Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та спадкове майно за законом звернулись [PERSON] , [PERSON] . Позов мотивований тим, що позивачі не можуть успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без її участі, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Позивач [PERSON] 26 червня 1986 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , з яким проживала спільно, та 07.07.1998 року шлюб між нами був розірваний. На підставі рішення виконавчого комітету Козелецької селищної ради № 135 від 29 грудня 1993 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,1442 га, кадастровий номер: [NUMBER] , за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, що розташована за адресою [ADDRESS] , та видано 22 березня 1999 року Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] , що посвідчує право власності на вказану ділянку. На підставі рішення 15 сесії 21 скликання Берлозівської сільської ради від 28 грудня 1993 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер: [NUMBER] , за цільовим призначенням для індивідуального садівництва, що розташована в СК Вишневе на території Берлозівської сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області, та видано 19 лютого 1997 року Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] , що посвідчує право власності на вказану ділянку. Таким чином, набув вказане нерухоме майно за час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності та позивач [PERSON] має право на Ѕ частину. [INFO] [PERSON] помер, актовий запис про смерть №128. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить Ѕ частина вказаних вище земельних ділянок згідно Державних актів на право власності на землю. Позивач [PERSON] є сином померлого. Померлий [PERSON] на час смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , спільно з неповнолітньою донькою [PERSON] , та співмешканкою [PERSON] , тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, неповнолітня [PERSON] має право спадкувати майно і вважається такою, що прийняла спадщину померлого. Відповідно до вимог ст. 1267 ЦК України, враховуючи, що частки у спадщині у кожного із спадкоємців за законом є рівними, має право спадкувати Ѕ частину спадкового майна [PERSON] . Позивач [PERSON] , в силу вимог ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину померлого батька, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Козелецького районного приватного нотаріуса Рожець А.П., що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі. Тому позивач [PERSON] має право спадкувати Ѕ частку спадкового майна батька, що складає ј частина земельних ділянок, як і неповнолітня донька [PERSON] , яка визначена позивачем як третя особа у справі, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Нині, позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] змушені звернутися до суду, для захисту свого права шляхом його визнання, на частину спільного сумісного майна подружжя та частину в порядку спадкування, оскільки оригінали правовстановлюючий документів, Державні акти на право власності на землю, втрачені. Доказом втрати Державного акту на право власності на землю є оголошення в газеті «Новини Придесення», а також довідка з Козелецького ВП УМВС про те, що оригінал Державного акту на право власності на землю, що виданий на ім`я [PERSON] в стіл знахідок не надходили. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведенного та

Outcome: approved