Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що 14 липня 2010 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було частково задоволено її позов до [PERSON] , заявлений у власних інтересах та інтересах малолітньої доньки [PERSON] , 2007 року народження, про відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи. Суд стягнув на її користь з [PERSON] в відшкодування шкоди, завданої загибеллю годувальника [PERSON] його доньки [PERSON] , 2007 року народження 444,00 грн. щомісячно, з 25.07.2010 р. до досягнення нею повноліття; в відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю годувальника його доньки, в розмірі 51000,00 грн., судових витрат - в розмірі 1000,00 грн. Як вказує позивач, протягом восьми років відповідач не виконує рішення суду, особисте майно за відомостями ДВС у відповідача відсутнє. На підставі зазначеного, позивач просить суд, з урахуванням уточнення позовних вимог, стягнути з нього з урахуванням базового рівня інфляції в Україні (з 2010 р.) на рівні 253,1% та встановленого НБУ - індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми боргу, в відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю годувальника, у розмірі 142000,00 грн. та судові витрати у сумі 2800,0 грн., стягнути з урахуванням базового рівня інфляції в Україні (з 2010 р.) на рівні 253,1% та встановленого НБУ - індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми боргу від простроченої суми заборгованості за періодичними платежами у розмірі - 118000,00 грн. та стягнути 1400,00 грн. щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] до досягнення нею повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, згідно із поданою заявою просили проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Встановлене Конституцією та законами України, право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України). Згідно ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2010 року, позов [PERSON] у власних інтересах та в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] задоволено частково та стягнуто з останнього відшкодування шкоди, завданої загибеллю годувальника [PERSON] його доньки [PERSON] , 2007 року народження, 444,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття; Стягнуто відшкодування моральної шкоди, у сумі 51000,00 грн., стягнуто судові витрати у розмірі 1000,00 грн. (а.с. 10-11) Як вбачається з розрахунку заборгованості [PERSON] , наданого державним виконавцем, станом на 16.05.2018 року заборгованість складає 41609,96 грн. (а.с. 17) Отже, судом встановлено, що відповідач рішення суду від 14 липня 2010 року не виконує. Позивач [PERSON] є інвалідом другої групи з діагнозом «розсіяний склероз» та є непрацездатною, що підтверджується медичними документами та пенсійним посвідченням. (а.с. 18-23) Також, [PERSON] отримує пенсію, в разі втрати годувальника, у розмірі 1452,00 грн. на місяць. (а.с. 24) Згідно ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Позивачем, виходячи зі змісту ст. 625 ЦК України, заявлено вимогу про стягнення інфляційних збитків та трьох відсотків річних за неналежне виконання грошового зобов`язання відповідачем. Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 16.05.2018 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи справу №686/21962/15-ц щодо можливості нарахування 3% річних та інфляційних витрат на грошове зобов`язання, пов`язане із довготривалим невиконанням рішення суду, вважала за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15 та від 02.03.2016, та погодилась із висновком, викладеним Великою палатою Верховного Суду від 10.04.2018 по справі 910/10156/17 щодо можливості застосування положень ст. 625 ЦК України до будь-яких грошових зобов`язань незалежно від підстав виникнення. Велика Палата Верховного Суду вказала, що у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про зміну розміру відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, періодичних платежів та заборгованостіпідлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами, судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved