Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

До січня 1992 року позивачем було побудовано житловий будинок та господарські будівлі і споруди, розташовані за адресою [ADDRESS] В даному житловому будинку є зареєстрованими позивач та відповідачі по справі. В позивача немає належним чином оформлених правовстановлюючих документів на право власності на вищезазначене будинковолодіння та земельну ділянку, на якій воно розташоване. Тому, позивач звернулася до Підгайчиківської сільської ради із заявою про надання їй у приватну власність відповідної земельної ділянки оскільки вона мала намір оформити документи на нерухоме майно за спрощеною процедурою. Їй було відмовлено у проханні оскільки сільська рада не має права приймати такі рішення якщо на земельній ділянці знаходяться будівлі без належного документального оформлення. Тому, в її випадку слід спочатку оформляти право власності на будинковолодіння, а після цього вже на земельну ділянку. В свою чергу Державна реєстраційна служба не має повноважень зареєструвати за нею право власності на вищезазначене будинковолодіння без оформлення права власності на земельну ділянку. Тому, вирішити даний спір в позасудовому порядку не можливо. Позивачем на спірне будинковолодіння виготовлено технічний паспорт, що засвідчує про те, що будинковолодіння побудоване повністю, є придатним до експлуатації, відповідає всім будівельним нормам та придатне до експлуатації. Позивач вважає, що має право на визнання за нею права власності на зазначене вище будинковолодіння, виходячи з наступних обставин. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вище наведене, а також те, що позасудовим шляхом визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно неможливо, то у неї є підстава для звернення до суду із даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов підтримує повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] та представник відповідача Підгайчиківської сільської ради в судове засідання не з»явились, однак подали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги визнали. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, а саме: копію технічного паспорта на спірне будинковолодіння з експлікацією приміщень згідно якого будинковолодіння побудовано до 1990р., довідку Підгайчиківської сільської ради згідно якої житловий будинок та господарські споруди побудовано до 1992р. і не перебудовувались, вважає , що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що позивач побудувала житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS], а тому набула права власності на нього, що визнали відповідачі. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений в ст. 328 ЦК України, на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання прав. На підставі викладеного та ст. 319, 328, 331, 346, 376, 391, 392, 1268 ЦК України,

Outcome: approved