Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 12 грудня 2013 року звернулась [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю. Свою заяву мотивувала тим, що їй, як працівнику КСП «Промінь», де вона працювала зоотехніком з дозволу керівництва КСП приблизно у 2000 році в користування було передано нежитлову цегляну будівлю за адресою [ADDRESS]. Позивач використовує це приміщення за цільовим призначеннямм, як гараж для мотоцикла. [PERSON] має наміри встановити право власності на зазначене майно , так як на даний час нежитлова будівля по [ADDRESS] ні за ким не числиться. На даний час КСП «Промінь» припинило свою діяльність, що унеможливлює оформлення правовстановлюючої документації. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Позивач в відкритому судовому засіданні позовні вимоги заявлені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Рябоконівської сільської ради, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] в відкрите судове засідання не прибув причини неявки суду не повідомив, про місце та дату розгляду даної справи повідомлявся належним чином. Згідно положень норм Цивільного - Процесуального Кодексу України , щодо обов`язку суду розглядати справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб , які беруть участь у справі, пред`явлений позов розглядається виключно в межах заявлених вимог. Згідно ст.ст. 10, 60 Цивільного - Процесуального Кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст. 58, 59 Цивільного - Процесуального Кодексу України належними є докази , які містять інформацію щодо предмета доказування . Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Заслухавши пояснення позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено та не заперечується відповідачем , що приблизно в 2000 році позивачці в користування було передано нежитлову будівлю за адресою [ADDRESS]. Примішення використовувалось як гараж в КСП «Промінь» [PERSON] має наміри встановити право власності на зазначене майно належним чином, так - як на даний час нежитлова будівля по [ADDRESS] ні за ким не числиться, що позбавляє її права розпорядження даною нерухомістю. На даний час КСП «промінь» припинило свою діяльність, що унеможливлює оформлення та переоформлення документації. Зазначена обставина підтверджується листом реєстраційної служби Краснокутського РУЮ № 45609.1 - 21 від 22 травня 2014 року. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.. 384, 385 КК України, суду пояснили, що дійсно [PERSON] протягом періоду часу з 2000 року (більш точної дати не пам`ятають, але більш ніж десять років) користується нежитловою цегляною будівлею за адресою [ADDRESS]. Використовує її в якості гаражу для мотоциклу, здійснює догляд будівлі, підтримує її у належному технічному стані. Згідно довідки № 271 від 11 липня 2013 року , виданій Рябоконівським сільськім головою [PERSON] дійсно використовує нежитлову будівлю - гараж , який розташований за адресою : [ADDRESS] Власником будівлі було збанкрутіле КСП «Промінь» . Будівля до списку пайового фонду нерухомого майна КСП «Промінь» не включалась. Ліквідатором КСП «Промінь» будівля в комунальну власність територіальної громади не передавалась, на балансі сільської ради не перебуває.(а.с.6) Спірна будівля інвентаризована КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» саме як гараж, що підтверджується технічним паспортом на гараж та технічним висновком про об`єкт нерухомого майна. (а.с.18 - 23) З урахуванням викладеного, суд критично ставиться до заяви Рябоконівської сільської ради № 02 - 25 99 від 14 березня 2014 року про те, що гараж в [ADDRESS] та нежитлова будівля - котельня будинку побуту є одна і таж сама будівля. Суд зауважує на те, що згідно змісту заяви голови Рябоконівської сільської ради, ця інформація надана зі слів гр.. [PERSON], який був визнаний третьою особою, однак в судове засідання не прибув, будь - яких пояснень з приводу предмету позову не надав. Уточнений список нерухомого майна пайового фонду КСП «Промінь» не містить адрес об`єктів нерухомості, що позбавляє суд можливості ідентифікувати спірну будівлю відносно наданого списку. Стаття 344 ЦК України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України ( 2004р. ) правила ст. 344 цього Кодексу про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто з 2001 року. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved