Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» позивач перебував у трудових відносинах періодично - з 16.10.2000 року до 28.07.2016 року, та з 04.10.2017 року по 28.02.2019 року. Прийнятий на роботу гірничим робітником очисного забою 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті (наказ №4391к від 16.10.2000 року). Наказом №1364кпр підвищено розряд до 5. Звільнений був на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я. 19.08.2021 року складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, який затверджено першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Буряк І., яким позивачу встановлено професійні захворювання: хронічна радикулопатія L5S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. 08.09.2021 року позивач був вперше оглянутий на МСЕК за професійними захворюваннями, йому було встановлено первинно за сукупністю 65% втрати професійної працездатності, з 06.09.2021 року безстроково: 40% хронічна попереково/крижова радикулопатія; 25% хронічний бронхіт. Первинно визнано інвалідом 3 групи за професійними захворюваннями, з 06.09.2021 року безстроково. Визначена потреба у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, санаторно-курортне лікування за професійними захворюваннями, корсет на поперековий відділ хребта. Рекомендовані «Д» невролога, терапевта. Постановою ВД ФСС йому були призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги, а також щомісячні платежі в частині компенсації частини втраченого заробітку, виплати на відшкодування моральної шкоди не нараховувались та не виплачувались. Позивач вважає, що умовами виробництва йому заподіяна моральна шкода. Він тривалий час постійно працював в підземних умовах, в умовах впливу шкідливих факторів. Згідно пункту 17 акту, професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів - фізичне навантаження, робоча поза, пил. У пункті 18 акту від 19.08.2021 року зазначено, що причинами професійних захворювань є пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 30,2-55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 61,5-191,3 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 49,5 - 120,2 Вт, при нормативному значенні 45 Вт. Виробничий шум - фактична величина 82-96 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 40-56% часу зміни при нормативному значенні - 25% зміни, перебування у вимушеній позі 74% часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування в незручній або фіксованій позі до 25%, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи» до 60% часу зміни. Нахили корпусу фактичне значення 30-160 разів, при нормативному значенні до 100 разів. Таким чином, робота позивача на користь підприємства була важкою, з перевищенням гранично допустимих норм. Він знаходиться під наглядом лікарів декілька років. Неодноразово лікувався амбулаторно і стаціонарно. З 14.07.2021 року по 30.07.2021 року перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва академії медичних наук України», з діагнозом: - захворювання професійні, встановлені вперше. Внаслідок професійних хвороб позивач відчуває біль в поперековому відділі хребта, з іррадіацією в праву сідницю та праву ногу по заднє-зовнішній поверхні, оніміння та судоми в правій нозі, біль в шийному відділі хребта, кашель, переважно сухий з тяжко відділяємим харкотинням. У нього з`явилась задуха при помірному фізичному навантаженні, він став втомлюватись, з`явилась загальна слабкість, періодичні головні болі, став роздратованим, з`явилась печія, став підвищуватись артеріальний тиск. Постійний сухий кашель, слабкість, суттєво погіршили загальний стан здоров`я позивача. Через професійні захворювання, досить часто отримує лікування в умовах стаціонару, вимушений обмежувати себе в рухах, бо різкі рухи та трохи підвищена фізична активність одразу впливають на самопочуття. Хвороби впливають на його загальний стан. Захворювання бронхів і легенів приводять до постійного відчуття слабкості, недомагання. Частий кашель, задишка позбавляють нормального образу життя, активного спілкування з оточуючими, реалізації своїх здібностей, бажань. Ці обставини впливають на якість життя позивача та спричиняють моральні страждання. Багато років він виконував роботу в умовах впливу шкідливих факторів, внаслідок чого тепер його здоров`я суттєво підірвано. Праця в шахті була важка, але він вимушений був працювати, оскільки оплата роботи підземного робітника задовольняла його потреби та давала право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку. В результаті профзахворювань змінився не тільки стан його здоров`я, а і його загальний фізичний стан, професійні хвороби, позначились на його фізичному стані на та його здібностях, у зв`язку з чим він був звільнений з роботи. Знайти іншу роботу, яку б він зміг виконувати за станом здоров`я, йому важко, тому з часу звільнення він не працює. На утриманні позивача перебуває син [PERSON] , [INFO] . Раніше позивач матеріально забезпечував родину, а зараз може розраховувати тільки на щомісячні виплати втраченого заробітку у розмір 65% та пенсію по інвалідності. Йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки порушені його нормальні життєві зв`язки, що викликає негативні емоції та переживання, суттєво позначається на його психологічному стані. Викладенні у позові обставини свідчать про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди за рахунок підприємства-відповідача, працюючи на якому, позивач отримав декілька професійних захворювань, які суттєво змінили його життя. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 90000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У відзиві на позов представник відповідача позов визнав частково в розмірі 24 000 грн (із умовного розрахунку 400 грн за кожний відсоток втрати працездатності). Представник відповідача зазначає, що оформляючи трудові відносини з позивачем, згідно ст.29 КЗпП України, ст.5 ЗУ «Про охорону праці», позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, проінформовано під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих чинників та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Тож відповідач не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. При цьому, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я. За роботу в шкідливих та небезпечних умовах праці позивач, відповідно до ст. 7 Закону України «Про охорону праці» користувався скороченням тривалості робочого часу, додатковою оплачуваною відпусткою, оплатою праці в підвищеному розмірі та іншими пільгами та компенсаціями, що надаються в порядку, визначеному законодавством. Таким чином, під час працевлаштування позивач усвідомлював, що під час роботи у шахті буде піддаватися впливу шкідливих факторів. Однак, усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «ШУ «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Крім того, позивач зазначає, що працював в умовах впливу шкідливих факторів тривалий час внаслідок чого набув професійні захворювання. При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 153 КЗпП України працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Однак за весь період роботи на ПрАТ «ШУ «Покровське» позивач жодного разу не заявляв про порушення зі сторони відповідача умов його праці. Висновок МСЕК про відсоток втрати професійної працездатності не є підтвердженням факту спричинення моральної шкоди. Висновком медичних органів як підставою для відшкодування моральної шкоди може бути висновок лікаря-психіатра лікувально-профілактичної установи, або медично-консультаційної або медично-соціально експертної комісії про стрес, що зазнав потерпілий в результаті трудового каліцтва чи професійного захворювання, або їх наслідків, про депресію чи інші негативні стани постраждалого. Представник відповідача звертає увагу суду, що в матеріалах цивільної справи відсутні розрахункові документи (касові чеки, квитанції) чи інші документи, які б свідчили про витрати пов`язані з відновленням психологічного стану, стану здоров`я, який був до виникнення ситуації. Зазначені документи є єдиними належними і допустимими доказами, які можуть свідчити про понесення позивачем витрат на лікування та придбання ліків, оскільки розрахунковий документ свідчить про укладання договору роздрібної купівлі-продажу товару, яким є лікарські засоби. Представник відповідача вважає, що позивачем не доведена неправомірність поведінки відповідача, внаслідок якої могла бути спричинена така моральна шкода (не доведено склад правопорушення в діях відповідача), наявність вини відповідача у виникненні профзахворювання, а також не наведено розрахунку суми шкоди, яку він зазначає у позові. Вимога позивача про стягнення 90000 грн, як компенсації моральної шкоди є безпідставно завищеною, та такою, що не відповідає вимогам розумності та справедливості, якщо суд вирішить задовольнити вимоги про відшкодування моральної шкоди, просить встановити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню із умовного розрахунку за 1% - 400 грн, тобто не більше 24000 грн, в остаточній частині позову в задоволенні позивачу просить відмовити. Також представник відповідача зазначає, що в процесі добровільного виконання судового рішення відповідач виступає у ролі податкового агенту, тож з метою уникнення непорозумінь зі стягувачами в майбутньому, просить суд, зазначати у судовому рішенні, що присуджені до стягнення суми з урахуванням утримання з нього обов`язкових податків і зборів, в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Представник відповідача просить суд частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] та стягнути на його користь 24000,00 гривень з утриманням обов`язкових платежів, у задоволені решти позовних вимог відмовити. Позивач до судового засідання не з`явився. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] з 16.10.2000 року перебував у трудових відносинах з Шахта «Красноармійська-Західна №1»: 16.10.2000 по 30.10.2000 заняття в учбовому пункті; 31.10.2000 прийнятий гірничим робочим очисного забою 4р. підземним з повним робочим в шахті; 10.04.2002 переведений гірничим робочим очисного забою 5р. підземним з повним робочим днем в шахті; 01.11.2014 переведений гірничим робочим очисного забою 4р. підземним з повним робочим в шахті (тимчасово по 30.11.2014); 10.03.2016 переведений учнем слюсаря-ремонтника на час практики по 30.04.2016; 25.05.2016 переведений учнем слюсаря-ремонтника на час практики по 30.06.2016; 28.07.2016 звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію; 04.10.2017 прийнятий гірничим робочим очисного забою 4р. підземним з повним робочим в шахті; 28.02.2019 звільнений за ст.40 п.2 КЗпП України у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я (наказ №557 ок від 04.03.2019) (а.с.6-10). Стаж роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих факторів склав 23 роки 01 місяць 23 дні, за професією 19 років 09 місяців 23 дні, загальний стаж 27 років 09 місяців 00 днів. Згідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) по формі П-4 від 19 серпня 2021 року, затвердженого першим заступником начальника Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці І. Буряк 19.08.2021 року, в пункті 17 якого вказано, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів фізичне навантаження, робоча поза, пил. У пункті 18 акту визначена причина виникнення професійного захворювання: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 30,2-55,2 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3. Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 61,5-191,3 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 49,5 - 120,2 Вт, при нормативному значенні 45 Вт. Виробничий шум - фактична величина 82-96 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 40-56% часу зміни при нормативному значенні - 25% зміни, перебування у вимушеній позі 74% часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування в незручній або фіксованій позі до 25%, у вимушеній позі до 10%, у позі «стоячи» до 60% часу зміни. Нахили корпусу фактичне значення 30-160 разів, при нормативному значенні до 100 разів (а.с.11-14). В період з 14.07.2021 року по 30.07.2021 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Клініці професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» з діагнозом: хронічна радикулопатія L5S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. захворювання професійні, встановлені вперше (а.с.28). Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 28 липня 2021 року № 25/799 [PERSON] встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (а.с.27). Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08.09.2021 року [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання, огляд проведено первинно, інвалідність встановлена з 06.09.2021 року безстроково. Ступінь втрати працездатності у відсотках за сукупністю складає 65% (40% хронічна попереково-крижова радикулопатія, 25% хронічний бронхіт). Потребує медикаментозного лікування, санаторно-курортного лікування за хронічною попереково-крижовою радикулопатією, корсет п/кр відділ хребта (а.с.15,16). Позивач перебував на стаціонарному лікуванні: з 19.11.2018 по 29.11.2018 з діагнозом загострення хронічного вертеброгенного попереково-крижового радикуліту з вираженим больовим, м`язово-тонічним, правобічним корінцевим синдромами, статико-динамічними порушеннями функцій хребта; з 15.02.2019 по 28.02.2019 з діагнозом хронічний бронхіт 2ст. в стадії загострення. Дифузний пневмосклероз. ЛН 2; з 01.07.2019 по 10.07.2019 - хронічний вертеброгенний (остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузія Л2-Л4, кила Л4-Л5, двобічний форамінальний стеноз, багаторівнева компресія дуального мішка за даними СКТ 2018р) попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язово-тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта ст. загострення; з 14.04.2020 по 27.05.2020 - хронічний бронхіт 2ст. фаза загострення. Дифузний пневмосклероз. ЛН 2ст. Пневмоконіоз?; з 09.09.2020 по 17.09.2020 - хронічний вертеброгенний (остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузія Л2-Л4, кила Л4-Л5, двобічний форамінальний стеноз, багаторівнева компресія дуального мішка за даними СКТ 2018р) попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язово-тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта ст. загострення; з 15.02.2021 по 26.02.2021 - хронічний бронхіт 2ст. фаза загострення. Дифузний пневмосклероз. ЛН 2ст. Пневмоконіоз?; з 06.05.2021 по 18.05.2021 - хронічний вертеброгенний (остеохондроз поперекового відділу хребта, протрузія Л2-Л4, кила Л4-Л5, двобічний форамінальний стеноз, багаторівнева компресія дуального мішка за даними СКТ 2018р) попереково-крижовий радикуліт з вираженим больовим, м`язово-тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико-динамічної функції хребта ст. загострення. У відзиві на позов представник відповідача не заперечує того, що позивач працював на підприємстві з повним робочим днем у шахті. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство). Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, наданими в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~зі змінами, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1\~КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих зв`язків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Вина роботодавця не відноситься до обов`язкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обов`язків. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року\~за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. В рішенні Конституційного Суду України зазначено, що відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров`я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоров`я потрібен певний час та грошові кошти. Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоров`я позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 50000,00 гривень. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.\~Частина 6\~ст.141 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 508,48 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial