Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Жданівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки. Позивач посилається на те, що у 2006 року вона на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області оформила право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У ході оформлення кадастрових номерів на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства було встановлено, що право власності було оформлено на первісного власника цих земельних ділянок. Місце його знаходження невідоме. Право власності на житловий будинок, веранду, сарай, погреб, шейку погреба, сарай, та земельну ділянку площею 0,496 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] було визнано за позивачем на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2006 року. Тобто, договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки між позивачем та [PERSON] було визнано дійсним. А як виявилося ці земельні ділянки взагалі оформлені на попереднього власника до [PERSON] . Окрім цього, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за рішенням суду розташований за адресою: [ADDRESS] , а його фактична адреса згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 610491012223 - [ADDRESS] , що має розбіжності та не дає позивачеві в подальшому оформити документи на земельні ділянки під своїм житловим будинком. Оскільки маються розбіжності в документах, встановлено факт, що земельна ділянка була оформлена на невідому особу, що порушує права позивача, у зв`язку із чим вона не має можливості здійснити реєстрацію права власності на земельні ділянки, які набула на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28.03.2006 року. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1222382500:03:001:0004, загальною площею 0,25 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку кадастровий номер 1222382500:03:001:0099, загальною площею 0,2460 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які були зареєстровані на [PERSON] та визначити фактичну адресу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій він прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Дослідивши докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2015 року власником домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а. с. 9). Земельні ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер 1222382500:03:001:0004 та площею 0,2460 га, кадастровий номер 1222382500:03:001:0099, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , на праві власності належать [PERSON] , згідно Витягів з ДЗК про земельну ділянку від 06.11.2019 року (а. с. 21-25, 31). Виходячи зі змісту позовних вимог та матеріалів справи, позивач звертається до суду із вимогами про визнання права власності на земельні ділянки, які належать на праві власності [PERSON] , оскільки позивач є власником будинку. Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог, у відповідності до пунктів 2 і 4 частини третьої статті 175 ЦПК України. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава(частина друга статті 48 ЦПК України). У відповідності до ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Таким чином, у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Виходячи з вимог процесуального законодавства вбачається, що у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не заявляє клопотання про її заміну, суд не вправі з власної ініціативи залучати до участі в справі іншу особу як належного відповідача (співвідповідача). Судом встановлено, що позов про визнання права власності на земельні ділянки пред`явлено не до власника спірного майна, який є належним відповідачем, клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем до суду не надходило, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed