Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою від 08.08.2014р., за якою відповідач [PERSON] взяв у позику 2000,00 (дві тисячі) доларів США та 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень, які зобов`язався сплатити у термін до повного погашення боргу. Станом на 31.03.2021 [PERSON] не повернув позивачу борг у розмірі 2000,00 (дві тисячі) доларів США та 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень та ухиляється від повернення боргу. 22.02.2021 позивачем відповідачу були направлені вимоги про повернення боргу протягом тридцяти днів, які відповідач проігнорував, борг позивачу не повернув. Позивач вважає, що оскільки боргова розписка від 08.08.2014 року не містить умов щодо розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, як це визначено ч.1 ст.1048 ЦК України. За період з 08.08.2014р. по 17.02.2021 р. сума процентів від суми позики за користування відповідачем грошовими коштами у розмірі 2000,00 доларів США складає 2 086,03 доларів США, та сума процентів від суми позики за користування відповідачем грошовими коштами у розмірі 15000,00 гривень за період з 08.08.2014 до 17.02.2021 складає 15 645,21 гривень. Розрахунок процентів від суми позики здійснюється за формулою: (сума боргу за період) / 100% х (облікова ставка НБУ) / 365 днів х (кількість днів). Станом на 30.03.2021 курс гривні по відношенню до долара США за даними НБУ становить 27,9694 гривень за 1 долар США. 2 000,00 доларів США станом на 30.03.2021 еквівалентно 55 938,80 гривень = (2 086,03 дол. США х 27,9694 грн.). 2 086,03 доларів США станом на 30.03.2021 еквівалентно 58 345,00 гривень = (2086,03 дол. США х 27,9694 грн.). Сума заборгованості [PERSON] перед позивачем за договором позики, оформленим розпискою від 08.08.2014, становить: сума боргу 2000,00 доларів США, що еквівалентно 55 938,80 гривень, сума боргу 15000,00 гривень, проценти від суми позики за користування коштами 2086,03 доларів США, що еквівалентно 58 345,00 гривень, проценти від суми позики за користування коштами 15 645,21 гривень, а всього 144 929,29 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у розмірі: сума боргу 2000,00 доларів США, що еквівалентно 55 938,80 гривень; суму боргу 15000,00 гривень; проценти від суми позики 2086,03 доларів США, що еквівалентно 58 345,00 гривень; проценти від суми позики 15 645,21 гривень, а всього 144 929,29 гривень, а також судові витрати: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень, судовий збір у розмірі 1449,29 гривень. Ухвалою суду від 09 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки, 08.08.2014 року [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , отримав від [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрований за адресою: Донецька область, Красноармійський (нині - Покровський) район, с. Новосергіївка, проживає за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти у розмірі 2000 доларів США (дві тисячі доларів США) та 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень), які зобов`язався сплатити у термін до повного погашення суми боргу (а.с.16). Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і в установлений строк (термін) відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини 2 статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 22.02.2021 позивачем відповідачу були направлені вимоги про повернення боргу протягом тридцяти днів, які відповідач проігнорував, борг позивачу не повернув (а.с.18-19, 25, 26). Судом встановлено, що зобов`язання з повернення позики відповідачем, який отримав від позивача в рахунок позики грошові кошти 2000 доларів США (дві тисячі доларів США) та 15000 (п`ятнадцять тисяч гривень), не виконані, а отже, у позивача виникло законне право вимагати від відповідача повернення суми боргу. Оскільки боргова розписка від 08.08.2014 року не містить умов щодо розміру процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, як це визначено ч.1 ст.1048 ЦК України. За період з 08.08.2014р. по 17.02.2021 р. сума процентів від суми позики за користування відповідачем грошовими коштами у розмірі 2000,00 доларів США складає 2 086,03 доларів США, та сума процентів від суми позики за користування відповідачем грошовими коштами у розмірі 15000,00 гривень за період з 08.08.2014 до 17.02.2021 складає 15 645,21 гривень (а.с.20-24). Розрахунок процентів від суми позики здійснюється за формулою: (сума боргу за період) / 100% х (облікова ставка НБУ) / 365 днів х (кількість днів). Станом на 30.03.2021 курс гривні по відношенню до долара США за даними НБУ становить 27,9694 гривень за 1 долар США. 2 000,00 доларів США станом на 30.03.2021 еквівалентно 55 938,80 гривень = (2 086,03 дол. США х 27,9694 грн.). 2 086,03 доларів США станом на 30.03.2021 еквівалентно 58 345,00 гривень = (2086,03 дол. США х 27,9694 грн.). Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог судовий збір в розмірі 1449,29 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду (а.с.1), підлягає стягненню з відповідача. Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500грн. Відповідно до статті 133 КЗпП України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 3 цієї статті передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, крім інших, на професійну правничу допомогу . Згідно частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Відповідно до наданого договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2021 року (а.с.27-30), актів виконаних робіт № 1 та №3 від 17 лютого 2021 (а.с.27) позивачем сплачено адвокату 4500,00 гривень. Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивач був вимушений звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи складність справи, те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає, що за надання правничої допомоги адвокатом на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 4500 гривень.

Outcome: approved