Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про зобов»язання демонтувати запірний вентиль на стояку подачі холодної води, який подає воду на кухню квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що вона проживає у [INFO]. За рахунок своїх коштів в приміщення своєї кухні, через приміщення квартири [ADDRESS], в якій мешкають відповідачі, вона провела воду. Однак, на її стояку, який подає холодну воду на другий поверх її кухні, відповідачі самовільно встановили запірний вентиль у зв»язку з чим вода на кухні періодично була відсутня. Приписами дільниці №3 КП ЖКС «Хмельницький» від 20.02.2006р., 15.12.2007р. та 24.03.2008р. зобов»язано відповідачів демонтувати самовільно встановлений запірний вентиль, однак вказані приписи відповідачі ігнорували. Посилаючись на вищевикладене, просила зобов»язати відповідачів за свій рахунок демонтувати запірний вентиль на стояку, що подає холодну воду на другий поверх її кухні у квартирі [ADDRESS]. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила зобов»язати відповідачів демонтувати самовільно встановлений вентиль, відновити стояк, що подає холодну воду в кухню квартири [ADDRESS], що знаходиться у користування позивачки, у попереднє становище а також стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 2000грн., яка виразилася в тому, що у зв»язку діями відповідачів позивачці спричинено матеріальні та моральні страждання оскільки вона не могла створити необхідні санітарні та гігієнічні умови в своїй квартирі, а також 1500грн. оплату за надання юридичних послуг. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково в частині відновлення стояку в попереднє становище, в іншій частині позов не визнала, вказавши, що відповідачами для зручності дійсно було встановлено запірний вентиль, однак відсутність води в кухні квартири позивачки не є їхньою виною у зв»язку з чим просила відмовити в задоволенні цієї частини позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради №26-593 від 25.05.1993р. квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] Згідно довідки начальника дільниці №3 трубопровід, що подає холодну воду в підсобне приміщення квартири [ADDRESS], що проходить через квартиру №34 першого поверху, проведений [PERSON] за рахунок своїх коштів. В теперішній час підсобне приміщення переобладнане позивачкою під кухню, площею 8,70кв.м., однак в приватизацію це приміщення не ввійшло. Згідно акту начальника дільниці №3 КП ДЕЗ «Бугаївський» від 07.02.2006р. комісією встановлено, що по заяві позивачки була обстежена система холодної води на кухні у зв»язку з її відсутністю. З цього акту вбачається, що вентиль, встановлений на стояку холодної води, що подає холодну воду на кухню квартири №37, що проходить через квартиру №34, відкритий. Можливо стояк, що проходить на кухню і виходить через перекриття з квартири №34 на кухню квартири №37 (обладнану в міжбудинковому просторі) замерз. Згідно до договору дарування від 17.04.1995р. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти того, що відповідачами було самовільно було встановлено запірний вентиль на стояку холодної води, що подає холодну воду в кухню квартири [ADDRESS], де проживає позивачка. Як пояснила відповідачка запірний вентиль було встановлено для зручності. Приписами начальника дільниці №3 КП ЖКС «Хмельницький» від 15.12.2007р., 20.02.2006р. та 24.03.2008р. зобов»язано відповідача [PERSON] провести демонтаж вентиля, встановленого на стояку, що подає воду на кухню квартири №37, в якій проживає позивачка. Однак вказані приписи виконані не були, що змусило позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав. В процесі судового розгляду представник позивача надав суду акт КП ЖКС «Хмельницький» від 25.05.2009р., в якому вказано, що 22.09.2009р. відповідач [PERSON] провів демонтаж самовільно встановленого вентиля, однак, як вбачається з наданої суду фотографії, що відповідач зрізав тільки запірний вентиль (кран), що не виключає його подальше використовування. В подальшому відповідачем було надано акт КП ЖКС «Хмельницький» від 12.03.2010р., з якого вбачається, що 12.03.2010р. відповідачем [PERSON] було проведено демонтаж запірного вентилю (шарового крану) на стояку холодної води, що подає воду в кв.3№7 по вул..Середній в м.Одесі. Однак, як вказував представник позивача, вказаний демонтаж не є відновленням стояку, що подає холодну воду на кухню квартири, в якій проживає позивачка, до попереднього становища, оскільки вказаний демонтаж зменшив тиск води у стояку. Згідно до вимог ст.ст.60,61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно до ст.382 ч.2 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, електричне та сантехнічне обладнання, за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Оскільки з акту від 12.03.2010р. не вбачається, що відповідачі відновили стояк, що подає холодну воду в кухню квартири позивача до попереднього стану, а лише містить відомості про проведення демонтажу запірного вентиля (шарового крану), суд приходить до висновку про зобов»язання відповідачів відновити стояк, що подає холодну воду в кухню квартири [ADDRESS], що знаходиться в користуванні [PERSON], в попереднє становище, яке існувало до моменту самовільно встановленого [PERSON], [PERSON] запірного вентиля на стояку, що подає холодну воду на кухню квартири [ADDRESS], що знаходиться в користуванні [PERSON]. Що стосується позовних вимог щодо зобов»язання відповідачів демонтувати самовільно встановлений запірний вентиль, то на даний час, його демонтовано, що про свідчить акт від 12.03.2010р. а отже в даний час вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Згідно до вимог ст.1167 УК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Позивачем не надано жодного доказу того, що відповідачі перекривали подачу холодної води на стояку, що веде на кухню квартири, де проживає позивачка, у зв»язку з чим остання не мала можливості створити необхідні санітарні та гігієнічні умови для свого проживання, що призвело до моральних страждань позивачки. Сам факт встановлення запірного вентилю на стояку, що подає холодну воду у кухню квартири позивачки не може служити підставою для відшкодування моральної шкоди. На питання суду представник позивача підтвердив, що актів про те, що відповідачі перекривали воду у зв»язку з чим у позивачки не було холодної води у нього немає. Згідно ч.1 ст.56, ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Відповідно до вимог ч.3 ст..79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу та ін. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, суду був наданий договір про надання юридичної допомоги, укладений між [PERSON] та СПД [PERSON], в якому вказана вартість юридичних послуг в сумі 1500грн. Виходячи з практики Верховного суду України, якщо Договір про надання юридичної допомоги був укладений з адвокатом, а перерахування коштів було здійснено Суб'єкту підприємницької діяльності, це свідчить про надання не адвокатських, а юридичних послуг приватного підприємця. Таким чином, до суду повинно надаватися платіжне доручення, квитанція або інший документ, який свідчить про одержання адвокатом визначеної суми саме як гонорару, оскільки, відповідно до Правил, тільки він є єдиною формою адвокатської винагороди. Однак до наданого суду договору не було додано квитанції про сплату зазначеної в договорі суми а також документу, який свідчив про те, що СПД [PERSON] є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги. На питання суду про можливість надання вищезазначених доказів, представник позивача відповів, що у нього таких доказів немає. Посилаючись на викладене суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов»язання відповідачів демонтувати самовільно встановлений запірний вентиль, про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Outcome: partial