Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON], яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] з позовом, який в подальшому уточнила, та в якому просить суд постановити рішення, яким встановити порядок користування квартирою [ADDRESS] шляхом виділення їй та неповнолітній [PERSON] кімнату, площею 9,1 кв. м., відповідачам виділити кімнату, площею 18,1 кв.м. та лоджію - 2,0 кв.м, залишити в спільному користуванні сторін кухню, площею 5,6 кв.м.; туалет - 1,1 кв.м.; ванну кімнату - 2,1 кв.м.; коридор - 7,8 кв.м.;. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй, неповнолітній [PERSON], [INFO], та відповідачам на праві власності в рівних частках належить квартира [ADDRESS]. Також в квартирі зареєстрований брат відповідача чоловіка [PERSON] Відповідачі, її колишній чоловік та його мати, а також брат відповідача фактично в квартирі не мешкають. Між сторонами склався порядок користування спірною квартирою. Але колишній чоловік [PERSON] зробив своєю поведінкою неспроможні та жахливі умови спільного проживання. У зв'язку з цим, вона, діючи від свого імені, та від імені неповнолітньої доньки [PERSON] вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов, в уточненій редакції, підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідачів уточнений позов визнала в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно без поважних причин, хоча був повідомлений про день та час та місце слухання справи. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року по 26 серпня 2009 року (а.с.10-11). [INFO] року у них народилась донька [PERSON] (а.с.13). Квартира [ADDRESS] належить на праві власності сторонам (а.с.15-16). Сторони на третя особа зареєстровані за адресою вказаної квартири (а.с.14). Між сторонами склався порядок користування спірною квартирою наступним чином: [PERSON] (позивач) та неповнолітня [PERSON], [INFO], користуються кімнатою, площею 9,1 кв.м.; відповідачі [PERSON], [PERSON], користуються кімнатою, площею 18,1 кв.м. з лоджією, площею 2,0 кв.м. Кухня, площею 5,6 кв.м.; туалет, площею 1,1 кв.м.; ванна кімната, площею 2,1 кв.м. та коридор, площею 7,8 кв.м. - знаходяться в загальному користуванні сторін. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, у такому випадку може бути встановлено лише порядок користування приміщеннями квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved