Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла вказана позовна заява. В обгрунтування позивач зазначив, що 16.09.2006 сторони зареєстрували шлюб, від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалось через відмінність характерів, відсутність порозуміння, різня погляди на життя, спільний побут та сім`ю. Шлюб між сторонами фактично припинено, шлюб має формальний характер. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 05.07.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заявв, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, визнає та просить справу розглянути у її відсутність. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 16.09.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, свідоцтво серії [NUMBER] , актовий запис №1418. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що сторони не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб має формальний характер, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим. Спір про утримання дитини та про її місце проживання на даний час відсутній. Спір про поділ майна на даний час відсутній. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, що підтверджується її заявою в матеріалах справи. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, враховуючи обопільну згоду сторін на розірвання шлюбу, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати позивач просив залишити за ним.

Outcome: approved