Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 16.09.2020 року звернулось Моторно (транспортне) страхове бюро України до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначається, що 11.05.2018 року близько 18 години 50 хвилин у м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: Volkswagen н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Chevrolet д.н.з. [NUMBER] , який належить Представництву АС «Гріндекс» під керуванням водія [PERSON] . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, у зв`язку з чим відшкодування шкоди власнику автомобіля Chevrolet д.н.з. [NUMBER] у розмірі 100 000 грн. було здійснене МТСБУ. Скориставшись правом регресної вимоги, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача сплаченого відшкодування у розмірі 100 000 грн. та вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце повідомлявся належний чином, подав заяву до суду в якій просив провести судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. 04.03.2021 року відповідач подав заяву про визнання позовних вимог та проведення розгляду справи за його відсутності, просив суд розстрочити виконання рішення на 12 місяців у зв`язку з тим, що не має постійного місця роботи та на грошовому забезпеченні має матір. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. Датою складання цього судового рішення є 19.04.2021 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.05.2018 року близько 18 години 50 хвилин у м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1)Volkswagen н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2) Chevrolet д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження. Вина [PERSON] у вказаному ДТП підтверджується Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року у справі №521/8603/18-ц, яка набрала законної сили 30.01.2019 року, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст. 124 КпАП України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Уніка», поліс №АК6755596. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача на автомобіль Volkswagen д.н. [NUMBER] , не була застрахована, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. 15.05.218 року Представництво АС «Гріндекс» звернулось до МТСБ України з повідомленням про вчинення ДТП з метою отримання відшкодування завданих збитків пошкодженням транспортного засобу Chevrolet д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до Висновку експерта №70-19 по дослідженню колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] від 17.04.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП визначається 145 348,76 грн. МТСБ України здійснило відшкодування Представництво АС «Гріндекс» матеріального збитку завданого пошкодженням транспортного засобу Chevrolet Aveo д.н.з. [NUMBER] у розмірі 100 000,00 грн., на підставі Довідки МТСБ України №1 від 19.06.2019 року та Наказу №6727 від 10.07.2019 року, що підтверджується копією платіжного доручення №967479 від 11.07.2019 року. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Тобто із матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладені на нього законом обов`язки по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Доказів підтвердження протилежного відповідач суду не надав. Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Будь-яких заперечень чи доказів на спростування обставин справи відповідачем до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ до відповідача про відшкодування шкоди в розмірі 100 000,00 підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9799405 від 25.08.2020 року. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, судовий збір у розмірі 1051 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Інша частина судового збору в розмірі 50 відсотків в сумі 1051 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо розстрочення виконання рішення, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Частинами 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. У зв`язку з тим, що відповідач не має постійного місця роботи та на грошовому забезпеченні має матір, виконання рішення поставить проживання сім`ї в скрутне матеріальне становище. Враховуючи вищевказане та наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги [PERSON] про розстрочення виконання рішення суду.

Outcome: approved