Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Дана позовна заява мотивована тим, що 01.10.2013 року позивач та відповідачка уклали між собою шлюб, який зареєстрували у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21.01.2015 року шлюб між позивачем та відповідачкою було розірвано. Згідно даного рішення суду їх дитина проживає разом з відповідачкою, з якою позивач дійшов згоди про можливість виховання та спілкування з дитиною. Згідно спільної усної домовленості, дитина протягом року проживала з позивачем та з відповідачкою приблизно в рівних пропорціях місяць або два місяці з позивачем як батьком, а потім такий же термін з матір'ю. однак відповідачка почала чинити позивачу перешкоди у побаченні з дитиною, що проявлялось в наступному: при черговому терміні проживання дитини у позивача відповідачка відмовляла йому у цьому без будь-яких вагомих причин. На неодноразові прохання надати йому можливість бачитись з дитиною відповідачка відмовляє. Позивач хоче приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею. Весь цей час намагається налагодити нормальний зв'язок з дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становленні. Вважає, що на теперішній час його права як батька є порушеними. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду дитині не існує. Створення перешкод його спілкуванню з дитиною порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечать інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право чинити перешкоди тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною [PERSON] та визначити такий спосіб його участі у вихованні дитини: систематичне почергове проживання дитини [PERSON] в рівних пропорціях протягом одного місяця у нього як батька за адресою: [ADDRESS], а потім такий же термін з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з проведенням бойових дій в зоні АТО м. Горлівка перший період проживання встановити терміном два місяці з позивачем, а потім два місяці з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа - Служба у справах дітей Слов'янської міської ради свого представника для участі в судовому засіданні не направила, відповідно до заяви просила розглянути дану справу без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07 серпня 2012 року, видане виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області. Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2015 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір'ю - [PERSON] Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до статті 142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватись безперешкодно. Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-249 від 14.03.2016 року, орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що батько, [PERSON], не ухиляється від виконання батьківських обов'язків, цікавиться успіхами розвитку дитини, її станом здоров'я, фізичним та духовним розвитком, і хоча не проживає разом з дочкою, бажає займатись її вихованням та утриманням, підтримувати з нею зв'язок. Вважає, що [PERSON] зобов'язана надавати можливість батькові, [PERSON], спілкуватися з донькою, [PERSON], [INFO], а також надати можливість почерговому проживанню дитини терміном два місяці з батьком, [PERSON], а потім два місяці з матір'ю, [PERSON]. Проаналізувавши обставини справи, приймаючи до уваги вік дитини, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved