Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

До суду звернувся позивач із зазначеним позовом до відповідача відповідно до якого, просив стягнути з відповідача на його користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 11095,00 грн. та 243,60 грн. судового збору. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 03.12.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Система» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000690, згідно якого предметом страхування є автомобілm [NUMBER]. 11.05.2015 року відповідач близько 20 год. 10 хв. по вул. Сокальській в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Вольво ХС 90», д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи з дворової території, не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Винним у вчиненні ДТП являється [PERSON], що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року. Для встановлення характеру та розміру завданих матеріальних збитків позивачем було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до висновку № 237/15 від 21.05.2015 року експертного дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля марки ««Nissan Tiida» становить 11095,20 грн. 25.05.2015 року страхувальником подано заяву на виплату страхового відшкодування відповідно до укладеного договору страхування наземного транспорту. Страховим актом № 05-17/094 від 25.05.2015 року випадок визнано страховим та вирішено виплатити страхове відшкодування в розмірі 11095,20 грн., шляхом перерахування на станцію технічного обслуговування ПП «Коспанія «Автодок» згідно рахунку-фактури № 365 від 12.05.2015 року, в рахунок сплати вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], що підтверджується платіжним дорученням № 1075 від 09.06.2015 року. З метою перевірки наявності застрахованої полісом цивільно-правової відповідальності [PERSON] позивач 25.08.2015 року здійснив запит до МТСБУ та отримано інформацію про відсутність на момент настання дорожньо-транспортної пригоди договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач звернувся до відповідача із регресною вимогою про виплату страхового відшкодування в розмірі 11095,20 грн., проте відповідач відповіді не надав, кошти не сплатив. Представник позивача в суд не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, у зв'язку з зазначеним суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином за останньою відомою суду адресою, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, в зв'язку з чим, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, яка вважається такою, що повідомлена про розгляд справи належним чином та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.05.2015 року близько 20 год. 10 хв. по вул. Сокальській в м. Києві [PERSON], керуючи автомобілем марки «Вольво ХС 90», д.н.з. [NUMBER], виїжджаючи з дворової території, не переконалась, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався по дорозі, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 02.07.2015 року [PERSON] визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та її притягнуто до адміністративної відповідальності. (а.с. 14) Відповідно до договору № 05-16/000690 страхування наземного транспорту від 03.12.2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Система» та [PERSON], застраховано майнові інтереси власника транспортного засобу «Nissan Tiida 1.6», д.н.з. [NUMBER] пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням вказаного автомобіля, зі строком дії договору до 02.12.2015 року. (а.с. 7) [PERSON] звернулась до ПАТ «Страхова компанія «Гарант-Система» із заявою від 12.05.2015 року про настання страхового випадку (а.с. 10) та їй на підставі висновку № 237/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 21.05.2015 року (а.с. 16-26), рахунку-фактури № 365 від 12.05.2015 року ПП «Компанія «АВТОДОК» (а.с. 27), відповідно до страхового акту № 05-17/094 від 25.05.2015 року (а.с. 8) та платіжного доручення № 1075 від 09.06.2015 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Гарант-Система» здійснено страхове відшкодування в розмірі 11095,20 грн. ( а.с. 29). 28.07.2015 року позивач звертався до відповідача із регресною вимогою за вих. № 05/225, в якій повідомив [PERSON] про необхідність сплатити затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 11095,20 грн. (а.с. 31) Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно ст. 27 Закону України «Про старування» та ст. 993 ЦПК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом використання, збереження або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі зібрані і досліджені судом докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню та з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача відшкодування 11095,20 грн. витрат в порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 6).

Outcome: approved