Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], 3-тя особа: Дніпропетровська міська рада про визнання договору недійсним. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомив. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 12.03.2007 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу придбав у [PERSON] житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Степана Разіна, 5н. Так, 12 травня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір підряду на виконання будівельних робіт по реконструкції житлового будинку, який розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Степана Разіна, 5н. Предметом даного договору було виконання підрядником реконструкції та внутрішніх будівельних робіт житлового будинку, який складається з: літ. А-3 загальною площею 585,3 кв.м., житловою площею 273,6 кв.м., № 1- 4 споруди за вище вказаною адресою. 16 грудня 2014 року [PERSON] був отриманий технічний паспорт на житловий будинок по вул. Степана Разіна, 5н в м. Дніпропетровську. Відповідно до технічного паспорту об'єктом нерухомості є: житловий будинок літ. А-3 загальною площею 585,3 кв.м., житловою площею 273,6 кв.м., № 1- 4 споруди. Виконуючи взяті на себе зобов'язання, [PERSON] придбав будівельні матеріали для виконання [PERSON] будівельних робіт. Однак [PERSON] жодних будівельних робіт по реконструкції та внутрішніх будівельних робіт не виконала. Більш того, [PERSON] постійно ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, постійно вказує [PERSON], що ним не виконуються підготовчі роботи для здійснення ним взятих зобов'язань. На пропозиції [PERSON] по розірванню договору, [PERSON] посилається на те, що договір потрібно визнавати не дійсним тільки в судовому порядку. 31 грудня 2007 року [PERSON] був отриманий дозвіл № 489/2007 на виконання будівельних робіт та реконструкції житлового будинку по вул. Степана Разіна, 5н в м. Дніпропетровську, виданий Інспекцією Держархбудконтролю, згідно з проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою за № 561 від 20 жовтня 2007 року ГоловАпу. Будівельні роботи по реконструкції та внутрішніх будівельних робіт [PERSON] виконав своїми силами. Згідно до технічного висновку про стан житлового будинку який виконано НКП TOB «СТЕКОНИК» (ліцензія АГ № 574126 від 04.02.2011 року по 04.02.2016 року) від 18.08.2013 року, стан основних несучих конструкцій житлового будинку літ. А-3 загальною площею 585,3 кв.м., житловою площею 273,6 кв.м., № 1-4 споруди за адресою: вул. Степана Разіна, 5н в м. Дніпропетровську, задовольняє нормативним вимогам. В процесі огляду недоліків не виявлено. Стан основних конструкцій можливо віднести до категорії К-2. Побудовано згідно з будівельних, архітектурних, протипожежних, санітарних норм. Якість основних несучих конструкцій нежитлових будівель та споруд відповідає нормативним вимогам. В процесі огляду нежитлових будівель та споруди недоліків при виконанні будівельних робіт не виявлено. Якість будівельних матеріалів задовольняє вимогам СНІП 2.03.01-84; СНІП II- 23-81, ДБН.В. 1.1-7-2002. На думку [PERSON] [PERSON] навмисно не виконує зобов'язання за Договором підряду, в зв'язку з чим [PERSON] вимушений звернутися з позовом до суду. У відповідності до п. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. На підставі вищевикладеного, договір підряду є недійсним, оскільки частиною 5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а також, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Оскільки ніяких правових наслідків не настало, то договір підряду необхідно визнати недійсним. Стаття 334 ЦК України визначає, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішення третейського суду ніким із сторін не оспорювалось. Статтею 321 ЦК України передбачає, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 392 ЦК України встановлено - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved