Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання особи безвісно відсутньою. Дана заява мотивована тим, що [PERSON] з 25.12.2004 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них народилися діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Проживала вони з [PERSON] у місті Донецьк по вул. Вознесенського, б. № 3. В січні 2014 року [PERSON] заявив, що поїде на заробітки, пообіцяв повідомити про своє місце перебування, однак ніяких повідомлень від нього не було. Своїй матері [PERSON] він також не повідомив про своє місце перебування. Заявник намагалась дізнатися місцезнаходження [PERSON] через спільних знайомих та родичів, однак її чоловік ні з ким не спілкувався та не повідомляв про своє місце перебування. Заявник разом з матірю [PERSON] [PERSON] зверталися з питання розшуку [PERSON] до правоохоронних органів, які повідомили, що її чоловік скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для проїзду з неповнолітніми дітьми на непідконтрольну територію України без згоди батька з ціллю спілкування їх з бабусею [PERSON], проведення у неї шкільних канікул. Крім того, в м. Донецьк знаходиться належне їй на праві приватної власності житло за адресою: м. Донецьк, вул. Чапаєва, б. № 4[ADDRESS], яке потрібно доглядати, для чого необхідно постійно їздити з дітьми, оскільки їй ні з ким залишити їх під наглядом, а також для оздоровлення дітей з виїздом за межі України. Просить суд визнати громадянина [PERSON], безвісно відсутнім з 01.02.2014 року. В судове засідання заявник не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву про визнання особи безвісно відсутньою промила задовольнити. В судовому засіданні представник заявника, [PERSON], надала пояснення, аналогічні поясненням, якими обґрунтована заява, просила заяву задовольнити та визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи Головного управління державної міграційної служби України в Донецькій області в судовому засіданні рішення просив ухвалити на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що вона є двоюрідною сестрою заявника, проживала в [INFO], б. № 4[ADDRESS]. Пояснила, що [PERSON] взимку 2014 року уїхав з м. Донецька на заробітки та зник. По це їй повідомила заявник. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він раніше проживав у м. Донецьку, товаришував з [PERSON], займалися разом спортом. Пояснив, що [PERSON] зник у 2014 році. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та показання свідків, розглянувши подані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО № 238383, виданого 15.04.1911 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, 25 грудня 2004 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 069822 від 26.05.2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 22 07.2005 року народження. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 402504 від 17.05.2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], 12 05.2011 року народження. Відповідно до Договору дарування квартири від 07 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1339, [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 07.05.2014 року під реєстраційним номером 205133414101. Згідно з довідкою Словянського ВП ГУНП в Донецькій області від 29.12.2017 року [PERSON], [INFO], мешкає у м. Донецьк по вул. Вознесенського, б. 3, дійсно розшукується Пролетарським РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області як особа, що переховується від органів досудового розслідування за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОР.С № 3613 від 25.10.2013 року. До теперішнього часу інформацією про місцезнаходження [PERSON] правоохоронні органи не володіють. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Отже, приймаючи до уваги пояснення представника заявника, показання свідків, письмові докази, оцінюючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи неможливість встановити місяць 2014 року, у якому були одержані останні відомості про місце перебування [PERSON], суд доходить до висновку, що вимога заявника про визнання особи безвісно відсутньою знайшла підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню, в звязку з чим вважає за необхідне визнати [PERSON], безвісно відсутнім з 01 січня 2015 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial