Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] з вимогами зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у здійсненні [PERSON] права користування земельною ділянкою, площею 0,0222 га, яка знаходиться в [ADDRESS] ; зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у перенесенні паркану на межу між їхніми земельними ділянками; стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, пов`язані з розглядом справи, обґрунтовуючи свої вимоги таким. 11 березня 2016 року [PERSON] отримав у спадщину після смерті його діда [PERSON] 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] . Житловий будинок складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 103 кв. м., в тому числі житловою площею 70,2 кв. м., та надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В» - літня кухня, «Д» - сарай, «Е» - убиральня, № 1-5 - огорожа, І, ІІ - вимощення, розташованих на земельній ділянці площею 881,0 кв. м., яка перебуває у фактичному користуванні. Власниками інших двох частин житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] . Згідно фактично порядку користування земельними ділянками, що склався, за адресою [ADDRESS] та укладеної між співвласниками угоди площа розподілена відповідно [PERSON] - 0,0211 га, [PERSON] - 0,0233 га, [PERSON] - 0,0222 га, межі ділянки загального користування складають 0,0277 га, що відображено в угоді 2012 року, затвердженої КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості». Відповідач [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] . Її будинок розташований на суміжній земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . Після смерті діда позивача [PERSON] відповідач самовільно зайняла частину земельної ділянки, яка знаходилася у його користуванні шляхом встановлення паркану, таким чином зайняла 0,0222 га земельної ділянки за адресою [ADDRESS] . На усні звернення усунути самовільно встановлений паркан до минулих меж земельної ділянки відповідач відповіла категоричною відмовою. Крім того, після спроби позивача перенести паркан своїми зусиллями та за допомогою найманих робітників, відповідач вчинила бійку, погрожувала розправою, висловлювала образи та наклеп на адресу позивача у формі нецензурної лайки. Таким чином, [PERSON] не в змозі поновити фактично укладений порядок користування земельною ділянкою шляхом перенесення паркану внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] . Зазначені в цьому позові обставини щодо вчинення [PERSON] неправомірних дій, якими остання перешкоджає [PERSON] у здійсненні права користування земельною ділянкою у відповідності до фактично встановленого порядку користування може бути підтверджено показаннями свідків [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , а також відказними матеріалами Малиновського РВ УМВС України в Одеській області. В подальшому представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] позов не визнала, подала заперечення проти позову, просила в його задоволенні відмовити. Згодом 12.07.2016 року подала до суду зустрічний позов, за яким просила суд визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , виділивши [PERSON] в користування земельну ділянку за фактичним користуванням площею 0,0299 га, визначена точками А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-А згідно до каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування, визначені номерами точок 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19-20-21-1 проведеного комплексу інженерно-геодезичних вишукувань по топографічному зніманню земельної ділянки [ADDRESS], обґрунтовуючи свої вимоги таким. [INFO] померла мати [PERSON] [PERSON] , спадкоємцями за законом після смерті якої дочка [PERSON] та брат [PERSON] . 05.02.1964 року державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] з братом [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках на житловий будинок [ADDRESS] , що зареєстровано в кадастрову книгу № 50 стр141 № 203, інвентарна справа № 11917, кв. 520. Станом на 1954, 1955, 1961 рр. [PERSON] користувалася земельною ділянкою розміром 587,0 кв. м., що підтверджується відповідними технічними паспортами, внесеними поточними інвентаризаціями, схематичними планами земельної ділянки. З огляду на вказане, [PERSON] набула право користування земельною ділянкою на підставі та на умовах, які були визначені для попередніх власників та користувачів спірної земельної ділянки, а саме її матері, а позивач відповідно на тих підставах і умовах, які мав його спадкодавець. 24.03.1986 р. відповідач за первісним позовом уклала шлюб зі [PERSON] , після укладення шлюбу присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. З моменту прийняття спадщини і по сьогоднішній день, а це 52 роки [PERSON] безперервно користується земельною ділянкою, обробляє її, вирощує овочі та фрукти, регулярно сплачувала земельний податок, що підтверджується розрахунком податку земельної ренти, платіжними повідомлень квитанціями про сплату земельної ренти та довідкою державної фіскальної служби України Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси від 31.08.2015 р. Відповідно до платіжних повідомлень № 1357 на її ім`я та № 1356 на ім`я покійного брата [PERSON] , правонаступниками якого є його доньки, [PERSON] та [PERSON] та розрахунку до нього, площі земель ділянок, якими вони користуються становить по 293,0 кв. м. на кожного, відповідно до якого сплачувався податок земельної рента, що підтверджує законність користування земельною ділянкою як нею, так і [PERSON] , [PERSON] та спростовує доводи позивача по самовільному захопленню земельної ділянки, яка належала його діду. [INFO] помер брат [PERSON] . [PERSON] , спадкоємцями якого є його дочки [PERSON] та [PERSON] . 12.07.1985 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] в рівних частках по ј частці. Право власності зареєстровано відповідного до діючого законодавства в ОМБТІ за № 50 стр. 141 № 6444, інвентарна справа № 11917 від 01.10.1985 р. Відповідно доп. п. 19 абз. 1,21 абз.1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» суд, вирішуючи питання про порядок користування земельною ділянко насамперед має виходити з фактичного користування співвласниками житлового будинку земельною ділянкою, розміру часток у будинку (закріплених розмірів земельних ділянок), а такої виходити із можливості нормального користування будинками, господарськими будівлями т спорудами кожним із власників, розташування плодово-ягідних насаджень, можливості проходу вулиці на подвір`я тощо. 31.08.2015 р. [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] з метою оформлення документів про встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] замовили виготовлення топографічної зйомки в М-бі 1:500, яка була проведена на підставі спільної заяви та Договору № 14 про надання послуг від 31.08.2015р. з ФОП [PERSON] За даним договором було виконано комплекс інженерно-геодезичних вишукувань по топографічному зніманню земельної ділянки [ADDRESS] м. Одеси з подальшою реєстрацією в геодезичній службі м. Одеси від 17.09.2015р., виготовленням каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування між [PERSON] та третіми особами, [PERSON] , [PERSON] . Згідно каталогу координат [PERSON] відійшла у користування земельна ділянка, визначена межами А-Б- В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-А площею 0,0299 га згідно до каталогу координат кутів зовнішніх меж землекористування визначених номерами точок 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-16-17-18-19- 20-21-1 проведеного комплексу інженерно-геодезичних вишукувань по топографічному зніманню земельної ділянки [ADDRESS] , у користування [PERSON] , [PERSON] відійшла у користування земельна ділянка визначена межами И-З-Ж-Є-Е-Д-Г-Й-К-Л-И (діл. № 2) площею 0,0254 га., що погоджено між ними та підтверджується підписаним ними порядку користування земельною ділянкою. Відповідно до положень ст. ст. 91, 167 ЗК України (в ред. 1970 р.), ч. 1 ст. 30 ЗК України (в ред. 1990 року), ч. 2 ст. 120 ЗК України (в ред. 2001 р.), якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. З огляду на вказане, [PERSON] вважає, що вона набула право користування земельною ділянкою на підставі та на умовах, які були визначені для попереднього власника житлового будинку та користувача земельної ділянки [ADDRESS] , а саме її матері, а відповідач відповідно на тих підставах і умовах, які мав його спадкодавець [PERSON] , померлий [INFO] . У березні 20016 року відповідач самочинно без надання відповідних правових документів намагався встановити паркан на його бачення, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, а тому [PERSON] вимушена була неодноразово викликати поліцію для врегулювання конфлікту, що підтверджується заявою від 30.03.2016 р. до Малиновського відділу поліції м. Одеси. [PERSON] . вважає, що [PERSON] захопила частину земельної ділянки, однак при цьому не вказує, яку саме частину земельної ділянки захопила, таким чином, своїми діями порушує право на користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . В подальшому представник [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги за зустрічним позовом, у задоволенні первісного позову просила відмовити. [PERSON] не погодився із вимогами зустрічного позову, не визнав його, посилаючись на такі обставини. В матеріалах, наданих [PERSON] та надісланих КП «МБТІ ОМР» з архівної справи за адресою [ADDRESS], міститься правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 липня 1985 року, згідно з яким [PERSON] та [PERSON] прийняли у спадщину після батька [PERSON] кам`яний будинок загальною площею 32,3 кв. м з надвірною будовою «Б» сарай-гараж, розташовані на земельній ділянці площею 400,0 кв. м. Заявлена площа у даному свідоцтві носить реальний розмір земельної ділянки, яким користувалась родина [PERSON] та співпадає зі схемою садибної ділянки по [ADDRESS] , надану [PERSON] та [PERSON] 23.03.1946 року, де розмір земельної ділянки, яка зараз знаходиться у користуванні [PERSON] . складає 399,9 кв. м. (18,6 м х 21,50 м = 399,9 кв. м). Таким чином, твердження [PERSON] , що вона правомірно користується земельною ділянкою у розмірі 553,0 кв. м. не відповідає дійсності та завищена на 153,0 кв. м. Позивач правомірно посилається на норми Земельного кодексу, а саме згідно положень ст. ст. 91, 167 ЗК України (в ред. 1970 р. ), ч. 1 ст. 30 ЗК України (в ред. 1990 р.), ч. 2 ст. 120 ЗК України (в ред. 2001 р.), якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, попередні землекористувачі, а саме [PERSON] користувався земельною ділянкою у розмірі 400,0 кв. м., які успадкували його доньки треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час [PERSON] ), та, відповідно [PERSON] користувався 0,0222 га від загальної площі земельної ділянки у розмірі 881,0 кв. м., що і успадкував його онук [PERSON] . Але після смерті [PERSON] , земельну ділянку, яка фактично знаходилася у його користуванні, зайняла [PERSON] , чим порушила права [PERSON] Третя особа [PERSON] 02.08.2016 року надала до суду пояснення, за якими вказала на такі обставини. В 1970 році [PERSON] придбала 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, посвідченим нотаріусом п`ятої Одеської нотаріальної контори Колісніченко І.В. Відповідно до діючого законодавства на той час, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то у разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі що були у попереднього користувача. З набуттям права власності на 1/3 частку житлового будинку [PERSON] набула право користування земельною ділянкою розміром 0,0211 га, яка була визначена для попереднього користувача, а загальна площа земельної ділянки становить 881,0 кв. м. Вона регулярно сплачувала земельну ренту та платежі водоканалу за полив земельної ділянки, якою користувалася. Земельна ділянка розміром 881,0 кв. м, на якій розташований житловий будинок [ADDRESS] , виділена для його обслуговування та знаходиться у фактичному користуванні співвласників житлового будинку, що підтверджується технічними паспортами виготовленими на її ім`я в 1979 році та в 2012 році. Порядок користування земельною ділянкою розміром 881,0 кв. м. між співвласниками житлового будинку склався вже багато років тому, що підтверджується угодою про порядок користування земельними ділянками площа розподілена відповідно [PERSON] - 0,0211 га, [PERSON] - 0,0233 га, [PERSON] - 0,0222 га для загального користування 0,0277га, загальна площа становить, згідно інвентаризації КП МБТІ станом на 2012 рік, 0,0943 га. Сутичок щодо користування земельними ділянками між співвласниками будинку [ADDRESS] не виникало. Щодо різниці розміру земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] , розмір якої в документах значиться 881,0 кв. м, а в угоді землекористування від 2012 року, виготовленої МБТІ та РОН м. Одеси 0,0943, на мою думку, це є допустима погрішність, адже сучасні прилади вимірювання надто точніші. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться 1/3 частка житлового будинку підтримала, відносно твердження відповідача по справі [PERSON] про користування спірною земельною ділянкою, пояснила, що за життя [PERSON] надавав [PERSON] невеликий шматок земельної ділянки, яка знаходилася у його користуванні, для висадки городини. Третя особа [PERSON] 03.08.2016 року надала до суду пояснення, за якими вказала на такі обставини. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться 1/3 частка житлового будинку, підтримала у повному обсязі з таких підстав. За адресою [ADDRESS] вона проживає з 1991 року, як дружина власника частини домоволодіння [PERSON] . За їхнім будинком рахувалася площа земельної ділянки у розмірі 881,0 кв. м для обслуговування самого будинку, надвірних споруд та земельна ділянка для городу. На момент її проживання вже був складений порядок користування земельною ділянкою, який відповідає наданій до суду схемі угоди від 2012 року, виготовленої геодезичною установою КП «МБТІ Одеської міської ради», відповідно розподілено між співвласниками, а саме [PERSON] , [PERSON] та нині покійним [PERSON] . Сусідка [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] на спільній земельній ділянці, але ніколи не займала відведену до їхнього будинку земельну ділянку. Між земельними ділянками ніколи не існувало огорожі і не виникало ніяких спорів щодо порядку користування земельною ділянкою, оскільки на протязі дуже тривалого часу власниками землі були близькі родичі. За життя свого чоловіка [PERSON] [PERSON] питала у нього, чи є земля у [PERSON] для городини, на що він відповів, що крім землі безпосередньо під будинком в неї землі немає. [PERSON] був одружений з [PERSON] , городом займались спільно, садили дерева, кущі малини, а також овочі. Але дружина [PERSON] [PERSON] померла у 2004 році, [PERSON] став особисто доглядати за городом. Згодом став хворіти та іноді звертався за допомогою найманих людей для обробки землі. За три роки до смерті [PERSON] [PERSON] попросила його надати їй частину городу для того, щоб у весняно-осінній період садити помідори, на що [PERSON] погодився. У подальшому декілька разів скаржився, що [PERSON] вирощує помідори на його землі, але ніколи не вгостить його жодною. Тобто тільки у зв`язку з тим, що він себе погано почував та не міг останнім часом самостійно обробляти весь город, то частину городу надав у користування сусідці [PERSON] . Без згоди [PERSON] [PERSON] двічі переносила калитку зі своєї частини ділянки на ділянку [PERSON] . Вперше на вимогу [PERSON] поновила становище як і було раніше, у подальшому ще раз перенесла, але за хвороби [PERSON] вже не міг вимагати перенесення калитки на своє місце. Після смерті [PERSON] його спадкоємець [PERSON] разом з найманими робочими намагався встановити паркан між спільними земельними ділянками, щоб їх відокремити, на що [PERSON] влаштувала скандал, лаялася, його довіреною особою Оленою та вдарила лопатою робітника, ще й викликала поліцію. Рік тому самочинно без жодного дозволу [PERSON] встановила паркан таким чином, що зайняла належну [PERSON] частину у розмірі 0,222 га від загальної площі 881,0 кв. м. На звернення його онука [PERSON] не звертала ніякої уваги, відповідала відказом та поводила себе агресивно. Вважає її дії незаконними, оскільки вона зайняла частину земельної ділянки, якою на протязі більше 60 років користувалася інша родина - мати її покійного чоловіка [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] , син [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про фактичний порядок користування даною земельною ділянкою про встановлення порядку користування земельною ділянкою за фактичним користуванням заперечувала, оскільки обставини, які викладені в ній, не відповідають встановленому реальному порядку користування земельною ділянкою, є вимислом, направленими на безпідставне захоплення чужої земельної ділянки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за якою наданий висновок 17-3615-3616 від 11.04.2018 року. Дослідивши матеріали справи, висновок судової експертизи, заслухавши судового експерта, допитавши свідків, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню, а зустрічний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. 11 березня 2016 року [PERSON] отримав у спадщину після смерті його діда [PERSON] 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину з законом від 11 березня 2016 року ця частка житлового будинку належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори 11.06.1973 за реєстровим № 2-7572, дублікат якого виданий державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву 01.03.2016 за реєстровим №2-49, право власності на яку зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 19.06.1973, в книзі 57, на стор. 52, під реєстровим № 1148. Житловий будинок складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 103,4 кв. м., в тому числі житловою площею 70,2 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В» - літня кухня, «Д» - сарай, «Г» - сарай, «Е» - убиральня, № 1-5 - огорожа, I,II - вимощення, розташованих на земельній ділянці площею 881 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні. Власниками інших двох частин житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] . Тобто право користування [PERSON] земельною ділянкою виникло в 1973 році. Згідно фактичного порядку користування земельними ділянками, що склався, за адресою [ADDRESS] та укладеної між співвласниками угоди площа розподілена відповідно [PERSON] - 0,0211 га, [PERSON] - 0,0233 га, [PERSON] - 0,0222 га, межі ділянки загального користування складають 0,0277 га, що відображено в угоді 2012 року, затвердженої КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості». Відповідач [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] . Її будинок розташований на суміжній земельній ділянці за адресою [ADDRESS] . Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза. Експертам були поставлені такі питання. Питання [PERSON] : 1) Чи відповідає станом на момент проведення дослідження порядок користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] , встановлений угодою між співвласниками [PERSON] 0,0211 га, [PERSON] 0,0233 га, [PERSON] (правонаступником [PERSON] ) 0,0222 га, затвердженої КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» у 2012 році. 2) Чи відповідає затверджений угодою КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» між співвласниками житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] часткам (по 1/3 частці за кожним із співвласників) у домоволодінні без врахування самочинно збудованих споруд. 3) Чи є технічна можливість встановлення чи перенесення паркану відповідно меж, встановлених угодою між співвласниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (правонаступником [PERSON] ), затвердженої КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» у 2012 році. Питання [PERSON] : 1) Чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладення земельних ділянок, розташованих по [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно до правовстановлюючих документів, даних технічних паспортів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів? 2) Який фактичний розмір земельної ділянки по [ADDRESS] та земельної ділянки по [ADDRESS] , та з якого часу він встановлений? Висновком судової експертизи № 17-3615-3616 від 11.04.2018 року встановлено таке. 1, 2, 3. Відповідно до часток співвласників по 1/3 кожному, співвласникам належать земельні ділянки наступних площ: - з урахуванням ділянки загального користування пл. 0,0277 га кожному співвласнику з часткою 1/3 належить частина земельної ділянки пл. 0,0222 га (0,0943 - 0,0277)/3; - без урахування ділянки загального користування пл. 0,0277 га кожному співвласнику з часткою 1/3 належить частина земельної ділянки пл. 0,03143 га (0,0943 / 3). Приймаючи до уваги вище викладене встановлено, що порядок користування земельною ділянкою пл. 0,0943 га, який було укладено між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] «Угодою про порядок користування земельними ділянками», яка була складена КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році (т. 1 а. с. 215) не відповідає часткам співвласників, а саме (з урахуванням земельної ділянки загального користування пл. 0,0277 га): - у співвласника [PERSON] земельна ділянка менше належної їй на 11 кв.м. (222 - 211); - у співвласника [PERSON] земельна ділянка більше належної їй на 11 кв .м. (222 - 233); - у співвласника [PERSON] земельна ділянка відповідає 1/3 частині. При зіставленні фактичних меж земельної ділянки з межами згідно даних «Угоди про порядок користування земельними ділянками», встановлено, що межі та площа земельної ділянки [ADDRESS] . 776 кв. м. не відповідає межам земельної ділянки пл. 943 кв. м. згідно даних «Угоди про порядок користування земельними ділянками», яка була складена КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році. Так фактична площа земельної ділянки менше площі вказаної в «Угоді про порядок користування земельними ділянками» на 167 кв. м. В даному випадку недоїмка у землекористуванні припадає на частину земельної ділянки [PERSON] , яка межує з земельною ділянкою [ADDRESS] . Для відновлення меж досліджуваної земельної ділянки у відповідності до «Угоди про порядок користування земельними ділянками», складеної КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році необхідно змістити межу ділянки [PERSON] , яка орієнтована на ділянку [ADDRESS] в глибину ділянки № 5 на 7,38 м. та 7,86 м. (див. додаток № 2 «Фактичне місце розташування зовнішніх меж земельної ділянки [ADDRESS] . 0,0776 га відносно меж земельної ділянки пл. 0,0943 га згідно даних «Угоди про порядок користування земельними ділянками» складеної КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році»). Більш детально місце розташування фактичних меж досліджуваної земельної ділянки відносно меж земельної ділянки згідно «Угоди про порядок користування земельними ділянками» зображено графічно у додатку №2 «Фактичне місце розташування зовнішніх меж земельних ділянок №№ 5, [ADDRESS] відносно меж земельної ділянки пл. 0,0943 га згідно даних «Угоди про порядок користування земельними ділянками» складеної КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році». 4. Виходячи з матеріалів цивільної справи та даних інвентарних справ на досліджувані земельні ділянки встановлено, що дані інвентаризацій на земельні ділянки № № 5, 14 різняться з моменту відведення, оскільки станом на момент надання в користування земельної ділянки [ADDRESS] (15.11.1954), площа ділянки за даними інвентаризації від 15.03.1954 р. вже складала 587 кв. м. Площа земельної ділянки [ADDRESS] станом на момент надання в користування не відповідала даним відведення та була більше на 187 кв. м. Проте слід зазначити, що в матеріалах цивільної справи та наданих копій архівної інвентаризаційної справи відсутні будь-які графічні матеріали, які б відображали земельну ділянку площею 400 кв. м., у зв`язку з чим встановити точне місце розташування надлишку відносно фактичних меж земельної ділянки [ADDRESS] не надається можливим. Проаналізувавши дані інвентаризацій на земельну ділянку [ADDRESS] встановлено, що після поділу раніше єдиної земельної ділянки [ADDRESS] на дві ділянки - [ADDRESS] та [ADDRESS] , розмір межі ділянки № 14 зі сторони вул. Кропивницького дорівнював 13,85 м. На момент обстеження фактичний розмір даної межі складав 6,50 м. (1,17 + 5,33), що менше розміру межі з моменту поділу ділянки на 7,35 м. Приймаючи до уваги вище викладене встановлено, що межа земельної ділянки [ADDRESS] змістилася з моменту формування ділянок на 7,35 м. в бік ділянки №14. 5. На момент проведення експертизи фактична площа земельної ділянки [ADDRESS] складає 776 кв .м . З матеріалів цивільної справи встановлено, що станом на 10.12.2015 р. згідно даних технічного паспорту КП «БТІ» ОМР та 11.03.2016 р. згідно даних свідоцтва про право на спадщину загальна площа земельної ділянки [ADDRESS] складала 881 кв .м . Тобто фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] кв. м ., встановлений від дати складання Технічного звіту «Топографо-геодезичні роботи по зйомці земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складеного ФОП [PERSON]. від 30.05.2017 року. На момент проведення експертизи фактична площа земельної ділянки [ADDRESS] складає 553 кв. м. З матеріалів цивільної справи встановлено, що станом на 10.09.2015 р. згідно даних технічного паспорту, складеного ФОП [PERSON] , 17.09.2015 р. згідно даних топографо-геодезичних вишукувань, виконаних ФОП [PERSON] загальна площа земельної ділянки [ADDRESS] складала 553 кв .м . Тобто фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] площею 553 кв. м . встановлений від дати складання технічного паспорту, складеного ФОП [PERSON] від 10.09.2017 р. та проведення топографо-геодезичних вишукувань виконаних ФОП [PERSON] від 17.09.2017 р. В частині спірної частини земельної ділянки (частина вільної від забудови ділянки, яка примикає до вул. Кропивницького) встановлено наступне. За архівними матеріалами по проведених інвентаризаціях БТІ є декілька розбіжностей. Так спірна частина земельної ділянки в випадку інвентаризації домоволодіння №14 за угіддями значиться як город , в той час як за інвентаризацією домоволодіння № 5 ця частина ділянки значиться як фруктовий сад. Основною розбіжністю є те, що в ході поєднання схематичних масштабних планів по проведених інвентаризаціях домоволодінь № 5 та № 14 встановлено, що спірна частина земельної ділянки зафіксовано як частину обох ділянок починаючи з первинних інвентаризацій. Представник [PERSON] . [PERSON] , не погоджуючись з висновком експертизи, просила суд викликати судового експерта в судове засідання для надання роз`яснення. В судовому засіданні були заслухані пояснення судового експерта Ярован В.М. щодо висновків судової експертизи, а також судовими експертами Ярован В.М. та Степанкевич С.С. надані письмові відповіді від 15.01.2019 року на питання представника [PERSON] [PERSON] , а саме. Питання: «На підставі яких досліджуваних документів (правовстановлюючих, технічних паспортів, інвентарних даних) експерт прийшов до висновку, що «фактичний порядок користування» земельною ділянкою [ADDRESS] дорозі встановлено з 30.05.2017р., а по [ADDRESS] з 10.09.2017 та 17.09.2017р (ар. Екс.12) та чим керувався при цьому експерт (яким законом, нормативним документом інше) при наданні такого висновку?». Відповідь: Згідно висновку - фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] дорога площею 776 кв.м. встановлений від дати складання Технічного звіту «Топографо-геодезичні роботи по зйомці земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] » складеного ФОП [PERSON]. від 30.05.2017 року, а фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] площею 553 кв.м встановлений від дати складання технічного паспорту, складеного ФОТ [PERSON] від 10.09.2017 та проведення топографо-геодезичних вишукувань, виконаних ФОП [PERSON] від 17.09.2017 року. До висновків щодо існуючого, фактичного порядку користуванні земельними ділянками експерти прийшли в результаті зіставлень матеріали поточних інвентаризацій земельних ділянок, починаючи з моменту розподіл) раніше цілої земельної ділянки на дві, у тому числі і даних по проведених топографо-геодезичним вишукуванням, а також з урахуванням результатів, отриманих в ході натурного обстеження. Також було враховано дані щодо площі земельних ділянок за документами первинного відведення. Детальний опис процесу дослідження наведено у дослідницькій частині висновку по п`ятому питанню. Перелік нормативно-правових актів та довідкової літератури використаної при проведенні досліджень наведено у вступній частині висновку. Питання: «Якщо експерт вважає, що фактичний порядок користування земельною ділянкою № 14 по вул. Люстдорфській дорозі склався з 10.12.2015 року по 30.05.2017р., (ар.експ.10), а по [ADDRESS] з 10.09.2017 по 17.09.2017р. у зв`язку з виготовленням технічних паспортів на вказані земельні ділянки, то чи можливо вважати, що фактичне користування земельною ділянкою по [ADDRESS] склався з моменту першої інвентаризації, складання технічного паспорту, а саме з 1954 року, площею 587 кв.м. (ар.експ.9)? » Відповідь: Площа, вказана на схематичному плані земельної ділянки, складеному в ході інвентаризації від 15.03.1954 р. складала 587 кв.м., що не відповідає фактичній 553 кв.м., тобто більше її на 34 кв.м. Також в ході досліджень встановлено що вона не відповідає площі, вказаній у первинних документах на право забудови та користування земельною ділянкою та більше її на 187 кв.м. Питання: «Згідно висновку (ар. Експ.10) вказано, що земельна ділянка [ADDRESS] сформовані в період часу від 10.12.2017 по 30.05.2017 р., вкажіть на підставі яких доказів (правовстановлюючих документів) експерт вважає, що вищевказані земельні ділянки є сформованими саме з 10. 12.2017 по 30.05.2017р.?» Відповідь: На аркуші 10 висновку приводиться опис зовнішніх меж кожної із досліджуваних земельних ділянок та періоди часу коли проходили зміни їх положення зафіксовані у матеріалах інвентаризації. Сформоване положення меж у висновку мається на увазі його не змінне положення, а не формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Питання: «Всі схематичні плани, які експертами досліджувалися виконані в одному масштабі 1:500, однак при співставленні цих схематичних планів, які ми проводили в судовому засіданні, досліджувані плани не співпадають, а мають значну різницю в площах, конфігурації, поясніть, чи повинні між собою схематичні плани, виконані в одному масштабі збігатися (сходитися) по межі, конфігурації та інше?» Відповідь: При складанні планів в одному масштабі вони мають бути тотожними та зіставними один до одного. Однак дослідження планів та інших графічних даних, експертами проводиться не шляхом накладання планів, а шляхом побудови цифрових моделей із використанням цифрових даних щодо лінійних розмірів зовнішніх меж ділянки, розташованих на ній об`єктів та т. ін. З урахуванням величини масштабу 1:500 (1см на плані дорівнює 5м на місцевості), а також того, що на дослідження в основному надаються фотокопії провести зіставлення шляхом поєднання або накладання саме паперових планів не забезпечує необхідної точності. Питання: «За висновком експертизи (ар. експ. 11, висновки по питанням 1,2,3) встановлено, що фактичний порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] дорозі склався з 10.12.2015року по 30.05.2017р., однак «Угода», яка не є правовстановлюючим документом від 10.12.2015р. містить показники площі земельної ділянки - 943кв.м., а станом на 30.05.2017 р. площа становить - 776 кв. м., по геодезії - 762,21 кв. м, з яких міркувань виходив експерт, що площа вказаної земельної ділянки має недоїмки площею 167 кв. м. саме за рахунок земельної ділянки по [ADDRESS], якщо площа земельної ділянки по [ADDRESS] з 1954 року зменшилась у розмірі на 34 кв.м ( 587 кв.в (перша інвентаризація) - 533 кв.м. (результати топографічних вишукувань, ТП)- 34 кв.м. ар.експ. 12)?» Відповідь: В ході зіставлення «Угоди про порядок користування земельними ділянками», складеної КП «ОМБТІ та РОН» у 2012 році з існуючими межами земельних ділянок як і в інших випадках було побудовано цифрові моделі земельних ділянок, які були зіставлені на суміщеному плані. В ході вищевказаних зіставлень було встановлено наявність недоїмки, яка утворилась в наслідок зміщення відповідної суміжної межі. Графічно результати зіставлення зображено у додатку №2 висновку. Питання: «На четверте питання експерт не надав вичерпної відповіді, а саме не відповів на питання: «чи має місце порушення землекористування, зокрема порушення меж та накладення земельних ділянок розташованих по [ADDRESS], та по [ADDRESS] відповідно до правовстановлюючих документів, даних технічних паспортів на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів»?». Відповідь: В ході досліджень по четвертому питанню експертами було вивчено усі наявні матеріали, що стосуються досліджуваних земельних ділянок. Експерти провели повне всебічне дослідження матеріалів інвентаризацій, наявних документів первинного відведення та результатів інших досліджень. В результаті досліджень експертами було складено висновки у обсязі наданих вихідних даних. Питання: «Щодо дослідницької частини по 4-5 питанню: Експертами досліджувалися земельні ділянки та зроблено аналіз копій матеріалів інвентарних справ по рокам інвентаризації, де вказуються розміри меж обох земельних ділянок, які змінювалися, з дослідження вбачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] свої розміри почала змінювати з 46 року: -По лівій межі, прямий відрізок (з якою не межує земельна ділянка по [ADDRESS] ) з 80.80 (46р) станом на 10.12.2017р. становить 80,40м. тобто зменшилась, однак не вказано за рахунок чого відбулися ці зміни; -Задня межа -1.7м. (46р.) є незмінною -Фасадна межа (по Кропивницького за 46р.) становила - 32.30м., на момент проведення експертизи 25.43м., що зменшилась на 6.87м.(32.3 -25.43- 6.5м.), (25.43м. (фасад Кропивницького, 5) + 6.5м. (задня межа Люстдорфська дорога, 14 (Кропивницького) = 31.93м. (фасад Кропивницького, 5 та Люстдорфська дорога, 14), що на 0,37м. менше ніж 1946р.) (ар. Експ. 8, 9, 10). Якщо в цілому фасад по Кропивницького становить 31.93 м., то на підставі яких даних експерт дійшов висновку, що межа з/д № 14 по Люстдорфській дорозі зміщена на 7,35 см в бік ділянки № 14?». Відповідь: Висновки експертів щодо накладання меж земельних ділянок ґрунтуються на результатах зіставлення цифрових моделей земельних ділянок, які в свою чергу побудовано з урахуванням довжин меж, їх конфігурації, та розташування на земельних ділянках об`єктів будівництва. Крім іншого було застосовано данні отримані в результаті топографо-геодезичних вишукувань, проведених на земельних ділянках та результатів замірів проведених під час натурного обстеження. Приймаючи до уваги, що межі земельних ділянок в натурі на місцевості відрізняються від прямих ліній та периметр меж ділянки складає складну геометричну фігуру, проводити порівняння опираючись на сумарні довжини за лінійними розмірами некоректно. 13.02.2019 року представник [PERSON] . [PERSON] , не погоджуючись з висновком експертизи. Подала до суду заяву про визнання висновків експертизи № 17-3615-3616 від 11.04.2018 року та письмових відповідей на питання від 15.01.2019 року необґрунтованими та такими, що суперечать іншим матеріалам справи. За поданою заявою просила призначити по справі додаткової експертизи, надати строк для знаходження коштів по сплаті судового збору та на проведення додаткової експертизи, продовжити строк підготовчого судового засідання. У зв`язку з неподанням відповідного клопотання про призначення додаткової експертизи з визначенням експертної установи, 19.03.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначена до розгляду. Суд не вбачає достатніх підстав для визнання висновків експертизи № 17-3615-3616 від 11.04.2018 року необґрунтованими та такими, що суперечать іншим матеріалам справи, а тому вважає його достовірним та достатнім доказом по справі. Судом також встановлено, що згідно архівних матеріалів, наданих КП «БТІ» ОМР, станом на 15.03.1954 року (а. с. 197 т. 1), станом на 10.11.1979 року (а. с. 46, 47 т. 1) по [ADDRESS] площа добудови - «коридор» складає 3,8 кв. м., ширина прибудови складає 1,56 м, а згідно технічного паспорту від 10.09.2015 року (а. с. 49 т. 1) площа добудови - «коридор» складає 6,4 кв. м, ширина прибудови складає 2,42 м, тобто збільшилася площа добудови будинку по [ADDRESS] в місці розташування спірної земельної ділянки. Допитані в судовому засіданні свідки з боку [PERSON] підтримали його позицію, свідчили про обґрунтованість вимоги про повернення йому фактично самовільно зайнятої земельної ділянки. Допитані в судовому засіданні свідки з боку [PERSON] підтримали зустрічний позов, свідчили про добросовісність користування нею спірною земельною ділянкою. Відповідно до ст. 90 ЗК 1970 року (набрав чинності з 1 січня 1971 року) передбачалося, що при переході права власності на будівлю на землях міст, переходило також і право користування земельною ділянкою або її частиною. Право користування земельною ділянкою у [PERSON] виникло на підставі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори 11.06.1973 за реєстровим № 2-7572, дублікат якого виданий державним нотаріусом Одеського державного нотаріального архіву 01.03.2016 за реєстровим №2-49, право власності на яку зареєстровано в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 19.06.1973, в книзі 57, на стор. 52, під реєстровим № 1148. Житловий будинок складається в цілому з одного одноповерхового кам`яного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 103,4 кв. м., в тому числі житловою площею 70,2 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Б» - літня кухня, «В» - літня кухня, «Д» - сарай, «Г» - сарай, «Е» - убиральня, № 1-5 - огорожа, I,II - вимощення, розташованих на земельній ділянці площею 881 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні. Згідно п. 221 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ та відповідно до статей 1225 ЦК і 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець за законом, має право вимагати усунення перешкод в користуванні земельною ділянко, право на яку перейшло від спадкодавця в розмірах та на умовах, визначених для попереднього користувача. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. За проведення судової експертизи [PERSON] за поставлені ним питання сплачено 6196,32 грн., за виготовленні технічної документації в БТІ ОМР сплачено 375,80 грн., які підлягають стягненню на його користь зі [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги первісного позову задоволені, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 1102,4 грн. (551,20 грн. + 275,60 грн. + 275,60 грн.). Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved