Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на дитину та просить стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти, в твердій грошовій сумі, у розмірі 2500 гривень щомісячно, до досягнення [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до [INFO] року. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 08 жовтня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем. 03 квітня 2018 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси (справа № 520/995/18) шлюб між сторонами було розірвано. [INFO] року, в період шлюбних відносин, у подружжя [PERSON] народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина знаходяться на повному утриманні і забезпеченні позивача, проживає та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Батько дитині матеріально не допомагає. Тому [PERSON] змушена звернутися з відповідним позовом до суду. Ухвалою від 13.06.2018 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження. А в наступному, враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України, - в заочному порядку. Розглядаючи справу в заочному порядку, суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню. Судом встановлено, що за час перебування в шлюбі, [INFO] року, у подружжя [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим 01 березня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області. В свідоцтвах про народження дитини в графі «батько» зазначено «Громадянин України [PERSON]». Шлюб між батьками дітей розірвано заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.04.2018 року (цивільна справа № 520/995/18). На цей час дитина з матір'ю зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] що підтверджено довідками № [NUMBER] та № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Як зазначає позивач у позовній заяві, тягар по утриманню дитини вона несе самостійно. Батько дитини [PERSON] участі в його утриманні не приймає. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом статей 180-182, 191 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов'язок по утриманню дітей та позбавляли її реальної можливості платити аліменти у визначеному позивачем розмірі та порядку. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved