Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідачів [PERSON], та [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхньодніпровська міська рада Дніпропетровської області, згідно якого просить визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням квартирою № 3 в будинку № 6 по пр. Шевченко ( раніше Леніна) в м Верхньодніпровську Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимого позивач посилається на наступне: 08 червня 2016 року він став власником квартири [ADDRESS] ( раніше Леніна) в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2016 року. Його право власності на даний будинок зареєстроване в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Як йому стало відомо після укладання договору у вказаній квартирі ще з 08.07.2002 року і дотеперішній час зареєстровані відповідачі: [PERSON], та [PERSON] Які були лише зареєстровані у вказаній квартирі, але ніколи там не проживали та не проживають на сьогоднішній день будь-яких їх речей або майна у належній йому квартирі немає і ніколи не було. Вказані особи не є його родичами або членами сім'ї. Ніяких договорів найму житлового приміщення з відповідачами він не укладав. Так як відповідачі зареєстровані в належному йому житловому приміщенні він змушений сплачувати всі комунальні платежі та нести інші витрати, пов'язані з утриманням житла з врахуванням відповідачів самостійно, також не може оформити субсидію на комунальні послуги та розпорядитись належним йому житловим приміщенням. Самостійно зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою він не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідачів, місце знаходження яких йому не відоме, що й стало підставою звернення до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, подавши заяву про слухання справи у їх відсутність згідно якої підтримують позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином через оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я». Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень чи пояснень суду не надав Вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач є власником квартири [ADDRESS] ( раніше Леніна) в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2011 року. Право власності позивачки на даний будинок зареєстроване в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується копією договору купівлі-продажу та інформаційною довідкою із з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У належній позивачу квартирі ще з 08.07.2002 року і дотеперішній час зареєстровані відповідача [PERSON], та [PERSON], що підтверджується даними домової книги. Як стверджує позивач відповідачі були лише зареєстровані у вказаній квартирі, але ніколи там не проживали та не проживають на сьогоднішній день. будь-яких речей або майна у належній йому квартирі немає і ніколи не було. Вказані особи не є його родичами або членами сім'ї. Ніяких договорів найму житлового приміщення з відповідачами він не укладав. Факт не проживання відповідачів у належному позиваці житловому приміщенні підтверджується показаннями свідків [PERSON], та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що вони проживають одному будинку з позивачем. У належній позивачу квартирі протягом тривалого періоду часу ( більше року) ніхто не проживає. Їм відомо, що колись там проживала бабуся, але після її смерті ніхто в квартирі не живе. Відповідачів вони в даній квартирі та в під'їзді будинку ніколи не бачили. Також їм не відомі випадки, щоб відповідачі намагались зайти в дану квартиру. Оцінюючи досліджені вище докази, суд вважає, що факт не проживання відповідачів [PERSON]М,. та [PERSON], в житловому приміщенні, що належить позивачу більше одного року знайшов своє підтвердження. При цьому відповідачі не є членами сім'ї позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Доказів того, що відповідачі починаючи з 2002 року, тобто з моменту реєстрації, намагалися вселитись в квартиру, що належить позивачу, та проживати там, суду не надано. Доказів, що відповідачі відсутні в житловому приміщенні , належному позивачу більше року з поважних причин суду також не надано. Право власності у відповідачів на зазначену вище квартиру відсутнє. Відповідно відповідачі втрачають право на користування даним житловим приміщенням, як відсутні в ньому без поважних причин більше одного року. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідачів [PERSON], та [PERSON]В такими, що втратили право користування в квартирі [ADDRESS] ( раніше Леніна) в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 3 в будинку № 6 по пр. Шевченко ( раніше Леніна) в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на Державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Виходячи з того, що позовні вимоги позивача задоволенні та у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягнення понесені судові витрати, а саме по 320 грн., з кожної за сплачений судовий збір.

Outcome: approved