Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку за період з 01.01.2015 по 01.04.2018 в сумі 30378,66 гривень. В обґрунтування позову вказує, що між Підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» (далі - Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем (на час укладення договору) [PERSON] (далі - Орендар) було укладено договір оренди №226 від 31.12.2013. Згідно умов вказаного договору, предметом договору є торговий майданчик [NUMBER] загальною площею 6,75м?. Договір укладено строком на один рік і діє з 01.01.2014 по 31.12.2014. Згідно п.3.1 сторони погодили, що орендна плата складає 389,47грн. за торговий майданчик та вноситься на розрахунковий рахунок до 10 числа місяця, сторони приступили до виконання зобов'язань, згідно п.4.3.3 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Всупереч укладеному договору та у порушення взятих зобов'язань відповідач не звільнила 31.12.2014 надані торгові площі та в повному обсязі не сплатила орендну плату. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2015 підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» направило [PERSON] повідомлення №52, в якому було повідомлено останню про наявність заборгованості, нараховану неустойку та умови укладення договору оренди на наступний рік. За таких обставин, позивач з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 30.03.2018, просить стягнути з відповідача неустойку за несвоєчасне повернення майна, яка станом на 01.04.2018 становить 30378,66 грн. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримає та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач у судові засідання 11.12.2017, 17.01.2018, 13.02.2018, 05.04.2018, 26.04.2018, 21.05.2018 та 11.06.2018 не з'явилася про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідач [PERSON] протягом тривалого часу подавала до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак відповідних доказів суду не надано. Також відповідач [PERSON] подала до суду 16.05.2018 клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з її виїздом закордон у робочих питання на три місяці, надала копію проїзного документу, однак вказані обставини не є підставою для зупинення провадження відповідно до положень ст. ст. 251-252 ЦПК України. 11.06.2018 на електронну адресу суду [PERSON] було подано заяву про перенесення розгляду, у зв'язку з виїздом за межі території України, однак останньою відповідних доказів суду не надано. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з'явилася, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, правом подачі відзиву відповідач не скористалася, отже суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» та фізичною особою-підприємцем (на час укладення договору) [PERSON] (далі - Орендар) було укладено договір оренди №226 від 31.12.2013. Згідно умов вказаного договору, предметом договору є торговий майданчик [NUMBER] загальною площею 6,75м?. Договір укладено строком на один рік і діє з 01.01.2014 по 31.12.2014. Згідно п.3.1 сторони погодили, що орендна плата складає 389,47грн. за торговий майданчик та вноситься на розрахунковий рахунок до 10 числа місяця, сторони приступили до виконання зобов'язань, згідно п.4.3.3 договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Всупереч укладеному договору та у порушення взятих зобов'язань відповідач не звільнила 31.12.2014 надані торгові площі та в повному обсязі не сплатила орендну плату. З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2015 підприємство Коростишівської райспоживспілки «Кооперативний ринок» направило [PERSON] повідомлення №52, в якому було повідомлено останню про наявність заборгованості, нараховану неустойку та умови укладення договору оренди на наступний рік, також зазначено, що нараховано неустойку відповідно до ст. 785 ЦК України в сумі 401,92 грн. Проте, орендар, тобто відповідач по справі, не надала суду належних та переконливих доказів про те, що після припинення дії договору нею було виконано вимоги ч.1 ст. 785 ЦК України та п.4.3.8 договору, та повернуто орендодавцю торговий майданчик [NUMBER]. Згідно положень частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. На підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України у позивача виникло право нараховувати неустойку за час прострочення користування майном в подвійному розмірі. Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Відповідно до п.5.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, виходячи з викладеного з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку в розмірі подвійної орендної плати за несвоєчасне повернення майна, що за період з 01.01.2015 по 01.04.2018 становить 30378,66грн. (389,47грн. х 2 (подвійний розмір) х 39 місяців - час прострочення користування). Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень.

Outcome: approved