Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова в листопаді місяці надійшла позовна заява [PERSON], яку він в процесі слухання справи декілька разів уточнював, доповнював та надавав додатки до позовних заяв. [PERSON] прохає: -визнати незаконними дії виконуючого обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON] такими, що порушують його права закріплені за ним Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про звернення громадян», Законом України «Про інформацію» та ст. 40 Конституції України по його заяві від 11.06.2015 року; -визнати незаконними дії виконуючого обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], по перевірці заяви [PERSON] від 23.07.2015 року, такими, що порушують його права закріплені за ним Законом України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про звернення громадян», Законом України «Про інформацію» та ст. 40 Конституції України; - визнати незаконними дії заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], по перевірці заяв [PERSON] від 28.07.2015 року та 10.08.2015 року. -визнати незаконними дії начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] по перевірці заяв [PERSON] від 25.08.2015 року та 17.09.2015 року; -стягнути з керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], матеріальні збитки, нанесені йому незаконними діями , невиплаті пенсії з червня 2015 року на момент прийняття судом рішення з урахуванням інфляції; -стягнути з виконуючого обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON] А, керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] - моральну шкоду, завдану внаслідок протиправних дій по перевірці заяв від 11.06.2015 року, 23.07.2015 року, 28.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року, 17.09.2015 року, у розмірі 10\~000 грн. 00 коп; -зобовязати керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON] надати відповіді на поставлені питання у заяві від 23.07.2015 року та провести перевірку заяви від 23.07.2015 року у присутності [PERSON], [INFO]; -зобовязати начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] провести перевірку заяви від 28.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року, 17.09.2015 року у присутності [PERSON], [INFO]; -зобовязати заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] провести перевірку заяви від 28.07.2015 року та 10.08.2015 року у присутності [PERSON], [INFO]. -стягнути з керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» на його користь гроші у сумі 14 грн. за виготовлення ксерокопії документів; -стягнути з виконуючого обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON] А, керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], пеню в розмірі 3% пенсії, за кожну послугу помісячно, за липень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року, жовтень 2015 року, листопад 2015 року, грудень 2015 року, січень 2016 року, лютий 2016 року, окремо, у розмірі 82\~602 грн. 17 коп.; Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відділенні «Державний ощадний банк України» було відкрито пенсійний рахунок по ощадній книжці. Пенсію отримував до травня 2015 року. В червні місяці 2015 року він прибув до філії відділення «Державний ощадний банк України» за отриманням пенсії. Але, коли він предявив ощадну книжку, йому повідомили, що по ощадній книжці він отримати пенсію не зможе, оскільки відкрита картка. Проте, для нього це було здивуванням, оскільки він не звертався до «Державного ощадного банку України» з відповідною заявою. З такою заявою він не звертався і до Управління Пенсійного фонду України. Пенсію він не зміг отримати з ощадної книжки, а переведення пенсії на картку - є порушенням його інтересів. Він звернувся зі скаргою 11.06.2015 року на імя [PERSON] - про те, що він на протязі 15 років отримував пенсію по ощадній книжці, але 09 червня 2015 року звернувшись до філії відділення «Державний ощадний банк України», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Роганська 132 А, не зміг отримати пенсію, оскільки, її, начебто, за його заявою було переведено на карткову систему. Далі в скарзі [PERSON] повідомив [PERSON], про те, що жодної заяви зі вказаним проханням він не складав, прохав вказати на основі якого законодавства його перевели на карткову систему та чому він не може отримувати пенсію, як і раніше, на ощадну книжку. Відповідь на вказану скаргу надана 20 червня 2015 року за підписом виконуючої обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], імя містила чіткої відповіді на поставлені питання [PERSON], а лише мала загальні приписи. 28 липня 2015 року Позивач повторно звернувся з заявою на імя керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], але відповідь на вказану скаргу надана 05 серпня 2015 року за підписом начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] і не містила чіткої відповіді на поставлені ним питання, а лише мала загальні приписи про те, що Ощадбанк постійно проводить роботу з поліпшення якості обслугування клієнта. Уподальшому [PERSON] 28.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року з заявами звертався до начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON]. Відповідь банку містила інформацію, що пенсія вже зарахована на картковий рахунок і він має змогу отримати її по платіжній картці у будь-якому відділенні «Ощадбанку», або скористатись послугами банкомату. Оскільки, далі вказує у позові [PERSON], він не отримав відповіді на скаргу, то при їх розгляді порушенні його права та інтереси, не усунуто порушення з боку Відповідачів у відкритті розрахункового рахунку. Він вимушений за захистом звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічно викладеним у позові. Відповідачі: в.о. керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], керуючий ТВБВ №10020/0327 [PERSON], представник адвокат [PERSON] та представник заступника начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] - [PERSON], у судове засідання зявились, проти задоволення позовних вимог заперечували. Надали пояснення про те, що згідно даних АБС 14.04.2015. в ТВБВ №10020/0314 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» старшим контролером-касиром [PERSON] клієнту [PERSON] було відкрито картковий рахунок №26254510226622, на який з 08.06.2015 щомісячно почали здійснюватись зарахування пенсії (в сумі 2 521.44 грн.). Станом на 09.02.2016. сума залишку на рахунку становить 22 728,38 грн. Видаткові операції за рахунком не проводились. Відкриття даного рахунку відбулось на підставі поданих Позивачем до установи банку, а саме ТВБВ №10020/0314 особистих документів, що є ідентифікацією клієнта: копії паспорту [PERSON], який особисто ним було завірено на достовірність копії 10.04.2015 року, копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], копії пенсійного посвідчення, які також були досвідчені ним особистим підписом. Документи приймала безпосередньо [PERSON] - тимчасово працююча на посаді старшого контролера-касира ТВБВ (звільнена згідно виписки з наказу №803-к). До відкриття 14.04.2015. рахунку №26254510226622 зарахування пенсії здійснювалось на поточний рахунок вкладника [PERSON] № 26202000193132 також відкритий у ТВБВ №10020/0314 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк». Останнє зарахування на рахунок № 26202000193132 здійснено 06.05.2015. Отримання грошових коштів з рахунку здійснювалось клієнтом [PERSON] щомісячно (перевірено 3 01.01.2014. по 28.09.2015). Остання видаткова операція за рахунком проведена 13.05.2015. При відкритті рахунку №26254510226622 на ім'я клієнта [PERSON] було здійснено випуск платіжної картки, яка станом на теперішній час не отримана та знаходиться в ТВБВ № 10020/0314 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк». Вказали про те, що Позивач не звертався до ТВБВ №10020/0314 філії - Харківське обласне правління АТ «Ощадбанк» про виплату йому грошових коштів (пенсії). АТ «Ощадбанк» не вчиняє жодних перешкод у виплаті грошових коштів та користування банківськими рахунками, відкритими на імя [PERSON] Грошові кошти (пенсія) продовжують нараховуватись на рахунок Позивача №26254510226622 та за його особистим волевиявленням не знімається. Перешкод у розпорядженні грошовими коштами [PERSON] зі сторони головного економіста служби розвитку банківського бізнесу ТВБВ №10020/0327 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», керуючого ТВБВ №10020/0327 філії Т Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON], заступника начальника філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» - начальника відділу інформаційних технологій [PERSON], начальника філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] не вчинялось та не вчиняється, зазначили, що вказане підтверджується: -листом ТВБВ №10020/0327 філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» №16/17-10/2/80 від 20.06.2015. на заяву [PERSON] від 11.06.2015.; -листом філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» №16/17-10/2/129-254/В від 05.08.2015. на заяву [PERSON] від 23.07.2015.; -листом філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» №16-18/17-1722-259/В від на заяву [PERSON] від 28.07.2015.; -листом філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» №16-18/1799-275/с від на заяву [PERSON] від 10.08.2015.; -листом філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» № 16-18/1871-292/В від на заяву [PERSON] від 28.08.2015. Наголосили, що всі подані заяви [PERSON] до перелічених установ АТ «Ощадбанк» (окрім тої, де відкрито рахунки Позивача - ТВБВ №10020/0314, оскільки [PERSON] до неї не звертався) було розглянуто, перевірено доводи заявника та надано відповіді, які відправлялись банком засобами поштового зв'язку, деякі листи банку [PERSON] отримав особисто під підпис. Позивач був на особистому прийомі у заступника начальника філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» - начальника відділу інформаційних технологій [PERSON], зустрічі проводились з начальником юридичного відділу [PERSON], начальником відділу організації продажів [PERSON], але [PERSON] самостійно, за своїм волевиявленням, відмовляється від отримання своєї пенсії, яка накопичується на його особистому рахунку в установі банку вже тривалий час. На запитання відповіли, що не можуть пояснити, чому відсутній договір «Про відкриття фізичній особі поточного рахунку заробітної плати/пенсії/стипендії/грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою»; що цей проект не направлявся [PERSON] поштою. Заяву [PERSON] «Про переведення на картковий облік» без його відома, згоди або доручення працівник банку [PERSON] передала до Управління пенсійного фонду в Орджонікідзевському районні м. Харкова за усною домовленості. Договір доручення з Управлінням пенсійного фонду в Орджонікідзевському районні м. Харкова, а ні банк, ні [PERSON] не укладав. За своїми посадовими обовязками [PERSON] не наділена повноваженнями, щодо передачі вказаних заяв до Управління пенсійного фонду України. Свідок [PERSON], у судове засідання зявилась, надала пояснення про те, що вона працювала старшим контролером-касиром. Далі зазначила, що Клієнту [PERSON] було відкрито картковий рахунок, на який з 08.06.2015 року, щомісячно почали здійснюватись зарахування пенсії (в сумі 2 521.44 грн.). Видаткові операції за рахунком не проводились. Відкриття даного рахунку відбулось на підставі поданих Позивачем до установи банку, а саме ТВБВ №10020/0314 особистих документів, що є ідентифікацією клієнта: копії паспорту [PERSON], який особисто ним було завірено на достовірність копії 10.04.2015., копії довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру [PERSON], копії пенсійного посвідчення, які також були посвідчені ним особистим підписом. Не змогла пояснити відсутність договору «Про відкриття фізичній особі поточного рахунку заробітної плати/пенсії/стипендії/грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою» та направлення заяви [PERSON] про переведення на картковий облік до Управління пенсійного фонду України, саме банком а не [PERSON] Пояснила, що у відділенні прийнято спочатку укладати угоду «Про відкриття фізичній особі поточного рахунку заробітної плати/пенсії/стипендії/грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою», а потім вже оформлюється заяву «Про переведення на картковий облік». У судовому засіданні встановлено: Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААИ № 571734, виданого 23.10.2014 року, [PERSON], перебуває на обліку Пенсійного фонду України (а.с.191). Установлено, що 14.04.2015 року на ощадну книжку у філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» було відкрито поточний (картковий) рахунок № 26254510226622 (а.с. 202), без згоди [PERSON] та у порушення вимог Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах». Установлено, що [PERSON]. О.О. було складено проект договору № 1062186 від 14 квітня 2015 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку заробітної плати/пенсії/стипендії/грошової допомоги ( та інших виплат) та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетовою платіжною схемою, але у вказаному договорі відсутній підпис [PERSON], і як установлено у судовому засіданні він йму не вручався, та не направлявся поштою (а.с.107-110). 11.06.2015 року на імя [PERSON], [PERSON] надіслав заяву про те, що він на протязі 15 років отримував пенсію по ощадній книжці, але 09 червня 2015 року звернувшись до філії відділення «Державний ощадний банк України», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Роганська 132 А, не зміг отримати пенсію, оскільки, її, начебто за його заявою, було переведено на карткову систему. В заяві [PERSON] також повідомив [PERSON] про те, що жодної заяви зі вказаним проханням він складав, прохав вказати на основі якого законодавства його перевели на карткову систему та чому він не може отримувати пенсію, як і раніше, на ощадну книжку (а.с.98). Відповідь на вказану скаргу надана 20 червня 2015 року за підписом виконуючої обовязки керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON], але ця відповідь не містить інформації, щодо поставлених питань заявника (а.с.99). Установлено, що 28 липня 2015 року [PERSON] повторно звернувся з заявою на імя керуючого ТВБВ №10020/0327 [PERSON] і аналогічними проханням (а.с. 100). Відповідь на вказану скаргу надана 05 серпня 2015 року за підписом начальника філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], і не містила відповіді на поставлені питання [PERSON] клієнта (а.с. 100-101). Відповідно до заяв [PERSON] від 28.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року звертався до начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] з проханням провести перевірку заяви від 28.07.2015 року, 10.08.2015 року, 25.08.2015 року, 17.09.2015 року у присутності [PERSON], [INFO] (а.с. 102,103,104,105). Відповіді на вказані заяви були надані, але вказані відповіді не розвязували поставлених питань перед АТ «Ощадбанк» (а.с.103-104); Установлено, що [PERSON] було запропоновано прийти на прийом керівництва банку 08.09.2015 року на 15 год. 00 хв. Проте у звязку з відсутністю 08.09.2015 року [PERSON] в м. Харкові, йому вдруге було запропоновано прийти на особистий прийом 17.09.2015 року о 16 год. 00 хв. до заступника начальника філії - Харківського обласного управління начальника відділу - банківської безпеки [PERSON], а не до начальника філії\~\~ХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» [PERSON], як того прохав [PERSON] (а.с. 105). Судом установлено, що з червня 2015 року Позивач намагався в добровільному порядку вирішити спір, але відповідачі формально поставились до його заяв, скарг і допущене порушення Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» при відкритті карткового рахунку на його імя без його волі та згоди - не виправили. Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Держава створює умови для здобуття споживачами потрібних знань з питань реалізації їх прав. Захист прав споживачів здійснюють центральний орган виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики у сфері захисту прав споживачів, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, місцеві державні адміністрації, інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування згідно із законом, а також суди. Статтею 15 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачається, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Відповідно до ст. 14. ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Стаття 15. ЗУ «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про звернення громадян» керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян. Прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян. Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками. Усі звернення громадян на особистому прийомі реєструються. Якщо вирішити порушені в усному зверненні питання безпосередньо на особистому прийомі неможливо, воно розглядається у тому ж порядку, що й письмове звернення. Про результати розгляду громадянину повідомляється письмово або усно, за бажанням громадянина. Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг. Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Статтею 56 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» клієнт має право доступу до інформації щодо діяльності банку. Банки зобов'язані на вимогу клієнта надати таку інформацію: ) відомості, які підлягають обов'язковій публікації, про фінансові показники діяльності банку та його економічний стан; 2) перелік керівників банку та його відокремлених підрозділів, а також фізичних та юридичних осіб, які мають істотну участь у банку; 3) перелік послуг, що надаються банком; 4) ціну банківських послуг; 5) іншу інформацію та консультації з питань надання банківських послуг; 6) щодо кількості акцій (паїв) банку, які знаходяться у власності членів виконавчого органу банку, та інформацію в обсязі, визначеному Національним банком України, про осіб, частки яких у статутному капіталі банку перевищують 5 відсотків. Банк зобов'язаний на постійній основі розміщувати на веб-сайті банку актуалізовану інформацію про власників істотної участі у банку в обсязі, визначеному Національним банком України. Відповідно до п.п. 6.7.,6.9 Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 (далі за текстом Інструкція) юридична особа для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум тощо) має право відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. Юридична особа для відкриття рахунків фізичним особам через свого представника подає до банку такі документи: заяву про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб (додаток 6); перелік фізичних осіб, на користь яких відкриваються рахунки; копії документів фізичних осіб, на користь яких відкриваються рахунки, засвідчені в установленому порядку, які дають змогу банку ідентифікувати фізичних осіб (далі у цьому пункті - документи щодо ідентифікації). Уповноважений працівник банку визначає повноваження представника та здійснює ідентифікацію і верифікацію представника та ідентифікацію юридичної особи, яку він представляє, в порядку, визначеному главою 2 цієї Інструкції. Банк та юридична особа укладають договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. Уповноважений працівник банку формує справу з юридичного оформлення рахунку для юридичної особи, в якій зберігаються: оригінал заяви про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб; договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб; перелік фізичних осіб, поданий юридичною особою; документи, які були подані банку для ідентифікації юридичної особи та її представника. Уповноважений працівник банку відкриває фізичним особам поточні рахунки та формує для кожної фізичної особи справу з юридичного оформлення рахунку, у якій зберігає подані документи щодо ідентифікації та копію заяви юридичної особи про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. Видаткові операції за таким рахунком здійснюються після звернення фізичної особи до банку (зокрема для отримання грошей або платіжної картки), пред'явлення нею документів, які дають змогу банку ідентифікувати та верифікувати клієнта, укладення договору банківського рахунку та в разі потреби - заповнення картки із зразками підписів (додаток 4). Уповноважений працівник банку звіряє надані юридичною особою копії документів щодо ідентифікації з їх оригіналами. У разі відповідності копій документів їх оригіналам копії засвідчуються підписами уповноваженого працівника банку та фізичної особи. Банк для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок у порядку, визначеному цією главою, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок). Для відкриття окремого рахунку клієнт зобовязаний у заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 5) в рядку Додаткова інформація зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законом соціальних виплат. Для діючого поточного рахунку така інформація визначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку. Пунктом 10.1 та пунктом 10.6 Інструкції передбачено, що якщо фізична особа не має рахунків у цьому банку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Фізична особа-резидент додатково має пред'явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує реєстрацію фізичної особи-резидента в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; фізична особа, яка займається підприємницькою діяльністю, зобов'язана повідомити банк про свій статус підприємця в письмовій формі в порядку, визначеному внутрішніми положеннями банку; фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю, зобов'язана також подати до банку копію документа, що підтверджує взяття на облік такої особи відповідним контролюючим органом; на підставі цих документів уповноважений працівник банку здійснює ідентифікацію та верифікацію фізичної особи, яка відкриває рахунок; між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Якщо фізична особа (у тому числі - неповнолітня особа) вже має в цьому банку рахунок, цей клієнт ідентифікований банком і сформована справа з юридичного оформлення рахунку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється на підставі договору банківського вкладу за умови пред'явлення цією фізичною особою паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Відповідно до п. 10.10 Інструкції пенсійні депозитні рахунки відкриваються фізичним особам у порядку, установленому цією Інструкцією. Банки можуть залучати кошти фізичних осіб на пенсійні депозитні рахунки лише в межах суми, визначеної для відшкодування вкладів Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, що встановлюється згідно із законом. Інші особливості залучення банками коштів на ці рахунки визначаються договором банківського вкладу. Відповідно до п. 19.1 Інструкції зміною рахунків клієнтів уважається процедура відкриття нових рахунків і закриття раніше відкритих рахунків клієнтів не за їх ініціативою, у результаті проведення якої змінюються всі або окремі (один або кілька) банківські реквізити клієнтів - найменування банку, код банку, номер рахунку, валюта рахунку. Зміна рахунків клієнтів здійснюється банком у разі: проведення реорганізації в межах одного банку; проведення реорганізації банків шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення; зміни місцезнаходження банку, у результаті якої змінюється код банку; зміни порядку бухгалтерського обліку рахунків клієнтів (у тому числі рахунків клієнтів, за якими операції не здійснювалися протягом трьох років і більше та на яких є залишки коштів). Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Стаття 1004 ЦК України передбачено, що повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. Повіреному, який діє як комерційний представник (стаття 243 цього Кодексу), довірителем може бути надано право відступати в інтересах довірителя від змісту доручення без попереднього запиту про це. Комерційний представник повинен в розумний строк повідомити довірителя про допущені відступи від його доручення, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. п. З, 4, 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.139 ЦПК України. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 9 постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995) передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За положенням\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів та в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки судом встановлено факт порушення відповідачами, прав громадянина [PERSON], то враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 3\~статті 88 ЦПК України\~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial