Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 20 липня 2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, від якого мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Шлюбні відносини між сторонами припинені через непорозуміння, на ґрунті чого між ними почали виникати сварки. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Спроби примирення з відповідачкою не дали жодних результатів. Позивач вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20). Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.19). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON], [INFO], та [PERSON] (до шлюбу Бовкун) [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 20 липня 2013 року, актовий запис №275 (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з причини непорозумінь, на ґрунті чого між ними почали виникати сварки. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Спроби примирення не дали жодних результатів. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що відповідає положенням частини третьої статті 200 ЦПК України. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 704,80 грн., у зв'язку з чим з державного бюджету позивачу підлягає поверненню судовий збір в розмірі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved