Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна, Шоста дніпропетровська нотаріальна контора. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що є власником 67/200 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом [NUMBER] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [NUMBER] від 22.07.2014 року. Це майно йому заповідала [PERSON], яка померла [INFO] року. 60/100 часток домоволодіння належить відповідачеві - [PERSON] на підставі договору дарування від 26.01.2014 року. Згідно відомостей, наданих Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної № 896 від 29.01.2014 року, в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності на 13/200 часток домоволодіння за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 07.10.1999 року, виданого виконавчим комітетом Індустріальної районної ради народних депутатів. [INFO] року [PERSON] помер. Оскільки померла [PERSON] постійно проживала на час відкриття спадщини з [PERSON], та була його дружиною, вона вважається такою, що прийняла спадщину, але не встигла оформити свої права як спадкоємця першої черги за законом. Зазначив, що він є спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON], прийняв спадщину поданням відповідної заяви у встановлений строк. Таким чином, вважає себе таким, що прийняв все належне померлій майно. 04.11.2014 року він звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецової Н. В щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно 13/200 часток домоволодіння після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка в порядку ст. 1268 ЦК України та за життя не оформила права власності, але отримав відмову у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на ст. ст. 328, 356, 1216, 1217, 1261, 1268-1269 ЦК України просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 13/200 часток домоволодіння [ADDRESS], після смерті [PERSON], яку вона прийняла як спадщину в порядку спадкування за законом після свого чоловіка [PERSON]. В судове засідання, призначене на 04.06.2015 року позивач та представник позивача не з'явилися, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, призначене на 04.06.2015 року, не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про визнання позову в повному обсязі та про розгляд справи у його відсутність. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецова Н.В. в судове засідання, призначене на 04.06.2015 року, не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник Шостої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання, призначене на 04.06.2015 року, не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецова Надія Володимирівна, Шоста дніпропетровська нотаріальна контора підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS], належить [PERSON], а саме: 67/200 частини будинку, [PERSON], а саме: 60/100 частини будинку, [PERSON], а саме: 13/200 частини будинку, це підтверджується інформаційною довідкою № 38537230 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.06.2015 року та листом № 896 Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 29.01.2014 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 19.03.1985 року, актовий запис № 732, [PERSON] помер [INFO] року. [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] та вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до домової книги на буд. [ADDRESS] [PERSON] на день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із 13/200 частини буд. [ADDRESS]. У відповідності до п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] є спадкоємицею першої черги на майно померлого [PERSON] за законом, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, а саме на 13/200 частини буд. [ADDRESS], [INFO] року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від [INFO] року, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. З огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що факт того, що померла [PERSON] прийняла спадщину, після померлого [INFO] року чоловіка - [PERSON], яка складається із 13/200 частини буд. [ADDRESS], знайшов своє підтвердження. 29.10.2013 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2489. Відповідно до заповіту померла заповідала [PERSON], усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Постановою від 04.11.2014 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] на 13/200 частини буд. [ADDRESS]. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст.ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Враховуючи, що судом встановлено факт прийняття спадщини після померлого [PERSON] померлою [PERSON] та складений [PERSON] заповіт, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved