Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, треті особи: Шоста Дніпропетровська нотаріальна контора, [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності. В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 05 лютого 1969 року батько її чоловіка [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на [PERSON]. Після реєстрації шлюбу вони проживали в [ADDRESS], за даною адресою [PERSON] зареєструвалась 11 грудня 1970 року та проживала до дня смерті. 31 травня 1969 року позивач зареєструвала шлюб зі [PERSON] і змінила своє дошлюбне прізвище на [PERSON]. [INFO] у них народилась дитина [PERSON]. У 1984 році вони розірвали шлюб, а 08 липня 1986 року зареєстрували його знов. Після реєстрації шлюбу вона стала проживати разом зі своїм чоловіком, його батьком [PERSON] та [PERSON] в будинку [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. 07 серпня 1986 року вона в установленому законом порядку зареєструвала своє місце проживання та до теперішнього часу там проживає. У 1997 році вона, її чоловік [PERSON], їх донька [PERSON], та [PERSON] приватизували будинок [ADDRESS] в м. Дніпропетровську. 07 жовтня 1999 року [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина на ? частину домоволодіння по [ADDRESS], яку ніхто із спадкоємців не прийняв, оскільки на той час за діючим законодавством, не було спадкоємців. У зв'язку з тим, що вона проживала однією сім'єю із спадкодавцем [PERSON] більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, вважає, що вона є спадкоємицею четвертої черги. [INFO] року помер її чоловік [PERSON]. 22 січня 2014 року вона отримала у Шостій Дніпропетровській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровську, яка належала її чоловіку. Постановою державного нотаріуса від 19.02.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] і запропоновано звернутись до суду. Просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю зі [PERSON] з 1982 року по 07 жовтня 1999 року, тобто більше п'яти років до часу відкриття спадщини. Визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України, після смерті [PERSON], померлої [INFO] року на ? частину домоволодіння [ADDRESS] в м. Дніпропетровська, яке складається з житлового будинку А-1, житловою площею 33 кв. м., загальною площею 52, 6 кв. м., Б, З - сараїв, В - гаражу, Г - літньої кухні, Е - погріб, Ж - навіс, И - вбиральня, К - літній душ, № 1-9, І - споруди. В судові засідання з'являлась позивач та її представник, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просили суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Представник третьої особи - Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі їх представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання з'явилась, зазначила, що її мати, позивач, дійсно проживала з [PERSON] більш піяти років однією сім'єю. Не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Амур-Нижньодніпровським відділом записів актів цивільного стану м. Дніпропетровська 05 лютого 1969 року. [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO], який перебував в зареєстрованому шлюбі з позивачем - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим відділом записів актів громадянського стану Індустріального району м. Дніпропетровська 08 липня 1986 року. Згідно зі свідоцтвом про право власності, виданим виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 15 листопада 2000 року, домоволодіння, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] належало [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті чоловіка [PERSON], позивачу [PERSON] державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтвом про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина на яке видано свідоцтвом складалась з ? частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 19.02.2014 року було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в м. Дніпропетровську, по [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують факт її проживання зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Згідно зі свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська [PERSON] померла [INFO] року. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що позивач [PERSON] дійсно проживала зі [PERSON] однією сім'єю з 1986 року по 1999 рік за адресою: м. Дніпропетровськ, [ADDRESS]. Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у справі є спадкоємицею четвертої черги за законом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved