Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON], в якому просила суд постановити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 3673,62 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року КП «Харківські теплові мережі» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплопостачання. Позивач зазначає, що надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.09.2010 року по 31.08.2013 року у сумі 3673,62 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 08.05.2013 р., не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності не з'явившихся сторін та у відповідності ст. 224 ЦПК України постановити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2013 року у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду було відмовлено. (а.с. 4) Згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 23.12.2013 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10) Як вбачається відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачами послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.09.2010 року по 31.08.2013 року в розмірі 3673,62 грн. (а.с. 5-6) У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 317. Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.04р. № 1875-ІV, обов'язок по укладанню договору зі споживачем покладений на виконавця послуг - житлово-експлуатаційну організацію, а не на виробника послуг, яким є позивач. Такий порядок надання послуг з опалення та гарячого водопостачання також передбачений «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005року №630. Згідно п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають безумовному задоволенню. Крім того, так як справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved