Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - Гупалівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту батьківства. Заявник посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,770 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала йому відповідно до державного акта на право власності на землю серія [NUMBER] від 29 січня 2004 року. За життя він склав заповіт від 29 грудня 2011 року, посвідчений секретарем Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому вказав сина заявника [PERSON] як спадкоємця вище вказаного майна. Відповідно до ст. 1241 ЦК України заявник має право на обов'язкову частку у спадщині. Але при перевірці документів нотаріусом було виявлено, що в свідоцтві про народження заявника в графі «батько» поставлений прочерк. Тобто не підтверджуються її родинні відносини з покійним. Заявнику порекомендували звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства. Батьки заявника: [PERSON] та [PERSON] не реєстрували шлюб, але проживали разом в с. Гупалівка та перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1960 року, вели спільне господарство та утримували її, що підтверджується довідками сільської ради. Відповідно до Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати. Той факт, що покійний [PERSON] визнавав себе батьком заявника підтверджується його заповітом, де він вказує її сина [PERSON] як спадкоємця та називає його онуком. Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що тягнуть за собою виникнення, зміну або припинення юридичних правовідносин. Дані протиріччя позбавляють заявника можливості отримати свідоцтво про право на спадщину батька. Тому заявник змушена звертатися до суду та прохає встановити факт визнання [PERSON] її батьком. Заявник в судове засідання не з'явилася, представник заявника надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їх участі, вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис №27, [PERSON] народилася [INFO], де в графі про батька поставлено прочерк, а мати записана - [PERSON] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 05, де вказано [PERSON] одружилася з [PERSON], та взяла прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 12). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 28, виданого виконкомом Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] - помер [INFO] (а. с. 14). Відповідно до довідки Гупалівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 21.11.2017 № 848батьками заявника є: [PERSON] та [PERSON], які не реєстрували шлюб, але проживали разом в с. Гупалівка та перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1960 року, вели спільне господарство та утримували дочку (а. с. 22). Відповідно до Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 01 жовтня 1968 року від осіб, які не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що померлий [PERSON] визнавав себе батьком заявника, проживав однією сім'єю з 1960 року з її матір'ю [PERSON] та утримував її, також судом встановлено, що заявникові встановлення факту визнання батьківства має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину батька. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved