overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

До суду 12 листопада 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.03.1997 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з червня 2015 року, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, зберігання шлюбу неможливо та суперечить його інтересам. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила розглядати справу без її участі, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01 березня 1997 року у Жовтневому відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року звернулась [PERSON] із заявою про визнання її племінника [PERSON] недієздатним та про призначення його опікуном її, [PERSON]. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що її племінник [PERSON] хворіє на психічну хворобу, потребує постійного контролю та догляду, перебуває на лікуванні в КЗОЗ «ХОКПЛ №3», інших родичів, крім неї, в нього нема. Заявник [PERSON] доводи заяви підтримала та просила заяву задовольнити, про що надала письмову заяву. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Балановський О.О., який діє на підставі довіреності (а.с.39), вважав доцільним визнати [PERSON] недієздатним, вимогу про призначення опікуна просив залишити без розгляду, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 583 від 27.06.2014 року [PERSON] в дійсний час виявляє стійкий хронічний психічний розлад в формі органічного шизофреноподібного розладу, в дійсний час за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.21-23). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Оскільки орган опіки та піклування подання про призначення [PERSON] опікуна не надав, заява в частині призначення [PERSON] опікуном [PERSON] підлягає залишенню без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.09.2006 року посилаючись на те, що від спільного проживання мають неповнолітнього сина [INFO], який після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося, втратилися почуття та довіра, шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, подальше зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка просила розглядати справу за її відсутністю, та після розірвання шлюбу поновити їй прізвище «[PERSON]», про що надала письмову заяву. Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, справа розглянута у відсутності сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 16.09.2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] до (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є власницею будинку [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] у зазначеному будинку зареєстрована, але не проживає з 09 травня 2009 року. Реєстрація відповідачки у належному позивачці на праві власності будинку створює перешкоду у користуванні, володінні та розпорядженні власністю. Представник позивачки [PERSON] який діє на підставі довіреності (а.с.4), позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутністю та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідача, про що надав письмову заяву. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, в зв'язку з чим суд визнає її неявку неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі договору купівлі-продажу від 15.04.2014 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за р. № 603 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.04.2014 р. [PERSON] набула право приватної власності на житловий будинок літ. А-1 з прибудовами та надвірними будівлями [ADDRESS] (а.с.20,21). Відповідачка [PERSON], [INFO] зареєстрована у будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Блогоустрій», проте з травня 2009 року у зазначеному будинку не проживає, що підтверджується актом від 15.04.2014 р. (а.с.3). Згідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 7,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідачки [PERSON] у належному позивачці будинку [ADDRESS] створює позивачці перешкоду у здійсненні нею права власності, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.07.2006 р. з [PERSON], та про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що 15.07.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. В період спільного життя нормальних сімейних відносин з відповідачем не склалося, між ними відсутня повага один до одного, на протязі останнього року спільного господарства вони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, та розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 15 липня 2006 року був укладений шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач [PERSON] працює у Приймальнику-розподільнику для дітей Головного управління МВС України в Харківській області на посаді чергового з режиму, отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.8). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивач працездатний, працює, згоден та має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення аліментів. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.12.1995 року з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності довіри, втрати почуттів один до одного, разом вони не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з січня 2014 року, подальше зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», про що надала письмову заяву. Відповідач до початку судового засідання надав до суду нотаріально посвідчену заяву про згоду на розірвання шлюбу, просив розглядати справу за його відсутністю (а.с.4). Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 16 грудня 1995 року у Амвросіївському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.06.2005 року з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, поглядів щодо виховання дитини та побуту, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують протягом року, подальше зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», про що надала письмову заяву. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 24 червня 2005 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

До суду 12 травня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.03.2000 року з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок постійних сварок і суперечок з різних підстав, втрати почуття любові і поваги один до одного, разом вони не проживають, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з травня 2013 року, подальше зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, розглядати справу за її відсутністю, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», про що надала письмову заяву. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 25 березня 2000 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

До суду 12 червня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.09.1992 року з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з вересня 2011 року, разом не проживають, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам, від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Відповідачка позовні вимоги визнала, просила розглядати справу за її відсутністю, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Гончаренко», про що надала письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 26 вересня 1992 року у Палаці одруження «Орджонікідзевський» м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

До суду 12 червня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.01.2007 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові один до одного, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Самойленко», розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати та розглядати справу за його відсутністю, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 20 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

До суду 12 червня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.07.2012 року з [PERSON], посилаючись на те, що вони з відповідачем мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, що призвело до втрати почуття любові, з 06 березня 2016 року вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, подальше зберігання шлюбу суперечить її інтересам. Дочка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, спір про стягнення аліментів та розподіл спільного майна на теперішній час відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Тебенко», про що виклала у письмовій заяві. Відповідач просив шлюб розірвати, розглянути справу без його участі, зазначивши, що між ним та позивачем відсутній спір про розподіл майна, та за обоюдною згодою вирішене місце проживання їх спільної малолітньої дитини разом з матірю, про що виклав у нотаріально посвідченій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 11 липня 2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

До суду 13.11.2018 р. із позовом до [PERSON] звернулась [PERSON] Просила усунути перешкоди в користуванні належним їй будинком шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]. Посилається на таке. Їй належить на праві власності будинок [ADDRESS]. В цьому будинку зареєстрована попередня власниця [PERSON], але вона не проживає в цьому будинку. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву в якій просили розглядати справи без її участі, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст..224 ЦПК України. Позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору дарування частини будинку від 16.08.2004 року [PERSON] є власником 53/100 частин домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] до укладання договору дарування частини будинку була власницею цієї частини будинку, зареєстрована у вказаному будинку, але не проживає, що підтверджується копією будинкової книги на будинок та довідкою №33.04.06.18, виданої квартальним комітетом №28. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав. 16.08.2004 року змінився власник на будинок [ADDRESS], відповідач у цивільних правовідносинах щодо найму житла з позивачем не знаходиться, підстав для збереження за ним житла не має. Суд вважає, що позивач, як власник квартири має права вимагати усунення перешкод у користування та розпорядженні своїм майном шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. Тому є підстави для задоволенню позову та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS].

Outcome: approved