Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою, що була уточнена, у якій просить визнати дійсним договір № 7897 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 31,9 кв.м., і яка складається з 2-х кімнат жилою площею 19,1 кв.м., укладений 26.06.1995 р. на Одеській товарній біржі між [PERSON], який діяв від себе особисто та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] (продавці) з одного боку та [PERSON] (покупець) з іншого боку, зареєстрований в ОМБТІ та РОН за номером 101пр, стр. 103 реєстр 1017. У судове засідання позивач звернувся з заявою, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 червня 1995 року на Одеській товарній біржі між [PERSON], який діяв від себе особисто та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] (продавці) з одного боку та [PERSON] (покупець) з іншого боку, було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 31,9 кв.м., і яка складається з 2-х кімнат жилою площею 19,1 кв.м. Згідно даного договору, продавці [PERSON], який діяв від себе особисто та в інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], купив квартиру за адресою: [ADDRESS], загальною площею 31,9 кв.м., і яка складається з 2-х кімнат жилою площею 19,1 кв.м. Даний договір купівлі-продажу, 28 червня 1995 року було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», за номером 101пр, стр. 103 реєстр 1017. Після укладення договору купівлі-продажу, позивач вселився у вказану квартиру та постійно в ній проживав, що підтверджується довідкою про склад сімї. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.І ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. В силу ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Так, згідно вимог ст.657 ЦК України встановлено, що договір купівлі- продажу земельної ділянки, майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Недодержання цієї вимоги, згідно ст.220 ЦК України, тягне за собою недійсність договору. Але законом передбачено право сторони вимагати визнання угоди дійсною, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди (ст.220 ч.2 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити частково позов [PERSON], так як на момент укладення договору купівлі-продажу Топольського це була вулиця, а не провулок.

Outcome: partial