Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-28 00:00:00

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Мар`їнської міської військо-цивільної адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: - земельну ділянку площею 7,18 гектарів розташовану за адресою : Донецька область, Мар`їнський район, місто Красногорівка, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - земельну ділянку площею 0,26 гектарів призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою : Донецька область, Мар`їнський район, місто Красногорівка. 3 27 жовтня 2012 року позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю до часу відкриття спадщини в належній їй квартирі [ADDRESS] . Так як родичі ближчого ступеня споріднення відсутні, позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на часі відкриття спадщини і протягом строку не заявила про відмову від неї. Для підтвердження належності спадкодавцю спадкового майна спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ підтверджуючий таке право. Позивач не має такої можливості , так як за невідомих обставин за життя спадкодавцем були втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, нотаріально не завірені не мають юридичної сили правовстановлюючого документу. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 7,18 га, що розташована за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, місто Красногорівка, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,26 га, що розташована за адресою: Донецька область, Мар`їнський район, місто Красногорівка, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Вугледарським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м.Харків) від 16.04.2021 року. Відповідно до ст. 16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо законом або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позовній заяві вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України однією з підстав виникнення права власності на земельну ділянку, є прийняття спадщини. Згідно статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку у порядку спадкування переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу. Спадкоємці першої,другої, третьої черги у спадкодавця відсутні. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно із ст. 49. Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що викладені обставини дають підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі та за позивачем необхідно визнати права власності на майно померлого спадкодавця в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд -

Outcome: approved