Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В будинку за її згодою ще з березня 2014 року тимчасово була зареєстрована подружка її дітей - відповідач [PERSON] Відповідач фактично ніколи не проживала у будинку, її речей в ньому немає. В теперішній час відповідач добровільно не бажає знятися з реєстрації. Наявність зареєстрованої особи порушує її права, як власника, на вільне володіння та розпорядження своїм майном. Крім того, вона вимушена оплачувати комунальні послуги за відсутнього жильця, самостійно утримувати будинок в належному стані, позбавлена права оформити субсидію. Зазначені факти змусили її звернутися з позовом до суду. Просить ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право користування її будинком. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування її будинком, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомої суду причини, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку, передбаченому ст. 224, 225 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. На підставі договору дарування від 19.03.1987 року, Костянтинівською ДНК за р/№946, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Костянтинівське БТІ Костянтинівської міської ради» №393 від 15.05.2015 року та Інформаційними довідками з державних реєстрів №№38099892, 38100050 від 26.05.2015 року З копії домової книги будинку [ADDRESS] вбачається, що за цією адресою з 18.03.2014 року зареєстрована [PERSON], [INFO]. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача [PERSON], проживає в будинку, що розташований навпроти її будинку за адресою: [ADDRESS], знайома з нею та її сім'єю близько з 2001 року. Підтвердила суду, що [PERSON] вона бачила всього один раз, вона є подружкою дітей [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], і вона ніколи фактично не проживала в будинку, що належить [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є другом сина позивача [PERSON] [PERSON]. Він знає також і відповідача [PERSON] Він часто бував в гостях у [PERSON] за адресою: [ADDRESS], і підтвердив, що [PERSON] ніколи не проживала в цьому будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки показаннями свідків доведено, що відповідач [PERSON] не проживає в будинку, що належить позивачу [PERSON], більше року, поважних причин її непроживання судом не встановлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved