Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просила суд визначити їй додатковий строк у три місяці з дня набрання судового рішення законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Вимоги позову мотивовані тим, що [INFO] помер [PERSON] , смерть якого зареєстрована Центральним районним у м. Маріуполі Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складений відповідний актовий запис від 01 лютого 2017 року № 261. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої, у тому числі увійшли земельні ділянки з кадастровими номерами: 1412300000:04:029:0139 площею 0,18 га з цільовим призначенням - пасовище; 1412300000:04:027:0110 площею 4 га з цільовим призначенням - рілля; 1412300000:04:027:0309 площею 1,33 га з цільовим призначенням - багаторічні насадження, що розташовані на території Маріупольської міської ради Донецької області, у межах населеного пункту м. Маріуполя. Відповідно до змісту заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Чичековим С.Ф. від 21 листопада 2013 року та зареєстрованого за № 4308, померлий [PERSON] заповів указані земельні ділянки позивачці [PERSON] . Однак, про смерть спадкодавця позивачці як спадкоємцю стало відомо лише у січні 2019 року від дружини померлого - [PERSON] . Дізнавшись про ці обставини, [PERSON] одразу звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області - Лушкіної О.В. з відповідною заявою та документами для прийняття спадщини і виконання волі спадкодавця. Проте, листом від 28 січня 2019 року № 43/01-16 нотаріус, який відкрив спадкову справу, роз`яснила, що відповідно до ст. 1270 ЦК України [PERSON] як спадкоємець не подала вчасно заяву про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що не прийняла її. Додатково нотаріус роз`яснив позивачу її право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на наведені обставини, положення ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1269, 1272 ЦК України, [PERSON] указує, що у передбачений шестимісячний строк не подала заяву про відмову від прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , а також належним чином не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини у порядку, передбаченому ст. 1269 ЦК України, оскільки у період з 08 грудня 2016 року по 13 квітня 2017 року перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами. Згодом, маючи чотирьохрічну дитину та новонароджене маля, приділяла весь час дітям, тому про смерть спадкодавця дізналася лише на початку січня 2019 року. Вказані обставини, на думку позивача, об`єктивно унеможливили позивачу своєчасно прийняти спадщину та звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк. У той же час за змістом ст. 63 Закону України «Про нотаріат», п. п. 2.2, 3.2 Правил вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус, який завів спадкову справу, не повідомив позивачку про відкриття спадкової справи, не вчинив нотаріального виклику, а позивачка за відсутності у неї інформації про відкриття спадщини, не знала про смерть спадкодавця та відкриття спадщини. Таким чином, за наведених обставин позивач просила вимоги позову задовольнити. Відповідач [PERSON] своїм правом не скористалася та відзив на позов не подала, однак 27 червня 2019 року від неї до суду надійшла заява, в якій повна позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Япрах Д.Г. до судового засідання не з`явилися, попередньо подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. Треті особи: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіна О.В., [PERSON] своїм правом не скористалися та пояснень на позов не подали, до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомленні про місце, день та час розгляду справи, їх неявка у відповідності до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 247 ЦПК України не здійснювалося, у зв`язку із розглядом справи за відсутності сторін. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 травня 2019 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначені у справі підготовчі судові засідання, про що повідомлено сторін у справі, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, письмових заперечень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2019 року залучено [PERSON] до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, роз`яснено йому строки і право на подачу пояснень на позов. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження тих обставин, на які посилалася позивач, а також матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , витребуваних судом з метою встановлення кола спадкоємців та відповідно можливих відповідачів у справі, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження від 28 листопада 2012 року серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що вчинений актовий запис № 17, батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Згідно з листком непрацездатності КЗ «Маріупольська міська лікарня № 2» від 01 грудня 2016 року серії АГТ № 712273 , [PERSON] у період з 08 грудня 2016 року по 13 квітня 2017 року перебувала на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами. Відповідно до свідоцтва про народження від 03 березня 2017 року серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , про що вчинений актовий запис № 03, батьками є: [PERSON] , [PERSON] 21 листопада 2013 року приватним нотаріусом Першотравневого районного нотаріального округу Донецької області Чичековим С.Ф. посвідчений заповіт [PERSON] , який на випадок свої смерті зробив наступне розпорядження: приватизовані земельні ділянки площею 4,00 га, площею 1,33 га, площею 0,18 га, розташовані на території Маріупольської міської ради в місті Маріуполі Донецької області, заповів [PERSON] , [INFO] . Цього ж дня цей заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі. Відповідно до свідоцтва про смерть від 19 лютого 2019 року серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що вчинений актовий запис № 261. Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіна О.В. 28 січня 2019 року надала [PERSON] роз`яснення про те, що їй відповідно до ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України необхідно звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, після чого на підставі прийнятого рішення суду та при наявності необхідних документів вона має можливість звернутися до нотаріуса за оформленням належної їй спадщини. Відповідно до листа Відділу у м. Маріуполі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 06 травня 2019 року № 1190/105-19, земельні ділянки з кадастровими номерами: 1412000000:04:029:0139; 1412300000:04:027:0110; 1412300000:04:027:0309, які перебувають у власності [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, територіально знаходяться у Центральному районі м. Маріуполя. Судом досліджені матеріали спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , яка заведена приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Лушкіною О.В. Так, із матеріалів спадкової справи убачається, що 30 червня 2017 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернувся його син - [PERSON] , в якій вказав, що за життя [PERSON] на його ім`я та на ім`я його брата - [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Фоміною А.В., державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-4415; 1-4416 від 23 жовтня 2019 року. Від прийняття спадщини за цим заповітом [PERSON] відмовився. Також він є спадкоємцем за законом першої черги. Спадщину за законом, яка залишилася після смерті його батька, він приймає. Крім нього спадкоємцем є дружина померлого - [PERSON] та син померлого - [PERSON] Також 30 червня 2017 року до нотаріальної контори із заявою звернувся [PERSON] , відповідно до змісту якої він відмовився від своєї частки у спадщині після померлого батька за заповітом та за законом. Крім цього 30 січня 2017 року до нотаріальної контори із заявою звернулася [PERSON] - дружина спадкодавця [PERSON] , яка відповідно до змісту заяви від своєї частки у спадщині після смерті чоловіка відмовилася, а також відповідно до ст. 60 СК України вона має право на частку у спільному майні подружжя, але одержувати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя не бажає. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 30 червня 2017 року № 48246402, наданої приватним нотаріусом Лушкіною О.В., за параметрами запиту у реєстрі чинні заповіти від 23 жовтня 2009 року № 1-4415, 1-4416 та від 21 листопада 2013 року № 4308. Згідно із заповітом від 23 жовтня 2009 року, який посвідчений державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Фоміною А.В, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження, а саме заповів [PERSON] Ѕ частини та [PERSON] Ѕ частини всього належного йому майна, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також взагалі усе те, на що він за законом матиме право. Відповідно до довідки про місце реєстрації Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 07 липня 2017 року № 03-07-4272, за відомостями цього відділу [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у період з 06 вересня 1976 року по 13 лютого 2017 року. Станом на 31 липня 2017 року за цією ж адресою зареєстровані: [PERSON] з 01 червня 1990 року по теперішній час; [PERSON] з 01 жовтня 1991 року по теперішній час. Згідно із свідоцтвом про народження від 01 квітня 1966 року [NUMBER], [PERSON] народився [INFO] , про що вчинений актовий запис № 20, батьками є: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб від 31 липня 1966 року серії [NUMBER] , [PERSON] 31 липня 1963 року уклав шлюб із [PERSON] , про що вчинений актовий запис № 26, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , про що вчинений актовий запис № 34, батьками є: [PERSON] , [PERSON] 16 листопада 2017 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса Лушкіної О.В. заяву, в якій вказав, що після смерті його батька - [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , яка є особистою власністю померлого, крім нього спадкоємцем є дружина померлого - [PERSON] та син - [PERSON] , які відмовилися від спадщини. Спадщину [PERSON] прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, посвідченої приватним нотаріусом Лушкіною О.В. від 30 червня 2017 року, у зв`язку з чим просив видати йому відповідне свідоцтво про право на спадщину. 16 листопада 2018 року приватний нотаріус Лушкіна О.В. видала [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з квартири [ADDRESS] . Стороною позивача до матеріалів справи долучена довідка Житлово-будівельного кооперативу «30 років Перемоги» від 12 вересня 2019 року № 33 про те, що [PERSON] на момент своєї смерті дійсно проживав однією сім`єю разом з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оцінка доказів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів. Спір між сторонами стосується визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Мотиви суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1269 ЦК України вказує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини. Вимоги позову заявлені до [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця [PERSON] , з підстав того, що на момент смерті вона разом проживала із спадкодавцем. Із досліджених матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , яка постійно проживала із спадкодавцем, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини, а тому вважається особою, що не прийняла спадщину. Положеннями статті 1272 цього Кодексу передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Стаття 4 ЦПК України визначає право кожної особи у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Указана норма процесуального права наділяє правом на звернення з відповідним позовом саме до осіб, які порушують, не визнають або оспорюють права, свободи чи законні інтереси особи, в іншому випадку, за недоведеності порушення, невизнання або оспорення таких правом, наслідком є відмова у задоволенні відповідних вимог. Способи захисту, які застосовуються судом визначені ст. 5 ЦПК України. З огляду на зміст наведених норм матеріального та процесуального права слід дійти висновку, що у разі пропуску спадкоємцем строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, за згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину, такий може подати заяву про прийняття спадщини за місцем її відкриття, у разі ж відсутності такої згоди або ж відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, за наявності поважних причин, суд може визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У той же час, за наявності обставин, які б давали підстави для застосування ч. 3 ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини може бути заявлений до спадкоємців, у разі, якщо такі зверталися у встановлений строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину, а у разі їх відсутності, до територіальної громади в особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачем пред`явлено позов до [PERSON] , яка, з огляду на викладене вище, не може бути належним відповідачем у справі, оскільки вона вважається особою, яка спадщину не прийняла у силу відмови від неї, тому між [PERSON] та відповідачем у цій справі відсутні будь-які матеріально-правові відносини, що свідчить про відсутність з її боку можливого порушення прав позивача або невизнання чи оспорювання. У справі судом установлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] та який отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину. З метою повноти та всебічності розгляду справи, на підставі ст. 53 ЦПК України до участі у справі в якості третьої особи судом залучений [PERSON] . Отже, отримавши матеріали спадкової справи, суд, з метою не допущення порушення прав третьої особи, на основі п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, залучив спадкоємця [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи. Приписами ст. 51 ЦПК України визначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, вказана норма процесуального права чітко визначає, що лише на підставі клопотання позивача суд наділений повноваженнями на заміну неналежного відповідача, в іншому випадку протилежне буде порушенням ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України. Під час проведення підготовчого судового засідання сторона позивача, маючи можливість на ознайомлення з матеріалами спадкової справи та відповідно з`ясування обставин про коло спадкоємців, які отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , розпорядилася своїм правом на власний розсуд та клопотань про заміну неналежного відповідача на належного не заявляла. З огляду на викладене, оскільки позивачем не заявлялося клопотання про заміну неналежного відповідача, між [PERSON] та [PERSON] у цій справі відсутні будь-які матеріально-правові відносини з приводу спадкового майна за заповітом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову саме з тих підстав, що позов пред`явлено до неналежного відповідача. Оскільки [PERSON] не є спадкоємцем [PERSON] , не отримувала свідоцтво про право на спадщину після його смерті, у зв`язку з чим суд відповідно до ст. 206 ЦПК України не приймає її заяву про визнання позову, оскільки таке визнання позову суперечить закону та може допустити порушення прав інших спадкоємців, які прийняли спадщину та відповідно отримали свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] . При цьому, суд наголошує, що така відмова у задоволенні позову не позбавляє позивача права на пред`явлення позову про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини до належного відповідача. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому, з урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, такий покладається на сторону позивача.

Outcome: dismissed