Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до Малиновського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про стягнення незаконно утриманої пенсії, індексу інфляції та 3 % річних на загальну суму 25353,35 грн. а також судові витрати, обґрунтовуючи свої вимоги таким. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року визнано противоправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де позивач перебував на обліку на той час, про стягнення з його пенсії. Вказане рішення суду позивач надав до Малиновського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, із заявою про перерахунок пенсії з поверненням незаконно утриманої пенсії. Малиновське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі розглянуло заяву та повідомило, що виплату 22235,86 грн. можуть зробити при наявності рішення суду про стягнення вказаної суми. Станом на 01.03.2019 року розмір незаконно стягнутої пенсії складає, згідно довідки Малиновського об`єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, 22235,86 грн. Відмова в поверненні незаконно утриманої пенсії, стала підставою для звернення до суду про стягнення незаконно утриманої пенсії в примусовому порядку. Позивач вважає, що крім стягнення 22235,86 грн., за період з 01.01.2017 року по 01.04.2019 року необхідно стягнути індекс інфляції а також 3% річних. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, наполягав на задоволенні позову. Відповідач надав заяву про слухання справи за відсутністю його представника. Дослідивши матеріали справи, вивчивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, а також докази, якими вони підтверджуються, суд приходить до таких висновків. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2018 року визнано противоправним та скасовано рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, де позивач перебував на обліку на той час, про стягнення з його пенсії. Вказане рішення суду позивач подав до Малиновського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, із заявою про перерахунок пенсії з поверненням незаконно утриманої пенсії. Малиновське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі розглянуло заяву та повідомило, що виплату 22235,86 грн. можуть зробити за наявності рішення суду про стягнення вказаної суми. Станом на 01.03.2019 року розмір незаконно стягнутої пенсії згідно довідки Малиновського об`єднання Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 11 березня 2019 року складає 22235,86 грн., які підлягають стягненню. Позивачем також розраховано за період з 01.01.2017 року по 01.04.2019 року індекс інфляції в загальному розмірі 1119,45 грн. та 3% річних в загальному розмірі 1445,33 грн. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення з відповідача боргу по пенсії з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, суд зазначає, що згідно положень цивільного законодавства боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону України від 22.11.1996 №543/96-ВР «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»). У преамбулі вказаного Закону зазначено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. …». З наявних у справі матеріалів не вбачається, що між позивачем та управлінням Пенсійного фонду існували господарські правовідносини як між суб`єктами господарювання. Трактування позивачем не перерахунку та невиплати різниці у пенсії, як невиконаного органом Пенсійного фонду грошового зобов`язання за яке сплачується інфляційні нарахування та три проценти річних є помилковим, та не ґрунтується на нормах пенсійного законодавства. Натомість питання щодо виплати пенсії за минулий час та, зокрема, виплати компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам врегульовані ст. 46 Закону №1058-IV. Вказана правова позиція узгоджується з листом Верховного суду України «Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві» від 01.07.2014, яким зазначено, що судам потрібно враховувати, що передбачена ст. 625 ЦК відповідальність не застосовується до правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством. З урахуванням викладеного позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Малиновського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі в розмірі 768,40 грн. Щодо стягнення судового збору в сумі 640,0 грн., то до суду позивачем не надано квитанції про сплату судового збору у вказаному розмірі. Якщо це судовий збір по справі № 521/17200/17, то його стягнення вже вирішено відповідним судовим рішенням. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial