Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся представник [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що тривалий період спільного з відповідачем господарства не ведуть, кожен проживає окремо оскільки спільне життя як подружжя суперечить інтересам позивача та інтересам дітей. Відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально, подальше його збереження заважатиме позивачу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні. Примирення між сторонами не можливе. Між сторонами відсутні спори з приводу розподілу спільного майна та про утримання дитини, дані питання вирішені у позасудовому порядку. 25.11.2020 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , відповідно до якого остання спростовує та не погоджується із фактичними обставинами які наведені позивачем у позовній заяві, зокрема підстави, які стали причиною розпаду сім`ї. Відповідач зазначає, що всупереч наведеним твердженням позивача належним чином вела домашнє господарство, прибирала, готувала їжу, заробляла на матеріальне утримання сім`ї грошові кошти, дбала про сімейні цінності, була вірною дружиною, власне позивач нехтував сімейними цінностями та мав відносини з іншою жінкою. Окрім того, зазначає, питання щодо майна та утримання дітей в позасудовому порядку не врегульовані, однак дане не є предметом даного спору. Просить шлюб з позивачем розірвати та врахувати обставити викладені у письмовому відзиві. Зокрема відповідач зазначила, що причиною того, що не можливо у позасудовому порядку розірвати шлюб є наявність у сторін неповнолітніх дітей. Ухвалою суду від 11.11.2020 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач або ж його представник не з`явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Відповідач у письмовому відзиві розгляд справи просила провести за її відсутності. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, мотиви сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 03.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 03.10.2008 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 02.04.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 11.02.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. На час розгляду даної справи спору між сторонами відносно місця проживання дітей не має. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Проте при зверненні до суду з позовом представник позивача зазначив, щодо того, щоб судові витрати покласти на позивача.

Outcome: approved