Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 15 грудня 2020 року надійшов позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 156,04 гривень. В обґрунтування позову зазначається, що 29 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою та статутом, [PERSON] на підставі кредитного договору № 26259018976465 видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 4 588 гривень, який згодом було збільшено до 8 400 гривень. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за кредитним договором в частині повернення суми кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 25.11.2020 року складає 32 156,04 грн., з яких: 9 116,82 грн. - заборгованість за кредитом, 18 839,23 грн.- заборгованість за процентами, 4 199,99 грн. - заборгованість за комісією, яку позивач просить стягнути з відповідача та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року відкрито провадження у справі. Встановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав. Сторони в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника банку є заява про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 липня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», що підтверджується випискою та статутом, [PERSON] на підставі кредитного договору № 26259018976465 видано кредитну карту з лімітом овердрафту у сумі 4 588 гривень, який згодом було збільшено до 8 400 гривень. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. [PERSON] зобов`язання за договором належним чином не виконує та систематичного порушує його умови, у зв`язку з чим виникла заборгованість, розмір якої станом на 25.11.2020 року складає 32 156,04 грн., з яких: 9 116,82 грн. - заборгованість за кредитом, 18 839,23 грн.- заборгованість за процентами, 4 199,99 грн. - штрафні санкції. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати процентів у суду не має. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102, 00 грн., відповідно до платіжного доручення №000099380/00000041147 від 08 грудня 2020 року. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved