Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До надійшов позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави, в особі Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 72429,23 грн., посилаючись на те, що в ході розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення спеціалістами ЦЗ Суворовського району м. Одеси було встановлено, що [PERSON] був зареєстрований як фізична особа-підприємець про що не повідомив ЦЗ Суворовського району м. Одеси під час перебування на обліку як безробітний та отримання допомоги по безробіттю за період з 13.01.2009 року по 19.02.2010 року, з 30.01.2012 року по 24.10.2012 року, з 12.02.2014 року по 30.12.2014 року на загальну суму 72 429,23 грн. Представник Одеської місцевої прокуратури № 4 та Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси в судовому засіданні вимоги позову підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі; заперечували проти заочного розгляду справи та просили розглянути справу в загальному порядку. Відповідач до суду не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Одеської місцевої прокуратури № 4 та Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини. 12.12.2004 року [PERSON] , код [NUMBER], був зареєстрований як фізична особа - підприємець. 20.01.2009 року, 06.02.2012 року та 12.02.2015 року позивач звертався до ЦЗ Суворовського району м. Одеси із заявами про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, в яких зазначив, що він не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсії не отримує. За результатом розгляду поданих заяв, на підстав наказів №НТ090120 від 20.01.2009 року, №НТ120206 від 06.02.2012 року, №НТ120217 від 17.02.2014 року [PERSON] було надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. За період з 20.01.2009 року по 19.02.2010 року відповідачу було виплачено 16\~155,61 грн., за період з 06.02.2012 року по 24.10.2012 року 12\~282,41 грн., за період з 12.02.2014 року по 30.12.2014 року 43\~991,21 грн. У відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 60/62 від 13.02.2009 року, Позивачем проведено перевірку та встановлено факт подання [PERSON] недостовірних даних, що мали місце під час одержання ним допомоги по безробіттю, зокрема: під час отримання допомоги по безробіттю [PERSON] був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності. За результатами вказаної перевірки Позивачем складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №82 від 27.03.2015 року. На підставі вказаного Акту розслідування, відповідно до п. 6.14 Порядку № 307 від 20.11.2000 року, ЦЗ Суворовського району м. Одеси 30.03.2015 року видано наказ № НТ150330 про повернення коштів в розмірі 72\~429,23 гр. Одним з основних принципів, на підставі якого здійснюється страхування на випадок безробіття є законодавче визначення умов і порядку здійснення страхування на випадок безробіття (ст. 2 Закону України №1533). Серед інших, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності, є видом матеріального забезпечення на випадок безробіття. Відповідно до ч. 2 ст.3 6 Закону України №1533 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з пп. б ч.3 ст.1 Закону України Про зайнятість населення громадяни, які забезпечують себе роботою самостійно, у тому числі підприємці, належать до зайнятого населення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України №1533 загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Згідно з пп. 8 п. 1 ст. 31 Закону України №1533 виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України №1533 сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п.6.14 Порядку № 307 якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] при неодноразовому зверненні до ЦЗ Суворовського району, подав недостовірні відомості, на підставі яких прийнято рішення про надання йому статусу безробітного та виплачено матеріальне забезпечення на випадок безробіття в загальному розмірі 72\~429,23 грн., які підлягають стягненню на користь Центру зайнятості Суворовського району м. Одеси. В силу положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Одеської місцевої прокуратури № 4 підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 1\~378 грн. у вигляді сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved