Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява Маріупольського дошкільного дитячого будинку № 4 «Сонечко» до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Служба у справах дітей Лівобережної райдержадміністрації м. Маріуполь про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. Дана позовна заява мотивована тим, що в Маріупольському дошкільному дитячому будинку №4 «Сонечко» на повному державному забезпеченні з 30.12.2013 року перебуває малолітня [PERSON], [INFO]. Дитина зарахована в дитячий будинок наказом по дитячому будинку на підставі путівки, виданої службою у справах дітей Донецької облдержадміністрації, рішення Дебальцевського виконавчого комітету №171 від 18.04.2012 року «Про влаштування малолітньої [PERSON], [INFO] у дитячий заклад на повне державне утримання». Матір залишила дитину в дитячому відділенні Дебальцевської ЦМЛ, про що було складено відповідний акт. За час перебування дитини в дитячому будинку мати дівчинку не відвідувала, матеріальної допомоги не надавала. Відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Адміністрація дитячого будинку у особі директора є опікуном дітей, що перебувають у закладі на повному державному забезпеченні. З метою захисту прав малолітньої дитини, просять суд позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її доньки - [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивач направив заяву про розгляд справи без участі свого представника, позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Прокурор Граневська О.В. в судовому засіданні позовні вимоги Маріупольського дошкільного дитячого будинку № 4 «Сонечко» підтримала, просила їх задовольнити. Треті особи, Слов'янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Служба у справах дітей Лівобережної райдержадміністрації м. Маріуполь, надали суду заяви про розгляд справи без своїх представників, не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області, [PERSON], в судове засідання не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, будучи допитаною на попередньому засіданні, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Вислухавши думку прокурора, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народилася [INFO] року, батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст. 135 СК України від 16.06.2011 року №00009142905 відомості про батька дитини [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, про покинуту чи знайдену дитину №327 від 17.04.2012 року, 12.04.2012 року дитина, [PERSON], залишена в дитячому відділенні Дебальцевської ЦМЛ. Дівчинка народилась доношеною на дому, росла з ознаками відставання у фізичному та речовому розвитку. Мати дитину не відвідує, батька немає. Догляд за дитиною, організація виховання не відповідають рекомендаціям дільничної педіатричної служби. Сімейний анамнез обтяжений психічними захворюваннями. Рішеннями виконавчого комітету Дебальцівської міської ради від 18.04.2012 року за №№ 170, 171, малолітній [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та влаштовано в дитячий заклад на повне державне утримання. Наказом директора Маріупольського дошкільного дитячого будинку № 4 «Сонечко» за №161 від 30.12.2013 року «Про зачислення дітей» 30.12.2013 року у дитячий будинок №4 «Сонечко» з обласного спеціалізованого будинку дитини м. Донецька до дефектологічної групи №3 зачислена [PERSON], [INFO], на підставі путівки Служби у справах дітей Донецької ОДА №34 від 23.12.2013 року. За час перебування [PERSON] в закладі, її мати, [PERSON], долею, життям та здоров'ям дитини не цікавилася, не відвідувала, не телефонувала, листів не надсилала, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-1518 від 21.08.2017 року орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно її доньки [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виховання доньки, не піклується про фізичний та розумовий стан дитини, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача, якщо таки у неї малися. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини, [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється щодо обов'язку утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст.193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені на загальних підставах. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 193 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved