Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 21 грудня 2018 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 26 березня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № Ш 148 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі договір), відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5500,00 гривень зі сплатою 26% річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35%. Позивачем всі зобовязання за договором були виконані належним чином, а саме [PERSON] був виданий кредит в розмірі 5500,00 гривень. Відповідно до п. 3.3. додаткового договору №1 до договору № Ш 148 відповідач зобовязалася щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним святковим днем або неробочим згідно з договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 16.10.2018 р. має заборгованість у сумі 10604,07 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10604,07 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26 березня 2007 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали договір № Ш 148 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. 04 березня 2013 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №1 до договору № Ш 148 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 5500,00 гривень на строк дії платіжної картки зі сплатою 26% річних щомісячно за користування кредитом та з процентною ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35%. Згідно з п. 3.3. додаткового договору №1 до договору № Ш 148 відповідач зобовязалася щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним святковим днем або неробочим згідно з договором. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти відповідачу, що підтверджується випискою по картковому рахунку. Відповідач порушила вимоги договору, а саме не виконала в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 16.10.2018 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 10604,07 гривень, яка складається з сум: -заборгованості за основним боргом 4954,85 грн., -заборгованості за нарахованими відсотками 2178,85 грн.; -заборгованості за обслуговування карткового рахунку (розрахунково-касове обслуговування) 9,00 грн.; -інфляційного збільшення заборгованості за кредитом 1630,15 грн.; -інфляційного збільшення заборгованості за процентами 1242,89 грн.; -трьох процентів річних від суми заборгованості за кредитом 372,63 грн.; -трьох процентів річних від суми заборгованості за процентами 215,70 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклала договір з позивачем, чим взяла на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконала та прострочила зобовязання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано: договором № Ш 148 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки від 26.03.2007 року, додатковим договором №1 до договору № Ш 148 від 04.03.2013 року, розрахунком заборгованості, звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат на 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 15.04.2016 по 16.10.2018 року, виписками по картковому рахунку. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №3888440306 та які відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved