Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Почино-Софіївської сільської ради, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] було складено заповіт 08 липня 2003 року, у якому усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, на що за законом матиме право, заповіла позивачеві. Після смерті матері відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 4,630 га, розташованих на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту серії ІІІ-ДП № 034156. Позивач звернувся до державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримав 10.08.2020 року відповідь про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на тій підставі, що пропустив термін у шість місяців для прийняття спадщини. Позивач як спадкоємець мав подати заяву про прийняття спадщини в строк до 05 липня 2017 року, проте не зміг у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту, складеного на його ім`я, та велика відстань між місцем постійного проживання і місцем знаходження спадкового майна, тому вважає, що строк прийняття спадщини був пропущений з поважних причин. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до заповіту від 08 липня 2003 року, посвідченого секретарем Почино-Софіївської сільської ради, який зареєстрований в реєстрі за № 170, [PERSON] вказала позивача як спадкоємця всього свого майна (а. с. 5). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 11). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Позивач звернувся до нотаріуса із питанням отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері [PERSON] та листом Магдалинівської державної нотаріальної контори від 10 серпня 2020 року та позивачеві роз`яснено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини (а. с. 8). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не знав про наявність заповіту, складеного на його користь, тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

Outcome: approved