overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] з 28.07.2015 року. В даному будинку залишилися зареєстрованими [PERSON] та її син, [PERSON]А [INFO], які з липня 2014 року в будинку не проживають, речі не зберігають. Тому просить суд визнати [PERSON] та [PERSON]А [INFO] такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням: квартирою № 40 в будинку №72 по вул. Рудакова в м. Горлівка Донецької області. В судове засідання представник позивача за довіреністю, [PERSON], не зявився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії договору купівлі продажу квартири від 28.07.2015 року, вбачається, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] (а.с.7). З акту вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON], які з липня 2014 року в квартири не проживають, виїхали до Російської Федерації (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON] в квартирі не проживають , не є власниками квартири, не є членами сімї позивача, суд приходить до переконання, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а тому цих відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуватися вищезазначеною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. Відповідача було зареєстровано в будинку, однак з 1989 року він в будинку не проживає. Постійно проживає та зареєстрований у Російській Федерації у м. Смоленську, своїх речей в будинку не зберігає. Добровільно відповідач не має можливості знятися з реєстрації, оскільки знаходиться за межами кордону, внаслідок чого відповідач не може оформити субсидію на оплату житлово - комунальних посдуг, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням: будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про право власності, виданого відділом комунального господарства Слов'янської міської ради від 11.07.1983 року, вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. З копії домової книги вбачається, що в будинку [ADDRESS] , з 07.05.1988 року зареєстрований [PERSON] Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов, наданого керівником комітету мікрорайону Черевківка від 11.04.2014 року, [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з 1989 року та особистих речей в будинку не зберігає. Відповідно до довідки, виданої міністерством оборони Російської Федерації ФГКВОУВПО «Воєнна академія військової протиповітряної оборони озброєних сил Російської Федерації ім. маршала РССР А.М. Василевського», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 31.08.2007 року по теперішній час (а.с.11) . Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з 1989 року та є зареєстрованим в Російській Федерації з 2007 року, та особистих речей в будинку не зберігає, понад встановлений законом строк, та не є власником вищезазначеного будинку, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником будинку [ADDRESS] з 26.08.2009 року. Відповідач в даному будинку був зареєстрований, добровільно зніматися з реєстрації будинку не бажає, з 2002 року він в будинку не проживає, своїх речей в будинку не зберігає, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням: будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 5-6). З довідки від 04.02.2015 року, вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO] року народження (а.с. 4). Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з 2002 року та не є власником вищезазначеного будинку, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користуватися будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідача було зареєстровано в квартирі, однак з травня 2013 року він в квартирі не проживає, своїх речей не зберігає. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не хоче, оплату за комунальні послуги, з розрахунку на нього, не сплачує, тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З довідки, виданої [PERSON] КП «ЖЕК№6», вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], зареєстрований в даній квартирі також [PERSON]. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов, наданого КП «ЖЕК№6» від 03.09.2014 року, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з травня 2013 року та особистих речей в будинку не зберігає. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з травня 2013 року та особистих речей не зберігає, понад встановлений законом строк, та не є власником вищезазначеної квартири, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку [ADDRESS]. Відповідачі в даному будинку були зареєстровані, однак не проживають в будинку, особистих речей не зберігають, тому просить суд визнати [PERSON], що діє в своїх інтересах та малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням: будинком [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі визнати [PERSON], що діє в своїх інтересах та малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З договору купівлі - продажу від 14.06.1990 року вбачається, що [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. З копії домової книги вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов, наданого керівником комітету мікрорайону «Залізнмчний №1» від 23.07.2015 року, [PERSON], що діє в своїх інтересах та малолітньої [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в будинку [ADDRESS] не проживають понад п'ять років Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі в будинку [ADDRESS] не проживають понад п'ять років та не є власником вищезазначеного будинку, суд приходить до переконання, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а тому цих відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуватися будинком [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В жовтні 2007 року вона зареєструвала відповідачів по справі. В травні 2014 року відповідачі виїхали до Російської Федерації на постійне місце проживання, тому з цього часу не користуються її квартирою, з реєстраційного обліку не знімаються, оскільки не мають можливості приїхати до м. Слов'янська. Тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак на адресу суду направили лист де зазначили, що вимоги позивача визнають у повному обсязі, не заперечують проти зняття їх місця проживання з реєстрації, оскільки вони з 29.05.2014 року проживають в Російській Федерації та мають реєстрацію за адресою: [ADDRESS]. Просили суд розглянути справу у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню. З договору купівлі - продажу від 06.09.2007 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2329319, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З довідки ОСББ «Галеон» №117 від 18.08.2015 року, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов № 118, наданого головою «Галеон» від 18.08.2015 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі в квартирі [ADDRESS] не проживають понад рік, не є власниками вищезазначеного житла, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а тому цих відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуватися квартирою [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстровані відповідачі, однак в квартирі не проживають, особистих речей не зберігають, тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про право власності на житло від 18.03.1994 року , вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] З довідки, наданої КП «Сервіскомуненерго», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов, [PERSON], [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживають з 2012 року. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі в квартирі не проживають з 2012 року, не є власниками квартири, суд приходить до переконання, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а тому цих відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуватися вищезазначеною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] з 02.03.2012 року. В даному будинку залишилася зареєстрованою колишня власник та у 2014 році були вона зареєструвала інших відповідачів, які з моменту реєстрації в квартирі не проживали, речі не зберігали. Тому просить суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] В судове засідання позивач не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказі, а на підставі ст. ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії договору купівлі - продажу квартири від 02.03.2012 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 12.03.2012 року, вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. З картки реєстрації особи вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено актом обстеження житлових умов, наданого керівником комітету мікрорайону ЖЕК №2 від 16.06.2013 року, [PERSON] [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживає та своїх речей не зберігає з 02.03.2012 року, а [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] не проживають з 26 лютого 2014 року року. Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ївласника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі не проживають , не є власниками квартири, не є членами сім'ї позивача, суд приходить до переконання, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню, а тому цих відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користуватися вищезазначеною квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» із заявою про госпіталізацію громадянина [PERSON] у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулась КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянська» із заявою про госпіталізацію громадянина у психіатричний стаціонар без його згоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial