Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1-17). Позивач прохає стягнути з [PERSON], [INFO], заборгованість за договором позики у розмірі 385841 грн. 93 яка складається з: основного боргу у розмірі - 370127 грн. 49 коп.; суми відсотків за користування позикою у розмірі - 15008 грн. 20 коп.; З % річних від простроченої суми у розмірі - 706 грн. 24 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.07.2015 року між Позивачем та Відповідачем був укладений договір позики, у відповідності до якого Відповідач зайняв у Позивача грошові кошти у мірі 9500 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним курсом Національного банку України 21,7004 грн. за 1 долар США відповідало 206153 грн. 80 коп. Вказані обставини підтверджуються розпискою, яка 08.07.2015 року була власноруч написана Відповідачем. Згідно зазначеної розписки Відповідач зобов'язався повернути Позивачу грошові кошти у розмірі 9500 доларів США до 15.09.2015 року. 10.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, у відповідності до якого Відповідач зайняв у Позивача грошові кошти у мірі 6690 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним курсом Національного банку України 21,8482 і за 1 долар США відповідало 146164 грн. 46 коп. Вказані обставини підтверджуються розпискою, яка 10.07.2015 року була написана Відповідачем. Згідно зазначеної розписки Відповідач зобов'язався повернути Позивачу грошові кошти у розмірі 6690 доларів США до 10.09.2015 року. 17.07.2015 року на умовах договору позики від 10.07.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 810 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним ом Національного банку України 21,9867 грн. за 1 долар США відповідало 17809 грн. 23 коп. Вказані обставини підтверджуються розпискою, яка 10.07.2015 року була написана Відповідачем. Позивач, у судове засідання з'явилась, надала заяву, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прохала задовольнити (а.с.30). Відповідач, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вказав, що отриману ним суму передав [PERSON] який 1 жовтня зник з отриманими грошима. На даний час відносно [PERSON] ведуться слідчі дії за ст. 190 КК України. Зазначив, що на даний час майна в нього не має, тому повернути грошові кошти не має змоги (а.с. 29) Судом установлено: Відповідно до розписки, 08.07.2015 року між Відповідач отримав у Позивача грошові кошти у мірі 9500 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним курсом Національного банку України 21,7004 грн. за 1 долар США відповідало 206153 грн. 80 коп. (а.с.11) Установлено,що 10.07.2015 року між [PERSON] та [PERSON] повторно був укладений договір позики, у відповідності до якого Відповідач зайняв у Позивача грошові кошти у мірі 6690 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним курсом Національного банку України 21,8482 і за 1 долар США відповідало 146164 грн. 46 коп. Вказані обставини підтверджуються розпискою, яка 10.07.2015 року була написана Відповідачем (а.с.10) 17.07.2015 року на умовах договору позики від [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 810 доларів США, що на момент укладення договору за офіційним ом Національного банку України 21,9867 грн. за 1 долар США відповідалс ) 17809 грн. 23 коп. (а.с.10) Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність на засадах вчасного та повного повернення другій стороні (позичальникові) грошові кошти Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій саме кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язань визначено моментом пред'явлення вимог кредитор має право вимагати їх виконання у будь-який час. Відповідно до статті 611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив грошове зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо законом або договором не було встановлено інший розмір процентів. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, які встановлені ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень, саме сторона визначає коло доказів, які вона надає суду. [PERSON] позов визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву. Згідно ст.174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Визнання [PERSON]позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. Визнання позову відповідачем є підставою для його задоволення. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та відповідач, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір, слід стягнути на користь Позивача з відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved