, 10 квітня 2007 року, між [PERSON] , [PERSON] , як поручителями, та Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, як кредитором, укладено Договір поруки № 445-07. Згідно п.п 1.1 Договору поруки № 445-07 від 10.04.2007, поручителі зобов`язуються відповідати перед Кредитором за виконання зобов`язань, передбачених Кредитною угодою № 1096-07 від 10 квітня 2007 року. Відповідно до бухгалтерської довідки, борг [PERSON] , станом на 05.12.2018: 1) за рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22.05.2015 [PERSON] призначено сплатити кредитних коштів 10810 грн; відсотків за користування кредитом 2935 грн; пені 2520 грн; всього сплатити: 16265 грн. Станом на 18.06.2019 сплачено: кредитних коштів 5575,29 грн; відсотків за користування кредитом 2935 грн; пені 2520 грн, всього сплачено: 11030,29 грн. Борг за рішенням суду становить 5234,71 грн. 2) заборгованість, яка виникла після рішення суду: кредитних коштів 16800 грн; відсотків за користування кредитом 3699 грн; пені 27088 грн, всього 47587 грн. Заборгованість [PERSON] , яка виникла після рішення суду, станом на 18.06.2019 становить 47\~587 грн, що також підтверджується розгорнутим розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 18.06.2019, наданого до заяви про збільшення позовних вимог. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України - боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. За кредитним договором, банк зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 554 ЦК України також передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» значиться, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Окрім того, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов`язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором строк пред`явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов`язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення солідарно з боржника [PERSON] та поручителів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Кредитною угодою № 1096-07, а саме в частині стягнення кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, підлягають до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України - виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Частини 1 та 3 ст. 549 ЦК України зазначають, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~ст.\~258\~ЦК України,\~для окремих\~видів вимог\~законом може\~встановлюватися спеціальна\~позовна давність:\~скорочена або\~більш тривала\~порівняно із\~загальною позовною\~давністю. Позовна\~давність в\~один рік\~застосовується,\~зокрема,\~до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). \~У той же час згідно ч. 3 ст.\~551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір неустойки не може значно перевищувати розмір збитків та при її стягненні застосовуються принципи розумності та справедливості. З урахуванням\~того,\~що розмір пені значно більший від розміру боргового зобов`язання, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини третьої статті 551\~ЦК України та зменшити розмір пені за прострочене зобов`язання з 27088 грн до 8887,06 грн, а саме\~за період\~з 17.12.2017\~по 17.12.2018,\~виходячи з\~розрахунку: з 01.01.18\~по 15.10.18\~ 7116,06\~грн,\~з 17.12.17\~по 31.12.17\~ 196\~грн (5025,06\~грн :\~365\~днів \~14\~грн х\~14\~днів),\~з 01.01.18\~по 1510.18\~ 288\~днів (7116,06\~грн :\~288\~днів \~25\~грн за\~один день),\~з 16.10.18\~по 17.12.18\~ 63\~дні (\~63\~дні х\~25\~грн \~1575\~грн) З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню також сплачена позивачем при зверненні до суду грошова сума судового збору.

Outcome: partial