Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, відшкодування моральної шкоди, яка мотивована тим, що 13.11.2013 року між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір оформлений відповідно до ст. 634 Цивільного Кодексу у вигляді анкети-заяви позичальника. При цьому в анкеті-заяві відсутня відмітка про отримання пам`ятки клієнта, яка містить зокрема Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування. На підставі укладеного кредитного договору [PERSON] отримала кредитну картку «Універсальна» № [NUMBER] терміном дії до останнього дня вересня 2016 року. Станом на 30 вересня 2016 року розмір заборгованості по кредиту склав 252,15 грн. 07.11.2017 року [PERSON] отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 54927151 від 17.10.2017 року державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Титаренко А.В. Зі змісту зазначеної постанови їй стало відомі, що виконавче провадження про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у сумі 14128,54 грн. та винагороди приватного виконавця у сумі 1412,85 грн. відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, виданого 12.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Відповідно до цього виконавчого напису запропоновано стягнути з неї на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість, що виникла за період з 13.11.2013 року по 05.06.2017 року за кредитним договором в загальній сумі 14128,54 грн. Не погодившись з сумою заборгованості 14.11.2017 року [PERSON] для захисту своїх прав, як споживача фінансових послуг, звернулась до Слов`янського міськрайонного суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 31.05.2018 року Слов`янський міськрайонний суд з урахування уточнення позовних вимог [PERSON] від 29.12.2017р. виніс рішення по справі 243/11259/17, в якому позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнив. У листопаді 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Слов`янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судових витрат. У зв`язку з тим, що [PERSON] не з`явилася на судові засідання, Слов`янський міськрайонний суд 13.12.2018р. виніс заочне рішення по справі 243/10791/18, в якому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнив частково, а саме, стягнув зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.11.2013 року станом на 18.07.2018 року у сумі 30712 грн. 80 коп. Не погодившись з заочним рішенням по справі 243/10791/18 від 13.12.2018р. [PERSON] 21 січня 2019 року подала заяву про перегляд заочного рішення. 06.02.2019р. [PERSON] отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 58258090 від 01.02.2019р. державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сірика С.В. про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 32160,97 грн. заборгованості за кредитним договором. Слов`янський міськрайонний суд ухвалою від 07.02.2019р. задовольнив заяву про перегляд заочного рішення [PERSON] . Виконавче провадження № 58258090 закінчено 18.02.2019р. В заяві про перегляд заочного рішення та в запереченні на відзив позивача по справі 243/10791/18 [PERSON] фактично довела про незаконність вимог АТ КБ «Приватбанк» внаслідок порушення останнім в першу чергу Закону України «Про захист прав споживачів» та інших нормативно-правових актів України. Остаточним результатом розгляду справи 243/10791/18 є рішення Слов`янського міськрайонного суду від 15.04.2019р. про стягнення зі [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.11.2013 року станом на 18.07.2018 року в сумі 322 грн. 33 коп. Рішення по справі 243/10791/18 АТ КБ «ПриватБанк» не оскаржене та набрало законної сили 16.05.2019р. У відносинах між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» щодо укладання та виконання кредитного договору б/н від 13.11.2013 р. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку [PERSON] є споживачем, а АТ КБ «ПриватБанк» - виконавцем послуг (продавцем товару) в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач порушив права Позивача, як споживача, передбачені ст.4 цього Закону, а саме: позивач, як споживач фінансових послуг, не отримав від Відповідача (як продавця) належну якість продукції та обслуговування; позивач, як споживач фінансових, послуг не отримав від Відповідача (як продавця) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. Таким чином, відповідач надав позивачу неякісні фінансові послуги або банківський продукт неналежної якості, тому що вони не відповідають вимога встановленим для цієї категорії послуг (продукції) у зазначених вище нормативно-правових актах, нормативних документах та не відповідають умовам кредитного договору, чим завдав позивачеві моральної та майнової шкоди. Позивач також вважає, що при укладанні та виконанні кредитного договору б/н 13.11.2013 р. відповідач обмежив (порушив) його права, як споживача фінансових послуг, а саме: відповідач (як продавець) включив у кредитний договір із споживачем умови, які є несправедливими (ч.1 ст. 18 Закону): незаконно нарахував проценти за кредитом на підставі підвищених процентних ставок, незаконно нарахував проценти на вже нараховані проценти та на нараховані санкції; умови кредитного договору є несправедливими, тому що всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч.2 ст. 18): відповідач встановив жорсткі обов`язки Позивача, тоді як надання послуги обумовив лише власним розсудом (п. З ч. З ст. 18); відповідач встановив вимоги щодо сплати позивачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесяти відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором (п. 5 ч. 3 ст. 18): незаконно нарахував підвищені проценти, пеню та штрафи; відповідач установив обов`язкові для позивача умови, з якими позивач не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням кредитного договору (п. 10 ч. З ст. 18): відсутність у договорі відмітки про отримання пам`ятки клієнта, яка містить Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування; відповідач надав собі право в односторонньому порядку змінювати умови кредитного договору на власний розсуд (п. 11 ч. З ст. 18): незаконне підвищення процен:тної ставки. Відповідач при укладанні та виконанні кредитного договору б/н від 13.11.2013 р. порушив права позивача, як споживача фінансових послуг, визначені Законом України «Про захист прав споживачів» та завдав позивачу моральної шкоди. Виходячи із зазначеного розрахунку та із глибини, характеру та тривалості душевних страждань, нервових переживань, істотності недоотриманих благ,

Outcome: dismissed