Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася з позовом [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на своє утримання до досягнення малолітнім сином, [PERSON] [INFO] - трьох років, в розмірі 1500 грн., щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що, від спільного подружнього життя з [PERSON] є малолітній син [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем та перебуває на повному утриманні позивача. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча працевлаштований та має стабільний заробіток. Ухвалою суду від 01.07.2019 року було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження. Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримав, просив позов задовольнити повністю, з підстав та мотивів, які в ньому наведені. Відповідач в судове засідання не з`явився, свої заперечення виклав у письмовому відзиві на позовну заяву від 01.08.2019 року. Відповідно до відзиву відповідач погоджується на сплату аліментів на утримання дружини розмірі 500 грн., щомісячно, оскільки його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати кошти на утримання дружини у визначеному позивачем розмірі. Відповідач зазначає, що його місячний дохід складає 12832 грн., з яких він сумлінно сплачує аліменти на утримання дитини, оплачує проживання в гуртожитку та сплачує додаткові витрати на дитину орієнтовно в розмірі 1500 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії серія [NUMBER] виданого 07.02.2017 року, Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №332, матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , батьком [PERSON] . Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Згідно акту про спільне проживання складеного ОСББ «Агава» №4 від 31.05.2019 р., за адресою [ADDRESS] проживає [PERSON] , разом з [PERSON] [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 р., відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] , виданого 06.06.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції. На підтвердження матеріального стану відповідача, судом досліджено декларацію [PERSON] за 2018 рік (а.с.8-11) та довідку №03-327д\\08 від 19.07.2019 р. видану [PERSON] ,про те що він проходить службу в Головному управлінні ДСНС України у Рівненській області та отримує заробітну плату за останні пів року у розмірі 79492 грн. Відповідачем на підтвердження свого матеріального стану долучено копії квитанцій про оплату проживання в гуртожитку, оренда житла становить 990 грн, щомісячно. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, сплачує аліменти на утримання спільної з позивачем дитини, на даний час працевлаштований та має стабільний дохід, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1200 грн. щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 1200 грн. щомісячно. Тому в даній частині позовна вимога підлягає задоволенню частково. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі норм статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved