Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, 05.10.2017 року звернувся ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ» із позовом до [PERSON], зазначаючи, що позивач є власником приміщення за адресою [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 14.07.2015 року. Оскільки відповідач перешкоджає в користуванні вказаним приміщенням позивачу, позивач просить усунути перешкоди в здійсненні права користування спірною квартирою та визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою. У судовому засіданні, представник позивача [PERSON], підтримав подану позовну заяву, зазначив, що оскільки станом на момент розгляду справи, за позивачем зареєстроване право власності на спірну квартиру, просив задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволенні позову, у звязку з набранням законної сили рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2017 року, яким право власності зареєстроване за позивачем, було скасоване. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що між АКБ «Укрсиббанк» та [PERSON] були укладені два кредитних договори № 11398778000, № 11398794000 за умовами яких, відповідач отримала кредит в розмірі 24100 доларів США та 1122 гривень, у строк до 01.10.2025 року. В якості забезпечення виконання зобовязання, між АКБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки від 10.10.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого, [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Згідно договору факторингу № 4 укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», ПАТ «Укрсиббанк» передав ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором від 01.10.2008 року, а відповідно до договору відступлення право вимоги за договорами іпотек від 11.06.2012 року, передав право вимоги за договором іпотеки. Судом встановлено, що у звязку з неналежним виконання зобовязання за кредитним договором, у відповідача виникла заборгованість. Так, судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якості власника зазначений ТОВ «Кей-колект», в якості правової підстави набуття у власність - зазначене рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріусу [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.04.2017 року державну реєстрацію прав власності ТОВ «Кей-Колект» на квартиру за адресою: [ADDRESS] було скасовано, постановлено поновити державне реєстрацію права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Судом встановлено, що ТОВ «Кей-Колект» оскаржив вищезазначене рішення до апеляційного суду Одеської області, проте ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 07.08.2017 року, апеляційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» було повернуто апелянту. Таким чином, рішення Приморського районного суду м. Одеси набрало чинності з 07.08.2017 року. Суд вважає, оскільки рішенням суду скасовується право власності позивача на приміщенні щодо якого виник спір, підстави для задоволення позову відсутні. З огляду на принцип обовязковості судового рішення, в тому числі й щодо врахування судом преюдиціальних обставин, суд вважає, що оскільки ТОВ «Кей-колект» та [PERSON] також були учасниками процесу розгляду справи № 522/169603/15-ц, встановлені вказаним рішенням суду обставини є обовязковими для суду який розглядає справу. Так, відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Крім того, суд зазначає, що за загальним правилом, рішення суду не є підставою для виникнення чи скасування нового субєктивного права, оскільки рішенням суду лише констатується юридичний факт наявності чи відсутності такого факту у виниклих матеріальних правовідносинах. Ухвалення та набрання рішенням суду про скасування права власності за позивачем законної сили, констатує відсутність такого права ще до звернення із вказаним позовом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відсутність відомостей щодо державної реєстрації скасування права власності за ТОВ «Кей-Колект», не спростовує висновків суду від 14.04.2017 року ухваленого по справі № 522/16903/15-ц щодо скасування права власності на спірну квартиру за позивачем. Так, згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Аналіз вищезазначеної норми закону, свідчить про те, що державна реєстрація не є підставою для припинення права, а є визнанням припинення такого права з боку держави. Враховуючи вищевикладені обставини, суд зазначає, що позивачем заявлений негаторний позов, який може бути предявлений виключно власником майна. Оскільки на момент розгляду справи, позивач не є власником вищезазначеного приміщення, підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed