Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 16 липня 2012 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті батька відкрилась спадщина на майно, зокрема, автомобіль [NUMBER], 1990 року випуску, що належав йому на праві власності. У встановлений законом строк нею було подано заяву нотаріусу про прийняття спадщини, отримано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 16 січня 2013 року, однак до теперішнього часу вона не може прийняти спадщину, оскільки спадкова справа знаходиться на території проведення антитерористичної операції, де доступ до спадкових реєстрів обмежений. Позивач вважає, що згідно частини 3 статті 1268 ЦК України вона фактично прийняла спадщину після смерті батька, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на момент смерті останнього, користувалась спадковим майном, відмову від спадку не заявила. Відповідач [PERSON], яка є її матірю, відмовилась від спадщини на її користь, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає. Позивач просить визнати за нею право власності на автомобіль [NUMBER], 1990 року випуску, що залишився після смерті [PERSON]. Позивач до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Згідно свідоцтва про народження, позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.5). Разом вони проживали за адресою: [INFO]. 16 липня 2012 року [PERSON] помер (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно - автомобіль [NUMBER], 1990 року випуску. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, [PERSON] є власником зазначеного автомобілю (а.с.11). За даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкову справу на імя [PERSON], померлого 16 липня 2012 року, внесено до Спадкового реєстру 16 січня 2013 року за №54070923. Місцем зберігання спадкової справи є Перша Донецька державна нотаріальна контора (а.с.10). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем спадкового майна за законом, фактично прийняла спадщину, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не заявила про відмову від спадку. Спадкоємець майна [PERSON], мати позивачки та дружина померлого, відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки. Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], крім позивача, не встановлено. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved