Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась позивач з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 07.02.2017 р. помер [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить, зокрема, квартира за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] Інші спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON], які прийняли би спадщину у встановленому законом порядку, відсутні. 13.09.2017 р. позивач звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Однак державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON], про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2017 р. ( вих. № 2290/02-31 ). Як вбачається зі змісту постанови державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2017 р., підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що позивач протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], а тому не прийняла спадщину. За життя [PERSON] заповіт складено не було. У звязку з чим звертається до суду. Представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності не заперечувала на задоволенні позовної заяви. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою по квартирі позивачки та її померлого чоловіка. Також пояснила, що постійно бачила їх разом, та те що вони спільно проживали в одній квартирі. Суд, вислухавши сторін у справі, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку. 07.02.2017 р. помер [PERSON]. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До складу спадкового майна належить, зокрема, квартира за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] Інші спадкоємці за законом першої черги після смерті [PERSON], які прийняли би спадщину у встановленому законом порядку, відсутні. 13.09.2017 р. позивач звернулася до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлого чоловіка [PERSON] Однак державний нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка [PERSON], про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2017 р. ( вих. № 2290/02-31 ). Як вбачається зі змісту постанови державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2017 р., підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що позивач протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON], а тому не прийняла спадщину. За життя [PERSON] заповіт складено не було. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому,\~наприклад,\~спадкоємець має\~право звернутися\~із заявою\~про державну\~реєстрацію переходу\~права власності\~до органу,\~що здійснює\~державну реєстрацію\~прав на\~нерухоме майно,\~після прийняття\~спадщини в\~порядку,\~передбаченому законом.\~Якщо право\~власності спадкодавця\~не було\~зареєстровано в\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~правовстановлюючими є\~документи,\~що підтверджують\~підставу для\~переходу права\~власності в\~порядку правонаступництва,\~а також\~документи спадкодавця,\~що підтверджують\~виникнення у\~нього права\~власності на\~нерухоме майно\~(стаття\~19\~Закону України «Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року також передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Обставина щодо\~постійного проживання\~позивача разом\~із чоловіком\~[PERSON]\~на час\~відкриття спадщини\~підтверджується довідкою\~від 07.11.2017\~р.\~(\~вих.\~№ 22\~),\~виданою ОСББ\~«Космічна 110».\~Також,\~обставина щодо\~постійного проживання\~позивача разом\~із чоловіком\~[PERSON]\~на час\~відкриття спадщини\~підтверджується свідоцтвом\~про поховання\~[PERSON]\~та свідок\~[PERSON] Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від Ті прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу». За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». В силу ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини». Відповідно до\~ст.\~1266\~ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved