Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 29.01.2020 звернувся представник Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначається, що 12.11.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» ( найменування якого змінено на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено заяву про приєднання №572716616 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки). Згідно зазначеної заяви банк встановив клієнту кредит в межах максимального параметру кредитування у сумі 37 000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконало належним чином та надало кредитні кошти. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання в частині повернення суми кредиту виникла заборгованість, розмір якої станом на 16.01.2020 складає 39 898,88 грн., з яких: 36 432,70 - сума основної заборгованості по кредиту, 3 069,29 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 105,36 - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 18,56 грн. - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 49,58 грн. - розмір витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 11,37 - розмір втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, яку позивач просить стягнути з відповідача та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.02.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву чи письмових заперечень від відповідача до суду не надходило. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 17.08.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.11.2018 року [PERSON] підписано заяву про приєднання №572716616 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) та Паспорт споживчого кредиту, з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки. Підписанням Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання, відповідач ініціював та погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладенням між ним та банком кредитний договір. Згідно п. 6.3. Заяви встановлений бажаний розмір кредиту - 37 000,00 грн., максимальний розмір кредиту - 25 000,00 грн., строк кредитування - 60 місяців з можливістю подовження на той самий строк. Згідно п. 6.9. Заяви датою укладення кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником банку; датою надання кредиту ( частин кредиту) є дата використання позичальником кредитного ліміту ( кредитних коштів). Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, тип процентної ставки - фіксований, процентна ставка складає 0,001%, комісійна винагорода за обслуговування кредиту - 3,2% щомісяця від використаної частини кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено наявність заборгованості станом на 16.01.2020 складає 39 898,88 грн., з яких: 36 432,70 - сума основної заборгованості по кредиту, 3 069,29 грн. - сума заборгованості за процентами за користуванням кредитом, 105,36 - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 18,56 грн. - заборгованість 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 49,58 грн. - розмір витрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), 11,37 - розмір втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується Розрахунком заборгованості за договором №572716616 від 12.11.2018 року. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Враховуючи відсутність доказів щодо погашення відповідачем кредиту, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості в заявленому розмірі. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення №5096239816 від 23.01.2020 року. Таким чином, судові витрати у розмірі 2102,00 підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved