Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 29 серпня 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду по суті. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2020 року клопотання відповідача [PERSON] про надання подружжю строку для примирення задоволено частково, надано подружжю [PERSON] до [PERSON] строк для примирення на один місяць, до 30 грудня 2020 року. Провадження у цивільній справі № 263/12218/20 (провадження № 2/263/2573/2020) зупинено до закінчення строку для примирення, тобто до 30 грудня 2020 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2020 року провадження у справі відновлено. [PERSON] у судовому засіданні 30 листопада 2020 року позовні вимоги підтримав, зазначив, що категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки ініціатором розірвання шлюбу завжди була дружина, яка фактично запропонувала йому забрати речі і піти з сім`ї, при цьому діти були свідками їх сварок. Наполягав на розірванні шлюбу. У подальшому подав заяву про закінчення розгляду справи за його відсутності, зазначив, що наданий судом строк на примирення не дав позитивних результатів, наполягав на розірванні шлюбу. Представник відповідача - адвокат Резнік В.В. у судовому засіданні 30 листопада 2020 року підтримав заяву [PERSON] про надання строку на примирення, у судове засідання 04 січня 2021 року не з`явився з невідомих суду причин, про дату і час розгляду повідомлений під підпис. [PERSON] в жодне судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 29 серпня 2003 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 602. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 26 лютого 2007 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 245. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 18 червня 2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 867. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише в тому випадку, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач категорично не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї вважає неможливими, що зумовлює до висновку про недоцільність вжиття додаткових заходів щодо примирення сторін, внаслідок чого безумовно шлюб підлягає розірванню, адже примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач, окрім подання заяви про надання строку на примирення, у період строку н примирення не досягла поновлення стосунків із чоловіком. При цьому небажання відповідача розривати шлюб не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved