Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції в м. Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник просила встановити факт смерті чоловіка [PERSON], а саме [INFO] у м. Луганськ. Заява мотивована тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON]. Заявник зазначила, що документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є лікарське свідоцтво про смерть [NUMBER] та довідка про причину смерті, які видані Луганською Республіканською клінічною лікарнею м. Луганська. Свідоцтво про смерть [PERSON] у м. Луганськ видано не було. Заявник зверталась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції у м. Запоріжжя з метою отримання свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON], проте останній було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, мотивуючи відмову тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих органами, які знаходяться на території не підконтрольній Україні. У зв'язку з вищевикладеними обставинами заявник змушена була звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], народилась у м. Луганськ, зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки №2399002140 від 27.11.2014 року, про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та на даний час проживає в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Чоловік заявника [PERSON], [INFO], народився у м. Луганськ та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки №2399000761 від 11.11.2014 року, про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Орджонікідзевському району, чоловік заявника [PERSON] також був особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, та проживав в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя, за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Родинні відносини між заявником та [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №889, [NUMBER] від 01.07.1983 року (а.с.5) та відповідним штампом про реєстрацію шлюбу у паспорті заявника (а.с.11). Згідно лікарського свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05.10.2015 року та довідки про причину смерті [NUMBER] від 05.10.2015 року, виданих Луганською Республіканською клінічною лікарнею м. Луганська, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Луганськ (а.с.6). Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції у м. Запоріжжя було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про смерть чоловіка [PERSON], з тих підстав, що лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті не є легітимними у розумінні законодавства України, а реєстрація смерті може бути проведена на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території Луганської області. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до роз'яснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст.234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст.249 ЦПК України. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть. У відповідності з ч.ч. 3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved