Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява[PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Зоряна» в особі директора Погосяна Артура Гургеновича про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, стягнення орендної плати та матеріальних збитків. Позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що 01.12.2008 року між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки терміном на п'ять років. Зазначений договір оренди, відповідач на руки не видавав, на прохання віддати договір відповідач не реагував. Після звернення до прокуратури, позивач отримав договір оренди, де в п. 2.3 було зазначено термін дії договору 49 років, хоча було узгоджено умови договору щодо терміну дії строком на 5 років. Позивач зазначає, що на момент укладення договору йому виповнилося 54 роки, у зв'язку із чим він не міг укласти договір на 49 років, оскільки не дожив до закінчення строку договору. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не сплачує орендну платню за користування земельною ділянкою. На підставі наведеного, позивач прохає суд визнати договір оренди земельної ділянки від 01.12.2008 року укладений між сторонами, стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі в сумі 34 000 грн. за період з 2012 року по 2017 рік. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що між сторонами було узгоджено термін дії договору оренди земельної ділянки, який позивач власноручно підписав. Представник відповідача зазначає, що він належним чином виконує прийняті у договорі оренди обов'язки по повній та своєчасній виплаті орендної плати, заборгованість відсутня. Таким чином, вважає, що відповідач на законних підставах використовує земельну ділянку позивача, тому прохає суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав. Земельна ділянка, розміром 5, 600 га, розміщена на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 07 серпня 2001 року, належить позивачеві на праві приватної власності (а. с. 9). За ст. 90 Земельного Кодексу України (в ред. станом на 01.12.2008 р.), яка регламентує права власників земельних ділянок стверджує, що власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Стаття 93 того ж Кодексу (в ред. станом на 01.12.2008 р.) дає поняття права оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. При цьому земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам, за короткостроковою - не менше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Відмічено, що Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи і відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 01 грудня 2008 року між позивачем - [PERSON] та ТОВ «Агрофірма «Зоряна» укладено договір оренди земельної ділянки (а. с. 5-11). На підставі п. 13.2, 13.4 Порядку ведення Поземельної книги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021 та п. 16.2, 16.3 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1021, сторони зареєстрували договір оренди земельної ділянки від 01.12.2008 року у Відділі Держкомзему в Магдалинівському районі Дніпропетровської області - 14.12.2011 року (а. с. 10). Згідно видаткових касових ордерів, розписки та відомостей за період з 2013 року по 2017 рік отримував орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 01.12.2008 року, що також не заперечувалося в судовому засіданні позивачем. Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із пояснень сторін наданих в судовому засіданні та матеріалів справи вбачається, що позивач погоджувався з умовами договору, волевиявлення сторін було вільне, позивач вчасно отримував орендну плату, дотримано інших вимог договору, термін дії договору на даний час не закінчився, тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

Outcome: dismissed