Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До суду звернувся Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради як представник органу опіки та піклування, з даною позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що малолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на обліку Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що їх одинока мати не належним чином виконує обов`язки з утримання та виховання дітей, зловживає алкоголем, залишає дітей без догляду. Дітей було виявлено працівниками Служби без догляду матері чи інших осіб. Діти були голодні, брудні, заплакані, майже роздягнені. Діти були доставлені для медичного обстеження до комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна дитяча лікарня №16». Після медичного обстеження 29.12.2018 дітей переведено до дитячої державної установи КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2» на повне державне утримання терміном на шість місяців, згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.11.2018 № 844 п. 1, 2, де діти знаходяться до цього часу. У жовтні 2018 року відповідач на прийомі в Службі отримала роз`яснення стосовно можливості повернення дітей на спільне проживання, їй було видано направлення до лікаря-нарколога для проходження лікування від наркотичної та алкогольної залежності. З того часу [PERSON] до Служби не з`являлася, долею та місцем перебування дітей не цікавилася. Наслідки винної поведінки щодо неналежного виконання батьківських обов`язків відповідач розуміє та усвідомлює, оскільки рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.10.2010 вона позбавлялась батьківських прав відносно своїх старших дітей - [PERSON] , та [PERSON] . Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей стало підставою звернення із позовом до суду. Позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку матері утримувати дитину, тому для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення аліментів з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення аналогічні викладеному в позові. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав стосовно малолітніх синів, пояснивши, що в неї п`ять дітей. Доля старшої доньки, яка вже майже повнолітня, їй невідома; в 2010 році вона була позбавленабатьківських прав стосовно старших дітей - [PERSON] та [PERSON] . Наслідки позбавлення батьківських прав вона розуміє. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь в судовому розгляді, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 455, та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відповідно. Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 135 СК України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.11.2018 № 844 п. 1, 2 [PERSON] та [PERSON] переведено до дитячої державної установи КНП ХОР «Обласний будинок дитини №2» на повне державне утримання терміном на шість місяців. За відомостями адміністрації КНП ХОР «Обласний будинок дитини № 2» за час перебування в закладі [PERSON] та [PERSON] ніхто, ні мати, ні будь хто з близьких родичів не відвідував, не телефонував до закладу, не цікавився станом їх здоров`я та розвитку. Згідно з інформацією управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не охоплені навчанням в закладах дошкільної освіти Індустріального району. Проживаючи з матір`ю, діти не відвідували навчально-виховні заклади, мати не опікувалась розвитком дітей, їх підготовкою до школи. З представниками Служби у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради відповідач [PERSON] з жовтня2018 року не спілкується, запрошення ігнорує. Відповідно акту проведення оцінки рівня безпеки дітей встановлено, що перебування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в умовах проживання з матір`ю є небезпечним для їх життя та здоров`я. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.10.2010 року мати дітей [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своїх старших дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Як вбачається зі змісту ст.ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач не виконує. Як вже було зазначено, відповідачка тривалий час не проявляла до синів материнської турботи, не цікавилася та не відвідував їх, не турбувалася про фізичний і духовний розвиток, не надавала матеріальної допомоги на їх виховання. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 06.05.2019 року за № 332, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З врахуванням того, що через малолітній вік [PERSON] та [PERSON] вони не можуть сформулювати власні погляди, вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що їх стосуються, та не можуть бути вислухані судом під час розгляду справи, питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом без врахування думки дітей, на підставі ретельного з`ясування усіх обставин справи та наданих суду письмових доказів. Досліджені судом докази свідчать про те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не виявляє інтересу до внутрішнього світумалолітніх [PERSON] та [PERSON] , не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає доцільним застосування такого крайнього заходу впливу до відповідача як позбавлення її батьківських прав. На підставі наведеного, позовні вимоги Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Крім того, за змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно зі ст. 245 СК України якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються судом з дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, має можливість організувати своє життя таким чином, щоб надавати матеріальну допомогу дітям, зокрема, шляхом працевлаштування, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги та призначити стягнення аліментів на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний будинок дитини №2» у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.Підстав для стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, як просить позивач, суд не вбачає. Тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, то з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. (768,40 + 768,40). Крім того, у відповідність до положеньп.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 180, 182 СК України,

Outcome: partial