Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~в рахунок\~відшкодування матеріальної\~шкоди 51380,48\~гривень,\~та судові\~витрати (а.с.2-4). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 березня 2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) на вулиці Перемоги, 18-В, в м. Чорноморську Одеської області. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 095126, ДТП сталося внаслідок порушення п. 2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху громадянкою [PERSON] , яка рухаючись на транспортному засобі «Lexus RX 350», номерний знак [NUMBER] , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] , який перебуває на обліку за громадянином - [PERSON] , який рухався попереду. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 26 квітня 2019 року Іллічівським міським судом Одеської області визнано [PERSON] винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності. З метою проведення оцінки пошкоджень, завданих транспортному засобу, позивач звернувся до експерта, згідно висновку якого №-0663 визначено вартість матеріальної шкоди, яка виникла у наслідок пошкодження у ДТП 26 березня 2019 року автомобіля «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] , яка встановлена із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у тому числі ПДВ на запчастини з врахуванням вартості їхнього зносу, і яка становить 151380,48 грн. У зв`язку з тим, що цивільна відповідальність Відповідача не застрахована, 10.05.2019 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України з про відшкодування заподіяної його автомобілю «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] шкоди згідно звіту №-0663 від 05.04.2019 року. Моторним (транспортним) страховим бюро України Департаментом внутрішнього страхування було розглянуто справу щодо відшкодування шкоди заподіяної [PERSON] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та прийнято рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 100000,00 грн. Проте регламентна виплата не покриває збитки спричинені дорожньо-транспортною пригодою в повному обсязі. Таким чином, збитки Позивача не були відшкодовані на суму 51380,48 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнала частково, погодилась з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, у задоволенні вимог про стягнення судових витрат просила відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 квітня 2019 року [PERSON] визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.37-38). Так, згідно вказаної постанови, 26 березня 2019 року на вулиці Перемоги, 18-В, в м. Чорноморську Одеської області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення п.п.2.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху громадянкою [PERSON] , яка рухаючись на транспортному засобі «Lexus RX 350», номерний знак [NUMBER] , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не відреагувала на її зміну, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] , який перебуває на обліку за громадянином - [PERSON] , який рухався попереду. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до ч.4\~ст.82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 05.04.2019 був складений звіт №-0663 про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок пошкодження автомобіля «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] (а.с.7-35). За результатами висновку вартість матеріальної шкоди, яка виникла внаслідок пошкодження у ДТП 26 березня 2019 року автомобіля «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] , яка встановлена із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у тому числі ПДВ на запчастини з врахуванням вартості їхнього зносу, становить 151380,48 грн. У зв`язку з тим, цивільна відповідальність Відповідача не застрахована, [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з про відшкодування заподіяної його автомобілю «FORD Transit», і Моторним (транспортним) страховим бюро України Департаментом внутрішнього страхування було розглянуто справу щодо відшкодування шкоди заподіяної [PERSON] , в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26.03.2019 о 18.30 за участю т/з марки «FORD Transit», номерний знак [NUMBER] , та прийнято рішення про виплату [PERSON] відшкодування шкоди в розмірі 100000,00 грн. (а.с.39). Проте регламентна виплата не покриває збитки спричинені дорожньо-транспортною пригодою в повному обсязі. Таким чином, збитки Позивача не були відшкодовані на суму 51380,48 грн. Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у особи, яка її завдала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 14.02.2018 року №754/1114/15-ц суд встановив: Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2808цс15. Таким чином, враховуючи викладені обставини, доведену протиправність дій Відповідача, що призвело до матеріального збитку позивача, [PERSON] зобов`язана відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом відповідальності МТСБУ на суму 51380,48 грн. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а п.2 витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи. П.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову на відповідача. Згідно квитанцій (а.с.36,43), [PERSON] поніс витрати на правничу допомогу у розмірі 24900,00 грн. та витрати на проведення експертизи 2000,00 грн. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 16.09.2019 р. (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 768,40 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які в загальному розмірі складають 27668,40 гривень.

Outcome: approved