Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з позовом до [PERSON] про стягнення переплати пенсії, вказуючи, що з 03 жовтня 1995 року відповідачу була призначена пенсія. В ході проведення контрольних заходів, управлінням Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі було виявлено факт розбіжностей, а саме не відповідність сум заробітку, зазначеного в довідці від 10.09.1995 року по відношенню до особових рахунків по нарахуванню заробітної плати за 1993-1995р.р. у звязку чим прийнято рішення про перерахунок пенсійної виплати, що призвело до переплати пенсії в сумі 16424,04 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в Гадяцькому районі не визнав та пояснив суду, що про помилку в довідці він дізнався після проведеної перевірки. Доступу до відомостей про отриману заробітну плату не мав та надав для призначення пенсії ту довідку, яку отримав на підприємстві та ніякого відношення до її складання він не мав. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно протоколу № 192 від 25.09.1995 року [PERSON] призначено пенсію за віком. Згідно акту перевірки правильності та достовірності видачі довідки про заробітну плату № 45 від 25 квітня 2012 року в ході перевірки виявлено розбіжності між довідкою про заробітну плату від 12.09.1995 року № 144, яка видана для нарахування пенсії [PERSON] та книг по нарахуванню заробітної плати за 1993-1995 р.р. Відповідно до розрахунку (а.с.4) сума переплати пенсії з 2004 року по 2012 рік склала 16424,04 грн. Згідно до ч. 1 ст. 50 Закону суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її. Відповідно до п. 3 «Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003р. № 6-4, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім'ї тощо. В силу ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку ( в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сімї тощо ), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню (висновки Верховного Суду України, викладені в постанові № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року). Аналіз наведених норм свідчить про те, що пенсіонер зобовязаний повернути надміру сплачену суму пенсії лише у разі встановлення зловживань з його боку або наявності рахункової помилки з боку Пенсійного Фонду України (територіального органу). Факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 16424,04 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням ПФУ, не встановлено, як не встановлено й наявності рахункової помилки. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed