Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач в своїй позовній заяві вказує, що 20 лютого 1999 року між нею та Відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 січня 2013 року , по справі № 288/19/13, яке набрало законної сили 27 січня 2013 року, шлюб між нею та Відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу Позивач та Відповідач мають дітей: [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]), [PERSON] ([INFO]). Позивач зазначає, що в період шлюбу, ними за спільні кошти будо придбано садибу, яка розташована у [ADDRESS], до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0.17 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить договір купівлі-продажу садиби, посвідчений 30 березня 2006 року Мітніцьким Ю.Г., приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області за реєстром № 640. Садиба, згідно договору, була оформлена на Позивача. Позивач вказує, що в зв'язку з тим, що нерухомість, яка зазначена вище, набута ними за час шлюбу, а тому, вона є їхньою спільною сумісною власністю. Крім того, вказана нерухомість була придбана ними в кредит. Після розірвання шлюбу Позивач самостійно, за особисті кошти, продовжувала виплачувати банку суму заборгованості за кредитним договором, не зважаючи на те, що як і права на нерухоме майно так і зобов'язання набуті в шлюбі є спільними. Заборгованість за кредитом Позивачем погашена в повному обсязі. Відповідач не надавав Позивачу будь-яких грошових коштів на сплату позики. Відповідно до договору купівлі-продажу садиби від 30 березня 2006 року, садиба була куплена ними за 20000.00 грн. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, загальна площа будинку становить 89.1 кв. м. В зв'язку з тим, що з Позивачем проживають діти, вона бажає щоб їй належав цілий житловий будинок в обмін на грошову компенсацію у вигляді 10000 гривень (десяти тисяч гривень) Відповідачу. Шлюбний договір між сторонами не укладався, будь-яка угода про поділ спільного майна не складалася. Позивач просить розділити садибу, яка розташована у [ADDRESS], до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0.17 га, цільове призначення обслуговування житлового будинку наступним чином: Визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0.17 га, цільове призначення : обслуговування житлового будинку, що розташовані у [ADDRESS], в обмін на грошову компенсацію Відповідачу вартості одної другої частини вказаної нерухомості у розмірі 10000 гривень; Припинити право спільної сумісної власності між нею та Відповідачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку площею 0.17 га. цільове призначення: обслуговування житлового будинку що розташовані у [ADDRESS]. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала просила його задовольнити. Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засідання позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до рішення Попільнянського районного суду Житомирської області по справі № 288/19/13 від 17 січня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 лютого 1999 року Андрушівським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис № 10 - розірвано. Згідно Свідоцтв про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] та серії [NUMBER], [PERSON], [INFO] їх батьками записані сторони по справі. Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 березня 2006 року, посвідченого Мітніцьким Ю.Г. приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області та зареєстрованого в реєстрі за № 640, [PERSON] купила житловий будинок цегляний, загальною площею 89,1 кв. м. з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,17 га, які розташовані у [ADDRESS], у продавця [PERSON]. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 2227896 від 30 березня 2006 року у даному реєстрі містяться відомості про реєстрацію договору купівлі-продажу набувачем є [PERSON], відчужувачем - [PERSON]. Як вбачається з Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 березня 2006 року, виданого КП «Бердичівське МБТІ» [PERSON] є власником на праві приватної власності житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS]. Відповідно до стаття 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об'єктом права сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення частина друга статті 70 СК України. У статті 370 ЦК України зазначається, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Судом встановлено, що сторони дійшли згоди стосовно розподілу майна у вигляді: в обмін на грошову компенсацію Відповідачу вартості одної другої частини вказаної нерухомості у розмірі 10000 гривень ( десяти тисяч гривень). Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON].

Outcome: approved