Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До Нововодолазького районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, в якій позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 10 жовтня 2018 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 04 січня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [INFO] помер [PERSON] який є його дідом, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області від 07.04.2017, актовий запис № 3516. Після смерті діда відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якому його дід на момент смерті фактично проживав і був зареєстрований, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. За життя заповіту [PERSON] не залишив, а тому має місце спадкування за законом. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] . Від даного шлюбу у них народились доньки: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] померла [INFO] . Позивач, [PERSON] , являється сином померлої доньки спадкодавця [PERSON] та є спадкоємцем після смерті свого діда [PERSON] Як зазначив позивач, з 2016 року він проживає за кордоном, а саме в державі Ізраїль, а тому не знав про смерть діда. Факт його постійного проживання з 2016 року на території держави Ізраїль підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який має робочу візу держави Ізраїль, а також інформацією наданою на запит Державною прикордонною службою України від 20.08.2018 року про перетинання кордону [PERSON] . Представник позивача, [PERSON] , від імені довірителя звернувся до нотаріальної контори про роз`яснення прав щодо порядку оформлення спадщини. Відповідно до наданого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою О.Ф. роз`яснення, щодо порядку оформлення спадщини, оформлення спадкових прав за позивачем [PERSON] неможливе з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON] та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Представник позивача адвокат Костромицька Ірина Вікторівна, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20 вересня 2019 року та ордеру на надання правової допомоги серії ПТ № 075464 від 12 листопада 2018 року (а.с. 57) через канцелярію суду надала заяву, зареєстровану за вхідним № 3392/19-вх від 15.05.2019 року, відповідно до якої просила суд позовну заяву [PERSON] задовольнити, розгляд справи провести за її відсутності та відсутності позивача, оскільки останній перебуває за межами України (а.с. 106). Уповноважений представник Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач був сповіщений завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.Через канцелярію суду 05.12.2018 року, 06.02.2019 року та 17.04.2019 року сільський голова Сльота [PERSON] надав заяви, що були зареєстровані за вхідними № 6210/18 вх., № 835/19 вх. та № 2745/19 вх., відповідно до яких зазначив, що Рокитненська сільська рада Нововодолазького району Харківської області проти задоволення позову [PERSON] не заперечує, визнає його та просить розглядати справу без участі представника сільської ради (а.с. 76, 93, 105). З цього приводу суд зазначає, що відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши доводи заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно приписів частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Частиною 2 статті 77 та частини 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] року у віці 85 років у місті Харкові помер [PERSON] , [INFO] , про що 07 березня 2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складений відповідний актовий запис № 3516 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). За життя\~ [PERSON] не\~визначив своїх\~спадкоємців шляхом\~складання заповіту,\~що вбачається\~з Інформаційної\~довідки із\~Спадкового реєстру\~(заповіти/спадкові\~договори)\~№ 54919714,\~сформованої 29\~січня 2019\~року о\~16\~годині 05\~хвилин та\~наданої завідувачем\~Нововодолазької державної\~нотаріальної контори\~Харківської області\~Змієвською Т.М.\~листом від\~30.01.2019\~року №\~57/01-16 (а.с. 91), а отже спадкування здійснюється за законом. Перевіряючи факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та померлим [PERSON] , як між онуком та дідом, судом встановлено наступне. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів громадського стану Харківського обласного управління юстиції 24 листопада 2001 року (а.с.12). Від даного шлюбу у подружжя народились донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Усольє Сибірським міським ЗАГС Іркутської області 20.05.1960 року, актовий запис №702. Відповідно до вказаного свідоцтва про народження батьками [PERSON] зазначено батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). З копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно Відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського районного управління юстиції міста Харкова 30.10.2001 року, вбачається, що [INFO] 1993 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 241 та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Позивач, [PERSON] , [INFO] , є рідним сином померлої доньки спадкодавця [PERSON] [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.10.2015 року, актовий запис № 627 (а.с.17). З матеріалів справи вбачається, що мати позивача [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції від 17.12.2013 року (а.с.14). Таким чином, в даному випадку має місце спадкування за правом представлення, оскільки донька спадкодавця [PERSON] померла раніше свого батька [PERSON] . Так, відповідно до частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Також під час судового розгляду справи встановлено, що у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом ЗАГС міста Усольє Сибірське Іркутської області 19.05.1987 року, актовий запис №1577 (а.с. 15). З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 січня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла у місті Харкові 31 грудня 2017 року (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В. 02 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1152, спадкоємцем майна [PERSON] , [INFO] народження, яка померла [INFO] року, згідно зі статтею 1266 Цивільного кодексу України є її племінник [PERSON] , [INFO] , мати якого, [PERSON] , померла [INFO] (а.с. 69 72). Крім того, судом встановлено, що померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав постійно один в [ADDRESS] , по день своєї смерті [INFO] року, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області №209 від 11 червня 2018 року (а.с.11). Положеннями статті 1221 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 Цивільного кодексу України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо, по-перше, у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; по-друге, ці обставини можливо визнати поважними. Як було встановлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 2016 року перебуває за межами України, а саме в державі Ізраїль. Так, відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер [NUMBER] та біометричного паспорту громадянина України для виїзду за кордон номер [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , має робочі візи держави Ізраїль (з нотаріально посвідченим перекладом) та відповідні відмітки про перетин кордону у 2016 році (а.с. 18-44). Крім того, факт перебування позивача за межами України протягом 2017 2018 років підтверджується інформацією наданою на запит [PERSON] Державною прикордонною службою України від 20.08.2018 року № 184/С-11430 про перетинання кордону [PERSON] у період з 01.01.2017 року по 06.08.2018 року, відповідно до якої останній перебував на території України незначний проміжок часу (тиждень) у 2017 році та 2018 році на новорічні свята (а.с.45). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину та могли б надати згоду на прийняття спадщини [PERSON] не встановлено. Як вбачається із Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54919755, сформованої 29 січня 2019 року о 16 годині 07 хвилин та наданої завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т.М. листом від 30.01.2019 року № 57/01-16, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкова справа не заводилась (а.с. 91). З аналізу приведених вище норм\~Цивільного кодексу України\~необхідно прийти до висновку, що, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини із поважних причин, закон гарантує йому право для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи даний\~спір,\~суд також\~бере до\~уваги,\~що спадщина\~після померлого\~ [PERSON] на\~даний час\~залишилась відкритою\~та ніким не прийнята, спадкова справа не заведена, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, а факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Проаналізувавши встановлені\~обставини по\~справі,\~оцінивши в\~силу положень\~статей 76\~ 80\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~надані докази\~в їх\~сукупності,\~суд прийшов\~до висновку,\~що оскільки позивач в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, порушення позивачем строку звернення до нотаріальної контори не дотриманий з поважної причини, відповідач проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує, тому наявні усі підстави для задоволення позову у повному обсязі та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини свого діда тривалістю у чотири місяці з дня набрання даним рішенням законної сили. З урахуванням\~викладеного,\~

Outcome: approved