Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до [PERSON], в якому просила суд постановити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання та гарячу воду в сумі 15\~488,96 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.03.2015 року КП «Харківські теплові мережі» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення та гарячу воду. Позивач зазначає, що надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.12.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 10\~328,78 гривень. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 19.01.2015 р., не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Розгляд справи призначався неодноразово, повістки, які надсилалися на адресу відповідача, у тому числі і повістка з викликом у зазначене судове засідання, поверталися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання . Зазначене свідчить про той факт, що відповідач відмовляється отримувати судову повістку, на повідомлення поштового відділення про необхідність явки для отримання заказаної кореспонденції не реагує. Відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.03.2015 року представнику КП «Харківські теплові мережі» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води. (а.с. 5) Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів на свою користь заборгованості за надані послуги в порядку позовного провадження. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно довідки дільниці № 44 КП «Жилкомсервіс» від 29.02.2016 року відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], б. 5, кв. 94. (а.с. 10). Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідач є споживачем послуг з теплопостачання шляхом відкриття особового рахунку № 175 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Богомольця, б. 5, кв. 94. За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті послуг за теплопостачання за період з 01.12.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 10\~328,78 гривень (а.с. 7-8). Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач, отримуючи надані їй послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачує, у зв'язку з чим за нею утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.12.2011 року по 31.01.2015 року у сумі 10\~328,78 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 4 668,61 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 491,57 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. ( а.с. 9) Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківські теплові мережі» підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved