Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №43 по вул.Олександрійська, в м.Чорноморську Одеської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку №43, по вул.Олександрійська, в м.Чорноморську, Одеської області. У вказаному будинку, на підставі договору, була зареєстрована [PERSON] строком на три місяці, по закінченню цього строку відповідач в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, що позбавляє позивача законної можливості розпоряджатися власним майном. У зв'язку з цим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.2-3). В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.15). Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, була повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи (а.с.21) про причини неявки суду не сповістила, відзив на позов не надала, та від неї не надходила заява про розгляд справи без її участі. Треті особи в судове засідання не зявились, про причини неявки суду не сповістили. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 13 вересня 2002 року (а.с.4) позивач [PERSON] є власником житлового будинку №43, що розташований по вул.Олександрійська, в м.Чорноморську, Одеської області. Згідно довідки про склад сімї (а.с.5) у вказаному житловому будинку також зареєстрована відповідач [PERSON], яка була зареєстрована тимчасово, строком на три місяці, а саме з 29.01.2014 по 30.04.2014 року (а.с.7). В зазначеному будинку відповідач фактично не проживає, житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує. Факт не проживання відповідача у вказаному житловому приміщенні понад встановленого законом строку, також підтверджується актом від 04.09.2017 року, складеним громадянами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зазначили себе як сусіди [PERSON] (а.с.6). Таким чином, судом встановлено, що відповідач фактично не проживає за адресою реєстрації, житлом не користується, обовязків по утриманню житла не виконує. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що [PERSON] не проживає за адресою своєї реєстрації понад встановленого законом строку, суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за місцем реєстрації, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved