Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулась [PERSON] із позовом до приватного підприємця [PERSON] про захист прав споживача. В позовній заяві зазначає, що 10.06.2016 року між нею та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір підряду на виконання робіт та послуг, за умовами якого відповідач повинен був надати послуги по проведенню ремонтних робіт її квартири. За договором відповідач діяв як приватний підприємець і виконавець послуг та робіт по проведенню ремонту квартири. Робота по договору вважається виконаною належним чином з моменту її прийняття замовником та підписанням сторонами договору відповідного Акту приймання-передачі. На виконання п. 2.1 договору, 10.06.2016 року сплатила відповідачу аванс за ремонт в сумі 58201,88 грн., також на рахунок відповідача було сплачено 2225,00 грн. за матеріали по рахунку 000032 та 14903,40 грн. за матеріали по рахунку 000031, всього було сплачено 75330,28 грн. Відповідач повинен був виконати роботу в двомісячний строк, тобто до 10.08.2016 року - п. 1.3 договору. Зазначає, що з невідомих причин відповідач припинив ремонтні роботи у квартирі і до закінчення строку дії договору так і не закінчив їх. Неодноразово зверталась до відповідача із претензіями щодо прострочення виконання обов`язків по договору з його сторони, на які останній жодного разу не надав чіткої відповіді або пояснень. Відповідач також проігнорував письмову претензія щодо порушення умов договору, направлену 20.07.2016 року. На дату пред`явлення позову відповідачем договір не виконано і не виконується. Вартість роботи (послуги) за договором становить 116403,76 грн. На дату подання позову відповідач прострочив строк виконання договору на 71 день з 10.08.2016 року по 19.10.2016 року, в зв`язку з цим відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 247939,81 грн. (пеня за 1 день прострочення - 3492,11 грн., строк прострочення 71 день, 3492,11*71=247939,81 грн.). Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договору, окрім сплати пені відповідач повинен повернути сплачені кошти в сумі 75330,28 грн. Просить суд стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь пеню на захист прав споживача за прострочення надання послуг по ремонту квартири позивача по договору підряду на виконання робіт та послуг від 10.06.2016 року в сумі 247939,81 грн., стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь сплачені кошти в загальній сумі 75330,28 грн. В подальшому представником позивача - [PERSON] . подано заяву про зміну розміру позовних вимог у якій зазначила, що на дату 15.11.2017 року відповідач прострочив строк виконання договору на 462 дня з 10.08.2016 року по 15.11.2017 рік, у зв`язку із цим відповідач повинен сплатити позивачу на захист прав споживача пеню в розмірі 1613354,82 грн. (пеня за 1 день прострочення - 3492,11 грн., строк прострочення 462 дня, 3492,11*462=1613354,82 грн.). Просить стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь пеню на захист прав споживача за прострочення надання послуг по ремонту квартири позивача по договору підряду на виконання робіт та послуг від 10.06.2016 року в сумі 1613354,82 грн., стягнути з приватного підприємця [PERSON] на її користь сплачені кошти в загальній сумі 75330,28 грн. Відповідачем приватним підприємцем [PERSON] на електронну пошту суду направлено заперечення проти позову, у якому зазначив, що заперечує проти позову оскільки позивачем не надано до копії договору підряду від 10.06.2016 року копію кошторису (додаток №1), яка є обов`язковим додатком до договору; в договорі підряду не зазначено , що підрядник є ПП [PERSON] , а вказано що це є фізична особа [PERSON] ; в договорі підряду не зазначено реквізити замовника; замовник не виконав обов`язків щодо передачі документів (затвердженої проектної та робочої документації на виконання робіт), у зв`язку з чим виконати роботи в строк було неможливо; відмовилась від фінансування подальшого ремонту квартири; в порушення вимог ч. 1 ст. 853 ЦК замовник відмовлялась прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду; всі обов`язки, передбачені договором підряду від 10.06.2016 року з його сторони виконані. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач не з`явився, заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір підряду на виконання робіт та послуг, предметом якого є ремонт квартири згідно кошторису, строк дії договору: з моменту підписання і до 10.08.2016 року включно. Підрядник зобов`язується виконати роботи та послуги замовнику до закінчення строку дії договору. Вартість робіт та послуг складає 116403,76 грн. Замовник вносить передоплату в розмірі 50% за роботи та послуги в розмірі 58201,88 грн. Відповідно до чеків ПриватБанку [PERSON] 09.06.2016 року сплатила [PERSON] кошти в сумі 2225,00 грн., 14903,40 грн., 10.06.2016 року 58201,88 грн. 20.07.2016 року [PERSON] зверталась до приватного підприємця [PERSON] із претензією щодо порушення умов договору та вимогою повернути кошти в сумі 58229,18 грн. [PERSON] після державної реєстрації шлюбу 09.08.2019 року змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Згідно наданих відповідачем документів, а саме рахунку фактури №31 та 32, не можливо встановити кому саме було замовлено товари та послуги, зазначені в рахунках-фактури, оскільки не містять ні підписів, ні печатки та реквізитів замовника товарів та послуг. Крім того, наданий відповідачем кошторис на ремонт квартири етап № 1 , також не містить реквізитів замовника та підрядника. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 1 ст. 837 ЦК України - за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Так у ч. 1 ст. 843 ЦК України зазначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Відповідно до ч. 1 ст. 844 ЦК України - ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Згідно ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Відповідно до ч. 3 ст. 865 ЦК України до відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Суд, оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини зауважує, що позивачем не надано Додатку №1 до договору підряду на виконання робіт та послуг від 10.06.2016 року, а саме кошторису, відповідно до якого мав відбуватися ремонт квартири. Також, позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач припинив ремонтні роботи у квартирі, а тому відповідачем були проведені певні роботи, які саме були проведені ремонтні роботи та на яку суму невідомо, клопотань про призначення експертизи для встановлення вартості проведених робіт на наданих послуг позивачем не заявлялось. А тому в задоволенні заявлених позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі, оскільки неможливо встановити яку саме матеріальну шкоду завдано позивачу у зв`язку із не повним виконанням договору підряду на виконання робіт та послуг від 10.06.2016 року. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed