Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 01.02.1979 року виданого Словянською міською радою на підставі рішення № 20/37 виконкому Словянської міської Ради народних депутатів від 24.01.1979 року, належить 12/25 ідеальних долей житлового будинку № 80 з господарськими та побутовими будовами та спорудами по вул. Солідарній (раніше Пролетарська) в м. Словянську Донецької області. В даному будинку на даний час зареєстрований син позивача - відповідач [PERSON], який фактично не проживає в спірному будинку з 1993 року, оскільки постійно проживає на території Російської Федерації. Будь якої участі в утриманні будинку відповідач не приймає, не несе витрат по сплаті комунальних послуг, налогів та зборів, особисті речи відсутні. Рішення про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням необхідне позивачу для зняття відповідача з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо будинку та оформлення субсидії. У звязку з чим просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком № 80 по вулиці вул. Солідарній (раніше Пролетарська) в м. Словянську Донецької області. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити.(а.с. 22) Відповідач [PERSON] судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі. (а.с. 21) Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачу [PERSON] згідно свідоцтва про право власності від 01.02.1979 року виданого Словянською міською радою на підставі рішення № 20/37 виконкому Словянської міської Ради народних депутатів від 24.01.1979 року, належить 12/25 ідеальних долей житлового будинку № 80 з господарськими та побутовими будовами та спорудами по вул. Солідарній (раніше Пролетарська) в м. Словянську Донецької області.(а.с. 3) Як видно з довідки про склад родини від 22.06.2017 року, виданої виконавчим комітетом Словянської міської рди - в будинку № 80 по вул. Солідарна (Пролетарська) Донецької області крім позивача та його дружини також зареєстрований їх син [PERSON] (а.с. 4) Відповідно до довідки виданої керівником комітета мікрорайону «Словважмаш» від 23.06.2017 року видно, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в житловому будинку № 80 по вул. Солідарній (Пролетарська) Донецької області, однак не проживає за вищевказаною адресою з 1993 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні достовірно встановлено, що в спірному житловому будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], який фактично він за цією адресою не проживає з 1993 року, у звязку з чим на думку суду є таким, що втратив право користування житлом в розумінні ч.2 ст. 405 ЦК України. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Судові витрати по справі позивач просив віднести на його рахунок.

Outcome: approved