Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], просить стягнути з відповідача борг за договором позики у розмірі 90240,00 грн., що є еквівалентом 3000,00 євро. Позов обґрунтовує тим, що він 30 липня 2016 передав [PERSON] 3000,00 євро в борг, що підтверджується борговою розпискою. Відповідач отримала вказану суму коштів за умови повернути їх протягом 5 днів. Таким чином між сторонами укладено відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України договір позики на підтвердження якого представлена розписка позичальника, яка посвідчує передання вказаної грошової суми. В порушення умов цього договору до 06 серпня 2016 року відповідач кошти за договором не повернула. Ігнорує вимогу про їх повернення, уникає зустрічей. Посилаючись на вимоги ст. 625 ЦК України, він також просить стягнути з відповідачки інфляційні витрати 19008,72 грн. з 30 липня 2016 по 30 липня 2017 року та 3% річних від простроченої суми, що становить 2662,08 грн. за весь період прострочки. Посилається на Постанову КМУ від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів громадян» та на розрахунок заборгованості, який додано до позову. Також вимагає стягнути судові витрати повязані із сплатою судового збору в розмірі 1120,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявились, надіслали заяву, в якій просять справу розглядати у відсутності сторони позивачів, вимоги задовольнити. Не заперечують щодо ухвалення заочного розгляду справи. Відповідач не зявилась у судове засідання, була належно, відповідно до вимог ст. 76 ч. 3 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи. Справа розглянута у відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами, з ухваленням заочного рішення в силу ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадку, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми (ч.1\~ст.1047 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ( ч.2\~ст.1047 ЦК України). Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13. Згідно з ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 30.07.2016 року укладено договір позики, в якому зазначено, що [PERSON] [NUMBER] виданий МВ УДМС України в Хмельницькій області 25 березня 2015 року. Код - [NUMBER] отримала кошти в сумі 3 (три) тис. Євро в [PERSON] і зобовязується повернути їх в пятиденний термін. Із смислового значення документ складений власноруч відповідачкою та підписаний нею. Як встановлено в судовому засіданні, ні в передбачений\~ст.1049 ЦК України\~строк, ні на даний час позика позикодавцю не повернута. У звязку з неповерненням коштів за договором позики, позивач звертався із заявою в правоохоронні органи, які перевіряли його заяву і надали 28.11.2016 року висновок. Відповідно до представленого суду розрахунку суми заборгованості, загальний розмір заборгованості позичальника перед позикодавцем за договором позики від 30.07.2016 року станом на 25.07.2017 року становить 90\~240,00 гривень, яка складається з суми позики з урахуванням індексу інфляції за період з 30 липня 2016 року по 26 липня 2017 року в розмірі 19008,72 гривень, 3% річних за період з 30 липня 2016 року по 26 липня 2017 року в розмірі 2662,08 гривень. Всього 111910,80 грн. (90\~240+ 19008,72+2662,08) За змістом\~ст.212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1120,00 грн. На підставі\~ст.99 Конституції України, ст.ст.\~192,526,\~533,\~1046,\~1047,\~1049 ЦК України,

Outcome: approved