Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом, в якому зазначив, що з 02.02.2012 він перебував у зареєстрованому шлюбу з відповідачем. 08.05.2015 шлюб між ними розірвано. За час шлюбу, а саме за спільні кошти було придбано квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2012, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1875. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за відповідачем. Позивач зареєстрований у вказаній квартирі та має право користування нею. 09.02.2017 відповідач не впустила його до квартири, повернула йому деякі речі та повідомила, що вона належить їй та він проживати у цій квартирі не буде. З того часу він не має можливості потрапити до квартири та проживати у ній. Просив суд вселити [PERSON] в квартиру [ADDRESS], стягнути з [PERSON] завдані збитки у сумі 12280 грн. та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. Позивач та його представник у судове засідання не прибули, представник позивача попередньо надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомляла. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в\~судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності та взаємозвязку приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2012, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1875. Позивач зареєстрований у вказаній квартирі та має право користування нею. 09.02.2017 відповідач не впустила позивача до квартири, повернула йому деякі речі. З того часу він не має можливості потрапити до квартири та проживати у ній. У звязку з цим, за відсутності будь-якого іншого житла для проживання, позивач у період з 10.02.2017 по 20.05.2017 орендував житло, що підтверджується договорами оренди від 10.02.2017, 10.03.2017, 14.04.2017, рахунками та квитанціями про сплату орендної плати за вказаний період на загальну суму 12280 грн. (3900 грн. за період з 10.02.2017 по 12.03.2017, 4420 грн. за період з 10.03.2017 по 13.04.2017, 3960 грн. за період з 14.04.2017 по 20.05.2017). Положеннями ч.1 та ч.3 ст. 47 Конституції України, визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.150 ЖК України\~громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.164 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Зважаючи на те, що [PERSON] є членом сімї власника житла, беручи до уваги право позивача на користування спірною квартирою та з огляду на те, що відповідач створює йому перешкоди у користуванні, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення вимог позивача про вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача на його користь завдані збитки у сумі 12880 грн. Позов в частині вимог щодо відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 10000 грн. задоволенню не підлягає за недоведеністю її спричинення Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial