Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

До суду 09.10.2020 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , уточнений 20.11.2020 року, згідно якого просила стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи із січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути додаткові витрати на дитину у сумі 215\~656,00 грн. та судові витрати. Згідно обґрунтувань позову, 01 червня 2005 року між сторонами було укладено шлюб, актовий запис №181. Від цього шлюбу у сторін є дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1. Шлюбні відносини між сторонам припинились у грудні 2012 році та шлюб між ними було розірвано. Із січня 2013 року донька проживає із позивачем. Посилалась на те, що дитина перебуває на її утримання та батько дитини ніякої матеріальної допомоги не надає та не забезпечує їх спільну дитину, хоча має таку можливість, а тому вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Додатково посилалась на те, що з 2012 року [PERSON] навчається в Одеській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ студентів «КРОК». Так відповідно до довідки №129 від 17.11.2020 року витрати на навчання склали із 23.01.2017 року по 04.11.2020 року у сумі 172\~300 грн..Із 2018 року донька навчається в ТОВ «Мала комп`ютерна академія Шаг Одеса», навчання в якій коштувало 43\~356 грн.. А отже позивачка вважає, що з відповідача має бути стягнуті додаткові витрати на дитини у розмірі 215\~656 грн.. Приморським районним судом м. Одеси 13.01.2021 року було винесено рішення, яким позов [PERSON] було задоволено частково. Зокрема, вбачається, що суд стягнув із відповідача на користь позивача: - аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок) із урахуванням індексації щомісячно, починаючи із 09 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] ; - у якості додаткових витрат задовольнив вимог [PERSON] у частині стягнення половини суми витрат за навчання в Одеській приватній загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів «Крок» у розмірі 86\~150 грн. (172\~300 грн. : 2 = 86150 грн.). Між тим, суд вбачає, що в резолютивній частині рішення суду не було вирішено питання з приводу вимог [PERSON] про стягнення додаткових вимог за навчання дитини у ТОВ «Мала комп`ютерна академія Шаг Одеса», навчання в якій коштувало 43\~356 грн., пояснення з приводу яких було заслухані судом 13.01.2021 року. Суд вбачає, що відповідач у судовому засіданні 13.01.2021 року в цій частині позову заперечував та просив відмовити, посилаючись на те, що дані витрати позивача є здійсненими нею на власний розсуд, згоду на які він не надавав, а тому вважає, що стягненню з нього не підлягають. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Зважаючи на те, що сторони у судовому засіданні 13.01.2021 року надавали свої пояснення по суті справи та останні були заслухані судом, суд вважає, що підстав для виклику учасників справи немає та вважає за можливе розглянути її за відсутності сторін. Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного. Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: Періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення). Систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами. Витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. Верховний Суд України у свої Постанові від 13 вересня 2017 року дійшов висновку, що положення ст.\~185\~СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування вимог про стягнення додаткових витрат, [PERSON] зазначала, що нею було витрачено грошові кошти на навчання доньки в ТОВ «Мала комп`ютерна академія Шаг Одеса» у сумі 43\~356.00 грн.. Однак, понесені позивачкою витрати на оплату навчання доньки в ТОВ «Мала комп`ютерна академія Шаг Одеса» не можливо розцінювати як особливі (виняткові) в розумінні ст.185\~СК України обставини, оскільки рішення про відвідування доньки вказаної академії приймались позивачем свідомо і самостійно, без урахування думки відповідача. Окрім того, суд враховує, що позивачем не надано будь-яких доказів, що необхідність даного навчання була б викликана особливими здібностями дитини. За викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 43\~356 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed