Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер - [PERSON] , який залишив на ім`я позивача заповіт від 13 квітня 2016 року, в якому заповів позивачеві земельну ділянку площею 6,230 гектарів, що розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Позивач у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин. Спадкодавець фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Про наявність заповіту, позивач дізналася випадково, після спливу шестимісячного строку, від людей, які мали намір продати вищевказаний будинок, та почали розбирати речі та документи померлого [PERSON] , де серед іншого, знайшли заповіт. Після цього передали заповіт позивачеві. Одразу після того, як дізналася про заповіт, позивач, звернулася до Другої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На заяву позивача було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Крім того, позивач посилається на те, що нотаріусом не було зроблено спроби своєчасно, протягом визначеного законом строку, розшукати позивача шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі та повідомити про наявність заповіту. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визначити додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном два місяці. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до заповіту від 13 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Магдалинівського РНО, який зареєстрований в реєстрі за № 568, [PERSON] вказав позивача як спадкоємця земельної ділянки розміром 6.230 га, що розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 11). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 13). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Позивач, 08 липня 2020 року звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а. с. 28). Постановою нотаріуса від 08 липня 2020 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 29-30). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, вказані позивачем причини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Позивач не знала про наявність заповіту, складеного на її користь, тому вказані обставини є поважними причинами пропуску строку подачі заяви. Вказана правова позиція також висловлена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.

Outcome: approved