Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ звернувся [PERSON] з позовом про стягнення аліментівна своє утримання з [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку щомісячно. В позовній заяві позивач зазначив, що він є батьком відповідачів, досяг пенсійного віку і є непрацездатною особою. Пенсію він отримує у невеликому розмірі та після стягнення заборгованості по аліментам на користь дитини [PERSON] , [INFO] , фактичний розмір його пенсії складає 878, 02 грн. Наголошував, що має захворювання та потребує постійного лікування, а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідачі мають можливість надавати. [PERSON] надав відзив на позовну заяву в якому наголошував, що сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Наголошував, що доказів наявності тяжких хвороб, які б потребували додаткових витрат, позивач не надає. Окрім цього, зазначає, що відповідач [PERSON] забезпечила позивача житловим приміщенням та сплачує всі житлово-комунальні послуги позивача, а він, у зв`язку із тим, що розмір пенсії батька не відповідає рівню прожиткового мінімуму непрацездатних осіб надає батьку допомогу у сумі 5 000 грн. кожного місяця. Також, звертав увагу суду, що у позивача є ще одна повнолітня дитина - [PERSON] до якої позовні вимоги щодо стягнення аліментів не було пред`явлено. Просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. [PERSON] надала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що забезпечила позивача житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та сплачує всі житлово-комунальні послуги за зазначену квартиру, окрім цього надає батьку матеріальну допомогу. Доказів наявності тяжких хвороб, які б потребували додаткових витрат, позивач не надає, а відповідач [PERSON] надає батьку допомогу у сумі 5 000 грн. кожного місяця. Також, звертала увагу суду, що у позивача є ще одна повнолітня дитина - [PERSON] до якої позовні вимоги щодо стягнення аліментів не було пред`явлено. Просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. [PERSON] надав відповідь на відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень. Окрім цього зазначав, що позовні вимоги до [PERSON] не пред`явлено, оскільки вона не має змоги надавати йому матеріальну допомогу. У судове засідання позивач та його представник з`являлися, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON] наголошував, що наявність у нього хвороби потребує постійних витрат на лікування. Представник відповідачів у судове засідання також з`явився, заперечував щодо позовних вимог та зазначав, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] надають позивачу матеріальну допомогу. В судовому засідання в якості свідка було допитано [PERSON] яка повідомила суду, що вона працює бухгалтером у відповідача [PERSON] та була свідком того, як [PERSON] здійснювала переказ грошових коштів своєму батьку [PERSON] . Окрім цього, зазначала, що вона особисто декілька разів передавала грошові кошти [PERSON] від відповідача [PERSON] у сумі приблизно 3 000 - 5 000 грн. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків. [PERSON] є батьком відповідачів - [PERSON] , [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] є пенсіонером та відповідно до довідки про доходи № 2782 4165 8777 6719 отримує пенсію за віком, яка за період з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року складала 9 843, 54 грн., що в середньому на місяць складає 820, 29 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України від 02.12.2020 року розмір доходу відповідача [PERSON] за три квартали 2020 року склав 1 580 000 грн. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України від 10.12.2020 розмір доходу відповідача [PERSON] з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2020 року склав 2 820 357, 50 грн. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. В судовому засіданні встановлено, що у позивача окрім відповідачів є ще повнолітні діти - [PERSON] та [PERSON] . У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Згідно виписки з історії хвороби [PERSON] має гіпертонічну хворобу третього ступеню після перенесеного ішеміческого інсульту у 2006 році, підтверджується довідкою терапевта від 26.11.2018 року, протоколом рентгенологічного дослідження від 28.04.2017 року підтверджується остеартроз плечового суглобу. Встановивши, що [PERSON] є непрацездатною та потребуючою матеріальної допомоги особою, яку відповідачі у цій справі, мають можливість надавати, відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 204 СК України для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати свого батька, суд, враховуючи наявність у позивача, ще двох повнолітніх дітей, дохід позивача та відповідачів, доходить висновку про необхідність стягнення з кожного відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/20 частини усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: partial