Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, яка мотивована тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина, [PERSON] [INFO] померла [PERSON] . Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після матері, [PERSON] . Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину, але постановою нотаріуса від 28.11.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок після померлої [PERSON] через відсутність реєстрації права власності на житловий будинок за спадкодавцем. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] , та її представник, [PERSON] , не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач - Билбасівська селищна рада Слов`янського району Донецької області, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без участі свого представника, позов визнала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.12.2006 року, виданого виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав йому на підставі договору забудови №127 від 20.04.1959 року, зареєстрованого в Слов`янському БТІ під №299 від 08.02.1960 року. Згідно з повідомленням Другої Слов`янської державної нотаріальної контори від 06.01.2021 року, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. За життя [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про ожруження серії [NUMBER] від 12.11.1954 року. Згідно з записами з домової книги зареєстрованих осіб в житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , яка була зареєстрована на дату смерті разом із спадкодавцем, що підтверджується записами з домової книги зареєстрованих осіб в житловому будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2012 року, виданим виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області. Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1977 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 09.12.2020 року, 06.09.1985 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який було розірвано 10.03.1988 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.03.1988 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила собі прізвище « [PERSON] ». Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] та, відповідно, вона є спадкоємцем першої черги за законом. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] заведена державним нотаріусом Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Грецькою Т.П.., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №30601888 від 29.05.2012 року. Зазначена спадкова справа була заведена на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від [PERSON] . Інших заяв про прийняття спадщини померлої або про відмову від прийняття спадщини померлої до нотаріальної контори не надходило. Заповітів від спадкодавця [PERSON] не виявлено. Постановою державного нотаріуса Другої Слов`янської державної нотаріальної контори Грецької Т.П. від 28.11.2020 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після померлої [PERSON] через відсутність документу, який посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на спадкове майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] на підставі договору забудови №127 від 20.04.1959 року, зареєстрованого в Слов`янському БТІ під №299 від 08.02.1960 року. За життя спадкодавець не встигла відповідно до діючого законодавства зареєструвати своє право власності на вищевказаний житловий будинок. Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у зв`язку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved