Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з вказаним позовом, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги тим, що з 03 грудня 2012 року по 15 вересня 2020 року вона працювала в Приморському районному суді м. Маріуполя Донецької області. Відповідно до Наказу керівника апарату Приморського районного суду м. Маріуполя від 04.09.2020 року за № 18-к/02-10 її (позивача) було звільнено з посади помічника судді з 15 вересня 2020 року за угодою сторін. Керівництво суду завчасно спрямувало на адресу ТУ ДСА в Донецькій області наказ по звільнення позивача та відповідні супутні документи для завчасного проведення розрахунку. Проте, в день звільнення відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми та не здійснив з нею повного розрахунку. Позивачка в день звільнення на банківський рахунок отримала 18652 грн., хоча сума розрахунку мала б становити 23326,96 грн., яка зазначена вже з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. Тобто, 15.09.2020 року з позивачем був проведений частковий і не повний розрахунок по заробітній платі з боку відповідача ТУ ДСА в Донецькій області, та, як наслідок, виникла заборгованість при звільненні у розмірі 4647,96 грн. 28.09.2020 року на банківський рахунок позивача надійшла заборгованість по заробітній платі у розмірі 4647,96 грн., а також у розмірі 2954,83 грн. за 5 днів лікарняного. Таким чином, починаючи з 16 вересня по 25 вересня 2020 року з боку відповідача була наявна затримка у розрахунку з нею (позивачем) при звільненні у розмірі 5773,86 грн. Середньоденна заробітна плата позивача складає 970,96 грн. з розрахунку за липень-серпень 2020 року. Оскільки до моменту звільнення та фактичного повного розрахунку пройшло 8 робочих днів, просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 16.09.2020 року по 25.09.2020 року включно у розмірі 7767,68 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів, та судові витрати у розмірі 840,80 грн. 09.12.2020 року на адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що завданням ТУ ДСА в Донецькій області є організаційне та фінансове забезпечення діяльності місцевих судів Донецької області з метою створення належних умов для діяльності судів, суддів цих судів та забезпечення роботи органів суддівського самоврядування. Організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату суду, застосовує до них заохочення та накладає дисциплінарні стягнення. Організацію фінансового забезпечення місцевих загальних судів, заробітну плату та інші виплати здійснює саме територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області. Для проведення визначених у наказі про звільнення нарахувань, копію такого наказу голови або керівника апарату необхідно скерувати до управління. Після отримання оригіналу лікарняного листка територіальне управління мало провести розрахунок допомоги, в тому числі тієї, що виплачується як за рахунок «роботодавця», так і за рахунок Фонду соціального страхування України, що потребувало певних часових витрат. Після проведення розрахунків управлінням було здійснено відповідні нарахування та, як вбачається з розрахункового листка, виплату заробітної плати та остаточного розрахунку в повному обсязі. На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] (а.с.32-34). 14.12.2020 року на адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому остання зазначила, що в серпні 2020 року вона (позивач) перебувала на лікарняному тривалістю 10 днів, з 17.08.2020 року по 26.08.2020 року. До роботи приступила 27.08.2020 року, в цей день нею було отримано довідку ОК-5, яку керівництво суду разом із лікарняним листком спрямували на адресу ТУ ДСА в Донецькій області. Зазначені документи були отримані відповідачем 01.09.2020 року, про що свідчить поштове повідомлення. Таким чином, посилання відповідача на неможливість проведення вчасного розрахунку через не отримання лікарняного листа, а також неможливість проведення перерахунку за 2 дні в серпні 2020 року є такими, що не відповідають дійсності. Керівництво суду виконало всі вимоги закону та завчасно спрямувало відповідні лікарняний лист та супутні документи на адресу відповідача. Стосовно посилання відповідача на не вчасне отримання наказу про звільнення [PERSON] зазначила, що 04.09.2020 року керівництвом суду на електрону адресу відповідача було спрямовано наказ про звільнення з додатками. 08.09.2020 року зазначені документи були направлені поштовим зв`язком на адресу ТУ ДСА в Донецькій області, які отримано 11.09.2020 року. Отже, відповідач мав об`єктивну можливість провести з позивачкою розрахунок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила суд вимоги задовольнити, справу слухати за її відсутності (а.с.55). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу слухати за відсутності їх представника (а.с.57). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно зі\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у Приморському районному суді м. Маріуполя Донецької області з 03.12.2012 року по 15.09.2020 року на посаді помічника судді та була звільнена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці серії [NUMBER] (а.с.5-15). Відповідно до наказу № 18-к/02-10 від 04.09.2020 року [PERSON] звільнено із займаної посади з 15.09.2020 року за угодою сторін, з виплатою грошової компенсації за не відбуту частину щорічних та додаткових відпусток (а.с.23). З виписки із банківської картки про надходження по рахунку вбачається, що на рахунок позивачки відповідачем здійснювалися перекази наступним чином: 15.09.2020 року\~у розмірі 18652 грн., 25.09.2020 року\~у розмірі 2954,83 грн. та 28.09.2020 року у розмірі 7628,80 грн. (а.с.24). Відповідно до\~статті 151 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»\~державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом. За нормою ч. 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу. Так, відповідно до\~ст. 116 цього Кодексу, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. При цьому, виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під «належними звільненому працівникові сумами» необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору, контракту і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо). Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено\~ст. 117 КЗпП України. Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З огляду на встановлені судом фактичні обставини, вбачається, що відповідач провів повний розрахунок з позивачем 28.09.2020 року, тобто поза межами строку, встановленого\~статтею 116 КЗпП України, а тому, позивач має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме - за період з 16.09.2020 року по 28.09.2020 року (8 робочих днів). Згідно п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року\~нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до п. 5 розділу IV Порядку №100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] , що видана ТУ ДСА України в Донецькій області 04.01.2021 року, заробітна плата останньої за липень 2020 року складала 21381,50 грн., за серпень 2020 року 13572,98 грн., а всього 34954,48 грн. Середньоденна заробітна плата складає 970,95 грн. (а.с.50) Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 7767,60 грн. із розрахунку: 970,95 грн. (середньоденний заробіток) х 8 (робочі дні за період затримки у виплаті) Заперечення представника відповідача про поважність причин не проведення повного розрахунку з позивачкою на день звільнення, не приймаються судом до уваги, як не обґрунтовані та такі, що у повному обсязі спростовуються письмовими доказами по справі, а саме: листом голови Приморського районного суду м. Маріуполя № 11.12.2020 року; витягом з реєстру Укрпошти; витягом з електронної скриньки (а.с.40-42), з яких вбачається, що керівництво суду виконало всі вимоги закону та завчасно спрямувало відповідні лікарняний лист та супутні документи на адресу відповідача. На підставі вищевказаних обставин, за відсутності їх спростування іншою стороною, суд набуває висновку, що відповідач мав об`єктивну можливість своєчасно провести з позивачкою розрахунок. З урахуванням задоволення позовних вимог, за правилами\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved