Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 04.05.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Оратівка Оратівського району Вінницької області померла баба позивача [PERSON] , [INFO] , яка заповіту не залишила. До спадкоємців першої черги за законом після смерті спадкодавця належать: дочка - [PERSON] ; дочка - [PERSON] ; дочка - [PERSON] , котрі від прийняття спадщини відмовились, про що написали відповідні заяви. Також до спадкоємців першої черги належать: син - [PERSON] , який помер і дочка якого - [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась, про що написала відповідну заяву; син - [PERSON] , який помер, син та дочка котрого - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились, про що написали відповідні заяви. Внуки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відмовились від прийняття спадщини, оскільки мали право на спадкове майно за правом представлення, згідно п. 1 ст. 1266 ЦК України. Спадкоємців другої , третьої та четвертої черги після смерті спадкодавця не має. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем п`ятої черги. Також до спадкоємців п`ятої черги належать внуки спадкодавця: діти дочки спадкодавця [PERSON] , сини - [PERSON] та [PERSON] ; діти дочки спадкодавця [PERSON] , дочки - [PERSON] та [PERSON] , які від прийняття спадщини відмовились, про що написали відповідні заяви. Інших спадкоємців за законом після смерті спадкодавця [PERSON] немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю) розташованої на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 2,99 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) cepії ВН № 0234392, виданого Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, проте правовстановлюючий документ втрачений, а дублікат сертифікату отримати неможливо в зв`язку зі смертю власника, а тому позивачем було подано оголошення про втрату правовстановлюючого документу в газету «Обрії Оратівщини» від 24.04.2020 року № 17(1202). Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право власності на земельну частку (пай) не видавався. Нотаріально оформити прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] позивач позбавлений можливості, у зв`язку з втратою правовстановлюючого документу, тому [PERSON] змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,99 га, розташовану на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) cepії ВН № 0234392, виданого 19.12.1996 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 23.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.04.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився. До суду 23.03.2021 року надійшло клопотання позивача [PERSON] (Вх.№ 896/21-Вх) про розгляд справи у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач - Оратівська селищна рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, до суду 24.03.2021 року надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. (Вх. № 927/21-Вх) про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] народився [INFO] , матір`ю записана [PERSON] . Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю записана [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 22.11.2019 року, серії [NUMBER] . Відповідно до виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № К-85/0-0.31-86/131-20 від 07.04.2020 р., виданої відділом в Оратівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, сертифікат серії ВН № 0234392 за порядковим № 721 зареєстровано 19.12.1996 року на [PERSON] , яка проживала на території с. Оратівка Оратівського району Вінницької області. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить 2,99 га. Вартість земельної частки (паю) становить: 100569 грн. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Оратівської РДА від 04.10.1996 року за № 230. Вартість земельної частки (паю) на день смерті: 26.01.2004 року становить: 29484 грн. Державний акт на вказану земельну ділянку взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) не видавався. Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 1-10 від 16.01.2020 року, виданої об`єднаною Оратівською територіальною громадою Вінницької області, відповідно до запису в домовій (господарській) книзі 2001-2005 років виконавчого комітету Рожичнянської сільської ради № 4 особовий рахунок № [NUMBER] , померла громадянка [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Оратівка Оратівського району Вінницької області, і на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала пл. [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем, не значиться. Малолітніх та неповнолітніх осіб за вказаною адресою зареєстрованих та спільно проживаючих не значиться. В довідці № 1-11 від 16.01.2020 року, виданій виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Вінницької області, зазначено, що за померлою [INFO] [PERSON] , яка проживала в [ADDRESS] , за межами с. Рожична на території Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області, рахується земельна ділянка (пай) під № [NUMBER] площею 4,7081 га. Згідно з оголошенням в газеті «Обрії Оратівщини» від 24.04.2020 р. № 17 (1202) сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0234392, виданий на ім`я [PERSON] втрачено. Відповідно до заяви від 19.12.2019 року [PERSON] , від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Херсонської області та зареєстровано в реєстрі за № 1874. Згідно заяви від 12.12.2019 року [PERSON] , яка від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори Херсонської області та зареєстровано у реєстрі за № 1817. Відповідно до заяви від 16.12.2019 року [PERSON] , яка від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено нотаріусом Черкесского нотаріального округу Карачаєво - Черкеської Республіки та зареєстровано в реєстрі за № 09/28-н/09-2019-2-522; Як вбачається з заяви від 26.11.2019 року, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 765, 26.11.2019 року; Згідно заяви від 16.01.2020 року [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено в. в. старости Рожичнянського старостинського округу Оратівської селищної ради, Оратівського району, Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 1-2 16.01.2020 року. Відповідно до заяви, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовився, про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського нотаріального округу Київської області та зареєстровано в реєстрі 04.12.2019 року за № 1535. Згідно заяви від 16.12.2019 року, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовився, про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області та зареєстровано в реєстрі 16.12.2019 року за № 1818. Як вбачається з заяви від 16.12.2019 року, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовився, про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Київської області та зареєстровано у реєстрі № 1818. Відповідно до заяви від 18.12.2019 року, [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилась, про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 5837. Згідно заяви від 17.12.2019 року, дочка [PERSON] від прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] відмовилась, про що написала відповідну заяву, справжність підпису на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області та зареєстровано у реєстрі за № 928. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 64096560 від 25.03.2021 р. інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Визначаючись щодо встановлених обставин справи та позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. . У п`яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0234392 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,99 га. При цьому, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно, оскільки інші спадкоємці за законом першої та п`ятої черги - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовилися. Однак, у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів, позивач [PERSON] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується листом в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК № 235/01-16 від 02.10.2020 року. При цьому, інших спадкоємців за заповітом та за законом ні нотаріусом, ні судом не встановлено. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлої баби [PERSON] , той факт, що спадкодавець за час свого життя отримала сертифікат серії ВН № 0234392 від 19.12.1996 року на право на земельну частку (пай) площею 2,99 в умовних кадастрових гектарах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1262, 1268 ЦК України,

Outcome: approved