Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] На цей час вони проживають окремо. Позивачка є інвалідом 2 групи, непрацездатною, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК серії АВ №0673998. Позивачка проживає разом з матірю [PERSON], яка її утримує. Відповідач перестав надавати кошти на утримання позивачки, хоча має постійне офіційне місце роботи та стабільний заробіток працює екологом ПАТ «Запоріжвогнетрив», тобто має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст. 274 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо такого порядку, на виконання вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, від відповідача не надійшло. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідачу направлялися ухвала про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з копією позовної заяви та всіма додатками до неї за адресою місцезнаходження: [ADDRESS], що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Лист повернувся з відміткою у поштовому повідомленні про неявку адресату за отриманням. Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У наданий судом строк - протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання ухвали суду, відповідачем відзив на позов суду не подано. Клопотання від сторін про відкладення розгляду справи до суду не надходили. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з такого. [PERSON] є батьком [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серія 1-ЖС №125134 від 16.09.2009 року. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серія 10 ААБ №505282 [PERSON] є інвалідом 2-ї групи. Відповідно до пенсійного посвідчення №3234116364 [PERSON] є отримувачем пенсії по інвалідності з дитинства. З огляду на наведене, правовідносини сторін регулюються нормами ст. 198-201 Сімейного Кодексу України, оскільки йдеться про стягнення аліментів на утримання дитини, яка досягла повноліття, однак є непрацездатною. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст. 77-79 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, відповідно до засад змагальності сторін за ст.12 ЦПК України. Суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан повнолітньої непрацездатної доньки з одного боку, відсутність заперечень відповідача щодо неспроможності надання матеріальної допомоги на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, вважає позовні вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з визначенням аліментів в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходів) платника аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки [PERSON], довічно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави суд стягує 704,80 грн. судового збору.\~\~

Outcome: approved