Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 6 819,92 доларів США, що еквівалентно 157 748,70 грн., та 21 760,00 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.05.2006 року між АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0257/74/65519, за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 5 000 доларів США до 19.05.2026 року під 12% річних. 19.05.2006 року виконання зобов'язань за кредитним договором було забезпечено договором поруки №014/0257/74/65519/2, укладеним з [PERSON], за яким останній взяв на себе зобов'язання відповідати солідарно з [PERSON] по його борговим зобов'язанням, що виникатимуть із кредитного договору. Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. [PERSON], у свою чергу, зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 06.02.2015 року складає 179 508,00 грн. Представник позивача зазначив, що дострокове та солідарне стягнення заборгованості передбачено умовами кредитного договору, у зв'язку з чим він і звернувся до суду. Представник позивача, Камінська М.І., яка діє на підставі довіреності від 18.12.2012 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданнібуло встановлено, що 19 травня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/0257/74/65519. ( а.с. 20-21) Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, банк на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 5 000 доларів США. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2006 року [PERSON] було отримано в касі банку 5 000 доларів США, а відтак банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в частині надання кредиту. (а.с. 19) Відповідно до умов кредитного договору, кредит надається на 240 місяців з 19.05.2006 року по 19.05.2026 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 12% річних. (п. 1.2, 1.4 кредитного договору) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Пунктом 5 кредитного договору передбачено, що [PERSON] зобов'язався здійснювати безготівковими платежами або готівкою в касу банку щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту в розмірі 1/240 від суми ліміту отриманого кредиту, а також погашення відсотків за фактичне використання коштів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 19.05.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Договір поруки №014/0257/74/65519/2. (а.с. 24-25) Згідно п.1.2 договору поруки, поручитель бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати по зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору №014/0257/74/65519 від 19.05.2006 року, в повному обсязі цих зобов'язань. Згідно п. 3.1 договору поруки, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, [PERSON], та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором №014/0257/74/65519 від 19.05.2006 року. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Так, п. 9.1 кредитного договору, передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 грн. за кожен день прострочення починаючи з першого дня закінчення строку виконання зобов'язання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, 29.01.2015 року на адресу [PERSON], а 30.01.2015 року на адресу [PERSON] були направлені Вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідно до яких банк вимагав протягом не більш ніж 60 календарних днів з дати цих вимог здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою процентів та пені, відповідно до умов кредитного договору. (а.с. 26, 27) Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 06.02.2015 року відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у сумі 179 508,70 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 3 435,38 доларів США, що еквівалентно 79 462,33 грн.; заборгованість за відсотками - 949,41 доларів США, що еквівалентно 21 960,40 грн.; пеня 2 435,13 доларів США, що еквівалентно 56 325,97 грн.; штраф 21 760 грн. (а.с. 5-8) Всі розрахунки проведені банком станом на 06.02.2015 року за офіційним курсом НБУ 23,130580 грн. за 1 долар США. Відповідно до п. 6.5 кредитного договору, банк має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафи санкції, у випадку невиконання позичальником умов цього договору та/або договору застави. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо в договорі встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати належних йому процентів. Так, позивач має право вимагати дострокового повернення суми отриманого [PERSON] кредиту та сплату нарахованих відсотків від обох відповідачів одночасно. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідачів, з них на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений банком відповідно до платіжного доручення №385120 від 16.02.2015 року у розмір 1 795,08 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved