Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Словянської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною. Дана позовна заява мотивована тим, що починаючи з 08.08.2009 року по 20 травня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та мають від цього шлюбу дочку [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дочки, її відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони [PERSON], стосовно неможливості нормального спілкування з донькою позивача. Всі намагання позивача врегулювати даний спір мирним шляхом призводять лише до конфліктів. Відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Весь цей час він намагався налагодити нормальний зв'язок з дитиною, приймати участь в її вихованні та утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Свої обовязки, як батько, він намагається виконувати, сплачує кошти на утримання дитини у вигляді матеріальної допомоги. Стаття 153 СК України закріпляє право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватися безперешкодно. Тобто, ніхто не може чинити перешкоди у спілкуванні батьків та дітей, крім випадків, коли таке спілкування негативно впливатиме на дитину та її інтереси. Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до статті 157 СК України той з батьків, що проживає окремо від дитини зобовязаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право чинити перешкоди тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини. Таким чином, питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач зобовязаний брати участь у вихованні дитини та має право на особисте спілкування з дочкою, а відповідач не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Просить суд зобовязати [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вільному вихованні та спілкуванні з дочкою та визначити наступні способи участі у вихованні доньки, а саме особисте спілкування: побачення три рази на тиждень: пятниця з 18-00 год. до 24.00 год., субота 00.00 год. 24.00 год. та неділя з 00.00 год. 20.00 год. за місцем його проживання чи перебування; спільний відпочинок: першу половину відпочинку дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосередньо фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з дочкою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день побачення він має право забирати з дому/дошкільного навчального закладу особисто; зобовязати відповідача за два дні до зустрічі з дочкою надати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це позивача особисто на наступний день з дня настання таких обставин. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, за участю його представника [PERSON] На задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Представник позивача, [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] просить задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Словянської міської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 11.07.2016 року, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії І-НО № 370616 від 30 листопада 2010 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить Рішення Словянського міськрайонного суду від 20 травня 2016 року. Між сторонами немає порозуміння щодо участі позивача у вихованні дочки, її відвідуванні, а намагання позивача врегулювати даний спір мирним шляхом призводять до конфліктів. Відповідач перешкоджає йому, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з донькою. Позивач намагався налагодити нормальний зв'язок з дитиною, приймати участь в її вихованні та утриманні , розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Свої обовязки, як батько, він намагається виконувати, сплачує кошти на утримання дитини у вигляді матеріальної допомоги. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які б спростовували доводи позивача, якщо таки у неї малися. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 19 CК України орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Однак, відповідно до листа Словянської міської ради № 29/01-1004 від 19.07.2016 року, орган опіки та піклування не має можливості підготувати обєктивний та обґрунтований висновок з питання щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON], оскільки ані позивач, ані відповідач разом з дитиною не проживають на території Словянської міської ради, мешкають на території непідконтрольній Україні. Крім того, висновок органу опіки та піклування є ні чим іншим, як одним з доказів у справі. Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до статті 142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватись безперешкодно. Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про зобовязання відповідача [PERSON] не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про те, в якій спосіб повинно відбуватися спілкування батька з дитиною, суд виходить з наступного. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Отже, визначаючи спосіб та порядок спілкування дитини з батьком, суд передусім враховує інтереси дитини, приймає до уваги її вік ([INFO]) та вважає доцільним встановити наступний спосіб участі позивача у вихованні дитини: побачення три рази на тиждень: пятниця з 18-00 год. до 20.00 год., субота 10.00 год. 17.00 год. та неділя з 10.00 год. 15.00 год. за місцем проживання чи перебування позивача; спільний відпочинок: першу половину відпочинку дитина проводить з батьком; необмежене спілкування з дочкою особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу звязку, що не передбачають безпосередньо фізичного спілкування між батьком та дочкою; в день побачення позивач має право забирати з дому/дошкільного навчального закладу особисто. В задоволенні інших вимог позивача суд вважає за необхідне відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. При подачі позовної заяви позивачем [PERSON] був сплачений судовий збір за подання позову немайнового характеру в сумі 551,20 грн., тобто в мінімальному розмірі, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial