Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 22.12.2020 року звернулась [PERSON] із позовом про зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] , шляхом вселення позивача до квартири [ADDRESS] та передачі ключів від квартири, а також встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] наступним чином: - виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату площею 12, 0 кв.м (за планом 5); - виділити у користування [PERSON] ізольовану кімнату площею 17,4 кв.м (за планом 6) з балконом, що розташований поряд з житловою кімнатою; - у спільному користуванні співвласників залишити : кухню, коридори, ванну кімнату, вбиральню (санвузол), інші побутові приміщення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач як співвласник спірної квартири обмежена у своєму праві користування квартирою, так як відповідача яка проживає у даної квартирі із своїм сином не допускає у квартиру позивачку. Як встановлено під час розгляду справи [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.05.2019 року по справі №520/20282/18 , яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду 04.03.2020 року , отримала у власність 1\\3 частину квартири [ADDRESS] , яка у цілому складається з двох ізольованих житлових кімнат площею 12,0 кв.м та 17.4 кв.м, балкона, кухні 6.7 кв.м.,коридорів 5,4; 1,7;1,04 кв.м, ванної кімнати 2,6 кв.м., вбиральні ( санвузлу ) 1,0 кв.м , загальною площею 48,2 кв.м, житловою 29.4 кв.м, у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ( рішення а/с 28, 35 ), техпаспорт квартири ( а/с 26). Право власності на1\\3 частину квартири зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15.07.2020 року ( а/с 40 ). Іншим співвласником зазначеної квартири є рідна сестра позивачки [PERSON] , якої належить право власності на 1\\2 частину квартири згідно договору купівлі/продажу від 12 серпня 2000, відповідно до якого вона сумісно із матерію [PERSON] придбала дану квартиру у рівних частках (а/с 20). Позивач не може потрапити до квартири що підтверджується її чисельними зверненням до правоохоронних органів ( а/с 22,24). Згідно відповіді на запит адвоката Дергачевої А.В. представника позивача від ЖБК « Центральний-19», на балансі якого знаходиться будинок [ADDRESS] , у квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON] ( а/с 55), особистий рахунок по комунальним послугам за дану квартиру оформлений на [PERSON] ( а/с 56 ). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із захистом права власності врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Так, згідно вимог Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~- власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та статті 321 ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно до ч.2\~ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. \~\~Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В даному випадку судом встановлено, що позивач який є співвласником квартири не оже належним чином користуватись своєю долею у спільної часткової власності так як з боку співвласника здійснюються відповідні перешкоди у вселенні. Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч.1 ст. 81 ЦПК). Сторона відповідача була належним чином обізнана про наявність відповідної справи, про що свідчить факт присутності у засіданні 11.03.2021 року представника відповідача адвоката Долінської О.О. (а/с 61) яка просила суд надати строк для ознайомлення із матеріалами справи та 07.04.2021 року надала заяву про залучення в якості третій особи орган опіки та піклування так як [PERSON] , син відповідачки є інвалідом з дитинства, над яким встановлена опіка. Дане клопотання було судом задоволено, однак у судові засідання 13.04.2021 року та 17.05.2021 року а ні відповідач а ні її представник не з`являлись, надавши лише заяви про відкладення справи з різних підстав. При цьому від сторони відповідача заяв по суті справи відзиву, заяв про продовження строку на подання відзиву, клопотань про витребування або забезпечення доказів, не надходило. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 14 ЦПК учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. При вирішенні питання про можливість розгляду справи на підставі матеріалів справи суд враховує наявність у відповідача кваліфікованої юридичної допомоги, а тому можливість належним чином захищати свої права у спосіб обраний учасником справи. Враховуючи вищевикладене суд розглядає дану справу на підставі лише тих доказів яки надані суду, і проходить до висновку що у ході судового процесу не було спростовано право позивача на користування тої часткою квартири , яка йому належить на праві власності. З урахуванням можливості виділення йому користування однієї з ізольованих кімнат квартири, яка менш за розміром, залишивши у спільному користуванні інші нежитлові приміщення. На підставі викладеного та

Outcome: approved