Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

До суду 04 листопада 2019 року надійшла позовна заява ПАТ АБ «Укргазбанк про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за Кредитним договором № 375/2012-Р у сумі 293601 гривні 02 копійки. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 375/2012-Р від 27 вересня 2012 року відповідно до умов якого банк зобов`язався надати [PERSON] грошові кошти, а [PERSON] зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачені наступні істотні умови кредитування: Сума кредиту - 290 000,00 грн. (п. 1.1 Кредитного договору). Процентна ставка за користування кредитом 16% річних. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16,00 % річних (п. 1.4.2. Кредитного договору) Строк повернення кредитних коштів, до 26 вересня 2027 року. (п. 1.3.1 Кредитного договору). Банк виконав свої договірні зобов`язання за кредитним договором, надавши [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується випискою з позичкового рахунку, однак [PERSON] не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором та не повернув кредитні кошти у визначений кредитним договором строк. Станом на 15 жовтня 2019 року [PERSON] не сплачено: нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014р. по 30.04.2015 р. -37 511,93 грн.; заборгованість за кредитом - 256 089,09 грн. Загальна заборгованість [PERSON] за Кредитним договором, станом на 15 жовтня 2019 року, складає 293 601,02 грн. В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №375/2012-Р/П від 27 вересня 2012р., за умовами пункту 1.1. якого [PERSON] зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі Позичальником зобов`язань по кредитному договору. На підставі ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 13.03.2020 справу передано за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою судді від 14.04.2020 справу прийнято до провадження та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 07.05.2020 року відповідач [PERSON] надіслала поштою відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувавши строки позовної давності. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не надав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За клопотанням відповідача [PERSON] ухвалою суду від 06.08.2020 зобов`язано ПАТ АТ «Укргазбанк» надати до Московського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, належним чином виготовлені та завірені копії: кредитного договору № 375/2012-Р, укладеного 27.09.2012 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , та договору поруки № 375/2012-Р/П, укладеного 27.09.2012 між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] , а також докази звернень ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] з вимогами про дострокове повне виконання зобов`язання за кредитним договором, з одночасним направленням цих доказів [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , а докази такого направлення - надати до суду. Копія ухвали від 06.08.2020 про витребування доказів отримана позивачем 17.08.2020, що підтверджується поштовим зворотним повідомленням, у встановлений судом строк позивач витребувані судом докази не надав. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 27.09.2012 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 375/2012-Р. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 290000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 %, з кінцевим терміном повернення до 26.09.2027р. За користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором (прострочена заборгованість) процентна ставка встановлюється в розмірі 16 % річних. Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим, станом на 15.10.2019 року [PERSON] нараховані та несплачені проценти за користування кредитом за період з 01.06.2014р. по 30.04.2015 р. -37 511,93 грн.; заборгованість за кредитом - 256 089,09 грн. Загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором, станом на 15 жовтня 2019 року, складає 293 601,02 грн. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між банком та [PERSON] укладений договір поруки № 375/2012-Р/П1 від 27.09.2012р., за умовами п.1.1 якого [PERSON] зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед банком за виконання у повному обсязі позичальником зобов`язань по кредитному договору. Відповідно із ст.ст. 553, 554 ЦК України поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Крім того, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини третьої статті 257 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як вбачається з виписки по особовому рахунку [PERSON] останній платіж за кредитом був внесений 29.10.2014р. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеної у постанові від 25.11.2019 по справі 61-28139ск18. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом строку позовної давності. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed