Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

До Кузнецовського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], у якому просить відповідача не чинити йому перешкод у користуванні ? частиною квартири [ADDRESS] та вселити його у вказану квартиру. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є власником ? частини квартири [ADDRESS]. З грудня 2011 року не має можливості розпоряджатись своєю часткою, оскільки відповідач не впускає його до спірної квартири та змінила замок. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Подала заперечення на позов, які обґрунтовує тим, що позивач добровільно пішов з квартири у зв'язку з реєстрацією шлюбу з іншою жінкою і на даний час проживає за адресою: [ADDRESS] У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 2002 року є власником квартири [ADDRESS]. З 2012 року відповідач не допускає його до квартири, оскільки він зареєстрував шлюб з іншою жінкою. У кінці 2012 року [PERSON] змінила замок на вхідних дверях квартири і він взагалі не має доступу до квартири. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, заперечення підтримала. Крім того додала, що у грудні 2012 року зламався замок на вхідних дверях у квартиру і вона відремонтувала його за свій рахунок. Коли приходив позивач вона пропонувала йому ключ від квартири за умови, що той відшкодує їй вартість замка. Позивач відмовився компенсувати їй вартість замка і тому вона не дала йому ключ. Також вказала, що ще два запасні ключі до замка, але їх тримає на майбутнє, щоб дати дітям, коли ті підростуть і зможуть самостійно приходити додому. Крім того, вказує на те, що рішенням Кузнецовської міської ради №733 від 26.02.2013 року дозволено позивачу [PERSON] бачитись з доньками за своїм місцем проживання у четвер та п'ятницю , о 17.00 год. забирати дітей з дошкільного закладу №11, повертати їх матері о 20.30. год.; у неділю з 08.00 до 20.00 та проводити разом відпустку. Посилаючи на це вказує, що у випадку коли [PERSON] буде проживати у квартирі, тоді буде порушуватись рішення Кузнецовської міської ради, оскільки у інший час, ніж вказаний і рішенні, позивач не має права бачитись з дітьми. У судовому засіданні відповідач визнала, що позивач [PERSON] є власником ? частки у квартирі [ADDRESS], з кінця 2012 року [PERSON] не має ключів від вхідних дверей квартири. Допитаний у судовому засіданні як свідок дільничний інспектор Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області показав, що на початку 2013 року він розглядав звернення [PERSON] про те, що [PERSON] змінила ключі на вхідних дверях та не допускає його до квартири [ADDRESS]. Підтвердити чи спростувати заяву по інформації не вдалось, оскільки дверей вказаної квартири ніхто не відкрив і на той час з [PERSON] іншим чином поспілкуватись не вдалось. Оскільки закінчувався строк розгляду звернення він завершив перевірку. Також показав, що [PERSON] звертався із заявою про те, що [PERSON] не впускає його до квартири у квітні 2014 року. Він виїхав до місця події. [PERSON] перебував на вулиці, а він піднявся у квартиру до [PERSON] та відібрав пояснення. Остання пояснила, що не може впустити [PERSON] у квартиру у зв'язку з пізнім часом, було близько 22 години, а у рішенні Кунецовської міської ради щодо участі [PERSON] у вихованні дітей були вказані інші години. У зв'язку з цим [PERSON] було рекомендовано звернутись до суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку про необхідність задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] перебуває у приватній спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по ? частці на кожного. Ця обставина встановлена на підставі копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.10.2012 року та копії договору купівлі-продажу квартири від 18.10.2002 року. Вона сторонами не оспорюється. У судовому засіданні встановлено, що з грудня 2012 року позивач [PERSON] не має доступу до квартири у зв'язку із заміною замка від вхідних дверей відповідачем [PERSON] Ця обставина визнана сторонами, та підтверджується показаннями свідка [PERSON] та копією висновку про розгляд звернення від 17.01.2013 року. Відповідно до ч.2 ст.358 ЦК України, співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВП від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд вважає безпідставними заперечення відповідача про те, що у випадку вселення буде порушуватись рішення Кузнецовської міської ради №733 від 26.02.2013 року щодо участі [PERSON] у вихованні дітьми, оскільки цим рішенням визначено конкретні години, протягом яких позивач має право бачитись з дітьми, а також те, що позивач відмовляється надати ключ позивачу у зв'язку з тим, що останній не здійснив оплату його вартості. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved