Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідачка). В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб з відповідачкою, зареєстрований 19.11.1988 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 14, від якого вони мають двох повнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], не склався і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, вважаючи примирення між ними неможливим, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Оскільки відповідачка була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19.11.1988 року за актовим записом № 14, що підтверджується свідоцтвом серії 1-КИ № 214996, виданим 01.02.2012 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою № 1020 від 16.11.2015 року Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 7). Як зазначив позивач, сумісне життя у сторін не склалося в результаті різних поглядів на життя, несумісності характерів, аморального способу життя та вживання алкоголю відповідачкою. Зазначені факти відповідачкою не спростовані. Сторони проживають разом, але спільного господарства вони не ведуть. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 487 грн.20 коп., підтверджені квитанцією банку (а.с.1), слід стягнути з відповідачки на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved