Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 07.12.2009 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що між нею та відповідачкою, 11.04.2000 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, за умовами якого [PERSON] придбала у [PERSON] 37/50 частин житлового будинку № 17/19, по вул. Сталепрокатна, м. Одесі, житловою площею 41,0 кв.м., складається з: «А»-житлове, «Д»-гараж, «Е»-сарай, «Ж,З»-вбиральня, «№2-5»-огорожа, «І-ІІ»-мостіння. На виконання укладеного договору позивачці була передана вказана частина житлового будинку, а відповідачка в свою чергу звільнила продану частину будинку. Зазначений договір не був посвідчений нотаріально, а був зареєстрований на Одеській Універсальній біржі товарів та послуг за №1121 від 11 квітня 2000 р., право власності зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН» 11.05.2000 р. Позивачка маючи намір розпорядитися належною їй частиною житлового будинку, та неможливістю в теперішній час оформити в нотаріальному порядку укладений договір, просить визнати його дійсним. В судовому засіданні позивачка підтримала поданий позов, просила його задовольнити та провести розгляд справи в заочному порядку, в звязку з неявкою в судове засідання відповідачки. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю суду не надала. Представник третьої особи Одеській Універсальній біржі товарів та послуг, в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у звязку з неявкою відповідача, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої, уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] придбала 37/50 частин житлового будинку №17/19 по вул. Сталепрокатна в м. Одесі, житловою площею 41,0 кв.м., складається з: «А»-житлове, «Д»-гараж, «Е»-сарай, «Ж,З»-вбиральня, «№2-5»-огорожа, «І-ІІ»-мостіння. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірний будинок є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1121 від 11.04.2000 року, укладений на Одеській Універсальній біржі товарів та послуг, без нотаріального посвідчення, з реєстрацією його в „Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю», за реєстраційним номером №1121 від 11.04.2000 року. Підтвердженням факту виникнення права власності у позивача на вищезазначений будинок, є реєстрація 11.05.2000 р. придбаної частини нерухомого майна в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за [PERSON], що підтверджується наданим договором купівлі-продажу. Згідно поданих доказів, судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивачка передала відповідачці обумовлену в п. 3 Договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідачка передала [PERSON] ключі від спірної частини будинку, після чого позивачка вселилася до придбаної частини будинку, відкрито користується нею, зареєструвалася за вказаною адресою, що підтверджується довідкою про склад сімї та прописку №802 від 25.03.2010 р., виданою ОСОН комітету мікрорайону «Ленінський», де й проживає на теперішній час. Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу, членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстав для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним відсутні.

Outcome: approved