Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON]з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначив, що 01.02.2014 року о 23 годині 00 хвилин він, керуючи власним велосипедом, прямував по пр. ім. Газети «Правда» у напрямку від центра в бік вул. Калинової. Проїжджаючи перехрестя пр. ім. Газети «Правда» та вул. Богдана Хмельницького став учасником дорожньо транспортної пригоди, а саме на нього був здійсненний наїзд автомобілем під керуванням відповідача. Відповідач, визнаючи свою провину в дорожньо транспортній пригоді, запропонував добровільно відшкодувати спричиненні йому збитки, без виклику працівників державної автомобільної інспекції, однак в подальшому ухилився від відшкодування збитків, тому просив суд стягнути з [PERSON], суму збитків спричинених його майну.В подальшому позивачем був змінений предмет позову та останній зазначив, що 02.02.2014 року було складено письмову розписку про зобовязання відповідача сплатити йому суму грошових коштів необхідних для відновлення велосипеда. В якості забезпечення виконання обовязку [PERSON] по відшкодуванню шкоди ними складена ще одна розписка відповідно до якої відповідач передав йому у якості застави свої водійські права. Оскільки відповідач добровільно не повертає грошові кошти, які необхідні для ремонту велосипеду, посилаючись на ст.ст. 202, 207, 1047, 1049 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на його користь 18\~529 грн. необхідних для ремонту велосипеда. В судові засідання зявлявся позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Свідки [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що позивач є їхнім сином. Зазначили, що в результаті дорожньо транспортної пригоди, на місце якої вони в той же день прибули, було пошкоджено велосипед, який належить їхньому сину. В їхній присутності відповідач взяв на себе зобовязання добровільно відшкодувати шкоду [PERSON], яка спричинена в результаті дорожньо транспортної пригоди, без виклику працівників державної автомобільної інспекції. Суд, дослідивши письмові докази у справі, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. 02.02.2014 року було складено письмову розписку про те, що [PERSON] зобовязався виплатити суму збитків [PERSON] на ремонт велосипеду «Келіс», 2011 року випуску. 02.02.2014 року було складено письмову розписку про те, що [PERSON] передав [PERSON] водійське посвідчення до вирішення питання про ремонт велосипеду, який належить [PERSON] За змістом ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.\~\~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно матеріалів справи, на підтвердження своїх позовних вимог про стягнення з відповідача в рахунок повернення боргу за договором позики позивач надав суду розписки від імені [PERSON] від 02.02.2014 року. Між тим, з цих розписок не вбачається, що відповідач отримав спірну суму у борг від позивача і останній передавав йому таку суму на умовах повернення, як передбачено ст. ст. 1046, 1074, 1049 ЦК України, а свідчить про виникнення між сторонами інших правовідносин, при цьому безспірних письмових доказів укладання між ними 02.02.2014 року саме договору позики на зазначену суму суду не надано. За таких обставин та виходячи з положень ст. 1046 ЦК України не має законних підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача в рахунок повернення боргу за договором позики зазначеної суми згідно зазначених позивачем правових підстав. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed