Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] «Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»(ас.1-7). Позивач зазначає, що їй, відповідно до договору купівлі-продажу, належить житловий будинок за адресою: м. Харків вул. Електровозна буд. 83. 07.09.2013 року у вказаному будинку був зареєстрований [PERSON], 28.08.2014 року був зареєстрований [PERSON], проте вказані особи за адресою: м. Харків проїзд Електровозна буд. 83 фактично не проживають. У звязку зі вказаним Позивач прохає визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком 83 розташованим за адресою: м. Харків вул. Електровозна. Ухвалою від 13 липня 2015 року провадження по даній справі було відкрито (а.с. 17). Позивач, надала заяву і вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 23). Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами розташований за адресою: м. Харків проїзд Електровозний буд. 83 належить відповідно договору купівлі-продажу [PERSON] (а.с.4). Довідкою про склад сімї вказується, що у будинку за адресою: м. Харків проїзд Електровозний зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.15) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями розташованого за адресою:м м. Харків проїзд Електровозний, належить [PERSON]. (а.с.16). Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК УРСР визначає: Користування жилим будинком (квартирою), що належить громадянинові Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved