Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.03.2016 року звернувся позивач [PERSON] із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що між ним та відповідачем [PERSON] 15.06.2015 року було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 4\~550,00 доларів США, що на момент укладення договору складало 95\~817,67 грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 31.12.2015 року, що підтверджується договором позики №1 від 15.06.2015 року. Оскільки відповідач не виконав обовязку з повернення суми позики, позивач просить стягнути на його користь суму боргу. У судове засідання представник позивача [PERSON] за довіреністю від 03.05.2016 року не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.06.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 4\~550,00 доларів США, що на момент укладення договору складало 95 817,67 грн., які останній зобовязався повернути в строк до 31.12.2015 року, що підтверджується договором позики №1 від 15.06.2015 року. Згідно п. 1.2 договір є безвідсотковим. Факт отримання відповідачем суми позики підтверджується розпискою від 15.06.2015 року. В звязку з невиконанням відповідачем обовязку з повернення суми позики, позивачем 18.02.2016 року було направлено на адресу відповідача вимогу про повернення грошових коштів, яку останнім проігноровано. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повне або часткове виконання відповідачем обовязку в частині повернення позики, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На день ухвалення рішення офіційний курс, встановлений НБУ складає 24,80 грн./дол., тож 4 550,00 доларів США становить 112\~840,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №QS27739247 від 03.03.2016 року позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1\~219,90 грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved