Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на матір до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 09.12.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрованим шлюб між нею та відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Батько проживає окремо, матеріально не допомагає. Тому позивач вимушена звернутися з відповідним позовом. Ухвалою судді від 17.04.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №520/7768/19. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій з 17 квітня 2019 року по 17 травня 2019 року. На виконання ухвали суду від 17.04.2019 року позивач надала суду витребувані докази та також дала пояснення стосовно матеріального стану відповідача. Під час строку, встановленого ухвалою суду від 17.04.2019 року для вчинення процесуальних дій учасниками справи, від позивача надійшла заява про залишення без розгляду її позовних вимог щодо стягнення аліментів на матір до досягнення дитиною трьох років. Вимоги позивача задоволені ухвалою суду. В свою чергу відповідач надав заяву про визнання вимог в частині стягнення аліментів на дитину та просив призначити аліменти з урахуванням наявності у нього на утриманні ще однієї дитини. Зважаючи на наведене суд перейшов до розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд встановив, що шлюб між громадянами України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 09 грудня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] ). [INFO] у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), де в графі батько зазначений [PERSON] , відповідач по справі. Актом про фактичне проживання особи від 17 травня 2019 року підтверджено, що дитина [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] . За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] просить суд присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у розмірі згідно із законодавством. Відповідач [PERSON] в цій частині позов визнав та просить при визначені розміру аліментів врахувати, що у нього на утриманні є ще одна дитина. На підтвердження даного факту відповідач надав копію свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.04.2010 року, де в графі батько зазначений [PERSON] , дитина: [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що цей письмовий доказ може підтвердити лише факт народження дитини, проведення державної реєстрації цього факту, та дані батьків дитини. Але цей доказ не підтверджує проживання [PERSON] , 2010 р.н. з відповідачем та утримання відповідачем цієї дитини. Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що відповідачем [PERSON] не надано доказів розміру матеріальних витрат на сина [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 2019 рік в Україні Законом «Пpo Державний бюджeт на 2019 рік», мінімум на малолітнього [PERSON] , [INFO] дорівнює 1626 гривень, як на дитину віком до 6 років. Суд надає оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов`язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у ј розмірі доходу. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За положеннями ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи буде встановлення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача. При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved