Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Позивач у позовній заяві та його представник у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що 07 червня 2005 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі у вигляді розписки був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав 6 500,00 доларів США на невизначений строк. 31 липня 2014 року [PERSON] звернулась на адресу [PERSON] з письмовою претензією про повернення боргу. Проте, станом на день звернення до суду відповідач зазначені грошові кошти не повернув позивачу, у зв'язку з чим остання змушена була звернутись до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь суму боргу, яка з урахуванням уточнень еквівалентна 98 735,00 грн., а також судовий збір у сумі 987,35 грн. (а. с. 3, 23). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позову з урахуванням уточнень в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за адресою його місця реєстрації (а. с. 27), у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення даних позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 червня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі у вигляді розписки був укладений договір позики, за умовами якого позивач надала, а відповідач отримав в борг 6 500,00 доларів США на невизначений строк,що підтверджується відповідною розпискою, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 4). 31 липня 2014 року [PERSON] звернулась на адресу [PERSON] з письмовою претензією про повернення боргу (а. с. 5, 6). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 530 ЦК України визначено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу за договором позики, приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам ЦК України, а відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суд вважає можливим стягнути з відповідача, на користь позивача суму боргу за договором позики від 07 червня 2005 року, яка у сумі 98 735,00 грн., що є еквівалентом 6 500,00 доларів США, задовольнивши таким чином позовні вимоги у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до суду 987,35 грн. (а. с. 2, 22). На підставі викладеного,

Outcome: approved