Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Короловського районного суду м. Житомира 06.11.2020 звернулось АТ «Райффайзен Банк Аваль» із вказаним позовом, в якому його представник просит просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] і [PERSON] перед позивачем, яка виникла за кредитним договором №014/9690/81/112766 від 04.07.2007 у сумі 29\~430,35 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено вказаний кредитний договір, згідно умов якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 20\~000,00 доларів США строком до 02.07.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,500 % річних, комісію згідно умов договору та тарифів кредитора і виконати всі інші зобов`язання в порядку та в строки, визначені договором. З метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язання за кредитним договором, 04.07.2007 між Банком з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавці) було укладено Договір іпотеки, згідно умов якого, у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, кредитор має право звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Банк свої зобов`язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує і станом на 11.08.2020 у нього виникла заборгованість, від сплати якої останній ухиляється, в зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді від 09.12.2020 позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без руху і позивачу надано строк для усунення недоліків, які 11.01.2021 було усунуто (а.с.53, 60). Ухвалою судді від 12.01.2021 позовну заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с.68). Представник позивача 26.05.2021 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, в якій позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити і проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.98, 99). Судом вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, однак, [PERSON] , [PERSON] не скористались процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву і доказів на підтвердження своїх заперечень не надали. Враховуючи викладені обставини та в зв`язку з відсутності доказів поважності причин неподання відповідачами заяв по суті справи, суд, за згодою позивача і на підставі наявних у справі доказів, вважає за можливе провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.178, 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3\~ст.12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що з метою отримання кредиту, [PERSON] звернувся до Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується Заявою-анкетою Позичальника від 27.06.2007, де власноручно зазначив, що має намір отримати споживчий кредит, обрав валюту долари США, суму кредитування, строк та цільове використання кредиту (а.с.10-12). Своїм підписом під відповідним документом Позичальник засвідчив, що «ознайомлений у письмовій формі з кредитними умовами, зокрема: мета для якої кредит буде витрачений, наявні форми кредитування та відмінності між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, форми забезпечення, строк та відсоткова ставка за кредитом, орієнтовну сукупну вартість кредиту, з валютними ризиками, при отриманні кредиту в іноземній валюті тощо. З умовами надання та повернення кредиту, а також з діючим законодавством України, що регламентує відношення банку та клієнта був ознайомлений. Відповідно до п.3.1. Кредитного договору №014/9690/81/112766 від 04.07.2007, Кредитор надав Позичальнику Кредит у сумі 20\~000,00 доларів США на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування, що підтвреджується копією виписки по рахунку [PERSON] від 04.07.2007 (а.с.19). Згідно п.3.3. Кредитного договору, сторони встановили, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по Договору здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Відповідно до п.5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівкою, в касу Кредитора: щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 02.07.2027; щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту та при остаточному погашенні кредиту, сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 04.07.2007 між Банком (Іпотекодержатель) та [PERSON] , [PERSON] (Іпотекодавці) було укладено Договір іпотеки (а.с.20-21). Відповідно до п.1.2. Договору іпотеки, Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме, квартира [ADDRESS] , загальною площею 55,4 кв.м., яка належить Іпотекодавцям на праві приватної власності. Згідно п.3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5. цього Договору, і за рахунок вирученої від реалізації нерухомого майна, переважно перед іншими кредиторами, задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі з урахуванням податків. Згідно п.5.2. Договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пені, штрафних санкцій). Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом, передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п.5.4. Договору іпотеки). У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору, АТ «Райффайзен Банк Аваль» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення Відповідачам вимог про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість Позичальнику та Іпотекодавцям протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Дані вимоги були отримані, однак, у визначені Кредитором строки не виконані (а.с.27-31). Пунктом 5 Договору іпотеки передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, може проводитись, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості, станом на 11.08.2020 заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» за Кредитним договором становить 29\~430,35 доларів США (без урахуванням заборгованості по пені), яка складається із заборгованості за кредитом - 17\~239,68 доларів США; заборгованості по відсоткам - 12\~190,67 доларів США (а.с.6-9). Окрім того, 26.11.2015 Корольовським районним судом м. Житомира у справі №296/9674/15-ц, що набрало законної сили, позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено, стягнуто з позичальника на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/9690/81/112766 від 04.07.2007 у розмірі 18\~699,80 доларів США, що утворилась станом на 16.07.2015 (а.с.32-34). Отже, судом встановлено преюдиційність фактів дійсності правочину, укладеного між Сторонами, а також факт наявності боргових зобов`язань Позичальника перед Кредитором. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена. Як встановлено в судовому засіданні, вказане рішення суду не виконане, заборгованість не погашена. [PERSON] не виконує взяті на себе договірні зобов`язання та ухиляється від виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Згідно\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч.2\~ст.1050\~ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У відповідності до положень ст.611,\~615 ЦК України, у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст.575 ЦК України). Відповідно до\~ст.1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.1 ст.7 цього Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст.39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Відповідно до ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Статтею 589\~ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] , є обґрунтованими з огляду на те, що Позичальник не виконав взятих на себе зобов`язань перед позивачем за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка в добровільному порядку не погашена, а тому задовольняє позов у межах заявлених вимог. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved