Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та 3% річних за порушення зобов`язання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.2018р., яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 164500грн. Зазначеним рішенням встановлено, що 30.06.2017р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно якому позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 164500грн. 04.10.2017р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення позичених коштів, однак 22.11.2017р. вказана вимога повернулася на адресу позивача з відміткою поштового відділення «у зв`язку із закінченням строку зберігання». На виконання зазначеного рішення Малиновським районним чудом було видано виконавчий лист, по виконанню якого відкрито виконавче провадження, однак борг повернутий не був. Позивач вважає, що починаючи з 30.11.2017р. на неповернуту за рішенням суду суму повинні бути нараховані три проценти річних за користування чужими коштами а також інфляційні витрати, які станом на 31.01.2019р. за його підрахунками становлять: 5773,2грн. 3% річних та 17889,17грн. інфляційні збитки, які позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути сплачений судовий збір. В судове засідання позивач не з`явився, сповіщений належним чином. Надав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги та просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилася, сповіщені належним чином. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, в якій зазначила, що визнає позов в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат, однак не погоджується із стягненням з неї витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не додано договору про надання правничої допомоги. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, судом встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07.06.2018р., яке було залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 06.11.2018р., стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 164500 грн. та судовий збір в сумі 1645 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що 30.06.2017р. між сторонами було укладено договір позики, відповідно якому позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 164500 грн. 04.10.2017р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення позичених коштів, однак 22.11.2017р. вказана вимога повернулася на адресу позивача з відміткою поштового відділення «у зв`язку із закінченням строку зберігання». На виконання зазначеного рішення Малиновським районним чудом було видано виконавчий лист, по виконанню якого відкрито виконавче провадження, про що свідчить витяг пошуку виконавчих проваджень, який наявний в матеріалах справи, однак борг повернутий не був. Відповідно до\~ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно\~ст. 11 ч.ч.1,5 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 530\~ЦК України\~ передбачено,\~що \~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК\~нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Що стосується заявлених вимог про стягнення з боржника трьох процентів річних та інфляційних витрат за період з 30.11.2017р. по 31.01.2019р. прострочення виконання зобов`язання, позивач надала суду відповідні розрахунки, згідно яких: суми інфляційних та трьох процентів річних за час прострочення виконання зобов`язання становлять відповідно 17889,17 грн. та 5773,27 грн. У суду не викликають сумніви, щодо розрахунку наданого позивачем. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Що стосується заперечень відповідача щодо стягнення з неї витрат на правничу допомогу в сумі 2800 грн. суд зазначає, що ці заперечення не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не заявлялися відповідні вимоги та не було додано до позовної заяви доказів сплати ним правничої допомоги у відповідному розмірі. Відповідно до ст.ст.133,\~141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved