Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач ГО «Австостоянка «Мрія» із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що ГО «Автостоянка «Мрія» є організацією, яка об'єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів по забезпеченню збереження власних легкових автомобілів. Як член громадської організації, кожний член організації зобов'язаний виконувати вимоги її Статуту і сплачувати щомісячно членські внески для забезпечення самофінансування її життєдіяльності. Позивач зазначає, що відповідач всупереч зобов'язань з 2009 року не сплачує членські внески, сума заборгованості по сплаті яких станом на 31.12.2013 року склала 5240,00 гривень. В зв'язку з чим, [PERSON] рішенням Правління організації виключено із складу членів організації з зобов'язання погашення заборгованості до 05.04.2014 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просили суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, жодних заперечень, заяв, клопотань до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення сторін за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку виниклим між сторонами по справі правовідносинам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Громадської організації «Автостоянка «Мрія» не підлягають задоволенню. Заслухавши думку представника сторони позивача, дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 1.1. Статуту Громадської організації «Автостоянка «Мрія», громадська організація «Автостоянка «Мрія» є громадською організацією, яка об'єднує громадян на основі спільності інтересів своїх членів для реалізації мети та завдань. Відповідно до п. 4.3. Статуту Громадської організації «Автостоянка «Мрія», прийом до членів організації здійснюється на підставі заяви. Суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] є членом Громадської організації «Автостоянка «Мрія». Такі твердження позивача, крім його пояснень не ґрунтуються на матеріалах справи. Твердження представника позивача, з приводу членства [PERSON] в складі Громадської організації «Автостоянка «Мрія» не підтверджені будь-яким доказом крім його пояснень, до яких суд ставиться критично. Не беручи до уваги такі пояснення, суд враховує відсутність доказів такої обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 4.5. Статуту Громадської організації «Автостоянка «Мрія» , член Організації зобов'язаний своєчасно сплачувати вступні та членські внески в розмірах та строки, що встановлюються Правлінням Організації. В конкретному випадку з врахуванням усіх наявних матеріалів справи та доказів досліджених судом в ході розгляду справи по суті, суд вважає, що у [PERSON] не виникло обов'язків, як у члена Організації перед Громадською організацію «Автостоянка «Мрія» і відповідно у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача суми пред'явленого до стягнення з підстав, що визначені у позові . На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову. Розподіл судових витрат між сторонами вирішити в за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed