Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивує тим, що сторони ще перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом про розірвання шлюбу (справа № 760/20357/20, однак відповідно до інформації, розміщеної на сайті «Судова влада України», позов залишено без руху. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Батько дитини неодноразово здійснював домашнє насильство в сім`ї, тому вимушена була звертатись за захистом своїх прав та інтересів до поліції, органу опіки та піклування. У той же час, такі звернення по суті залишились без результатів. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17.11.2020р., матір з дитиною проживають за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат, санвузол сумісний, кухня загального користування. Умови проживання задовільні, в наявності газо-водопостачання, електроенергія. У дитини окреме ліжко, письмовий стіл, дитячий одяг, іграшки, книжки. Батько матеріально дитині не допомагає, бажань придбавати одяг, іграшки, оплачувати дитячий садочок, нести буд які витрати на дитину - за весь час не виявляв, не зважаючи на те, що є матеріально забезпеченою людиною. Як і всі діти, донька потребує не тільки любові, поваги та турботи, а також - гідного матеріального забезпечення. Дитина підростає, а з цим - потребує нового одягу, взуття. Дитина потребує набагато більше, ніж дорослі. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 6 000,00 грн., але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття Відповідачем [PERSON] через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини. Просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення нею повноліття. Оскільки, внаслідок погіршення стану здоров`я отримав 3-ю групу інвалідності, ще має одну доньку на утримання якої з нього теж стягуються аліменти в розмірі 2000,00грн., а також на його матеріальному утриманні знаходиться непрацездатний батько. Не визнає обґрунтування позову. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідач визнав позов частково, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 2000,00 грн. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.11.2012 року Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 17 листопада 2020 року [PERSON] разом з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] винаймають житло за адресою , [ADDRESS] . Згідно довідки від 15.10.2020 року № 49 вбачається, що [PERSON] , [INFO] відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу № 3 «Козачок» Бучанської міської ради Київської області з 02.01.2020 року. Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23.04.2015 року із [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] стягується щомісячно аліменти в розмірі 2000,00грн., починаючи з 16.03.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 27.10.2020 року [PERSON] отримує пенсію по інвалідності 3групи, загального захворювання. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована\~Постановою Верховної\~Ради України\~№789-XII\~від 27\~лютого 1991\~року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»\~зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Відповідно до ст.5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВРвід 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. У відповідності до\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3\~ст. 181 СК Украни визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно \~ч. 1 ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням інтересів малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~аліменти на\~утримання дитини у твердій грошовій сумі 2000,00грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду 11.12.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Крім того, суд зауважує, що розмір аліментів на якому наполягала позивач є необґрунтовано завищеним, виходячи з вимог розумності та справедливості позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Відповідно до\~ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 180, 181-183 Сімейного кодексу України, ст. 12, 133,141, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial