Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що 09 липня 2015 року померла його рідна мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,0500 га, кадастровий номер 1422784000:09:000:0203, розташованої на території Новотроїцької сільської ради. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері. З 2009 року по день смерті матері, 09.07.2015 року, заявник постійно проживав разом зі своєю матірю за адресою: Донецька область, Покровський район, с. Успенівка, вул. Шевченко (Щорса), буд. 26. Факт постійного проживання разом з матірю на момент її смерті підтверджується довідкою Новотроїцької сільської ради 17.10.2016 року та актом обстеження від 12.10.2016 року. Також факт постійного проживання зі спадкодавцем до дня смерті спадкодавця може підтвердити свідок [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Оскільки заявник постійно проживав разом з матірю, то вважав, що прийняв спадщину. У жовтні 2016 року заявник звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено в заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину та порадили звернутися до суду за встановленням факту постійного проживання зі спадкодавцем. Підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідно для оформлення спадщини після смерті його матері [PERSON]. Заявник просить встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 09 липня 2015 року за адресою: Донецька область, Покровський район, село Успенівка, вул. Шевченко, буд. 26. Заявник в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Новотроїцької сільської ради до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнають в повному обсязі (а.с.17). Суд, вислухавши свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть від 09 липня 2015 року [PERSON] померла 09 липня 2015 року у віці 87 років у селі Нововасилівка, Покровський район, Донецька область, актовий запис №451 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження заявника, [PERSON] народився 15 липня 1965 року, що підтверджується свідоцтвом про народження від 14 серпня 1965 року. Батьками зазначені: [PERSON], [PERSON]. Тобто, [PERSON] доводиться заявнику матірю (а.с.5). Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,0500 га, кадастровий номер 1422784000:09:000:0203, розташованої на території Новотроїцької сільської ради. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №735455 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,0500 га, яка розташована на території Новотроїцької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). У довідці №465 від 17.10.2016 року, виданої Новотроїцькою сільською радою, зазначено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований та постійно проживає в [INFO]. Разом з [PERSON] з 2009 року по день смерті фактично проживала без реєстрації його мати [PERSON], [INFO], яка померла 09 липня 2015 року (а.с.8). Відповідно до акту обстеження від 12.10.2016 року, виданого Новотроїцькою сільською радою, в ході проведення обстеження домогосподарства [PERSON], яке знаходиться за адресою село Успенівка, вулиця Шевченко, будинок 26, встановлено, що [PERSON] проживала без реєстрації місця проживання з 2009 року до моменту смерті за даною адресою. Обстеження проводилося в звязку з визначенням проживання [PERSON] за даною адресою (а.с.9). Оскільки заявник постійно проживав разом з матірю, то вважав, що прийняв спадщину. У жовтні 2016 року заявник звернувся до нотаріуса, однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 жовтня 2016 року, йому було відмовлено в заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10). 07 грудня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду надійшла відповідь Другої красноармійської державної нотаріальної контори. Відповідно до якої, спадщина після смерті [PERSON], яка померла 09.07.2015 року, не відкривалась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] дійсно проживала разом з заявником з 2009 року по день смерті, а саме по 09 липня 2015 року. Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до частини 1 статті 1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що заявник дійсно на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для заявника має юридичне значення, бо це надасть йому можливість реалізувати своє право на спадщину.

Outcome: approved