Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

До суду\~звернувся позивач з позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Корюківка Чернігівської області, що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] виданим 04 січня 2002 року Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області. В м. Корюківка по вулиці Українській (раніше [ADDRESS] проживав [PERSON] зі своїми батьками: батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] . Даний житловий будинок з надвірними будівлями був побудований матір`ю [PERSON] - [PERSON] , але право власності на нього не було зареєстровано. 16 лютого1994 [INFO] мати [PERSON] [PERSON] , померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] виданим 30 січня 2019 року Корюківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області. На майно померлої, яке складалось з вищевказаного житлового будинку [ADDRESS] , відкрилась спадщина. Померла за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала, на час її смерті з нею постійно проживали: її син [PERSON] та її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою №1181 від 14 лютого 2019 року Корюківської міської ради. Вони обидва прийняли спадщину померлої, але за життя її нотаріально не оформили за відсутності правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Інших спадкоємців першої черги у померлої не було. Батько [PERSON] у 1998 році виїхав в інше місце постійного проживання, на даний час він помер, єдиним спадкоємцем його майна є його син [PERSON] , який проживав у спадковому будинку батьків. Восени 2000 року позивачу стало відомо, що [PERSON] продає житловий будинок своїх батьків. Як пояснив позивачу [PERSON] , він продає батьківський будинок, його батьки вже померли, він позивача впевнив, що у нього є всі документи на садибу, що саме він є її власником. З [PERSON] позивач домовились, що він купує у нього спадковий житловий будинок за обумовлену між ними ціну, і буде його власником. 01 жовтня 2000 року позивач передав [PERSON] кошти в розмірі 2000 грн. за належний йому спадковий житловий будинок, а [PERSON] передав йому житловий будинок з надвірними будівлями, але дану угоду у нотаріуса позивач та [PERSON] не посвідчили за відсутності у [PERSON] технічної документації на належний йому житловий будинок. В день передачі коштів - 01 жовтня 2000 року, [PERSON] власноруч написав позивачу розписку про отримання від нього коштів у сумі 2000 грн. за належний йому житловий будинок та про продаж позивачу даного будинку за вказану в розписці суму. З 01 жовтня 2000 року позивач почав користуватись даним житловим будинком, обробляв присадибну ділянку, право власності на будинок він не реєстрував, бо вважав, що саме він є власником спірного житлового будинку. У 2000 році придбаний позивачем у [PERSON] . житловий будинок [ADDRESS] Українській [ADDRESS] раніше вулиця [ADDRESS] ) в м.Корюківка Чернігівської області, згорів, будівель ніяких не залишилось. На земельній ділянці замість згорілого будинку позивач розпочав будівництво нового житлового будинку, яке велось ним протягом декількох років. Побудований позивачем житловий будинок фактично був закінчений будівництвом у 2005 році, з цього часу позивач вселився в житловий будинок, але в експлуатацію його не вводив, право власності на житловий будинок не реєстрував. Зараз позивач вирішив узаконити побудований житловий будинок, для вирішення даного питання звернувся до відповідача Корюківської міської ради Чернігівської області, але міська рада відмовила йому у вирішенні даного питання, бо це не відноситься до її компетенції. Для вирішення даного питання позивач звернувся до Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, де йому роз`яснили, що на даний час не має можливості узаконити зазначені самовільні будівлі, бо земельна ділянка під будівництво позивачу не виділялась. Відповідно до ст.220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1,2,5 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, спірний житловий будинок побудований позивачем без порушення будь-яких норм, дане будівництво не порушує прав інших осіб, житлова площа будинку становить 27,30 м.кв., загальна площа 52,30 м.кв. Житловий будинок становлять 100 відсотків готовності, має 50% зносу, загальна вартість житлового будинку становить 68328,00 грн., що і є ціною позову. Той факт, що саме позивач є забудовником та фактичним власником побудованого житлового будинку по [ADDRESS] , підтверджується документально: довідкою Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації про належність садиби, її вартість, знос будівель, технічним паспортом на житловий будинок, розпискою [PERSON] , його свідоцтвом про народження, свідоцтвом про смерть його матері та іншими доказами. Крім позивача, на спірний житловий будинок ніхто не претендує. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved