Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності від 24.02.1997 року, виданого виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS], належить на підставі права власності [PERSON] - 1/3 частина квартири, [PERSON] - 1/3 частина квартири та [PERSON] - 1/3 частина квартири. У листопаді 2009 року, помер чоловік [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] та належала померлому [PERSON] Спадкоємцями на майно померлого за законом були: [PERSON] (дружина), та його син - [PERSON], як спадкоємці першої черги по закону. [PERSON] не встигнула отримати свідоцтво на право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частину вище зазначеної квартири. [INFO] померла [PERSON] Зазначила, що оскільки померла [PERSON] постійно проживала на час відкриття спадщини з спадкодавцем, вона вважається такою, що прийняла спадщину, але не встигла оформити свої права як спадкоємця першої черги за законом. [PERSON] 27.08.2012 року склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковською О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 511. Відповідно до заповіту померла заповідала [PERSON], належну їй на підставі праві власності частину квартири [ADDRESS]. У встановлений законом строк, а саме 20.10.2012 року позивач звернулася до приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковської О.О. із заявою про прийняття спадщини, однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідач є співвласником [ADDRESS], проте він відмовляється надати позивачу правовстановлюючі документи на квартиру, чим створює перешкоди у оформлені права власності за заповітом. Посилаючись на ст. ст. 1220, 1223, 1233, 1236, 1276, 1297 ЦК України просить суд встановити та визнати факт прийняття спадщини після померлого [PERSON], яка складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS] за померлою [PERSON] у розмірі 1/6 частини квартири [ADDRESS] та визнати за [PERSON], право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судове засідання, призначене на 03.06.2015 року позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, призначене на 03.06.2015 року, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна в судове засідання, призначене на 25.03.2015 року, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковська Олена Олегівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належала по 1/3 частині [PERSON], [PERSON] та [PERSON], це підтверджується інформаційною довідкою № 37681000 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.05.2015 року та листом № 13717 Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 11.12.2014 року. Відповідно до актового запису про смерть № 1441 від 16.11.2009 року, [PERSON] помер [INFO]. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та була зареєстрована з 28.12.1973 року за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 3063 від 07.04.2015 року за адресою: [ADDRESS], мешкав [PERSON], який помер [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO]. На день смерті [PERSON], [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини квартири [ADDRESS]. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями на майно померлого [PERSON] за законом були: [PERSON] (дружина), та його син - [PERSON], як спадкоємці першої черги по закону, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, а саме на 1/6 частину квартири [ADDRESS], [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.10.2012 року, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що факт того, що померла [PERSON] прийняла спадщину, після померлого [INFO] чоловіка - [PERSON], яка складається із 1/6 частини квартири [ADDRESS], знайшов своє підтвердження. 27.08.2012 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Піонтковською О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 511. Відповідно до заповіту померла заповідала [PERSON], належну їй на праві власності частину квартири [ADDRESS]. Листом від 23.07.2014 року № 231/02-14 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи, що судом встановлено факт прийняття спадщини після померлого [PERSON] померлою [PERSON] та складений [PERSON] заповіт, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved