Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

До суду 15.05.2017 року надійшов позов [PERSON], який був уточнений 14.09.2017 року, та згідно якого позивачка просила: - стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 15 522, 00 грн., витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн.. та додаткові витрати за оренду автомобіля у розмірі 57 400 грн..; - стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» суму пені у розмірі 1109, 65 грн.; суму збитків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 946 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 132, 57 грн.. Також, просила усі судові витрати (витрати на оплату судового збору, витрати на оплату правової допомоги, відправку поштової кореспонденції) пропорційно стягнути з відповідачів. В обґрунтування позову зазначила, що 06.02.2017 року о 17 год. 35 хв. водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «BMW 320d», р.н. [NUMBER], рухаючись в Приморському районі у м. Одесі по вул. Фонтанська дорога, 33, не дотримався безпечної дистанції, не витримав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який від удару допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Приморським районним судом м. Одеси було винесено постанову по справі №522/2979/17-п, відповідно до якої [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власником пошкодженого транспортного засобу «Toyota Corolla» д/н ВН 7784СН є вона, [PERSON], цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «BMW 320d», реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП (06.02.2017р.) була застрахована в ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» (третя особа) за полісом АК/1881714. Одразу після ДТП позивачка подала до страхової компанії письмове повідомлення про ДТП та настання страхового випадку. Представником страхової компанії було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, проте сума страхового відшкодування, розрахована страховою компанією, не була повідомлена позивачу ані в письмовому вигляді, ані в телефонному режимі. Для визнання вартості спричиненої в результаті ДТП матеріальної шкоди (збитку) позивачка звернулась до судового експерта, витрат на його склали 1800 грн.. Відповідно до Висновку судового експерта №034/17 від 03.03.2017 року, сума матеріального збитку пошкодженого ТЗ складає 61781,79 грн.. 22.02.2017р. Позивачем до представництва ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» в м. Одесі було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Тобто, відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», враховуючи, що датою отримання заяви про страхове відшкодування було 22.02.2017р., крайнім строком виплати страхового відшкодування позивачка вважає, що припадає на 22.05.2017р. (22.02.2017р. + 90 календарних днів). За період з 13.06.2017р. до 22.06.2017р. ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» сплатила частинами позивачці суму страхового відшкодування у загальному розмірі 59 125,26 грн.. Виплати страхового відшкодування ПрАТ «СК «ЗДОРОВО» на користь Позивача проводились наступним чином: 13.06.2017р. сплачено 10 000.00 грн. (платіжне доручення №2793), - 15.06.2017р. сплачено 10000,00 грн. (платіжне доручення №2867), 16.06.2017р. сплачено 10000,00 грн. (платіжне доручення №836), 22.06.2017р. сплачено 10000,00 грн. (платіжне доручення №902); 22.06.2017р. сплачено 19125,00 грн. (платіжне доручення № 930). Позивачка вважає, що страхова компанія допустила прострочення грошового зобовязання, не здійснивши виплати страхового відшкодування 23.05.2018 року. Згідно розрахунку позивачки, загальна сума штрафних санкцій (розрахунок в додатках), яка повинна бути стягнута зі страхової компанії на користь Позивача складає 2188, 13 грн., з яких: пеня - 1109,56 грн. (895,78 + 67,29 + 26,80+119,69); збитки з урахуванням встановленого індексу інфляції - 946,00 грн.; 3% річних за користування грошовими коштами за - 132,57 грн. (106,91 +8,08 + 3,22 +14,36). Також, позивачка посилалась на те, що оскільки фактичний розмір понесених нею витрат на ремонт пошкодженого ТЗ складає 74647,00 грн., з яких страхове відшкодування сплачене страховою компанією - 59125,26 грн., то вона вважає, що для повного відшкодування завданої шкоди з винної особи необхідно стягнути з Відповідача [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди (реальних збитків) і страховою виплатою, у розмірі 15 522, 00 грн. (74647,00 - 59125,26). Також, вказувала, що нею 03.03.2017р. були понесені витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 1800,00 гри. та додаткові витрати у звязку з орендою іншого транспортного засобу, оскільки її транспортний засіб отримав механічні пошкодження, які унеможливлюють безпечне пересування на ТЗ та перевезення пасажирів, що, в свою чергу, позбавило можливості використовувати власний ТЗ та отримувати дохід. За оренду іншого автомобіля позивачка сплатила 57 400 грн., тому також просила стягнути ці кошти з [PERSON]. Ухвалою суду від 23.05.2017 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою суду від 03.07.2017 року справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. До суду 19.10.2017 року надійшли письмові заперечення від представника відповідача [PERSON] [PERSON], згідно яких відповідач зазначив, що позивачка просить суд стягнути з нього додаткові витрати за оренду автомобіля у розмірі 57 400 грн., проте вважає, що правові підстави, зазначені позивачем (п. 3 ч.2 ст.11, ст.22, ч. 1 ст.1166, ч. 2 ст.1187. ст. 1192, ст. 1194 ЦК України) не передбачає можливість стягнення з винуватця ДТП на користь потерпілої особи будь-яких додаткових витрат, крім відшкодування збитків. У якості доказів понесення додаткових витрат позивач посилається на договір оренди автомобіля укладений 07.02.2017р. між фізичними особами [PERSON] і [PERSON], проте вказаний договір укладено у простій письмовій формі,що не відповідає вимогам ст. 799 ЦК України, а тому відповідач вважає, що даний договір не створює юридичних наслідків не тільки для сторін договору, а й для будь-яких інших осіб. Також, вважає, що позивачкою не надано належних доказів, які б підтверджували її посилання на те, що через механічні пошкодження автомобіля вона була позбавлена можливості отримувати дохід. Позивач не надав суду жодних доказів в підтвердження того, що вона зареєстрована у якості субєкта господарювання, який має ліцензію на перевезення пасажирів автомобільним транспортом та фактично здійснює (надає) вказані послуги. З урахуванням зазначеного, вважає, що вимога позивача про стягнення з нього додаткових витрат за оренду автомобіля у розмірі 57 400 грн. не підлягає задоволенню. Також, позивач просить суд стягнути з нього 15 522,00грн., як різницю між фактичним розміром шкоди (реальними збитками) і страховою виплатою. У якості доказів фактичного розміру шкоди у сумі 74 647,00 гри. вона посилається на [PERSON] виконаних робіт № [NUMBER] від 17.07.2017р., підписаний між СПД [PERSON] (Виконавець) та [PERSON] (Замовник). Проте, відповідач вважає, що вказаний [PERSON] виконаних робіт є недопустимим доказом. Зазначений акт виконаних робіт не є жодним з документів, визначених у п.7 розділу 5 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №615 від 28.11.2014 р., який би підтверджував надання послуг з ремонту. Крім того, вказаний акт не містить інформації про вартість однієї нормо години, позначення запасних частин (10-значний номер). У [PERSON] виконаних робіт вказано роботи, які не пов'язані з ДТП, яке відбулося за участю [PERSON]: п. 10 [PERSON] - фарбування отвору задніх лівих дверей; п. 12 [PERSON] - фарбування лівих задніх дверей; п. 14 [PERSON] - фарбування крила заднього правого. Додаткові роботи по фарбуванню вплинули на кількість та вартість робіт з розбирання/збирання під фарбування (п. 1 розділу «виконані роботи» [PERSON]), на кількість і вартість з полірування пофарбованих деталей (п. 1 розділу «виконані роботи» [PERSON]), на кількість і вартість фарби та витратних матеріалів (п. 16 розділу «виконані роботи» [PERSON]). В [PERSON] виконаних робіт вартість робіт за одні й ті самі послуги нарахована двічі. Так, у п. 1 розділу «виконані роботи» [PERSON] встановлено вартість робіт з розбирання/збирання під фарбування. Як вбачається з [PERSON], фарбувалися зокрема, крило заднє ліве (п. 11) та панель задня (п. 7). Однак, у [PERSON] виконаних робіт додатково зазначено вартість робіт по заміні крила заднього лівого (п.2) у сумі 7500,00грн. та панелі задньої (п.3) у сумі 3000,00грн. Тобто, Виконавцем двічі було нараховано плату за одні й ті самі роботи (послуги). У п. 1 розділу «встановлені запасні частини» [PERSON] зазначено фарбу та витратні матеріали у кількості 1 шт. вартістю 12 587,00 грн.. Тобто, 1 кг (л) фарби за даними виконавця коштує 12 587,00грн., у той час як максимальна вартість 1 л. фарби становить 500,00 грн.. Згідно висновку судового експерта № 034/17 від 03.03.2017р. вартість лакофарбових матеріалів становить 4914 грн., тобто, фактично в тричі менше ніж в [PERSON] виконаних робіт наданому позивачем. За таких обставин, відповідач вважає, що розмір матеріальної шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок ДТП, яке відбулося 06.02.2017р., слід враховувати згідно з висновком судового експерта [PERSON] № 034/17 від 03.03.2017р.. Також, позивач не було надано жодних доказів в підтвердження звернення до страхової компанії з заявою про повідомлення розміру суми л страхового відшкодування, а тому позивачем не було доведено необхідність проведеного за її заявою експертного дослідження. У звязку з чим вважає, що понесені позивачем витрати не підлягають стягненню. З урахуванням зазначеного відповідач вважає, що позов до нього, [PERSON], може бути задоволений частково, лише у частині стягнення з [PERSON] різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у сумі 2 656,53 грн. за умови надання позивачем доказів, які підтверджують, що пошкодження зазначені у Висновку № 034/17 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.03.2017р. є пошкодженнями отриманими саме унаслідок ДТП яке відбулося 06.02.2017р. за участі та з вини [PERSON]. До суду 26.03.2018 року від представника позивача надійшла відповідь на заперечення (відзив) відповідача, згідно якого представник зазначив, що у матеріалах справи наявні всі докази, які підтверджують факт виконання умов Договору оренди автомобіля від 07.02.2017р., а саме сам договір оренди транспортного засобу від 07.02.2017р, розписки (розписка від 09.02.2017р. розписка від 02.04.2017р. розписка від 03.05.2017р. розписка від 06.06.2017р., розписка від 12.06.2017р.) та акти приймання-передачі ТЗ. У разі потреби вищевказані обставини можуть підтвердити сторони Договору оренди ТЗ (орендодавець та орендар). Щодо ненадання доказів в підтвердження, що Позивач зареєстрований в якості субєкта господарювання, який має ліцензію на перевезення пасажирів автомобільним транспортом та фактично надає послуги з перевезення пасажирів, то відповідно до ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», особа, яка уклала договір з юридичною особою для здійснення пасажирських перевезень не повинна реєструвати себе в якості субєкта господарювання та мати відповідну ліцензію. Щодо недопустимості [PERSON] виконаних робіт №[NUMBER] від 17.07.2017р. (СПД [PERSON]), як доказу по справі, представник позивача зазначив, що на підтвердження позовних вимог, Позивачем було надано [PERSON] виконаних робіт №[NUMBER] від 17.07.2017р. (СПД [PERSON]) та квитанція № 949 від 17.07.2017р. (СПД [PERSON]). Згідно п. 7 розділу V, п. 8 розділу VII «Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів» вважають, що вищевказані правила не вказують чіткий перелік документів, який повинен надати виконавець послуг замовнику, тим більше, надані Позивачем документи не суперечать діючому законодавству та в повній мірі підтверджують проведення ремонту Позивачем та оплату грошових коштів. Щодо нарахування вартості робіт за одні і ті самі послуги двічі згідно [PERSON] виконаних робіт №[NUMBER] від 17.07.2017р. зазначив, що відповідно п. 1. розділу «Виконані роботи» [PERSON] виконаних робіт №[NUMBER] вказано розбирання/збирання фарбування, що говорить про підготовку елемента (ів) автомобіля, який буде фарбуватись шляхом зняття з даного елемента обладнання (ручки, облицювання, фари, кріплення, декор, тощо), які заважають фарбуванню та його встановлення після проведення фарбування. Згідно розділу «Встановлені запасні частини» [PERSON] виконаних робіт №[NUMBER] п. 2 крило заднє ліве та п. 3 панель задня були замінені та не дублюються з п. 7, 11 розділу «Виконані роботи», оскільки згідно розділу «Встановлені запасні частини» запчастини (п. 2, 3) вирізались та вварювались нові, які після цього вже готувались до фарбування та фарбувались згідно розділу «Виконані роботи» (п. 7,11).

Outcome: partial