Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 25.03.2016 року звернулась [PERSON] з позовними вимогами про визначення місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з матір'ю та стягнення з [PERSON], на користь [PERSON], аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 10000 грн., на місяць, з негайним виконанням рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. У судовому засіданні представник позивача - [PERSON], підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити з урахуванням висновку органу опіки та піклування, та наявності у [PERSON], окрім офіційного доходу, наданого відповідачем, інших джерел доходу, що підтверджується фактом внесення щомісячно на банківський рахунок коштів, розмір яких перевищує щомісячний офіційний дохід. Відповідач, та його представник до судового засідання не з'явились, надавши до судових засідань 22.12.2016 року та 07.02.2017 року заяв про відкладення розгляду справ з поважних причин. Суд, з урахуванням вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, у зв'язку із повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Від представника відповідача - [PERSON], надійшло письмове заперечення проти позову в якому, не оспорюючи факт проживання дитини з матір'ю заявлена незгода із заявленим розміром аліментів, який суттєво перевищує дохід відповідача, та спростовуються викладені у позові обставини щодо відсутності з боку батька допомоги дитині. Звернуто увагу суду на існування судової справи в іншому суді стосовно визначення режиму побачень батька з дитиною, у зв'язку із наявним спором щодо спілкування с дитиною між сторонами. Як встановлено у судовому засіданні між [PERSON] та [PERSON] 23.03.2012 року був зареєстрований шлюб, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №286 (свідоцтво про шлюб а/с 11). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 року шлюб було розірваний. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю. Зазначені обставини визнані сторонами (згідно позову та заперечень) і не потребують додаткового доказування відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України. Згідно висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.12.2016 року, після розірвання шлюбу малолітній [PERSON], 2012 року, залишився проживати з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи висновок служби у справах дітей, рекомендації ради опіки та піклування орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю, [PERSON] (а/с 144). У відповідності до довідки з ТОВ « Альмед» від 19.05.2016 року, [PERSON] ( ІПН [NUMBER]) дійсно працює на даному підприємстві з 01.06.2014 року на посаді лікаря-стоматолога та його заробітна плата за шість останніх місяців склала 21122 грн. ( а/с 115), що у середньомісячному розрахунку складає 3520 грн. Факт працевлаштування та розмір офіційного доходу підтверджується і довідкою з державної податкової інспекції у Київському районі м Одеси від 09.06.2016 року (а/с 71). Судом, по клопотанню позивача, були витребувані відомості з банківських установ щодо наявності рахунків, і згідно довідки ПАТ « Приватбанк» від 10.06.2016 року на картковий рахунок [NUMBER] у 2015-2016 роках щомісячно поповнюється грошовими коштами на суму, які перевищують 4000 грн. (а/с 89-92). Правовідносини, які виникли між сторонами у зв'язку із визначенням міста проживання дитини та стягненням аліментів врегульовані Сімейним Кодексом України ( надалі - СК). Так, у відповідності до ч.1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК ) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. В даному випадку суд, враховуючи наявний висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.12.2016 року про доцільність визначення місце проживання малолітнього [PERSON] з матір'ю, та встановлені про підготовки висновку обставини, які зазначені у висновку, зокрема, місце проживання матері і дитини: [ADDRESS], вважає доведеним у судовому засіданні вимоги про визначення місце проживання дитини разом з матір'ю. Суд, також враховує і ставлення до даних вимог відповідача, який і при розгляді даного питання органом опіки і піклування ( зазначено у висновку) і у запереченнях не заперечував проти проживання дитини з матір'ю. При розгляді питання стосовно стягнення аліментів, суд, також, враховуючи думку відповідача ( який не заперечував проти самого факту стягнення аліментів, та не був згодний з розміром), вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Приймаючи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у тому, що офіційна зарплата у ТОВ « Альмед» є єдиним джерелом доходів відповідача, враховуючи відомості отримані з банківських установ, суд у відповідності до вимог ст. 184 СК визначає аліменти у вигляді твердий грошової сумі, яка повинно виплачуватися щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд враховуючи матеріальне становище платника аліментів, не доведеність у судовому засіданні з боку сторони позивача можливість відповідача сплачувати 10000 грн., щомісячно в якості аліментів, встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та принцип розумності, вважає за доведеним стягнення з відповідача щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1355 грн. Пунктом першим частини першої статті 367 ЦПК України передбачене негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 79,88 ЦПК України суд, на користь позивача присуджує понесені нею судові витрати у вигляді судового збору за вимоги про встановлення місце проживання дитини, у розмірі 551,21 грн. ( платіжне доручення а/с 1). На підставі викладеного та

Outcome: partial