Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку по [ADDRESS]. За життя батько позивача склав заповіт, в якому заповідав позивачеві вказаний житловий будинок. Позивач зазначає, що фактично проживала із своїм батьком, але була зареєстрована за іншою адресою. Позивач вважала, що фактично проживала із своїм батьком та на даний час мешкає у вказаному будинку, то і є такою, що прийняла спадщину. Позивач посилається на те, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки звернувшись до нотаріальної контори з офіційною заявою про прийняття спадщини отримала відмову через те, що пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску встановленого строку є те, що Поливанівська сільська рада не роз'яснила закону про своєчасне звернення до нотаріальної контори, тобто вимог ст. 1270 ЦК України та не відмовилася від спадщини. У зв'язку із наведеним позивач вимушена звертатися до суду та просить причини пропуску строку прийняття спадщини вважати поважними та визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що не знала вимоги законодавства щодо прийняття спадщини, у зв'язку із чим пропустила строк для прийняття спадщини, вважає вказані причини пропуску строку поважними. Крім того, зазначила, що після смерті матері у 2003 році вона не переоформляла земельну ділянку, а будинок після смерті батька у 2004 році не переоформляла, хоча знала про наявність заповіту. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У заповіті від 12 грудня 2002 року, посвідченому секретарем Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеному в реєстр за № 120, вказав позивача, як спадкоємицю житлового будинку (а. с. 5). У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] помер [INFO], згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис № 06 (а. с. 8). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 19 лютого 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], але листом нотаріуса їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 4). У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] - [INFO], позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини - 19.02.2014 року, отримавши лист-відмову нотаріуса щодо неможливості оформлення спадкових прав, однак позивач до суду звернулася лише 08.10.2014 року. Позивач достовірно знала про час відкриття спадщини та про наявність майна у померлого, вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та поясненнями позивача наданими в судовому засіданні. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів того, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Пояснення позивача щодо незнання законодавства про порядок спадкування, що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованими. Позивач достовірно знала про час та місце відкриття спадщини, наявність спадкового майна у спадкодавця, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом дев'яти років одинадцяти місяців не вчиняла, звернувшись до суду через сім місяців після отримання листа-відмови нотаріуса, що вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed