Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] й стягувати їх у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно до досягнення останньою повноліття. В обґрунтування позову вказує, що наразі за рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області сплачує аліменти у розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто з його пенсії відраховується 460 гривень. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області зобовязано його сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини доходів щомісячно на утримання дочки [PERSON]. За останні пять років стан здоровя позивача значно погіршився, тому просить змінити розмір аліментів. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності позивача, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 29 жовтня 2000 року, батьками якої є сторони по справі. Позивач також має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.7) Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2005 року у справі №2-1092/2005 зобовязано стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі ? частини доходів щомісячно на утримання [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 серпня 2012 року у справі №0603/2612/12 зобовязано стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання [PERSON] (а.с.8-9,11) Виконавчий лист, виданий 29 вересня 2005 року Коростишівським районним судом Житомирської області, про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також, судом встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності третьої групи (загальне захворювання). (а.с.6) Позивач лікувався у 2008, 2013 та 2016 роках. (а.с.13-24) Згідно положень статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому суд при визначенні розміру аліментів повинен врахувати ряд обставин, а саме: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дане правило закріплене статтею 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень, закріплених у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, а саме, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, враховуючи те, що позивач є інвалідом, отримує пенсію по інвалідності, його матеріальне становище, а також позивач вказує, що не має інших джерел доходів, має на утриманні також неповнолітню дочку, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог й зміни розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 частини всіх доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом приймає до уваги роз'яснення, що наведені у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, згідно яких у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також суд бере до уваги правову позицію, якої дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13, яка у силу вимог статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 182-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial