Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

До суду 25 червня 2019 року надійшов позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до [PERSON] , третя особа: Одеська міська рада, за яким просили: - витребувати у [PERSON] нежитлове приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25496945) на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, в особі департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, вул. Артилерійська, 1 м. Одеса, р/р 37326036134299, МФО 820172 в ГУДКСУ в Одеській обл., ЄДРПОУ 26302595); - усунути перешкоди у користуванні шляхом виселення [PERSON] із нежитлового приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25496945) на користь департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, вул. Артилерійська, 1 м. Одеса, р/р 37326036134299, МФО 820172 в ГУДКСУ в Одеській обл., ЄДРПОУ 26302595). - скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про державну реєстрацію квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 11675851101) та закрити розділ за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 11675851101. - стягнути із [PERSON] судові витрати. Згідно обґрунтування позовних вимог, нежитлове приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25496945), є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, управлінням якими здійснює департамент комунальної власності Одеської міської ради. 08.02.2007 року виконавчим комітетом прийнято рішення №20, на підставі якого видане свідоцтво про право власності від 24.10.2008 року серії [NUMBER] на нежитлове приміщення підвалу, розташоване за адресою [ADDRESS] . Наразі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та свідоцтво про право власності є чинними. Відповідно до договору оренди від 15.04.2019 року №181/33 дане приміщення знаходилось в орендному користуванні у ФОП [PERSON] , строком до 15.03.2022 року. У ході реалізації покладених на Департамент функцій та завдань було встановлено, що нежитлове приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., за адресою [ADDRESS] , було зайнято третьою особою, а саме мешканцем квартири [ADDRESS] за вказаною адресою - [PERSON] .. Відповідач набув право власності на вказану квартиру [ADDRESS] , яка в цілому складалась із трьох кімнат, заг. пл. 76,9 кв.м., у тому числі житл. пл..39 кв.м.(12,6+16,5+9,9) , підсобка пл..8,8 кв.м., 14,4 квм.м. (техн. паспорт від 14.12.2012р. а.с.92-93)на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 22.12.2012р. з [PERSON] та [PERSON] .. У подальшому, 09.11.2018 року на замовлення відповідача [PERSON] ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» проведену технічну інвентаризацію об`єкта нерухомості - квартири та було встановлено, що квартира складається З : №1 - коридор, 7,5 кв.м., №2 - житлова - 12,6 кв.м., №3 - житлова 24,0 кв.м, №4 - кухня 10,9 кв.м., №5 - сходи 1,9 кв.м., №6 - сходи 2,3 кв.м., №7 - санвузол 9,1 кв.м., №8 - житлова 13,5 кв.м., №9 - підсобне 18,2 кв.м., №10 - підсобне 18,1 кв.м., балкон площею 0,6 кв.м., заг. пл.. 118, 7 кв.м., у тому числі житловою - 50,1 кв.м.. При цьому зазначено, що загальна площа квартири збільшилась до 118,7 кв.м., за рахунок того, що власником квартири було здійснено поділ простору об`єкту на 2 рівні (антресолі), а також житлова площа збільшена до 50,1 кв.м., демонтування внутрішніх перегородок. При співвідношенні технічних планів на квартиру та приміщення підвалу вбачається, що площа квартири відповідача була збільшена за рахунок нежитлового підвального приміщення, яке належить на праві власності територіальній громаді м. Одеси. Таким чином, за рахунок об`єкта комунальної власності було незаконно збільшено площу квартири відповідача . Відповідно до п. 1.1. та п. 1.2. Положення про ДКВ ОМР - він є виконавчим органом ОМР і наділяється міською радою повноваженнями щодо управління комунальною власністю територіальної громади міста. За змістом п. 2.6 вказаного Положення одним із основних завдань Департаменту є організація претензійно-позовної роботи., він у встановленому порядку здійснює захист прав та інтересів територіальної громади м. Одеси в особі ОМР в усіх судових органах з питань, що віднесені до компетенції Департаменту. За викладених обставин, звернулись до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 27.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. До суду 10.07.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації, якою зазначено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 17.04.2013 року за адресою: [ADDRESS] . 19.07.2019 року позивачем було подано заяву, якою усунуто недоліки, встановлені в ухвалі суду від 27.06.2019 року. Ухвалою суду від 31.07.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку в підготовчому засіданні 21.10.2019 року. Ухвалою суду від 21.10.2019 року за відсутності сторін було розглянуто та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (реєстраційної справи) із Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради. Розгляд справи був відкладений на 02.12.2019 року. Ухвалою суду від 30.10.2019 року за клопотання позивача забезпечено позов. На виконання вимог ухвали суду від 31.07.2019 року до суду 22.11.2019 року було надано копію реєстраційної справи (т.1, а.с.81-128). Ухвалою суду від 02.12.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 18.02.2020 року. Розгляд справи 18.02.2020 року, 23.04.2020 року відкладався через неявку сторін, 30.06.2020 року - у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. У судове засідання 27.10.2020 року з`явилась представник позивача - [PERSON] , яка позовну заяву підтримала та просила задовольнити за обставин та підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Заяв по суті справи до суду не надав та причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши рішення у справі, зі згодою позивача, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, нежитлове приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25496945), є об`єктом комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. 08.02.2007 року виконавчим комітетом ОМР прийнято рішення №20, на підставі якого видане свідоцтво про право власності від 24.10.2008 року серії [NUMBER] на нежитлове приміщення підвалу, розташоване за адресою [ADDRESS] (а.с.14-15). Наразі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради та свідоцтво про право власності є чинними. Відповідно до договору оренди від 15.04.2019 року №181/33 дане приміщення знаходилось в орендному користуванні у ФОП [PERSON] , строком до 15.03.2022 року. У ході реалізації покладених на Департамент функцій та завдань було встановлено, що нежитлове приміщення підвалу №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., за адресою [ADDRESS] , було зайнято третьою особою, а саме мешканцем квартири [ADDRESS] за вказаною адресою - [PERSON] , про що свідчить відповідний акт обстеження від 02 травня 2019 року (а.с.9). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , яка в цілому складалась із трьох кімнат, заг. пл.. 76,9 кв.м., у тому числі житл. пл..39 кв.м. (12,6+16,5+9,9) , підсобка пл..8,8, 14,4 квм.м. (техн. паспорт від 14.12.2012р. а.с.92-93) на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2012 року, укладеного з [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Шатіловою О.В., зареєстрованим у реєстрі за №7-2899 (а.с.19). Право власності відповідача на вказану квартиру [ADDRESS] , яка в цілому складалась із трьох кімнат, заг. пл.. 76,9 кв.м., у тому числі житл. пл.39 кв.м., було зареєстровано 12.02.2013 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №11675851101). Як вбачається із матеріалів реєстраційної справи на квартиру [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 11675851101), 26 листопада 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно КП «Агенція реєстраційних послуг» Морозовою О.С. на підставі заяви відповідача було прийнято рішення №44244217 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна із реєстраційним номером 11675851101 (а.с.122). 26.11.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно КП «Агенція реєстраційних послуг» Морозовою О.С. на підставі договору купівлі-продажу серії та номер 7-2899 від 22.12.2012 року; технічного паспорту серія та номер б/н, виданий 09.11.2018 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» (а.с.125-127); довідки серії та номер 00325 від 09.11.2018 року, видавник «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», були внесені зміни щодо площі належної відповідачу квартири [ADDRESS] (номер запису про право власності №184055). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.11.2018 року, належна відповідачу квартира склала 118,7 кв.м. (загальна площа) та 50,1 кв.м. (житлова площа) (а.с.123) тобто приєднано 118,7-76,9=41,8 кв.м. Згідно довідки серії та номер 00325 від 09.11.2018 року, видавник ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», під час технічної інвентаризації об`єкта нерухомості - квартири [ADDRESS] , проведеної 09.11.2018 року ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», було встановлено, що квартира складається з : №1 - коридор, 7,5 кв.м., №2 - житлова - 12,6 кв.м., №3 - житлова 24,0 кв.м, №4 - кухня 10,9 кв.м., №5 - сходи 1,9 кв.м., №6 - сходи 2,3 кв.м., №7 - санвузол 9,1 кв.м., №8 - житлова 13,5 кв.м., №9 - підсобне 18,2 кв.м., №10 - підсобне 18,1 кв.м., балкон площею 0,6 кв.м., заг. пл.. 118, 7 кв.м., у тому числі житловою - 50,1 кв.м.. При цьому зазначено, що загальна площа квартири збільшилась до 118,7 кв.м., за рахунок того, що власником квартири було здійснено поділ простору об`єкту на 2 рівні (антресолі), а також житлова площа збільшена до 50,1 кв.м., демонтування внутрішніх перегородок (а.с.17).. До зазначеного також надано копію технічного паспорту від 09.11.2018 року, виготовленого ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» на ім`я [PERSON] (а.с.125-128), в якому також вказано, що квартира розташована на підвалі та І поверсі триповерхового будинку. Між тим, згідно технічного паспорту квартири від 14.12.2012 року (а.с.92), квартира відповідача на час її придбання в 2012 року розташовувалась на І поверсі триповерхового будинку. Суд вважає що довідка-лист ТОВ «Бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» не є належним доказом здійснення відповідно до законодавства поділу відповідачем простору об`єкту (квартири) на 2 рівні, а також що житлова площа збільшилась за рахунок демонтування внутрішніх перегородок, оскільки таким чином не могла збільшитись за рамки 76,9 кв.м., та у відповідача не було на праві власності будь-яких приміщень підвалу. Будь-яких належних доказів на спростування вказаних висновків суду збоку відповідача не надано. Таким чином при співвідношенні технічних планів на квартиру та приміщення підвалу вбачається, що площа квартири відповідача була збільшена і за рахунок нежитлового підвального приміщення №805, заг. пл.. 28,5 кв.м., що розташоване за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25496945), яке належить на праві власності територіальній громаді м. Одеси, а також інших приміщень. Відповідно до Положення про Департамент міського господарства Одеської міської ради у редакції № 3300-VII від 06.06.2018 р. єдиним органом уповноваженим розпоряджатися житловим фондом на момент первинної реєстрації права власності та до теперішнього часу, є ДЕПАРТАМЕНТ МІСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ, який є правонаступником управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу міської ради. Згідно п. 2.5 Державних будівельних норм України «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення» ДБН В.2.2-15-2005 розміщення житлових приміщень у цокольних, підвальних і підземних поверхах житлових будинків не допускається. Статтею 1 Закону України «Про державну приватизацію житлового фонду»визначено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. При цьому, матеріалами справи підтверджено, і відповідачем не спростовано, що спірне нежитлове приміщення підвалу не виділялося йому в користування чи приватизацію, відсутні будь які-документи, які б свідчили про зазначене. Таким чином, за рахунок об`єкта комунальної власності було незаконно збільшено площу квартири відповідача. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321, 327 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном та можливість використовувати ці права на свій розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді, а управління цим майном здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Враховуючи те, що Одеська міська рада є колегіальним органом, органом місцевого самоврядування, вона діє лише через створені нею виконавчі органи місцевого самоврядування, виконавчий комітет, відділ, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виключний перелік вказаний органів міститься в Законі України «Про місцеве самоврядування». Департамент комунальної власності Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради і здійснює облік, контроль та управління комунальним майном відповідно до Положення про департамент комунальної власності Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 року № 2752-VI. Отже, вказаний Департамент виступає у даній справі як виконавчий орган Одеської міської ради, наділений повноваженнями бути позивачем у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу, якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Із вказаних приписів вбачається, що рішення щодо відчуження комунального майна приймається виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, однак враховуючи те, що Одеською міською радою рішень щодо відчуження спірного приміщення не приймалось, приміщення вибуло з комунальної власності поза волею територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. Незаконне вибуття з комунальної власності територіальної громади м. Одеси нежитлового приміщення підвалу порушує економічні основи місцевого самоврядування, економічні права територіальної громади м. Одеси. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику у справах про захисту права власності та інших речових прав»: Спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України. Відповідно до ч. 5ст. 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ч. 8ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Згідно зі ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Таким чином, позовні вимоги щодо віндикації та усунення перешкод у користування спірним майном шляхом виселення підлягають задоволенню на користь позивача як первинного власника спірного об`єкту як нежитлового приміщення. Таким чином, вимога про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення є похідною вимогою про витребування майна, оскільки це є одним зі шляхів реалізації вимог про витребування майна. Саме таке формулювання позовної вимоги надає можливість виконати судове рішення в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» без будь-яких затягувань цього процесу і необхідності звернення до суду з заявами про роз`яснення порядку та способу виконання судового рішення З урахуванням викладеного, суд зазначає, що реєстрація запису про державну реєстрацію права приватної власності з відповідача - підлягає скасуванню. Згідно ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, за викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та вважає за можливе задовольнити їх у повному обсязі. Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то і судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved