Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить будинок № 111 по вул. Смольній у місті Словянську Донецької області. В даному житловому будинку зареєстрована онука позивача відповідач [PERSON]. В травні 2014 року відповідач зібрала свої речі та пішла з дому, але з реєстрації не знялася, про місце свого мешкання не повідомила. Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку перешкоджає здійснювати право власності по відношенню даного житлового приміщення. Позивач несе витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та не має можливості оформити субсидію. Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому будинку з травня 2014 року, позивач вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 111 по вул. Смольній в м. Словянську Донецької області. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 111 по вул. Смольній в м. Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 2-106, [PERSON] належить будинок № 111 по вул. Смольній в м. Словянську Донецької області. Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 24.03.2015 року під реєстраційним номером 9155755. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, права користування яким вона просить позбавити відповідача. Відповідач по справі [PERSON], з 24.06.2011 року зареєстрована за адресою: [INFO], б. 111, про що свідчить запис з домової книги. Відповідно до [PERSON] мікрорайону «Черевківка» м. Словянська № 443 від 18.07.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO], б. 111, але не мешкає за даною адресою з 2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрована відповідач [PERSON], але фактично вона за цією адресою не проживає з 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved