Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 11267,37 грн. та моральної шкоди в сумі 5633,50 грн. На обґрунтування зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . 16 жовтня 2020 року внаслідок порушення правил та норм будівництва з боку сусідки, у стіні кімнати позиваки, яка є суміжною з квартирою відповідачки, було утворено наскрізний отвір руйнуванням стіни, чим позивачці було завдано матеріальну шкоду. Того ж дня комісією у складі голови правління ОСББ «Будівельників 136» [PERSON] було проведено обстеження квартири з метою виявлення причин заподіяної шкоди. Актом про наслідки руйнування встановлено, що руйнування стіни відбулося з боку власників квартири [NUMBER] , внаслідок порушення правил та норм будівництва. Згідно кошторисного дослідження, розмір відновлювальних робіт становить 11267,37 грн. Позивачка зазначила, що зверталась із відповідною заявою до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, однак у діях сусідки ознак кримінального правопорушення не виявлено. Крім того, внаслідок руйнування стін квартири позивачці завдано моральну шкоду, яка виразилась в емоційному стресі, душевних стражданнях, переживаннях з приводу пошкодження квартири через те, що кімната стала непридатною для використання. Також зруйнована кімнатою є спальнею позивачки, тому виникла необхідність у докладенні додаткових зусиль для вирішення проблем, пов`язаних з усуненням наслідків руйнування. На підставі наведеного, позивачка просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 12.04.2021 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 29.06.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою від 06.07.2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідачка в судові засідання не з`явилась, про час та місце їх проведення повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №5445 від 08.01.2013 року. Як вбачається з акту №1 про наслідки руйнування від 16.10.2020 року голови правління ОСББ «Будівельників 136», було обстежено приміщення квартири [ADDRESS] та встановлено, що в стіні кімнати сусідами з квартири [ADDRESS] , причиною зазначено порушення мешканцями квартири [NUMBER] правил та норм будівництва. Зроблено відмітку про те, що винуватець шкоди відмовився від підпису. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості №245554065 від 23.02.2021 року, власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] . З локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на ремонт квартири за адресою: [ADDRESS] вбачається, що вартість будівельних робіт становить 11267,37 грн. Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, цивільне законодавства в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, та, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладається обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Враховуючи, що причиною пошкодження належної позивачу квартири [ADDRESS] , стало порушення норм і правил проведення ремонтних робіт, а тому відповідач в силу закону має нести відповідальність за спричинену шкоду, в зв`язку з чим суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Доказів того, що пошкодження належної позивачці квартири, відбулося з вини інших осіб, та як наслідок відповідальність за спричинену шкоду має бути покладена не на відповідача, суду не надано. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. У відповідності з роз`ясненнями, викладеними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної відповідачкою, суд виходить з того, що пошкодження спальної кімнати у квартирі позивачки завдало їй негативних емоцій та переживань щодо пошкодження майна та неможливості нормального користування ним і в свою чергу призвело до душевних страждань, порушення її звичного способу життя. Враховуючи конкретні обставини справи, розмір, тривалість та характер заподіяних моральних страждань й виходячи із засад розумності й справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial