Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 08.07.2006 р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб від якого мають дочку [PERSON], [INFO] Крім того, вказує, що разом з ним проживає дочка від першого шлюбу [PERSON], [INFO] Квартира, в якій мешкає позивач була отримана його мамою, після смерті якої особовий рахунок був переведений на нього. 24.11.2009 р. відповідачка була зареєстрована в [ADDRESS]. Такою позивач зазначає, що з 2010 року з відповідачем разом не проживають, 16.05.2012 р. між ними був розірваний шлюб. Також з 2010 року відповідач із дитиною не проживають у вищевказаній квартирі, не користуються житловою площею та відповідач не сплачує комунальні послуги, у зв'язку із чим позивач сплачує комунальні послуги за відповідача, що значно впливає на сімейний бюджет, оскільки із ним проживає неповнолітня дитина від першого шлюбу. Тому звернувся до суду та просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], зобов'язати службу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ірпінського міського відділу Головного управління внутрішніх справ України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, заперечувала щодо задоволення вимог позивача. Інші сторони по справі в судове засідання не з'явилися. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2012 р. був розірваний шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №222 від 10.02.2014 р., виданої КП БУЖКГ, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Виходячи із наведеної норми, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу відповідач набула статусу наймача приватного житла. Статтею 163 Житлового кодексу України передбачено, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Враховуючи встановлені судом обставини, оскільки відповідачка, як колишній член сім'ї позивача та дочка [PERSON], [INFO], не проживають без поважних причин в квартирі [ADDRESS], більше шести місяців, суд дійшов висновку, що вони втратила право на користування цією квартирою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому, суд не бере до уваги Акт депутата Бучанської міської ради від 12.02.2014 р., оскільки складання акту депутата щодо зазначених обставин не передбачено діючим законодавством, до того ж, на підставі чого такий акт складено (а.с.8). Оскільки ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 (семи) днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про зняття з реєстрації [PERSON] та [PERSON], оскільки до повноважень суду не відноситься реєстрація чи зняття з реєстрації фізичних осіб. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial