Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області звернувся Обслуговуючий кооператив «ЖБК Енергетик» (далі - ОК «ЖБК «Енергетик») до [PERSON] , державного реєстратора Овечко І.М. з вимогами: -скасувати рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Овечко І.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34308648 від 17.03.2017 року 09:46:27, за яким було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за [PERSON] -припинити право власності [PERSON] на трикімнатну квартиру, загальною площею 69,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1198396956107, номер запису про право власності: 19485358. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 лютого 2018 року ОК «ЖБК Енергетик» стало відомо що 17.03.2017 року державним реєстратором Овечко І.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 34308648, за яким було зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] за [PERSON] . Зазначає, що вказана державна реєстрація права власності здійснена з порушенням вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, державному реєстратору не подано усіх документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття права власності відповідачем на квартиру. Стверджує, що відповідачем [PERSON] , всупереч вимог п. 41, 77, 80 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою від 25.12.2005 року № 1127 (далі - Порядок) державному реєстратору не подані: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову повністю, з наступних підстав. 06.03.2008 року уклав договір про пайову участь у будівництві житла з ОК «ЖБК Енергетик». Умови договору виконав у повному обсязі та рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 565/221/15-ц судом визнано за ним майнові права на квартиру будівельний [ADDRESS] . 24.02.2017 року будинок введений в експлуатацію, у зв`язку з чим він звернувся до державного реєстратора про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] . При цьому державному реєстратору подав наступні документи: договір № 111 про пайову участь у будівництві житла від 06.03.2008 року; рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року та рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 565/221/15-ц; декларацію РВ 143170551220 про готовність до експлуатації житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] (друга черга); технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] від 18.11.2016 року; висновок № 281-11 про ідентифікацію об`єкту нерухомого майна за адресою від 18.11.2016 року; квитанцію № 76 від 09.03.2017 року про сплату 160,00 грн адміністративного збору за державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно. За результатами розгляду його заяви державним реєстратором Овечко І.М. зареєстроване його право власності на квартиру [ADDRESS] . 20.03.2017 року зареєструвався за вказаною адресою разом зі своєю дочкою [PERSON] та зробивши там ремонт почав проживати. Вважає доводи позивача щодо відсутності довідки про членство в кооперативі та проведення повного розрахунку безпідставними, оскільки такі обставини встановлені судами у рішенні Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року та рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 565/221/15-ц, які набрали законної сили. Крім цього, від відповідача [PERSON] надійшла заява про застосування позовної давності, яку мотивує тим, що з 06.10.2015 року, з дня набрання чинності Постанови КМУ № 786 від 30.09.2015 року «Деякі питання надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», усі майнові реєстри стали відкритими для громадськості. Вказує на те, що з моменту реєстрації за ним права власності з 17.03.2017 року позивач у будь-який час міг довідатись про порушення свого права. Окрім того, 27.03.2017 року ним направлено позивачу лист про вихід з ОК «ЖБК Енергетик» від 20.03.2017 року, у якому просив припинити його членство у зв`язку з досягненням мети в кооперативі та реєстрацією права власності на квартиру [ADDRESS] . Також, сплив позовної давності доводить тим, що 20.03.2017 року за вказаною адресою зареєстрував своє місце проживання та своєї дочки [PERSON] та зробивши ремонт у квартирі почав у ній проживати. Перед цим працівниками ОК «ЖБК Енергетик» йому надані ключі від квартири. Від позивача ОК «ЖБК Енергетик» надійшла відповідь на відзив, у якій просить визнати доводи відповідача [PERSON] безпідставними. Свої висновки обґрунтовує тим, що інформаційна довідка та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2017 року № 82682939 спростовують обставини подання державному реєстратору відповідачем [PERSON] переліку документів, зазначених ним у відзиві на позов. Вказує, що й цього переліку не достатньо для реєстрації права власності за відповідачем. Так, відповідач не подав державному реєстратору: довідку кооперативу про членство відповідача в кооперативі та внесення ним пайового внеску у повному обсязі; затверджений позивачем перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучались для будівництва об`єкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; докази введення будинку в експлуатацію; акт приймання-передачі квартири, який не підписаний сторонами по сьогоднішній день; технічний паспорт на квартиру. Вказує, що за відсутності таких документів, державний реєстратор не мала права здійснювати реєстрацію права власності за [PERSON] позивач вважає, що позовну давність ним не пропущено, оскільки про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , довідався 28.02.2018 року. Визнає, що позивач міг дізнатись про зареєстроване право власності за [PERSON] на спірну квартиру з 17.03.2017 року у зв`язку з відкритістю державних реєстрів, однак вказує на те, що для того, щоб позивач почав перевіряти реєстрацію права власності асоційованими членами, потрібно було б відбутись якійсь події, яка спонукала позивача до таких дій. Від відповідача [PERSON] до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких стверджує про безпідставність доводів позивача ОК «ЖБК «Енергетик», викладених у відповіді на відзив. Стверджує про штучність поданого позову, мотивуючи тим, що позивач будь-яких вимог щодо невиконання ним договору про пайову участь у будівництві № 111 від 06.03.2008 року не пред`являє та пред`явити не зможе у зв`язку із спливом позовної давності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив відмовити у задоволенні позову. У своїх поясненнях послався на обставини, якими обґрунтований позов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив. Відповідач державний реєстратор Овечко І.М. в судовому засіданні просила відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОК «ЖБК «Енергетик». Пояснила, що відповідач [PERSON] разом із заявою про реєстрацію права власності на квртиру [ADDRESS] подав технічний паспорт на квартиру від 18.11.2016 року, висновок про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою від 18.11.2016 року, копію рішення Кузнецовського міського суду від 21.04.2015 року, копію рішення апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року, договір про пайову участь у будівництві житла від 06.03.2008 року та копію декларації про готовність до експлуатації об`єкта. Всі подані [PERSON] документи були внесенні до електронної реєстраційної справи, крім декларації про готовність об`єкта до експлуатації, оскільки внесення її до електронної реєстраційної справи не передбачено законом. На основі вказаної декларації вона лише перевірила чи дійсно вона зареєстрована в реєстрі таких декларацій. Підстав для відмови [PERSON] у реєстрації права власності у неї не було, оскільки інформація про його членство у кооперативі та сплату ним пайових внесків повністю підтверджувались поданими рішеннями судів. Після реєстрації права власності за [PERSON] усі документи, на підставі яких здійснювалась реєстрація права власності повернуті йому 20.03.2017 року. Відповідаючи на поставлені запитання пояснила, що [PERSON] подав для реєстрації права власності на квартиру документи, які досліджені у її присутності у судовому засіданні. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Виконавчий комітет Вараської міської ради та [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від Виконавчого комітету Вараської міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. На підставі ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності. Свідок [PERSON] показав, що він проживає по [ADDRESS] . У березні-квітні 2017 року він зустрівся з [PERSON] біля будинку [ADDRESS] на стоянці для автомобілів і той йому повідомив, що придбав квартиру. Після цього вони разом пішли в офіс ОК «ЖБК «Енергетик», який на той час розміщувався у квартирі на першому поверсі будинку [ADDRESS] . В офісі [PERSON] показав представникам ОК «ЖБК Енергетик», якійсь документи на квартиру і вони передали [PERSON] ключі від квартири. Після цього він разом з [PERSON] пішли у квартиру [ADDRESS] . Стан квартири був після будівельників. Стіни були не оштукатурені, не облаштована підлога, електромережа була введена лише в квартиру, а по квартирі не була розведена, без сантехніки та без опалення. Наступного разу був у цій квартирі приблизно через місяць. Там вже велись оздоблювальні роботи. Далі був у грудні 2017 року, то ремонт вже був завершений і [PERSON] там вже проживав з дружиною і дітьми. З того часу [PERSON] і його сім`ю часто бачив зранку біля будинку, коли їхав на роботу або повертався додому, оскільки проживає у сусідньому під`їзді цього ж будинку. Допитаний як свідок [PERSON] показав, що він займається підприємницькою діяльністю, а саме продажем та монтажем металопластикових конструкцій, підвіконь та укладкою плитки. [PERSON] у нього купував балконну раму, приблизно за 10 тис. грн. Вказану балконну раму він ставив у квартирі [ADDRESS] . [PERSON] допомагав йому з установкою рами. Також на замовлення [PERSON] у цій квартирі він ставив підвіконня та облаштовував підлогу плиткою, приблизно 40 кв.м. Плитку та інші матеріали для укладки плитки надавав йому [PERSON] . За виконану роботу та продані матеріали з ним розраховувався безпосередньо [PERSON] готівкою. Коли він виконував роботи, у цій квартирі інші люди також здійснювали ремонтні роботи, зокрема облаштовували стіни. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що в ОК «ЖБК «Енергетик» вона працювала з 2005 року до грудня 2018 року на посаді інженера. Її робоче місце з 2014-2015 років до червня 2017 року знаходилось в офісі кооперативу за адресою: [ADDRESS] , який розміщувався у другій черзі будівництва, тобто у тому ж під`їзді, що й квартира [PERSON] . Юридична адреса кооперативу значилась також по [ADDRESS] до початку 2017 року. Після того, коли юридична адреса була змінена на м. Луцьк, всю кореспонденцію, яка продовжувала надходити до них в офіс вона передавала голові кооперативу у м. Луцьк. Ій відомо, що з [PERSON] ОК «ЖБК «Енерегик» укладений договір на придбання квартири. Спочатку цій квартирі був присвоєний будівельний номер [ADDRESS] , а потім після завершення будівництва квартира отримала номер 115. Лист [PERSON] від 07.03.2017 року отримала від нього 09.03.2017 року та передала [PERSON] . Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, показання свідків, дослідивши письмові докази судом встановлені наступні обставини. 06.03.2008 року між позивачем ОК «ЖБК Енергетик» та відповідачем [PERSON] укладений договір № 111 про пайову участь у будівництві житла. Предметом договору є узгодженість сторін про будівництво кооперативом житлового будинку по [ADDRESS] і передача відповідачу [PERSON] визначеної договором квартири [ADDRESS] , загальною площею 70,25 кв.м. в даному будинку та оплата її замовником. Вказана обставина підтверджується копією договору про пайову участь у будівництві житла № 111 від 06.03.2008 року. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року у справі № 565/221/15-ц встановлена обставина, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за угодою про пайову участь у будівництві житла № 111 від 06.03.2008 року виконав у повному обсязі та вніс плату у розмірі повної вартості квартири, що передбачена договором. Цим же рішенням визнано за [PERSON] майнові права на трикімнатну квартиру будівельний [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судом у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи. Оскільки обставини щодо виконання відповідачем вказаного договору та внесення ним плати у розмірі повної вартості квартири, а також визнання за [PERSON] майнових прав на спірну квартиру, встановлено рішенням суду у справі, де участь брали [PERSON] як позивач та ОК «ЖБК Енергетик» як відповідач і таке рішення набрало законної сили 26.06.2015 року, суд визнає вище викладену обставину доведеною. Крім того, згідно із копією рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 07.05.2018 року у справі № 565/373/18 за позовом [PERSON] , [PERSON] до ОК «ЖБК Енергетик», суд, визначаючи остаточну вартість будівництва, встановив, що [PERSON] , виконуючи зобов`язання за договором № 111 від 06.03.2008 року, переплатив ОК «ЖБК Енегетик» 9 710,20 грн та стягнув з останнього на користь [PERSON] вказану суму. Відповідно до копії Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № РВ 143170551220, 24.02.2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області зареєстровано вказану декларацію та визнано готовим до експлуатації закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] (друга черга). Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 82682939 від 17.03.2017 року підтверджується, що 14.03.2017 року за відповідачем [PERSON] на праві приватної власності зареєстрована трикімнатна квартира загальною площею 69,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] . Постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш. Позивач ОК «ЖБК Енергетик» вважає, що державна реєстрація права власності спірної квартири за [PERSON] здійснена з порушенням ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зокрема, державному реєстратору не подано усіх документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття права власності відповідачем на квартиру, а також не надано усіх документів, передбачених п. 41, 77, 80 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Відповідно до п. 41 Порядку у редакції станом 14.03.2017 року, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). Позивач наполягає на тому, що відповідач [PERSON] для державної реєстрації права власності на квартиру не подав документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Перевіряючи вказані доводи позивача судом встановлені наступні обставини. За положеннями п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Так, відповідачем [PERSON] до суду подана копія Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності № РВ 143170551220, яка зареєстрована 24.02.2017 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області та відповідно до цієї декларації визнано готовим до експлуатації закінчений будівництвом об`єкт житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями за адресою: [ADDRESS] (друга черга). Копією листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області від 02.03.2017 року підтверджується надання відповідачу копії вище вказаної декларації до 14.03.2017 року, тобто до дня реєстрації права власності на спірну квартиру. Відповідно до п. 41 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі. Викладені норми доводять обґрунтованість пояснень державного реєстратора Овечко І.М. про перевірку нею реєстрації відповідної декларації на сайті Державної архітектурно-будівельної інспекції та про те, що [PERSON] не повинен був подавати даку декларацію. Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] (інвентаризаційна справа № 10073, реєстровий номер 37к-121-8453), він виготовлений КП «Кузнецовське міське БТІ» 18.11.2016 року на замовлення відповідача [PERSON] , також до дня реєстрації права власності на спірну квартиру. Зі змісту копії висновку № 281-11 про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою від 18.11.2016 року об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] та будівництво якого здійснювалось на підставі договору про пайову участь у будівництві житла № 111 від 06.03.2008 року, ідентифіковано як квартиру за адресою: [ADDRESS] . Крім того, у висновку зазначено, що даний висновок служить підставою для вчинення реєстраційно-правових дій по реєстрації права власності на вищезазначений об`єкт нерухомості. До того ж, відповідно до листа Виконавчого комітету Вараської міської ради від 07.07.2021 року, в електронній реєстраційній справі Державного реєстру речових прав р№ 1198396956107 зберігаються документи, які [PERSON] подав для проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] , а саме: договір про пайову участь у будівництві житла, укладений між ОК «ЖБК «Енергетик» та [PERSON] 06.03.2008 року №111; технічний паспорт, виданий КП «Кузнецовське МБТІ» від 18.11.2016 року; висновок про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою, виданий КП «Кузнецовське МБТІ» 18.11.2016 року № 281-11; рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 565/221/15-ц; рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року. Таким чином, доводи позивача про реєстрацію права власності на квартиру за відповідачем [PERSON] без документів, передбачених п. 41 Порядку, спростовано вище вказаними письмовими доказами. За змістом пункту 77 Порядку, у редакції станом на 14.03.2017 року, державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб або у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, проводиться за заявою власника такого майна або за умови уповноваження власником такого майна на підставі договору - за заявою особи, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, у порядку, передбаченому пунктами 30-34 цього Порядку. У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, відповідним кооперативом з метою забезпечення державної реєстрації права власності кожного окремого власника нерухомого майна можуть бути подані для долучення до Державного реєстру прав: -документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); -затверджений особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися для будівництва об`єкта нерухомого майна, або затверджений загальними зборами кооперативу список членів кооперативу; -документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна). З правового аналізу викладеного пункту випливає, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалось у результаті діяльності житлово-будівельного кооперативу проводиться за заявою власника такого майна. Подання такої заяви відповідачем [PERSON] державному реєстратору доводиться копією його заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 14.03.2017 року, яка надана до суду Виконавчим комітетом Вараської міської ради разом з іншими документами реєстраційної справи. Отже, вимоги п. 77 Порядку, відповідачами також дотримані. Перелік інших документів, визначених цим пунктом може подаватись кооперативом, тобто є правом кооперативу, а не обов`язком, та не стосується власників відповідних об`єктів нерухомості. Згідно із п. 80 Порядку, в редакції станом на 14.03.2017 року, для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу подаються: довідка кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 р., також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені відповідним кооперативом копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна). Судом, вище визнано доведеним подання відповідачем [PERSON] для реєстрації права власності на спірну квартиру технічного паспорта від 18.11.2016 року та висновок № 281-11 про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою від 18.11.2016 року, яким присвоєно адресу спірній квартирі. Оскільки право власності за [PERSON] реєструвалось на новостворений об`єкт нерухомості, а не реконструйований, необхідності подачі ним документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомості до його реконструкції у нього не було. До суду не подано доказів подачі відповідачем [PERSON] довідки кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Отже, суд доходить висновку про те, що така довідка відповідачем [PERSON] не подавалась державному реєстратору для реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] . На виконання вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідачем [PERSON] подані державному реєстратору договір № 111 про пайову участь у будівництві житла, рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.04.2015 року у справі № 565/221/15-ц, рішення Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року у справі № 565/221/15-ц. Така обставина підтверджується копіями вказаних документів та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.03.2017 року, у якому наводиться вказаний перелік документів, як підстава виникнення права власності та листом Виконавчого комітету Вараської міської ради від 07.07.2021 року. Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на вказану вище квартиру за [PERSON] та припинення такого права власності суд бере до уваги наступні обставини. В судовому засіданні встановлено, що з усього переліку документів, які передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком, відповідачем [PERSON] державному реєстратору не подана лише довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Проте, рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.04.2015 року та рішенням Апеляційного Рівненської області від 26.06.2015 року у справі № 565/221/15-ц, які подані державному реєстратору встановлена обставина, що [PERSON] виконавши свої грошові зобов`язання за договором пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку та повністю сплативши вартість об`єкту будівництва, що передбачена договором, вчинив дії, що були спрямовані на виникнення юридичних фактів необхідних і достатніх для набуття майнових прав на цей об`єкт в майбутньому. Крім того, встановлена обставина, що [PERSON] є асоційованим членом ОК «ЖБК Енергетик». Таким чином, обставини щодо членства відповідача [PERSON] в кооперативі та внесення ним пайового внеску у повному обсязі, які мають підтверджуватись відповідною довідкою кооперативу, згідно з п. 80 Порядку, фактично існували на час державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та підтверджувались відповідними рішеннями судів, які були подані державному реєстратору. Отже, неподання відповідачем [PERSON] довідки про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі державному реєстратору носить формальний характер, оскільки такі обставини об`єктивно існували на час проведення державної реєстрації права власності та були відомі державному реєстратору. Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із. Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до пункту 39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04), будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. У рішенні Європейського суд з прав людини від 02.11.2004 у справі «Трегубенко проти України» (Заява № 61333/00), Європейський суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Крім того, у даному рішенні зазначається, що завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи влади мають у принципі кращі, ніж міжнародний суд, можливості для оцінки того, що відповідає «суспільним інтересам». Отже, створена Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод система захисту покладає саме на національні органи влади обов`язок початкової оцінки як існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і проблеми необхідності заходів з усунення несправедливості (пункт 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 07.12.1976 року, серія A, № 24). Це означає, що в цій сфері, як і в інших сферах, на які поширюються гарантії Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, національні органи влади мають певну свободу розсуду. Викладені обставини дають підстави для суду про те, що скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] та припинення його права власності на вказану квартиру лише з формальних підстав неподання відповідної довідки буде непропорційним втручанням у його право власності на вказану квартиру, враховуючи, що обставини, на підтвердження яких повинна бути подана така довідка, об`єктивно існували та підтверджуються рішеннями відповідних судів, а також те, що [PERSON] за власні кошти здійснив ремонт цієї квартири, разом зі своєю дочкою [PERSON] 20.03.2017 року зареєстрував своє місце проживання у вказаній квартирі та понад чотири роки у ній проживає, тобто відкрито та вільно нею володіє. Також суд враховує, що позивач у своєму позові не вказав яка шкода завдана його інтересам внаслідок реєстрації права власності на спірну квартиру за [PERSON] та у чому виразилась така шкода. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.04.2021 року у справі № 127/12200/20, за змістом якої суд визнав безпідставною відмову державного реєстратора у проведенні державної реєстрації з формальних підстав у зв`язку непропорційністю, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи, яка звернулась до державного реєстратора і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення державного реєстратора. Крім того, суд бере до уваги, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року у справі № 565/2211/15-ц, яке набрало законної сили, за відповідачем [PERSON] визнано майнові права на трикімнатну квартиру будівельний [ADDRESS] . Висновком № 281-11 про ідентифікацію об`єкта нерухомого майна за адресою від 18.11.2016 року, вказаній квартирі присвоєно адресу: [ADDRESS] . Разом з тим у постановах Верховного Суду України: від 24 червня 2015 року № 6-318 цс 15, від 18 листопада 2015 року № 6-1858 цс 15 роз`яснено, що майнове право можна визначити як «право очікування», воно є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. З урахуванням викладеного, за рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року визнано право [PERSON] набути у майбутньому право власності на спірну квартиру. Визначаючи юридичні факти, при настанні яких відповідач [PERSON] набуває права власності на новостворене майно, майнові права на яке визнано за ним вище вказаним рішенням суду та цим рішенням встановлена обставина повного виконання Договору № 111 про пайову участь у будівництві житла від 06.03.2008 року, як підстави набуття права власності, суд бере до уваги наступне. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Проте, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Великої палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 911/3594/17 та від 05.06.2019 року у справі № 392/1829/17, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а вважається лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Досліджуючи обставини існування в особи права власності, суд має передусім встановлювати підстави, на якій особа набула таке право. У постановах Великої палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16-ц та від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13 викладена правова позиція про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. З урахуванням викладених правових позицій Верховного Суду, аналіз ч. 2 ст. 331 ЦК України, дає підстави для висновку, що особа, яка виконала у повному обсязі умови договору про пайову участь у будівництві житла та майнові права на нерухоме майно за якою визнані рішенням суду, набуває права власності на таке майно з моменту прийняття нерухомого майна до експлуатації. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. Викладена норма є спеціальною у регулюванні набуття права власності на квартиру саме членом житлово-будівельного кооперативу. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.05.2015 року встановлена обставина про те, що відповідач [PERSON] є асоційованим членом ОК «ЖБК Енергетик», а рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26.06.2015 року встановлена обставина повної оплати [PERSON] вартості квартири. За змістом ч.1 ст. 382 ЦК України, квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. В той же час, під житловим будинком розуміється будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст. 380 ЦК України). З аналізу викладених норм випливає, що квартира набуває ознак об`єкту права власності лише з моменту завершення будівництва житлового будинку та введення в експлуатацію. Отже, у разі викупу квартири членом житлово-будівельного кооперативу до введення будинку в експлуатацію, він на підставі ч.3 ст. 384 ЦК України, стає її власником з моменту введення будинку в експлуатацію. Таким чином, оскільки будинок по [ADDRESS] (друга черга) прийнятий до експлуатації 24.02.2017 року, суд визнає, що відповідач [PERSON] набув права власності на квартиру [ADDRESS] з 24.02.2017 року. Таким чином фактичне набуття права власності відповідачем [PERSON] на спірну квартиру до дня його державної реєстрації, а також те, що державна реєстрація є лише моментом з якого держава визнає право власності на нерухоме майно, додатково свідчить про непропорційність позбавлення права власності відповідача лише з формальних підстав. Викладені обставини в сукупності дають підстави суду для висновку про безпідставність позовних вимог та необхідність відмовити у задоволенні позову ОК «ЖБК Енергетик» до [PERSON] , державного реєстратора Овечко І.М. про скасування державної реєстрації та припинення права власності. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про застосування позовної давності та просив відмовити у задоволенні також з підстав пропуску позивачем строків позовної давності у випадку, якщо суд дійде висновку про порушення прав позивача. Проте, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18, виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову. У зв`язку з викладеним суд не вирішує питання щодо спливу позовної давності На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідач подав до суду копію ордеру серії РН-676 № 189 про надання йому правової допомоги адвокатом Полюхович О.І., який виданий адвокатським бюро «Оксани Полюхович» 26.03.2021 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я [PERSON] , копію витягу з договору про надання правничої допомоги від 15.03.2021 року, укладеним між АБ «Оксани Полюхович» та [PERSON] , у пункті 4.2 якого визначено, що розмір гонорару адвокатського бюро складає 10 000 грн., копію акту наданих послуг від 26.03.2021 року, яким підтверджено отримання [PERSON] правових послуг та копію квитанції до прибуткового касового ордеру АБ «Оксани Полюхович» про прийняття від [PERSON] 10 000 грн за договором про надання правничої допомоги. Зазначені докази дають підстави для висновку про те, що відповідач [PERSON] поніс витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи за позовом ОК «ЖБК «Енергетик» у сумі 10 000,00 грн. Позивач та його представник не заявляли клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не вказували на їх неспівмірність. Відповідно до ч.1-2 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Згідно із п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення із позивача ОК «ЖБК «Енергетик» на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved