Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 21.05.2015 року звернувся позивач ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.07.2015 року, матеріали вище зазначеної справи, були направлені до апеляційного суду Одеської області для визначення підсудності. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.07.2015 року, було визначено підсудність справи за позовом ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за Малиновським районним судом м. Одеси. 27.07.2015 року, зазначена справа, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, була передана судді Жуган Л.В. 25.12.2015 року судом було ухвалено заочне рішення по справі, яке ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2016 року скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON] 12.10.2007 року був укладений Кредитний договір №5756698. Відповідно до умов Кредитного договору ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 310000,00 (триста десять тисяч) доларів США, а [PERSON] зобовязався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням придбання квартири, загальною площею 147,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних та повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та на умовах, визначених договором в строк до 12.10.2022 року. В якості забезпечення зобовязання за кредитним договором, між [PERSON] та ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» 12.10.2007 року був укладений Договір поруки №5757787, за умовами якого, [PERSON] зобовязалась відповідати перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» за належне виконання [PERSON] усіх його зобовязань по Кредитному договору №5756698 від 12.10.2007 року. Так як відповідачі не виконують взяті на себе договірні зобовязання, позивач вказує, що за період з 09.12.2010 року по 15.03.2015 року (включно) виникла заборгованість по процентах за користування кредитними коштами у загальному розмірі 119101,27 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості доданим до матеріалів справи, яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку. Позивач вказує, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2011 року було встановлено факт укладення Кредитного договору та Договору поруки, а також факт порушення кредитних зобовязань, у звязку з чим стягнуто солідарно заборгованість з боржника і поручителя, що склалася станом на 08.12.2010 року. Оскільки на час звернення до суду з даним позовом розмір кредитної заборгованості збільшився у зв'язку з нарахуванням процентів за користування кредитом, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за кредитним договором №5756698 від 12.10.2007 року, за період з 09.12.2010 року по 15.03.2015 року включно, у розмірі 119101,27 доларів США, а також понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю [PERSON] 02.07.2016 року подав до суду заяву, згідно якої зазначив, що на дату засідання буде знаходитися у службовому відрядженні, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] за ордером та Витягом з Угоди №53 про надання правової допомоги - адвокат [PERSON] в судовому засіданні подав письмові заперечення проти заявленого позову, згідно яких зазначив, що заборгованість по кредиту [PERSON] виникла вже багато років тому. Таким чином відповідно до умов кредитного договору у ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» виникло право вимоги дострокового погашення основного зобовязання, що в свою чергу дало початок строку позовної давності. 08.12.2010 року ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» скористався своїм правом щодо дострокового погашення основного зобовязання та звернувся з позовною заявою до Київського районного суду м. Одеси. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2011 року було стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» повну суму заборгованості перед банком. Враховуючи норми ст.ст. 256, 257 ЦК України у ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» сплинув строк позовної давності для звернення до суду про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за кредитним договором. Подані заперечення представник відповідача [PERSON] підтримав та просив відмовити в задоволенні позову, у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, за останнім відомим місцем реєстрації, про причину неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №5756698 від 12.10.2007 року, укладеного між та ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON], [PERSON] отримав кредит в розмірі 310000,00 доларів США, який зобовязався повернути в строк до 12.10.2022 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 11,9% річних та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до п. 3.1.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3 кредитного договору, в порядку і на умовах обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3 кредитного договору, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою та на умовах, зазначених в п. 3.1.4 Кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.2 Кредитного договору, проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами, починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 (триста шістдесят) днів у році та нараховуються щоденно. Згідно пунктів 3.1.3, та 3.1.4 Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитом повинні сплачуватися позичальником в строки передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до кредитного договору. 12.10.2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» та [PERSON], було укладено договір поруки №5757787 за умовами якого, [PERSON] зобовязалась відповідати перед ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» за належне виконання [PERSON] виниклого зобовязання по кредитному договору №5756698 від 12.10.2007 року. Згідно пункту 1.1 договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань вказаних в ст. 2 цього договору. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій та неустойки. Згідно п. 1.3 договору поруки, зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, що означає право кредитора вимагати виконання зобов'язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так від кожного з них окремо. Судом встановлено, що правонаступником ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк» є ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», що підтверджується Статутом (нова редакція) від 27.10.2014 року. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] не виконує умови Кредитного договору встановлені п.3.1.1.-3.1.3, щодо сплати процентів за користування кредитом ще з 2009 року. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2011 року, позовні вимоги ПАТ «Перший Український Міжнародний банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості були задоволені та стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON], заборгованість за кредитним договором №5756698 від 12.10.2007 року, що склалася станом на 08.12.2010 року в загальному розмірі 267668,12 доларів США та в рівних частках судові витрати на загальну суму 1820,00 грн., тобто по 910 грн. з кожного. У позовній заяві по даній справі позивач вказує, що відповідачі не здійснюють оплати за кредитом, розмір кредитної заборгованості збільшився у зв'язку з нарахуванням процентів за користування кредитом, тому просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по нарахованих та несплачених відсотках за кредитним договором №5756698 від 12.10.2007 року, за період з 09.12.2010 року по 15.03.2015 року включно, у розмірі 119101,27 доларів США, а також понесені судові витрати. З дослідженого судом встановлено, що у звязку з не виконанням відповідачами умов кредитного договору №5756698 від 12.10.2007 року, утворилася заборгованість за відсотками за період з 09.12.2010 року по 15.03.2015 року (включно) у розмірі 119101 (сто девятнадцять тисяч сто один) долар США 27 центів, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 25.12.2015 року становить 2622565 (два мільйони шістсот двадцять дві тисячі пятсот шістдесят п'ять) гривень 18 копійок. З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] не здійснював виплату відсотків за користування кредитом за кредитним договором № 5756698 від 12.10.2007 року з 27.11.2010 року. За таких обставин, суд вважає, що у кредитора виникло право предявити вимогу до боржників про виконання порушеного зобовязання щодо повернення процентів за кредитом, починаючи з 27.11.2010 року. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Та згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Верховний Суд України у постанові від 17.09.2014 року в справі №6-125цс14 визначив, що згідно з положеннями ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Надавши оцінку вищедослідженому, враховуючи, що строк виконання зобовязань за Договором кредиту №5756698 від 12.10.2007 року визначено п. 3.1.3., згідно якого - проценти за користування кредитом повинні сплачуватися Позичальником в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1, який підписується сторонами, та є невідємною частиною цього договору. З Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, вбачається, що термін, протягом якого мають бути сплачені проценти, розраховані за відповідний період визначено у листопаді 2010 року, тобто з часу коли позивачу стало відомо про невиконання відповідачами взятих на себе зобовязань з 27 жовтня 2010 року по 02 листопада 2010 року, з 27 листопада 2010 року по 03 грудня 2010 року, з 27 грудня 2010 року по 02 січня 2010 року, і т.д., тому суд вважає, що початок перебігу строку позовної давності по зверненню з вимогою про сплату процентів за кредитом, до відповідачів [PERSON] та [PERSON], закінчився в грудні 2013 року - після спливу трьох років від дня настання строку виконання зобовязання. Так як після ухвалення Київським районним судом м. Одеси рішення про стягнення боргу станом на 08.12.2010 року, ні позичальником, ні поручителем не здійснювалось погашення кредитного боргу за весь період. Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи те, що позивач протягом трьох років від дня настання строку прострочення виконання зобовязання по сплаті процентів за кредитом, не предявив позову до відповідачів, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з поважних причин з такими вимогами не надавалось, суд вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON], та це є підставою відмови у задоволенні позову, згідно заяви представника відповідача. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: dismissed