Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

До Краматорського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільним майном подружжя та про його розділ. В позовній заяві зазначено, що 21 серпня 2004 року [PERSON] зареєстрували шлюб . В період шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. В період шлюбу за спільні кошти вони придбали майно, а саме: двохкімнатну квартиру [ADDRESS], земельну ділянку за адресою [ADDRESS], житловий будинок( забудова 1951 року) за адресою [ADDRESS]; легковий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, LANOS TF69Y, номер шасі (кузова, рами)[NUMBER], [NUMBER].Автомобіль сторони придбали в кредит, згідно до оцінки експерта вартість автомобілю склала 32443 грн. З листопаду 2011 року всі платежі за автомобіль зробив позивач більш ніж на 35000 гривень . Житловий будинок було демонтовано і на його базі він зробив покращення, всі роботи були узаконені, він отримав новий технічний паспорт на будинок. Вартість будинку ,який вони придбали згідно до договору купівлі продажу від 20 жовтня 2010 року ( будівля 1951 року) згідно до експертизи становить 101400 грн. На 178100 грн. він з вересня 2011 року покращив цей будинок. Просить визнати майно спільним, квартиру залишити у власності [PERSON], будинок йому і автомобіль також йому, згідно до вартості майна , взятих з оцінок експертиз визначити розмірі відшкодувань, виходячи з рівних прав на майно, а також стягнути судові витрати, вартість експертиз. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги і уточнили позов з якого забрали розділ земельної ділянки,- просили залишити без розгляду ( судом винесена ухвала про залишення позову в цій частині без розгляду). В судовому засіданні відповідачка та її представник визнали позов частково в частині розділу квартири та автомобіля, вважали, що житловий будок не підлягає розділу, бо самовільні будівлі не можна ділити в суді. Просили автомобіль залишити позивачу і стягнути з нього на користь відповідачки 64000 гривень, квартиру просили залишити за відповідачкою, погодились виплатити позивачу ? частину її вартості. В іншій частині просили відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки , її представника, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до статті 60 СК України. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя 1. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 2. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до статті 61 СК України. Об'єкти права спільної сумісної власності 1. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. 5. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно до статті 63 СК України. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності 1. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю Згідно до статті 65 СК України. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя 1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до статті 66 СК України. Право подружжя на визначення порядку користування майном 1. Подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 68 СК України. Здійснення права спільної сумісної власності після розірвання шлюбу 1. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. 2. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України . Відповідно до статті 69 СК України. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя 1. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 2. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Відповідно до статті 70 СК України . Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя 1. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. 2. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Згідно до статті 71 СК України. Способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя 1. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 серпня 2004 року. В період шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO]. Згідно до Рішення Краматорського міського суду від 18 червня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу згідно до договору купівлі продажу від 03 серпня 2005 року [PERSON] на своє ім'я придбала квартиру [ADDRESS] / Перша Краматорська ДНК Р.№ 1-7995/. В цій квартирі, як встановив суд в судовому засіданні, проживає відповідачка з дочкою з 2011 року. Експертна оцінка цієї квартири згідно до висновку експерта становить143967 грн. Згідно до договору купівлі - продажу від 20 жовтня 2010 року на ім'я [PERSON] було придбано житловий будинок [ADDRESS] /Приватний нотаріус [PERSON] КМНО р.№ 6084/ загальною площею 61,8кв.м., жилою площею 39,3, експертна вартість саме цієї забудови 1951 року становить 101400 грн. В судовому засіданні встановлено, що в будинку мешкає позивач. Після розірвання шлюбу з відповідачкою з вересня 2011 року він став цей будинок покращувати, вартість покращень згідно до висновку експерта становить 178100 грн. Він має квитанції та договори по виконаним роботам на суму навіть більш ніж оцінив експерт. Позивач вважає, що він повинен сплатити відповідачці ? частину вартості того будинку, який вони з нею придбали в період шлюбу, бо потім він знищів його для того, щоб зайнятися будівництвом на його місці більш сучасного будинку. Всі покращення в будинку були узгоджені і БТІ зафіксувало це, згідно до технічного паспорту. Відповідачка не бажала щось узгоджувати, бо вони шлюб розірвали. Позивач сам проживає в будинку з червня 2011 року. В період шлюбу згідно до кредитного договору був придбаний автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, LANOS TF69Y, номер шасі (кузова, рами)[NUMBER], [NUMBER]. за 13423,17 долл. США. Позивач починаючи в вересня 2011 року сам за свої кошти виплачував кредит на автомобіль і користувався цим автомобілем. Він заплатив за нього більш ніж 35000 гривень і більше того. як оцінив експерт, експертна оцінка автомобілю склала 32443 грн. Судом встановлено, що сторони сумісно внесли за автомобіль 72747,55 грн., а потім позивач сам вніс 35792,2 грн.. Суд вважає, що відшкодування треба провести пропорційно внесених платежів, т.т. 1/3 частину внесла відповідачка, а 2/3 частину вніс позивач, і тому суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь відповідачки 10814,33грн. Згідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Суд вважає за можливе стягнути з відповідачки понесені позивачем витрати на оплату експертиз і роботу БТІ в сумі 4938,42 грн., а також недоплачений судовий збір в розмірі 2479 грн.

Outcome: partial