Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

До Димитровського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором завдатку. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, 28.02.2014 р. між нею, [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір про внесення завдатку. Згідно з умовами цього договору, [PERSON], який виступав продавцем та [PERSON], як покупець, приймали на себе ряд зобов'язань, основними є з боку Продавця - продати, з боку Покупця - придбати об'єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS], за встановленою ціною - 140 000 грн., до встановленого Сторонами часу - 01.04.2014 року. Для підтвердження своїх зобов'язань і забезпечення їх виконання [PERSON] передав а вона прийняла суму завдатку у розмірі 40 000 грн., в підтвердження цього було складено доповнення №1 до договору від 28.02.2014 р. Обов'язки з боку [PERSON] згідно вказаного договору до вказаної дати не були виконані, чим порушені переддоговірні обов'язки, які були прийняті продавцем по договору завдатку від 28.02.2014 року. 09.04.2014 р. [PERSON] повернув їй суму завдатку в розмірі 40 000 грн., відмовившись від виконання взятих на себе зобов'язань, але додаткову суму у розмірі завдатку на її користь не сплатив. З урахуванням викладеного просить стягнути з [PERSON] на її користь, відповідно до положень ст. 571 ЦК України суму цивільно-правової відповідальності відповідно до договору завдатку від 28.02.2014 року додаткову суму у розмірі завдатку - 40 000 грн. та судові витрати на загальну суму 2 345,00 грн. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює приватним підприємцем та являється директором Димитровського міського центру нерухомості з 01.07.2012 р. З позивачкою [PERSON] вона познайомилися у лютому 2014 р., коли вона купувала через її агентство квартиру. [PERSON] подивилася квартиру, розташовану на [ADDRESS]. Власником квартири був [PERSON]. Була визначена вартість квартири 160.000 гривен. З [PERSON] вона укладала договір про надання послуг. У послуги агентства включається те, що агентство може зробити без доручення, без згоди продавця. За договором з [PERSON], агенство повинно були допомагати здійснювати експертну оцінку. Вона знала, що квартира за адресою: [ADDRESS] знаходиться в арешті. Після оцінки, вартість квартири складала 140.000 грн. це ціна з урахуванням торгу. За практикою ціна квартири уточнюється при перегляді квартири покупцем. Вартість послуг агентства складає 4 200 грн. Договір складається при продавці й покупці юристом. Якщо немає яких або претензій, договір підписується сторонами. Умовами договору від 28.02.2014 р. було зняття квартири з арешту й підготовки всіх документів до 01.0.42014 р. Задаток 40 000 гривень, це та сума щоб погасити заборгованість зняття квартири з арешту. Цим, за практикою, займається власник квартири і керуючий з банку. Вона пропонувала [PERSON] зробити доручення, щоб зайнятися цими питаннями, але він відмовився і сказав, що все зробить сам, а експертну оцінку доручили агентству. При підготовці відповідних документів робили дві оцінки. Першу оплачував власник, а другу оплачувало агентство. Оцінку замовили відразу, коли був новий технічний паспорт, нотаріус не прийняв цей технічний паспорт, тому що у квартирі змінилася площа і нотаріус не став укладати угоду. Вони прийшли на угоду наприкінці березня 2014 р., але приватний нотаріус [PERSON] відмовився укладати угоду так як не була погашена іпотека. Після цієї угоди [PERSON] зв'язався з юристом банку й сказав, що зняли все з арешту, можна укладати угоду. Напередодні, 01.04.2014 р. або 02.04.2014 р., вона зайшла до нотаріуса [PERSON] й запитала в нього, чи у порядку документи на що він відповів, що арешт із квартири знятий тільки по новому реєстру, а по старому ні. Вона відмовилася укладати угоду у [PERSON] і пішли до приватного нотаріуса [PERSON] [PERSON] в свою чергу вимагав підготувати документи через реєстраційну службу. Це треба було робити саме продавцю. З цього приводу продавці почали нервувати, вели себе не коректно, образив її та [PERSON] Стало питання в тому, чи прагли продавці продавати цю квартиру. Виявилося, що продавці не прагли продавати квартиру. Між тим, [PERSON] зайшов у реєстраційну службу послухав перелік документів, порадився з родичами й сказав, що квартира не продається. Подавайте до суду, квартира не продається. На скільки їй відомо, через чотири - п'ять днів [PERSON] повернув [PERSON] задаток 40000 гривень. Свої вимоги позивачка та її представник у судовому засіданні підтримали у повному обсязі обґрунтовуючи наданими суду доказами. Відповідач та його представника позовні вимоги не визнали у повному обсязі та пояснили, що вимоги позивачки суперечать ст.ст. 570, 571 ЦК України так як не може бути визнано завдатком суму, яка відповідно до вимог Цивільного кодексу України не є завдатком Суд, вислухавши пояснення позивачки її представника, відповідача та його представників, свідка, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2014 р. між [PERSON] та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір про внесення завдатку. (а. с. 10-11). Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Під час слухання справи було встановлено, що обов'язки з боку продавця, [PERSON] згідно вказаного договору до вказаної дати не були виконані, чим порушені переддоговірні обов'язки, які були прийняті [PERSON] по договору завдатку від 28.02.2014 р. [PERSON] вказувала на той факт, що 09.04.2014 р. [PERSON] повернув їй суму завдатку в розмірі 40 000 грн., відмовившись від виконання взятих на себе зобов'язань, але додаткову суму у розмірі завдатку на її користь не сплатив. Згідно вимог чинного законодавства завдаток є одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, які виникли під час переддоговірних стосунків за майбутнім договором. Диспозиція ст. 570 ЦК України передбачає, що завдаток, це грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок платежів, належних з нього за договором на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Завдаток характеризується тим, що він одночасно виступає і способом платежу (авансом), і способом забезпечення виконання зобов'язань (завдатком як штрафною санкцією). Правовідносини, які виникають між сторонами у зв'язку із переданням завдатку мають окремий характер від договору купівлі-продажу нерухомого майна. Завдаток є правовим інструментом, за допомогою якого, сторони у зобов'язаннях, які виникають на підставі домовленості сторін і закріплені договором завдатку, спонукають одна одну до належного виконання переддоговірних зобов'язань, незалежно від того, яка це сторона, боржник або Кредитор (майбутні Покупець чи Продавець). У результаті передання завдатку у сторін, забезпеченого ним зобов'язання, виникають додаткові права та обов'язки, які тісно з ним пов'язані. У разі порушення однією із сторін основного зобов'язання інша сторона додатково отримує право вимоги, визначені у ст. 571 ЦК України. Таким чином між [PERSON] та [PERSON] було укладено дійсний договір завдатку відповідно до ст. 547 та 570 ЦК України з дотриманням встановленої форми, і Відповідач порушив його умови і тому він підлягає притягненню до цивільно-правової відповідальності за вказане порушення передбачене ст. 571 ЦК України, повернення додаткової сплати суми у розмірі завдатку. Статтею 547 ЦК України встановлено форму правочину по забезпеченню зобов'язань, а саме що договір про забезпечення виконання зобов'язання (в тому числі і завдаток) вчиняється лише у письмовій формі. Інша форма законом не вимагається. Завдаток є видом цивільно-правової відповідальності і він виконує свою мету шляхом звернення грошових стягнень з винуватої сторони у разі порушення зобов'язання зафіксованого договором завдатку і ні в якому разі це не означає виникнення підстав для примусового укладення договору купівлі-продажу вказаної нерухомості, що спростовує думку окремих судді про цей договір як попередній. Абзацом 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України і договором завдатку від 28.02.2014 року передбачено відповідальність за порушення зобов'язань з вини Відповідача, так як він не виконав зобов'язання, які прийняв на себе в цьому договорі, а саме Відповідач прийняв завдаток у якості гарантованої суми і передплати по майбутнім платежам, повинен був підготувати документи необхідні для звернення до нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу нерухомості, прийняти від Покупця залишок суми, підписати договір купівлі-продажу нерухомості, сплатити 50% витрат по оформленню договору купівлі-продажу, не міняти умови продажу нерухомості, не вчиняти дій, які зробили би неможливим укладення договору купівлі-продажу і на вартість нерухомості, надати довідки про відсутність по оплаті комунальних та інших обов'язкових платежів, про відсутність зареєстрованих осіб (форми №3), з'явитися до нотаріуса і підписати договір купівлі-продажу з Покупцем на вказану нерухомість, отримати кошти і все це виконати до 01.04.2014 року, але Відповідач вказаних зобов'язань не виконав і тому договір купівлі-продажу нерухомості не було укладено, в зв'язку з чим Відповідач повинен сплатити додатково Позивачу суму у розмірі завдатку 40 000 грн. за порушення умов договору завдатку, що також передбачено положеннями ст. 611 ЦК України, яка передбачає у разі порушення зобов'язання настання правових наслідків, встановлених договором або законом. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] відповідно до положень ст. 571 ЦК України суму цивільно-правової відповідальності відповідно до договору завдатку від 28.02.2014 р. додаткову суму у розмірі завдатку - 40 000 грн. та суму судових витрати у розмірі 2 345,00 грн.

Outcome: approved