Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

До суду 20.07.2016 року надійшла позовна заява, в якій Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, позивач по справі, просив відібрати від матері: [PERSON], [INFO], малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради, до досягнення старшою дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачка не виконує обовязки, покладені на неї, передбачені ст.150 Сімейного кодексу України, по утриманню та вихованню дітей, зловживає спиртними напоями, не працює, не піклується про стан їх здоров'я і не займається матеріальним утриманням дітей. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позовні вимоги про відібрання дітей від матері [PERSON], без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на дітей підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суду пояснила, що відповідачка [PERSON], зловживає спиртними напоями, не бажає займатися вихованням та утриманням своїх дітей, не піклується про стан їх здоров'я, майбутню долю. З 18 грудня 2013 року сім'я відповідачки перебувала у міському центрі соціальних служб, для сім'ї, дітей та молоді під соціальним супроводженням. Через причину частого вживання алкогольних напоїв авторитет матері відсутній. На ґрунті вживання спиртних напоїв виникали непорозуміння та сварки між [PERSON], та її співмешканцем, що призводило до побиття молодої жінки у присутності дітей. Так, 14.04.2015 року [PERSON] побив [PERSON], яка була доставлена до лікарні з діагнозом: забій обличчя, забій правого передпліччя та обох гомілок. За вживання спиртних напоїв з 16.06.2015 року [PERSON] перебувала на обліку у лікаря - нарколога. Для дітей виникла безпосередня загроза їх життю та здоров'ю. Так, з 11.07.2016 року по 13.07.2016 року малолітні діти залишились без нагляду дорослих, матері удома не було. Діти знаходились у кімнаті зі стороннім чоловіком, який був у нетверезому стані, назвавши себе [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] були у хворобливому стані. У [PERSON] сильний кашель, у [PERSON] - нежить. Дітьми опікувалась 13-літня [PERSON]. Житлове приміщення знаходилось у незадовільному стані, свіжозварена їжа відсутня. Станом на сьогоднішній день відповідачка не усвідомила своєї протиправної поведінки щодо безвідповідального та зневажливого ставлення до життя та здоров'я. Вона втратила мізерні залишки сімейного тепла, її байдужість та безвідповідальність стає на перешкоді права дітей на належне батьківське піклування та сімейне благополуччя. Дані обставини, які в повній мірі підтверджуються наданими суду доказами, є достатніми підставами для відібрання дітей від матері згідно з ч.2 ст.170 Сімейного кодексу України. Крім того, вирішенню підлягає питання про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання дітей [PERSON]. [PERSON], [PERSON], оскільки, відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до повноліття. У зв'язку з тим, що відповідачка не працює, розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, визнала позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконкому Славутицької міської Ради Київської області - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вважає, що заявлені позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки [PERSON], не приділяє належну увагу вихованню дітей. Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги, вважає, що відібрання дітей від матері в інтересах дітей буде доцільно. Суд, заслухавши пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, врахувавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 23 вересня 2015 року № 00015831534, №00015831561 та № 00015831580 є одинокою матір,ю відносно дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 11.02. [INFO]. Відповідачка разом із своїми дітьми зареєстрована в гуртожитку за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою про склад сім»ї № 238 від 07.07.2015 року. За місцем її реєстрації відповідачка характеризується негативно, тривалий час не працює, зловживає спиртними напоями, вихованням своїх дітей не займається. З акту обстеження житлових умов відповідачки та дітей у квартирі [ADDRESS], яке було проведено 16.09.2015року, 13.07.2016року представниками Служби у справах дітей, видно, що відсутні належні умови для виховання та проживання малолітніх дітей, оскільки в квартирі неохайно, речі розкидані, давно не прані. Зазначені обставини підтверджені показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні показали, що відповідачка [PERSON], зловживає спиртними напоями, вихованням дітей та їх утриманням вона не займалася, діти перебували у брудному одягу, голодні, з відповідачкою неодноразово проводилися бесіди щодо недопущення негативної поведінки, необхідності змінити її відношення до виховання та утримання дітей, але це не дало позитивних результатів. [PERSON], неодноразово попереджалась про відповідальність за невиконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дітей. Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27.07.2016 року № 12-03/44 про доцільність відібрання у гр.[PERSON], її малолітніх дітей є доцільним відібрати малолітніх дітей без позбавлення її батьківських прав та відповідає інтересам малолітніх дітей. Вищенаведені обставини та письмові докази свідчать про те, що відповідачка не займається вихованням своїх дітей, не піклується про їх здоров'я, фізичний та духовний розвиток, матеріально не утримує їх. Враховуючи положення ст. ст.8 - 11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує Закони України, міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.7 цієї Конвенції дитина реєструється зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як зазначено у ч.2 ст.150 СК України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 ч.1 ст.164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому із батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування. За таких обставин суд вважає доцільним прийняти рішення про відібрання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], 11.02. [INFO], від їх матері [PERSON], без позбавлення останньої батьківських прав, оскільки вона ухиляються від виконання батьківських обовязків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, та передати дітей Органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області для подальшого влаштування. Згідно ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька, без позбавлення батьківських прав суд одночасно вирішує питання про стягнення з них аліментів на утримання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено у ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] на час розгляду справи в суді не працює, до Славутицького міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні не зверталась. Постійного доходу відповідачка не має. Стан її здоров'я задовільний, вона є працездатною особою. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище відповідачки, суд відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця на кожну дитину. З відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір за вимоги майнового і немайнового характеру відповідно до ст. 88 ЦПК України, в розмірах, передбачених\~ст.4 Закону України розмірі 551 гривні 20 копійок, за позов про стягнення аліментів у розмірі 551 гривні 20 копійок на загальну суму 1102 гривень 40 копійок.

Outcome: approved