Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01 листопада 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Бігун В.В., є власником кв. [ADDRESS] . Договір від імені відповідача укладав [PERSON] , який діяв на підставі виданої йому довіреності. Відповідач на момент укладення договору купівлі-продажу зазначеної квартири була зареєстрована у наведеній квартирі, але не проживала в ній. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача як власника квартири, він змушений нести витрати на оплату комунальних послуг із розрахунку на відповідача та не може використати своє право на отримання субсидії Просить суд, визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених ним вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача у судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 01 листопада 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Бігуном В.В., [PERSON] , діючий в інтересах [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивачу належить квартира [ADDRESS] . Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія Довідка про склад сім`ї, видана 27 грудня 2019 року ТОВ «Керуюча компанія» Ліра ЛТД». Відповідач у вказаній квартирі [ADDRESS] , - не проживає протягом останніх 6 років, що підтверджується Актом комісії ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» від 27.12.2019 року. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, права користування якою просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин протягом останніх 6 років, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved