Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

До Сватівського районного суду з даним позовом звернувся [PERSON] , який обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Луганську померла його матір - [PERSON] . Він як син, є спадкоємцем за законом. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,7500 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . У встановлений законом шестимісячний строк він надіслав до Першої Сватівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 01 листопада 2017 року, якою висловив бажання прийняти спадщину після померлої матері. Одночасно з цим листом він надіслав до Білокуракінського районного суду Луганської області заяву про встановлення факту смерті його матері [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Дана заява була розглянута лише 18 грудня 2017 року, коли вже строк на прийняття спадщини був вже пропущений. Свідоцтво про смерть матері він отримав лише 27 грудня 2017 року у Сєвєродонецькому МВ ДРАЦС ГТУЮ. 21 грудня 2018 року його представник за довіреністю Какулія О.Є. звернувся від його імені до Першої Сватівської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій зазначив, що він вже звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, атому встановлений законом строк ним пропущено не було. Однак державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та ухвалив відповідну постанову, в якій зазначив, що строк у 6 місяці ним пропущений з тих підстав, що до заяви від 01 листопада 2017 року було долучено Лікарське свідоцтво про смерть № 149, яке видане у м. Луганську та не відноситься до переліку документів на підставі яких нотаріус перевіряє факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини, а тому спадкова справа не заводилась. Вважає, що строк, визначений законодавством на прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, які виникли не з його волі, а стали наслідком тимчасової окупації території України. Просить суд визначити йому додатковий строк терміном у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] у м. Луганську. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Какулія О.Є. не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.63). Представник відповідача - Сватівської районної державної адміністрації Фесенко Р.В. подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, як прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ, міст. Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. В зв`язку з чим вважає, що Сватівська районна державна адміністрація є неналежним відповідачем. В судовому засіданні відзив підтримав з підстав, зазначених у ньому. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 березня 2019 року за клопотанням позивача [PERSON] було залучено в якості співвідповідача Сватівську міську раду Луганської області. В судове засідання представник відповідача Сватівської міської ради Луганської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.50,56,61). Жодних заяв, клопотань чи відзиву на позов від нього не надходило. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] у м. Луганську померла [PERSON] , про що суду надано копію свідоцтва про її смерть (а.с.7). Померла [PERSON] є матір`ю позивачеві [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки [ADDRESS] (за межами населеного пункту), про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с.10). Позивач [PERSON] 01 листопада 2017 року звернувся до Першої Сватівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки строк у 6 місяці ним пропущений та з тих підстав, що до заяви від 01 листопада 2017 року було долучено Лікарське свідоцтво про смерть № 149, яке видане у м. Луганську та не відноситься до переліку документів на підставі яких нотаріус перевіряє факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини, а тому спадкова справа не заводилась (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1221 ЦК Укаїни місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Зокрема, питання щодо місце відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, врегульовується статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до вказаних норм, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна,спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. З огляду на це, а також враховуючи, що спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 5.7500 га, знаходиться за адресою Луганська область, Сватівський район, Стельмахівська сільська рада, [PERSON] у встановлений строк, надіслав до Першої Сватівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини від 01.11.2017 року. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Померла [PERSON] мешкала у м. Луганську, де і померла, тобто на тимчасово окупованій території України. Відповідно до Наказу МЮУ від 17.06.2014 № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» з 17.06.2014 був тимчасово припинений доступ користувачів до єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, а саме: Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Спадкового реєстру, Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, Єдиного реєстру довіреностей, Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, Державного реєстру актів цивільного стану громадян, Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, до закінчення антитерористичної операції на сході України, де провадяться заходи антитерористичної операції, у тому числі і в м. Луганськ. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, з причин, що від нього не залежали, що в даному випадку є поважною причиною пропуску такого строку. За даних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] до Сватівської міської ради Луганської області, оскільки вважає причину пропуску позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини, - поважною. Водночас, суд зазначає, що відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, як прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад, сіл, селищ, міст. Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. В зв`язку з чим суд приходить до висновку, що Сватівська районна державна адміністрація є неналежним відповідачем, а тому в частині позовних вимог [PERSON] до Сватівської районної державної адміністрації - слід відмовити. На підставі викладеного

Outcome: approved