Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Олександрівського районного суду Донецької області надійшла вказана цивільна справа за позовом [PERSON] , в якому вона просила розірвати шлюб, укладений 30 вересня 2008 року між нею та [PERSON] , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області складено актовий запис № 157 від 30 вересня 2008 року. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилалась на те, що спільне проживання подружжя припинило з вересня 2016 року через відсутність взаєморозуміння. З того часу спільного господарства не ведуть. Подружжя не має спільних дітей. Розірвати шлюбу через органи РАГС не має можливості через знаходження відповідача на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження сім`ї неможне та суперечить її інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотанням про розгляд справи за її відсутності, судові витрати просила залишити за нею, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 08.11.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 30 вересня 2008 року уклади шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області складено актовий запис № 157 від 30 вересня 2008 року. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим 30 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцевського міського управління юстиції Донецької області. Судом не встановлено наявність у подружжя неповнолітніх дітей. Згідно з ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з тим, ч. 1 ст. 110 СК України передбачена можливість пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам дружини [PERSON] . Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, необхідно зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам дружини [PERSON] , що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на її рахунок.

Outcome: approved