Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Ірпінська міська рада Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою встановлено, гр. [PERSON] , 11.08.2018 року близько 11 год. 00 хв. з м. Ірпінь (земснаряд) грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби забороненими знаряддями вилову (сіткою з жилки - 1 шт.) з берега, при цьому виловив рибу: проскирка в кількості 10 шт., плітка в кількості 1 шт., окунь в кількості 6 шт., судак в кількості 1 шт., верховодка в кількості 5 шт., загальною вагою 1,0 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1122,00 грн. Таким чином [PERSON] порушив п. 3.15 Правила любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від15.02.1999 р., № 19,зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і несе відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою від 26.09.2018 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Таким чином, вина [PERSON] є доведеною, проте, питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Також вказують на те, що Управлінням Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області було вжито заходів досудового врегулювання спору, а саме, направлено відповідачу лист від 14.05.2019 року №2-7-19/2600-19 з проханням добровільно заплатити суму майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. У зв`язку з цим, позивач просить суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі 1122,00 грн, та судові витрати в розмірі 1921 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином поштою, шляхом направлення повістки поштовим зв`язком за місцем реєстрації та оголошенням на офіційному сайті Судової влади України, відзив на позов не подано, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2018 року близько 11 год. 00 хв. з м. Ірпінь (земснаряд) грубо порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби забороненими знаряддями вилову (сіткою з жилки - 1 шт.) з берега, при цьому виловив рибу: проскирка в кількості 10 шт., плітка в кількості 1 шт., окунь в кількості 6 шт., судак в кількості 1 шт., верховодка в кількості 5 шт., загальною вагою 1,0 кг., чим наніс збитки рибному господарству України на суму 1122,00 грн. Таким чином [PERSON] порушив п. 3.15 Правила любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського і спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від15.02.1999 р., № 19,зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» і несе відповідальність відповідно до ч. 4 ст. 85 КУпАП. Постановою від 26.09.2018 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУпАП, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно розрахунку матеріальної шкоди до протоколу № 006814 від 11.08.2018 року сума заподіяної шкоди становить 1122,00 грн. 14.05.2019 року Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області направило [PERSON] пропозицію з досудового врегулювання спору, в якій просило сплатити майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 1122,00 грн. Згідно зі ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Згідно ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. У пункті 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм. Постановою Кабінету Міністрів України № 1209 від 21 листопада 2011 року затверджені такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів. Аналіз наведених спеціальних правових норм у галузі охорони навколишнього середовища дає підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучення водних біоресурсів, у тому числі і риби, із середовища їх перебування добування, є окремим видом правопорушення, за яке передбачена матеріальна відповідальність у виді відшкодування шкоди згідно визначених розмірів (такс). У відповідності до ч.1 ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України. Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 895 від 30 вересня 2015 року, Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15 липня 2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Згідно з вимогами ст. 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Звертаючись з даним позовом до суду Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просить стягнути з відповідача майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, на користь Ірпінської міської ради Київської області, оскільки даний орган місцевого самоврядування здійснює права власника водних біоресурсів за місцем завдання шкоди. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 січня 2019 року (справа № 541/307/17) Верховний Суд визнав обґрунтованими судові рішення судів попередніх інстанції щодо можливості стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь сільської ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved