Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

До суду 18.07.2018 року звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в якій просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] в її користь на утримання дітей: сина [PERSON], 11.08.2009р.н. та доньки [PERSON], [INFO], з 550 грн. на кожну дитину щомісячно до 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Позов обґрунтовується тим, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2017 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON], 11.08.2009р.н. та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 550 грн. на кожну дитину щомісячно. На сьогоднішній день аліменти в розмірі 550 грн. в місяць є недостатніми для матеріального утримання дитини, додаткових коштів чи будь-якої іншої допомоги відповідач не надає, зовсім дітьми не цікавиться. Вона сезонно, два рази на рік по 2-3 місяці виїжджає на заробітки в Чехію. Їй матеріально тяжко утримувати себе і двох дітей, витрати на яких постійно збільшуються. Діти навчаються в Гавриляцькій ЗОШ І-ІІ ст., крім харчування, придбання одягу, взуття, необхідні кошти і на придбання шкільного приладдя, підручників, відпочинок, в разі захворювання на лікування, сплату комунальних послуг, тощо. Щодо доходів відповідача, то їй відомо тільки те, що він постійно їздить на заробітки в Польщу, де працює на будівництві, тобто має нерегулярний, мінливий дохід та вважає, що має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, доводи якого зводяться до того, що позов він не визнає в повному обсязі, мотивуючи тим, що до шлюбу з [PERSON] він перебував у шлюбі з [PERSON] і у них також є двоє дітей, на утримання яких, згідно рішення Тлумацького районного суду він виплачує аліменти в розмірі 270 грн. на кожну дитину, а всього 540 грн. в твердій грошовій сумі. Він важко хворіє, переніс декілька операцій, і на лікування йому також потрібні значні суми коштів. На даний час він ніде не працює. Також на його будинок з господарськими будівлями і спорудами відділом державної реєстрації виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції накладено арешт. Він не заперечує щодо сплати аліментів [PERSON] на утримання їхніх дітей, але в сумі значно меншій ніж вказала позивач, і ця сума буде для нього підйомною по 550 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього 1100 грн. крім того, дітей він постійно відвідує, допомагає як може, надає додатково кошти. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. Копією свідоцтва про народження серії 1-НМ №137060 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони (а.с. 3). Копією свідоцтва про народження серії 1-НМ №173169 підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є сторони (а.с. 4). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, місцем проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначено місце проживання їх матері [PERSON] (а.с. 5-6). Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 017191 від 18.07.2017 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2017 року, яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 550 грн. на кожну дитину щомісячно (а.с. 8-9). Згідно свідоцтва про зміну імені серії І-НМ № 017191 від 18.07.2017 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до акту обстеження матеріально- побутових умов від 06.07.2018 року [PERSON] ніде не працює, навчає та утримує трьох дітей, дочка [PERSON], [INFO] навчається в Коломийському педагогічному коледжі, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], навчаються у Гавриляцькій школі, необхідні кошти на утримання дітей (а.с. 10). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 131204827 від 18.07.2018 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою вул. Українська, 177, с. Гарасимів, Тлумацький район, Івано-Франківська область, який на праві власності належить [PERSON], накладено арешт (а.с. 11-12). На підставі виконавчого листа Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2008 року з [PERSON] стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на користь [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] в розмірі по 270 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с. 33). Згідно довідки Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 201 від 03.09.2018 року [PERSON] не працює з 01.03.2006 року по даний час (а.с. 34). Відповідно до довідок Тлумацької центральної районної лікарні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 13.08 2018 року по 16 08.2018 року та з 09.10.2018 року по 23.10.2018 року з діагнозом вивих та розрив лівого акромиально - ключичного зєднання (а.с. 35-36). Як передбачено частиною першою\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, визначених\~СК України. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ч. 1 ст.\~180\~та частин 1-4 ст.\~181 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Обставини, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України. Ці обставини стосуються як дитини, так і платника аліментів: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому ч. 2\~ст. 182 СК\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.2\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 Сімейного кодексу України\~обов'язок щодо утримання дитини покладений на обох батьків, тобто дитину повинен утримувати не лише їх батько, а і її мати. В силу\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», станом на 2018 рік установлено прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн, з 1 липня - 1944 грн, з 1 грудня - 2027 грн. Положеннями\~ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку дитини. А кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто обов'язок щодо утримання дітей покладений не лише на батька, а й на матір. Таким чином, на зміну розміру аліментів, відповідно до ст.ст.\~182,\~192 СК України, впливають лише ті обставини, які стосуються дітей, платника та одержувача аліментів. Окрім того, позивач у своїх поясненнях в судовому засіданні та в позовній заяві зазначає, що відповідач неофіційно працює на будівництві в Польщі, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Однак дані доводи не підтверджені жодними доказами, які б свідчили про покращення матеріального стану відповідача. Окрім того, у позовній заяві позивач покликається на те, що ціни постійно зростають, купити все необхідне для школи є досить дорого. Питання додаткових витрат на утримання дитини врегульовано ст. 185 СК України, зазначає, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Тобто питання додаткових витрат на утримання дитини у разі спору вирішується рішення суду, а не шляхом збільшення розміру аліментів. У відповідності до ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи той факт, що обовязок утримувати дитину покладено на обох батьків, вік та стан здоровя відповідача, який тимчасово не був працездатний і має можливість працевлаштуватися та отримувати доходи, аліменти за попереднім рішенням суду від 26.05.2017 року стягнуті у твердій грошовій сумі, яка не змінюється автоматично відповідно до прожиткового мінімуму, матеріальне становище сторін та дітей, наявність інших осіб на утриманні відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який значно збільшився з моменту ухвалення рішення 26.05.2017 року та, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах для проживання при нинішніх життєвих обставинах, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на даний момент 50 % якого складає 972 грн., стан здоров'я відповідача та дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], і вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід збільшити, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У звязку із зміною розміру аліментів необхідно припинити стягнення з відповідача аліментів за попереднім рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.05.2017 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь держави.

Outcome: partial