Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася [PERSON] із вказаним позовом у якому просила суд визнати за [PERSON] як за спадкоємцем за законом після смерті бабки [PERSON] померлої [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований у [ADDRESS]. Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку літ. «А, а» загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., з господарськими спорудами та будівлями: сараї літ. «Б, В, Г, Е, Ж, З, Л», убиральня літ. «Д», гараж літ. «У», погріб літ. «в», навіс літ. «К», розташованого у [ADDRESS], який відбувся між [PERSON] та [PERSON] - дійсним. Визнати за [PERSON] право приватної власності на житловий будинок літ. «А, а» загальною площею 48,0 кв.м., житловою площею 21,1 кв.м., з господарськими спорудами та будівлями: сараї літ. «Б, В, Г, Е, Ж, З, Л», убиральня літ. «Д», гараж літ. «У», погріб літ. «в», навіс літ. «К», розташованого у [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21 лютого 2014 року між нею та відповідачем [PERSON] була укладена угода купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] Одеської області. Як вказала позивач, нею було сплачено відповідачу [PERSON], 35 000 за вказаний будинок. Позивач стверджує, що угода між ними фактично відбулася. Однак, через те, що вказаний будинок до дня смерті належав бабці відповідача [PERSON], яка померла [INFO], а відповідач і досі не отримав свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок. Як вказує позивач, [PERSON], звертався до Котовського міськрайонного суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та рішенням Котовського міськрайонного суду від 28.05.2012 року йому було надано додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але через втрату оригіналів правовстановлюючих документів, [PERSON] не отримав свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок. Вказані обставини і стали приводом для звернення позивача із позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, позов визнав. Представник відповідача - Котовська міська рада Одеської області, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2004 року, власником будинку [ADDRESS], до дня серті була [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 23.07.2004 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років. Згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2012 року справа № 1516/2090/12, [PERSON] надано додатковий строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті його рідної бабки [PERSON] померлої [INFO] терміном 6 місяців. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабки [PERSON] у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, виникла ситуація в якій позивач не може реалізувати своє законне право, а саме посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу житлового будинку. Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved