Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд постановити рішення на підставі якого стягнути з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 6 665,03 грн., та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 31.08.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №49.29/02718/06-ТК19080026, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 6 665,03 грн. з розрахунку 24% річних на строк з 31.08.2006 року і до повернення кредиту. 20.05.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передає ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Отже, на думку представника позивача, ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги по кредитному договору. Позивач зазначає, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу, про що неодноразово повідомлявся. Однак, на теперішній час, зобов'язання відповідачем не виконані, заборгованість станом на 24.09.2014 року за становить 6 665,03 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, Мотора Є.О., яка діє на підставі довіреності від 14.02.2014 року в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 31.08.2006 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Кредитпромбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №49.29/02718/06-ТК19080026. (а.с. 5-8). Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у розмірі 4 259,00 грн. - на придбання майна, та 1 419,67 грн. - на здійснення оплати комісії за переказ коштів. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2 кредитного договору, позичальник зобов'язався повертати отриманий кредит, та сплачувати відсотки за його користування щомісяця, починаючи з 01.09.2006 року, шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 301,94 грн. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» (Продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (Покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого продавець погодився продати (уступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. (а.с. 12-18) Згідно Витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги, до позивача по справі перейшло право вимоги за кредитним договором №49.29/02718/06-ТК19080026 від 01.09.2006 року, боржником за яким є [PERSON]. (а.с. 18) Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору №49.29/02718/06-ТК19080026 від 01.09.2006 року, боржником за яким є [PERSON]. Представник позивача в тексті позову вказує, що [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує протягом тривалого часу. У відповідності до п. 2.5 кредитного договору, у випадку порушення п. 2.1. договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити останньому пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.1 цього договору, від суми непогашеної вчасно заборгованості. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Отже, судом встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 24.09.2014року відповідач має прострочену заборгованість загальною сумою 6 665,03 грн., яка складається з: тіло кредиту - 5 678,67 грн., відсотки - 986,36 грн. (а.с. 9) Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved