Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. Позивач в позові посилається на те, що 05 серпня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 8\~100 доларів США. Позика була надана для придбання автомобілю. На підтвердження договору позики відповідач надав позивачеві розписку, згідно якої він зобовязався повернути кошти протягом двох тижнів, тобто 19 серпня 2014 року. У вересні 2014 року відповідач повернув позивачеві 2000 доларів США, у звязку із чим предметом спору є борг у розмірі 6100 доларів США, що становить за курсом НБУ станом 16.04.2015 року 132\~858 грн. Крім того, станом на 19 серпня 2015 року у відповідача, в зв'язку з невиконанням зобов'язання за договором позики, відповідно до ст. 625 ЦК України виникло зобов'язання зі сплати суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати боргу в розмірі 43\~884 гривень 60 копійок, трьох відсотків річних в розмірі 2 620 гривень 76 копійок та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 14\~669 грн. 15 коп., які відповідач добровільно не сплачує та які він просить стягнути з нього на його користь, а також моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн., сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 2 040 гривні 33 копійок. Позивач раніше в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, представником відповідача до суду надано заяву та заперечення на позовну заяву, в яких він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги визнає частково в розмірі 6\~100 доларів США, щодо стягнення інфляції, річних, моральної шкоди прохає відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З умов договору позики (розписки) від 05.08.2014 року випливає, що позивач надав відповідачеві грошові кошти у сумі 8 100 доларів США, відповідач зобовязався повернути отримані кошти 19 серпня 2014 року (а. с. 8). Відповідач повернув борг за договором позики в сумі 2\~000 доларів США. 6\~100 доларів США станом на 16.04.2015 року, згідно курсу встановленого НБУ становить 132\~858 грн. (а. с. 9). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. В судовому засіданні беззаперечно встановлено факт не виконання відповідачем взятих на себе зобовязань, тому існують всі правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 132\~858 грн., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати боргу в розмірі 43\~884 гривень 60 копійок, трьох відсотків річних в розмірі 2 620 гривень 76 копійок та процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 14\~669 грн. 15 коп. відповідно до розрахунків проведених позивачем (а. с. 9-12). Частиною 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. У відповідності до ч. 1 ст. 11\~ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Із матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для стягнення з відповідача коштів для відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутні докази щодо завдання позивачеві діями відповідача душевних страждань. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити в цій частині у задоволенні позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із частковим задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в частині задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial