Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

До суду 22.03.2018 року надійшов позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до [PERSON], за яким просили стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників карткового рахунку «Домовичок», що становить 1 765,21 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між АБ «Укргазбанк» та [PERSON] на підставі заяви-анкети від 25.03.2015 року №ASJ-528-15-DOM було укладено Договір приєднання комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників карткового продукту «Домовичок». Відповідно до договору 26.03.2016 року банк оформив відповідачу платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD DEBIT та ПІН-код до неї й відкрив картковий рахунок [NUMBER] і встановив ліміт дозволеного овердрафту у розмірі 1 000 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 1 000 грн. із терміном повернення по 25.03.2017 року та сплатою щомісячних платежів до 25 числа кожного місяця в якості погашення основної суми боргу за дозволеним овердрафтом у розмірі 7% від фактичної заборгованості по основному боргу на 1-ше число кожного місяця, 36 % річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом. Відповідач свої зобов'язання не виконав, тому виникла заборгованість. Справа в порядку ст. 14 ЦПК України надійшла до провадження судді Приморського районного суду м. Одеси Ільченко Н.А. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 27.03.2018 року №901/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Ільченко Н.А. - Іванової О.І., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 05.05.2018 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 06.06.2018 року. У зв'язку з відсутністю відомостей щодо обізнаності відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 13.07.2018 року. Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Поштова кореспонденція направлялась на адресу реєстрації відповідача, проте була повернута до суду з відмітками «за закінченням строків зберігання». Проте, ухвалу суду від 05.05.2018 року про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Станом на 13.07.2018 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви-анкети від 25.03.2015 року №ASJ-528-15-DOM було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб - власників карткового продукту «Домовичок» від 26.03.2018 року. Відповідно до договору 26.03.2016 року банк оформив відповідачу платіжну картку міжнародної платіжної системи MASTERCARD DEBIT та ПІН-код до неї й відкрив картковий рахунок [NUMBER] і встановив ліміт дозволеного овердрафту у розмірі 1 000 грн. Згідно з умовами договору [PERSON] отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом 1 000 грн. із терміном повернення по 25.03.2017 року та сплатою щомісячних платежів до 25 числа кожного місяця в якості погашення основної суми боргу за дозволеним овердрафтом у розмірі 7% від фактичної заборгованості по основному боргу на 1-ше число кожного місяця, 36 % річних - базова процентна ставка і 48% річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом, що підтверджується анкетою-заявою від 25.03.2015 року. Розпискою підтверджується, що [PERSON] отримав платіжну карту з правилами користування карткою ознайомився та зобов'язався їх виконувати. Тобто, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно 25 числа кожного місяця. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. [PERSON] зобов'язання за договором належним чином не виконував та систематичного порушував його умови, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що розмір заборгованості [PERSON] становить 1 765,21 грн. та складається з: Сума заборгованості за овердрафтом - 880,57 грн.; Сума заборгованості за нарахованими відсотками за користування овердрафтом та розстрочені відсотки за користування дозволеним овердрафтом - 884,64 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, неустойки у суду не має. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов'язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., відповідно до меморіального ордеру №6207-7284 від 15.03.2018 року. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved