Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка за своє життя заповіла належну їй на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 18.10.1997 року комбінатом комунальних підприємств ПЕО «Дніпроенерго», та свідоцтва про право на спадщину житлову квартиру [ADDRESS] онучці, яка є позивачем по справі. Позивачка здійснювала догляд за спадкодавцем та спільно проживала та вела господарство з останньою. Після смерті спадкодавця позивач для належного оформлення успадкованого майна звернулась до нотаріальної контори, однак останній повідомили, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину і для належного оформлення права власності на спадкове майно позивачка повинна звернутись із відповідною заявою про оформлення свідоцтва про право власності на спадкове майно після спливу шести місяців після смерті спадкодавця. Інших спадкоємців чи осіб, які заявила би своє право на спадкове майно, немає. Постановою нотаріуса позивачці відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, з причини не підтвердження факту постійного проживання з спадкодавцем на час її смерті. Позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка сталася [INFO] . Позивачка та представник у судове засідання не з`явилися, надали заяву до суду, в якій просять розгляд справи проводити без застосування засобів технічної фіксації. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача у заяві просить розглянути позов без їхньої участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18.10.1994 року, Комбінат комунальних підприємств ПЕО «Дніпроенерго» посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та члену її сім`ї [PERSON] . Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.01.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори Гавриленко Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №2-192, встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкове майно складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Комбінатом комунальних підприємств ВЕО «Дніпроенерго» м. Запоріжжя від 18.10.1994 року за № 801. Згідно із свідоцтвом про смерть, зареєстроване Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 549, [PERSON] померла [INFO] . 19.02.2005 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори Савицькою О.В., зареєстрований у реєстрі за № 3-130, відповідно до якого спадкодавець заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] [PERSON] - позивачці по справі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало їй на момент смерті, у тому числі на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа № 25/2019 до майна померлої відкрилась за заявою [PERSON] від 12.03.2019 року № 71, яка повідомила, що [INFO] померла бабуся заявниці [PERSON] , яка залишила на ім`я позивачки заповіт, посвідчений Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 19.02.2005 року за № 3-130. На запит приватного нотаріуса Вовк І.І. від 12.03.2019 року № 378/02-14 Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради повідомив у листі від 14.03.2019 року №04-07/3/4372, що за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , в період з 17.11.1992 року по 14.02.2012 року, разом з якою на день смерті був зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] (шлюбне прізвище - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2016 року, актовий запис №352), [INFO] , зареєстроване відділом ЗАГСу м. Запоріжжя, актовий запис № 2084, батьками вказані [PERSON] , [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Вовк І.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.03.2019 року № 440/02-3 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] на підставі реєстрації заявниці окремо від спадкодавця на день смерті останньої. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1234, 1235 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Таким чином, позивачка є спадкоємцем за заповітом. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. За ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусами після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» також роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду від 15.10.2019 року суд витребував у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. спадкову справу № 25/2019, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 25/2019, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право власності на спадкову квартиру їй було відмовлено через відсутність документа, що підтверджує факт постійного проживання зі спадкодавцем. У зв`язку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , позивачка не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved