Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно до відповідача Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 201) площею 3.859 га. розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя тітка заповіту не залишила, а тому має місце спадкування за законом. Позивач є племінником померлої [INFO] [PERSON], а його батько [PERSON], який був її рідним братом, помер ще [INFO], тому відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення і має право на спадкування частки спадщини, яка належала б за законом моєму батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Так як, інші спадкоємці за законом відсутні, тому він є єдиним спадкоємцем за законом. Спадкоємців які б мали відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає, оскільки малолітніх, неповнолітніх, повнолітніх непрацездатних дітей у спадкодавця немає. Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки, однак нотаріусом постановою від 09.01.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто через те, що вказаній земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 17 від 26.11.2013 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання тіткою Державного акту на право приватної власності на землю. Внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника, а так як тітка позивача, яка є власником вказаної земельної ділянки вже померла, то здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] була належним власником вищевказаної земельної ділянки, і її право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивач не відмовлявся, фактично її прийняв, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можу оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника, а тому змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Позовні вимоги визнали. Третя особа по справі Управління Держземагенства у Петропавлівському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки (пай № 201) площею 3.859 га. розташованої на території Миколаївської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.06.2012 року, копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 026666 виданого 12.03.2002 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишила, а тому має місце спадкування за законом. [PERSON] є племінником померлої [INFO], [PERSON], оскільки його батько, [PERSON], був її рідним братом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.09.1964 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.01.1957 року, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. [PERSON] помер ще [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.09.1991 року, тому відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за правом представлення, після смерті [PERSON] і має право на спадкування частки спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Так як, інші спадкоємці за законом відсутні, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Спадкоємці які б мали відповідно до ст. 1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] відсутні. Дані факти не спростовано відповідачем по справі та постановою приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.01.2014 року. Відповідно до діючого законодавства позивач звернувся до приватного нотаріуса Петропавлівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті тітки, однак нотаріусом постановою від 09.01.2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, тобто через те, що вказаній земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер. Згідно повідомлення про відмову у наданні відомостей з Державного земельного кадастру № 17 від 26.11.2013 року у Державному земельному кадастрі відсутні запитувані відомості та кадастровий номер вказаній земельній ділянці не присвоєно. Земельну ділянку було передано у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації № 59-р від 01 березня 2002 року і відповідно на підтвердження її права власності на земельну ділянку було видано 12.03.2002 року Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 026666. Закон України «Про Державний земельний кадастр» було прийнято 07.07.2011 року, тобто вже після отримання [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю. Якщо земельна ділянка була приватизована, але кадастровий номер не присвоєно і відомості про неї не внесені до Державного реєстру земель, то відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників. При цьому, згідно з цим же пунктом, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте, [PERSON] , яка є власником вказаної земельної ділянки вже померла, а тому здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо. Однак не зважаючи на те, що земельній ділянці не присвоєно кадастровий номер, [PERSON] була належним власником цієї земельної ділянки, і її право власності належним чином зареєстровано та підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю і вказана земельна ділянка входить до складу спадщини, що залишилась після її смерті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Від спадщини у вигляді земельної ділянки позивач не відмовлявся, фактично її прийняв, проте через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можу оформити спадкове майно на своє ім'я та розпоряджатися ним на правах власника. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved