Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 26500 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову відзначено, що неповнолітня донька сторін знаходиться на утриманні позивачки, а її батько належної матеріальної підтримки не надає, а відтак, на думку позивачки, з врахуванням витрат на дитину та доходу відповідача, останній має сплачувати аліменти щомісячно у розмірі 26500 грн. Ухвалою суду від 10.11.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 07.12.2021 року. 25.11.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнав частково позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки від його доходу щомісячно, що відповідає його щомісячному доходу. 07.12.2021 року у зв`язку з неявкою сторін, судове засідання відкладено на 13.12.2021 року. У судовому засіданні 13.12.2021 року представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі ј частини його заробітку щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 07.08.2007 року. Батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Наразі [PERSON] проживає з матір`ю, та знаходиться на її утриманні, що не заперечено відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Пріоритетність в даному випадку мають інтереси дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 191\~СК України\~встановлено,\~що аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред`явлення\~позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аргументи позивача щодо можливості [PERSON] сплачувати аліменти у розмірі 26500 грн. щомісячно не підтверджені матеріалами справи, так як посилання позивача на високі доходи відповідача є лише її припущенням та не підтверджено належними доказами. Єдиним належним доказом доходів [PERSON] є довідка ліцею «Ланжеронівський» від 10.12.2021 року № 13, якою підтверджено працевлаштування відповідача з 05.10.2021 року в даному закладі на посаді сторожа з загальним доходом за період жовтень листопад 2021 року у сумі 10193,48 грн. Крім того, суд вважає також необгрунтованими аргументи відповідача про необхідність встановлення аліментів у частці від щомісячного доходу відповідача, оскільки суду не доведено постійного характеру даної роботи відповідача. Виходячи з наданих суду доказів, беручи до уваги можливість відповідача працевлаштуватися за контрактом моряка, відсутність наданих суду доказів щодо знаходження у відповідача на утриманні інших осіб, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до повноліття дитини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, звільнення позивача від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial