Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ «Дельта Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11060136000. Копія договору та додатків до нього додається. Відповідно до умов вказаного договору - [PERSON] отримав кредит у сумі 30 000.00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 19.10.2016 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 19.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 51154. 08.12.2011р. на підставі укладеного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Через неналежне виконання умов кредитного договору у позичальника утворилась заборгованість у розмірі 759 243,87 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. Дані підстави стали причиною звернення з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник, заперечували проти задоволення позову, на підставі спливу строку позовної давності в позовних вимогах ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 11060136000 от 19.10.2006 року,оскільки позивачу було відомо на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, що за [PERSON] та [PERSON] є заборгованість, таким чином з 19 грудня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» набуло право витребування боргу за кредитним договором № 11060136000 от 19.10.2006 р. Однак ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості тільки 25 лютого 2015 року, тобто, після спливу строку позовної давності, таким чином, просили суд відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялась належним чином за місцем своєї реєстрації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так встановлено, що 19.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та став правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» та особою, якою є - [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11060136000. Копія договору та додатків до нього додається. Відповідно до умов вказаного договору - [PERSON] отримав кредит у сумі 30 000.00 дол. США, який зобов'язувався повернути у повному обсязі в строк до 19.10.2016 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором 19.10.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 51154. Поручителем згідно укладеного із Банком договору поруки № 51154. від 19.10.2006 р. виступила [PERSON], яка взяла на себе солідарну відповідальність за належне виконання позичальником грошового зобов'язання. Проте, [PERSON] в односторонньому порядку припинив виконання грошового зобов'язання в наслідок чого станом на 19.01.2015 року виникла заборгованість у розмірі 48 029,89 дол .США, що згідно курсу НБУ станом на є еквівалентом 759 243,87 грн.. дана обставина підтверджується довідкою про стан заборгованості. Відповідачі попереджалися про неприпустимість порушення грошового зобов'язання. Пунктом 1ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.525,526, ч.1 ст.625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті,пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У відповідності до ч.1ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Що стосується заяви відповідача про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Зважаючи на те, що строк дії кредитного договору був визначений сторонами до 19.10.2016 року, борг до теперішнього часу не погашений, суд вважає, що строк звернення з таким позовом позивачем пропущений не був. На підстав викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам, суд стягує з відповідача судовій збір на користь держави в розмірі 3654,00 грн.

Outcome: approved