Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, в якому зазначав, що він з 07.05.2014 року по 12.03.2015 року працював на посаді охоронця в КП «Кременчуцьке тролейбусне управління», звідки був звільнений 12.03.2015 року наказом №27-к з посади охоронця транспортно-механічного відділу в зв'язку з «систематичним невиконанням робітником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором (ст.40. п.3 КЗпП України). При прийнятті [PERSON] на роботу 07.05.2014 року йому було повідомлено, що він буде займати посаду охоронця транспортно-механічного відділу та виконувати обов'язки, пов'язані з охороною майна підприємства. У жовтні місяці 2014 року йому та іншим працівникам було запропоновано ознайомитися з наказом №651, яким встановлювалися нові, не обумовлені укладеним раніше трудовим договором обов'язки, які були пов'язані з поширенням охоронцями рекламної продукції. З вказаним наказом ознайомився та підписав його з застереженням про те, що з новими умовами трудового договору без їх оплати не погоджується. Починаючи з жовтня-листопада 2015 року безпосередній керівник (Стороженко Н.Й.) [PERSON] почала вимагати від нього виконання обов'язків (обов'язків з розміщення рекламної продукції у салонах транспортних засобів, які не були передбачені укладеним раніше (у травні 2014 року) трудовим договором, чим порушено ст. 31, 32 КЗпП України. На запит [PERSON] від 17.02.2015 року адміністрація КП «Кременчуцьке тролейбусне управління» (лист вих. № 07-11/85 від 25.02.2015 року), було повідомлено, що між КП «Кременчуцьке тролейбусне управління» та [PERSON] «було укладено Колективний, а не трудовий договір», крім цього, у цьому листі є посилання на посадову інструкцію та право керівника підприємства «провести перерозподіл обов'язків між працівниками підприємства», яке за змістом листа встановлене Статутом підприємства. На запит [PERSON] від 05.03.2015 року також було надано аналогічну відповідь від 17.03.2015 року №07-11/113. У січні-лютому 2015 року [PERSON] постійно пропонувалося розміщати рекламну продукцію в салонах тролейбусів, на що він відповідав відмовою оскільки ця робота не оплачувалася. В зв'язку з відмовами створювалися комісії, які фіксували відмову (таких відмов було близько 5-ти) та складали відповідні акти (при цьому, обумовлену укладеним раніше трудовим договором роботу він продовжував сумлінно виконувати). 12 березня 2015 року було проведено збори профспілкового комітету, який надав згоду на його звільнення з займаної посади після чого в той же день було видано наказ про звільнення та видано трудову книжку. Зазначає, що не є членом вказаної профспілки, а тому звільнення [PERSON] з посади охоронця механічно-транспортного відділу 12 березня 2015 року є незаконним. Згідно з записом у трудовій книжці його звільнено за п.3 ст.40 КЗпП України в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Таким чином, обов'язковою умовою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП є невиконання обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудовий договір завжди, незалежно від того, в усній чи письмовій формі його було укладено, містить умови, що визначають обов'язки як працівника, так і роботодавця. Ці умови можуть бути прямими, тобто такими, що визначаються та закріплюються безпосередньо в самому трудовому договорі, а також опосередкованими, які вже встановлені законодавством, колективним договором, посадовою інструкцією, правилами внутрішнього розпорядку, а тому не потребують додаткового закріплення у трудовому договорі. Підкреслює, що роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП), тому відмова працівника від виконання роботи, що не входить до кола його обов'язків, не є порушенням трудової дисципліни і, відповідно, такі дії не дають підстав для його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП. Крім того, він має значний трудовий стаж, працював на різних посадах та підприємствах, завжди сумлінно та професійно виконував покладені на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку обов'язки. Ніколи не був звільнений з ініціативи власника з негативних підстав. Однак, незважаючи на вказані обставини, трудовий договір з ним було припинено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Таким чином, вважає, що його абсолютно безпідставно звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки відповідач фактично сам штучно створив підстави для звільнення за необхідною їм статтею, в той же час ним не було вчинено жодних винних дій, які б надали підстави для його звільнення. Крім того, Верховний суд України в п.23 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року за № X (з подальшими змінами та доповненнями) роз'яснив, що за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року. Отже, враховуючи положення Кодексу Законів про працю та судової практики Верхового суду України, позивач, зазначає, що він, не вчинив жодних умисних дій, які надали б відповідачу підстави для його звільнення на підставах, зазначених у наказі №27-К від 12.03.2015 року, а тому таке звільнення є необґрунтованим. За таких умов, згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. В зв'язку з наведеними вище обставинами, у відповідності до ч.2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Крім того, йому, внаслідок незаконного звільнення, було завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що безпідставно було позбавлено права на отримання заробітку, внаслідок чого змушений був прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та сім'ї (постійно надає допомогу своєму непрацездатному батькові - [PERSON], [INFO]). Також, постійні хвилювання про те, як матеріально забезпечити свою сім'ю та батька, тримає його в постійній нервовій та психічній напрузі. Незаконне звільнення призвело до того, що постійно думає, як та куди влаштуватись на роботу, оскільки звільнення відбулось раптово, більш того без будь-яких законних підстав, що спричинило значні моральні страждання. Внаслідок незаконних дій відповідача пережив емоційний стрес через що підвищився артеріальний тиск, виникли головні болі, головокружіння, запаморочення та загальна слабкість. За таких умов, у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Outcome: approved