Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції за договором № 18-Ар від 14.06.2013 року в розмірі 11149,92 грн., штраф - 2448,00 грн., 3% річних - 271,15 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.06.2013 року між ним та відповідачем укладений договір № 18-Ар, відповідно до якого позивач зобов'язався передати в тимчасове платне користування ліса будівельні, а відповідач зобов'язався прийняти їх в тимчасове платне користування. 14.06.2013 року між сторонами укладено акт прийому-передачі, строк оренди складав 30 календарних днів, до 15.07.2013 року. Позивачем свої зобов'язання були виконані, а відповідач об'єкт оренди у вказані в догові строки не повернув та не сплатив орендну плату за самовільне використання об'єкту оренди з 15.07.2013 року по 06.12.2013 року. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, про що в справі містяться відповідні документи, заяв, заперечень суду не надавав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та постановити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; ст. 611 ЦК України, згідно якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно ч. 1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 14.06.2013 року між сторонами укладений договір № 18-Ар, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу, а наступний прийняти в тимчасове платне користування будівельні ліса, строком на 30 календарних днів за 1800,00 грн., за кожний прострочений календарний день орендна плата складає 72,00 грн. (а.с. 8-9) Згідно акту прийому-передачі від 14.06.2013 року позивач на виконання зазначеного договору передав відповідачу в оренду елементи будівельних лісів строком на 30 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому передачі, що передбачено п. 2. 1. договору оренди. (а.с. 10) В обумовлені договором строки відповідач об'єкт оренди не повернув та позивач власними силами повернув собі будівельні ліси 06.12.2013 року. Отже, відповідач без законного права використовував об'єкт оренди у період з 15.07.2013 року по 06.12.2013 року, що складає 145 календарних днів. Прострочення ж грошового зобов'язання станом на 26.05.2014 року, то б то на час подачі позову, складає 316 календарних днів. Оскільки судом встановлено, що відповідач в обумовлені договором оренди строки не повернув об'єкт оренди позивачу та у період з 15.07.2013 року по 06.12.2013 року здійснював його самовільне використання, плату за таке використання не здійснив, отже підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 11149,92 грн., штраф - 2448,00 грн. та 3% річних - 271,15 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.(а.с.5) На підставі викладеного,

Outcome: approved