Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача Зікунова Н.А., яка діє на підставі довіреності від 20.12.2011 року, підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 06.12.2005 року було укладено договір №DNH4KS20600402, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2105,51 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору та чинного цивільного законодавства відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 26.02.2014 року за відповідачем утворилася нова заборгованість в сумі 12250,69 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 647,98 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3733,96 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 6809,19 грн., та штрафів у сумі 500,00 грн. та 559,56 грн. Зазначила також, що останнє погашення заборгованості за кредитом відбулося 14.06.2013 року у сумі 150,00 грн., тому вважає, що позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Просила стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також судові витрати. В судовому засіданні відповідач [PERSON] суду пояснив, що він у 2007 році через касу «ПриватБанк» здійснив останнє погашення боргу за кредитним договором. При цьому він з'ясував у касира, яку суму необхідно заплатити, щоб закрити кредит, і вніс саме таку суму. Після цього він був впевнений, що не має будь-якого боргу перед «ПриватБанком». Про той факт, що у червні 2013 року хтось вносив гроші на його рахунок, йому нічого не відомо. Просив суд відмовити у задоволенні позову через пропущення позивачем строку позовної давності. Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не оспорювалося сторонами, що 06.12.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №DNH4KS20600402, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 2105,51 грн. на купівлю DVD плеєру LG DKE-575 XB та телевізору SONY KV-BZ21M81, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць (25,08% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит видано на строк 24 місяця по 05.12.2007 року. Погашення заборгованості за умовами договору повинно було здійснюватися у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1112,83 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 26.02.2014 року за відповідачем по кредитному договору №DNH4KS20600402 від 06.12.2005 року утворилася заборгованість у сумі 12250,69 грн. Ці обставини не піддавалися сумніву сторонами в судовому засіданні. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правило м перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла до відати ся про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до виписки з рахунку [PERSON] [NUMBER], що співпадає з рахунком, зазначеним у договорі №DNH4KS20600402 від 06.12.2005 року, останній платіж [PERSON] здійснив 15.05.2007 року в сумі 197,62 грн., які 21.05.2007 року були спрямовані на погашення заборгованості за договором. Таким чином, судом встановлено, що перебіг позовної давності за вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №DNH4KS20600402 від 06.12.2005 року розпочався 29.06.2007 року, тобто тоді, коли позивач не отримав чергового платежу за графіком погашення заборгованості (відповідно до умов договору погашення заборгованості повинно було здійснюватися з 21 по 28 число кожного місяця). Позивачем позов, що розглядається, пред'явлено до суду 12.03.2014 року, тобто більше ніж через три роки після початку перебігу строку позовної давності. Суд не приймає до уваги доводи представника позивача про переривання перебігу позовної давності здійсненням платежу в сумі 150,00 грн. 14.06.2013 року, оскільки цей платіж здійснено не відповідачем [PERSON], а ПрАТ «Інгосстрах», і позивачем суду не надано доказів на підтвердження того, що саме відповідач [PERSON] уповноважував ПрАТ «Інгосстрах» здійснювати за нього цю банківську операцію. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що до позивачем позов до суду пред'явлено вже після спливу строку позовної давності, тому, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування строку давності, в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed