Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права на спадкове майно за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 17 жовтня 2002 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної частки (паю) в КДСП «Оріль» Магдалинівського району Дніпропетровської області, розміром 3,70 в умовних кадастрових гектарах, що належав йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0224453 від 04 червня 1997 року. За життя батько позивача залишив заповіт від 08 червня 2000 року, посвідчений секретарем Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в Реєстрі за № 159, в якому вказав його як єдиного спадкоємця за заповітом. Інших спадкоємців немає. Позивач звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але йому відмовили, посилаючись на те, що він пропустив передбачений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та порекомендували звернутися до суду. Позивач вважає, що має право спадкувати земельну частку (пай) свого батька, оскільки я є його єдиним спадкоємцем за заповітом та фактично прийняв спадщину, оскільки залишив собі усі речі батька, предмети побуту та обстановки, саджав і прибирав город. Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу України (ред. 1963 року) управління та володіння спадковим майном свідчить про фактичне прийняття спадщини. Таким чином, він фактично прийняв спадщину та строк для її прийняття не пропустив. Позивач в судове засідання не зявився, представником позивача до суду надано заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 17 жовтня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 469297, актовий запис № (а. с. 10). 08 червня 2000 року ним залишено заповіт, посвідчений секретарем Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому спадкоємцем всього майна вказаний позивач. Відповідно до ст. 534 ЦК України (ред. 1963 року) кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять до коло спадкоємців за законом, так і тим, що не входять в це коло. Статтею 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0224453 від 04 червня 1997 року, який виданий на підставі рішення Магдалинівської райдержадміністрації від 21 травня 1997 року № 390-р, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) землі, яка перебувала у колективній власності КДСП «Оріль» розміром 3,70 га (а. с. 9). Відповідно до ст. 549 ЦК України (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved