Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулась [PERSON] із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 01.11.2019р., до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В якій просить: Визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житлом за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Разом з нею в зазначеному житловому будинку зареєстрований відповідач у справі її брат, однак [PERSON] з [INFO] р [INFO] не проживає в ньому по сьогоднішній день. Саме це унеможливлює позивачу повноцінно користуватися даним житлом. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/1969/19. Ухвалою Збаразького районного суду від 20 листопада 2019 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 21 січня 2020 року ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області постановлено здійснити перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак, на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини. Відповідач у судові засідання неодноразово не з`являвся, по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач не подав до суду відзиву. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житла, розташованого в [ADDRESS] , що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7), довідкою про реєстрацію місця проживання особи виданою Збаразькою міською радою Тернопільської області № 03-1844/26 від 04.12.2018р. (а.с.4), інвентаризаційною справою №181. В зазначеному житлі зареєстрований брат позивачки [PERSON] , який фактично в ньому не проживає з 23 серпня 2012 року, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов складеним з метою підтвердження проживання громадянина [PERSON] в житлі по [ADDRESS] від 01.11.2019р. (а.с.6), довідкою №2510 про склад сім`ї виданою Збаразьким міським комунальним підприємством «Збараж» (а.с.5), копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають по [ADDRESS] (а.с.8-10). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї (в тому числі колишній член сім`ї) власника будинку втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки відповідач відсутній без поважних причин понад рік і на підставі ч.2 ст.405 ЦК України втратив право на користування житлом, розташованим по [ADDRESS] . Тому позовні вимоги слід задовольнити та відповідно до вимог ч.2 ст.405 ЦК України відповідача [PERSON] визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим будинком. На підставі наведеного, та

Outcome: approved