Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги таким. Позивач на підставі договору купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за номером: 1182, посвідченого 28.11.2018 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Антиповою І.В., набув право власності на квартиру [ADDRESS] . Право власності [PERSON] зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.11.2018, номер запису 29147581. Згідно виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію у вказаній квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] як відповідальний та як піднаймач [PERSON] відповідачі по справі. [PERSON] та [PERSON] не перебувають у сімейних відносинах з позивачем. В минулому та на теперішній час будь-яких правовідносин між позивачем та відповідачами не існувало та не існує. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі в утриманні житла участі не беруть. Особисті речі відповідачів в квартирі відсутні і взагалі квартирою вони не цікавляться. Місце знаходження, місце проживання відповідачів на теперішній час невідомі. Також невідомі і засоби зв`язку (номер телефону, факс, електронна пошта) відповідачів, що у свою чергу не дає змоги зв`язатися з ними. Реєстрація відповідачів у квартирі [ADDRESS] , обмежує право позивача вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За таких обставин позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом сповіщення через сайт «Судова влада», поважних причин неявки в судове засідання суду не представили, відзив не надали. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не з`явилися, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за № 147175614 від 28.11.2018 року, сформованого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Антиповою І.В., квартира [ADDRESS] , зареєстрованої в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №29147581, власником якої є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, що продана на аукціоні, серія та номер: 44292304, виданого 28.11.2018 року, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Антипова І.В. Право власності на вищезазначену квартиру за [PERSON] було зареєстровано, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29147581 від 28.11.2018 року. Квартира раніше належала Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.07.2014 року у справі № 521/6535/14-ц. Згідно Договору купівлі-продажу від 28.11.2018 року, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Київ Антиповою І.В., позивач [PERSON] набув у власність однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Довідкою-випискою з домової книги про склад сім`ї та реєстрації підтверджується, що у вказаній квартирі зареєстровано дві особи, в тому числі відповідачі. Всупереч установленому законом порядку, відповідачі, не проживаючи за своїм місцем реєстрації, не знялися з реєстрації за адресою квартири позивача. За твердженням [PERSON] - відповідачі по справі: [PERSON] , [PERSON] не мешкають за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.\~391\~ЦК України,\~власник має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування і\~розпоряджання своїм\~майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою. Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] , 1978 року народження, та [PERSON] , 1973 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved