Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся позивач з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 10.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 80000 грн. з кінцевим терміном погашення 10.12.2014 року із сплатою 13,90 % річних. В забезпечення вказаних грошових зобов'язань 10.12.2007 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], яка належить відповідачу на праві приватної власності. Банком було повністю виконано свої зобов'язання за даним договором, надано кредит у сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, кредитні кошти та відсотки за користування ними не сплачує, в наслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 19.11.2013 року становить 97676,27 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 58813,84 грн., заборгованості по відсотках - 38862,43 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки на умовах, що існували у первісного кредитора. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово належним чином повідомлявся, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про отримання судової повістки особисто відповідачем, про поважність причин неявки не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення представника позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Так, судом встановлено, що 10.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11265896000, відповідно до якого останньому було надано кредит у розмірі 80000 грн. з кінцевим терміном погашення 10.12.2014 року із сплатою 13,90 % річних. В забезпечення вказаних грошових зобов'язань 10.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON], було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], загальною площею 40 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Згідно умов вказаного договору відповідач зобов'язався щомісячно надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом та за відсотками. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, в наслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 19.11.2013 року, відповідно до наданого розрахунку, з яким погоджується і суд, загальна сума заборгованості становить 97676,27 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 58813,84 грн., заборгованості по відсотках - 38862,43 грн. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки на умовах, що існували у первісного кредитора. Зазначене підтверджується ксерокопією зазначеного договору та актом від 04.04.2012 року прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року. Відповідно до положень ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір іпотеки від 10.12.2007 року містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке визначає можливість банку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу у порядку встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку». На виконання п.5.2 договору іпотеки від 10.12.2007 року, позивачем було направлено відповідачу лист-вимогу (вих.№9124588 від 28.10.2013 року) про виконання взятий на себе зобов'язань. Відповідно до ст.ст. 590,591 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено законом або договором. Реалізація предмету застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором; зобов'язання має виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та вимогами даного кодексу у встановлений строк. За таких обставин, враховуючи викладене, суд вважає, що позов є обґрунтований, в зв'язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню належним чином підтверджені судові витрати.

Outcome: approved