Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» про встановлення факту належності документу, визначення часток в праві спільної сумісної власності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.01.1996р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час приватизації у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 09.01.1996р. та в розпорядженні органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. ім`я позивача було помилково вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Позивач звернулася до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» із заявою про внесення змін до зазначених свідоцтва та розпорядження, однак отримала відмову та їй було рекомендовано звернутися до суду з цього питання. Крім того, у свідоцтві про право власності про право власності на житло № [NUMBER] від 09.01.1996р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] перебуває у спільній сумісній власності, розмір часток у праві власності на зазначену квартиру не визначався. Наразі позивач має бажання розпорядитися своєю часткою у спірній квартирі, однак для цього необхідно встановити належність позивачу правовстановлюючих документів на неї а також визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру по 1/3 кожному. Представник позивача в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Надала суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила слухати справу у її відсутності. Відповідачі в судове зсідання також не з`явилися, надали суду заяви про визнання позовних вимог та слухання справи у їх відсутності. Представник третьої особи в судове засідання також не з`явився, є заяви про слухання справи у його відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Так судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , яка 16.02.1962 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.12) Від цього шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. (а.с.13) 24.04.1975р. [PERSON] на склад сім`ї три особи було видано ордер №624 на право заселення у квартиру [ADDRESS] . (а.с.15) Розпорядженням органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. квартиру [ADDRESS] , загальною площею 61,5кв.м. будо передано у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с.18) Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 09.01.1996р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів квартира [ADDRESS] , загальною площею 61,5кв.м., на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . (а.с.19) Відповідно до паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого в 2001р. Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області прізвище позивача зазначено як « [PERSON] » (а.с.7) В матеріалах справи є копія пенсійного посвідчення позивача, в якому також її ім`я зазначено як « [PERSON] ».(а.с.16) Також в матеріалах справи наявна копія довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 14.10.2010р., з якої вбачається, що сторони (в тому числі зазначено ім`я позивача як « [PERSON] ») проживають та зареєстровані у квартирі [ADDRESS] . (а.с.14) Звернувшись до Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» із заявою про внесення змін до правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , позивачем отримано відповідь про неможливість задоволення її заяви, оскільки приватизація квартири була проведена на підставі заяви про приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином та підписані керівником по обслуговуванню житла і паспортистом, де ім`я співвласниці житла на українській мові значилося як « [PERSON] ».(а.с.17) Таким чином, у суду немає сумнівів щодо того, що позивачу на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] , а у розпорядженні органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. та у свідоцтві про право власності на житло № [NUMBER] від 09.01.1996р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації №66745 від 09.01.1996р. управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів допущена помилка у написанні її імені, а отже ці вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.ст. 355, 368-370 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відомостей про те, що між сторонами була домовленість з приводу того, що кожному з них належить визначена частка, матеріали справи не містять, а отже суд прийшов до висновку про те, що їх частки є рівними. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved