Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомир звернувся представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із вказаним позовом, в якому просить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором № 24-388/07-ШД від 1 березня 2007 року у загальному розмірі 74 715,43 грн. і сплачені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 1 березня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено вказаний кредитний договір, який останній порушив, не повернувши позивачу кредитні кошти, чим допустив прострочення виконання зобов'язання за договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість. 1 березня 2007 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №24-388/07-ШД-П, відповідно до умов якого останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. У судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги його довірителя підтримав повністю і просить їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили. Від представника відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона зазначила, що пеня за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та щомісячної комісії значно перевищує суму основного боргу та просить зменшити її розмір. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що її довіритель має вкрай важке фінансове становище, одержує мінімальну заробітну плату і на своєму утриманні має неповнолітню дитину, про що надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку про доходи. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Встановлено, що 1 березня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 24-388/07-ШД, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 12 000,00 грн. Ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самого та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк повністю виконав свої зобов'язання перед позичальником за вказаним кредитним договором і кредитні кошти були надані на умовах забезпеченості, строковості, повернення та плати за користування. Відповідач [PERSON] зобов'язався здійснювати погашення кредиту рівними щомісячним платежем, відповідно до графіку погашення кредит та інших платежів, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. Однак, належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до п.6.5 договору, банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та штрафні санкції у випадках не виконання чи неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки. Таке стягнення здійснюється за рахунок коштів, майна майнових прав позичальника, включаючи забезпечення за цим договором. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Отже, [PERSON] не виконує належним чином грошові зобов'язання за кредитним договором, не здійснює рівних щомісячних платежів і станом на 22 липня 2014 року, відповідно до наданого банком розрахунку, має заборгованість у загальному розмірі 74 715,43 грн., що складається з: - 4 652,00 заборгованості за кредитом; - 11 327,92 грн. заборгованості по нарахованій щомісячній комісії; - 58 735,51 грн. пені за прострочення сплати кредиту, відсотків та щомісячній комісії. Відповідачу банком було направлено вимогу щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором та усунення його порушень, однак вимогу було проігноровано і заборгованість не погашено. Згідно ст.549 ЦК України, пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ст.ст.611, 625 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом до яких, також відноситься сплата неустойки (штраф, пеня). Таким чином, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованості по кредиту, щомісячної комісії та пені за невиконання умов Договору. Однак, враховуючи фінансову кризу в Україні, матеріальне становище відповідача та наявність у нього неповнолітньої дитини, суд зменшує її до 1 000,00 грн. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №24-388/07-ШД-П від 01.03.2007 р., відповідно до умов якого останній поручився за виконання [PERSON] умов кредитного договору власними коштами. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Враховуючи викладене та відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд в межах заявлених вимог, задовольняє позов частково і відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стягує з відповідачів на користь позивача сплачені судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial