Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

до Острозького районного суду Рівненської області звернулося ПАТ Дельта Банк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 березня 2008 року між ПАТ Дельта Банк, який є правонаступником ТОВ Комерційний Банк Дельта, та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] відкрито картковий рахунок в національній валюті України гривня, з видачею йому платіжної картки, та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та встановленням ліміту кредитної лінії в сумі 2000 грн. [PERSON] взяв на себе зобовязання щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати проценти за користування кредитом та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Вказує, що банк виконав зобовязання за договором, проте [PERSON] порушив умови укладеного договору в частині терміну повернення кредиту, сплати відсотків за його користування та комісійних платежів, допустив виникнення заборгованості станом на 15.07.2015 року на загальну суму 3508 грн. 29 коп., яка складається з: 3508 грн. 29 коп. - тіло кредиту і просив стягнути вказану суму з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Одночасно з позовною заявою представник позивача подав клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, водночас зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову та в наданих суду поясненнях зазначив, що належним чином виконував взяті на себе зобовязання за кредитним договором, укладеним з позивачем, своєчасно і в повному обсязі вносив грошові кошти на погашення заборгованості та здійснивши в серпні 2010 року на користь банку останній платіж був переконаний, що повністю погасив кредитну заборгованість. Водночас з наведеними вище поясненнями відповідач до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про застосування позовної давності щодо вимог ПАТ Дельта Банк до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відносно заявлених банком вимог сплила позовна давність, що є підставою для відмови у позові. Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи судом встановлено, що 20.03.2008 року між ТОВ Комерційний Банк Дельта, правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк, та [PERSON] укладено договір №001-17993-200308 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкрив [PERSON] картковий рахунок в національній валюті гривня, видав їй платіжну картку та ПІН-код до неї, що підтверджується власноручно виконаним підписом відповідачки на договорі в підтвердження отримання платіжної картки та ПІН-кода до неї, окрім того банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. із встановленням ліміту кредитної лінії в сумі 2000 грн. (п.1.2, 1.3 договору) зі сплатою відсотків за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, встановленими в тарифному пакеті Visa Класичний (додаток №1 до договору) в розмірі 29,9 % річних (п.2.3 договору, п.1.1.1 [PERSON] на обслуговування платіжних карток Visa Classic). [PERSON] ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Укладений між сторонами договір в частині надання кредиту відповідає положенням ст.1054 ЦК України. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, встановленому договором. Як встановлено з матеріалів справи та пояснень відповідача, останній отримав у користування платіжну картку та здійснював користування кредитом шляхом зняття грошових коштів із карткового рахунку. Так, згідно розрахунку за кредитним договором №001-17993-200308, впродовж 2008 року відповідач з використанням платіжної картки отримав кредитних коштів в сумі 2760 грн. [PERSON] п.3.6 договору [PERSON] зобовязувався щомісяця здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого зазначено у [PERSON]. [PERSON] на обслуговування платіжних карток Visa Classic Тарифний пакет Visa Класичний (додатку № 1 до договору) частка обовязкового погашення тіла кредиту складає не менше 7 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку. Умовами вищевказаного тарифного пакету передбачено, що відповідач, як держатель платіжної картки, зобовязувався щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, плати за прострочення заборгованості та суми заборгованості минулих періодів. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. [PERSON] ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем станом на 15 липня 2015 року, вбачається, що [PERSON] впродовж 2008-2010 років неодноразово вносив грошові кошти на відкритий на її імя картковий рахунок з метою погашення кредиту, відсотків та інших платежів, зокрема останні погашення відбулись: 13.05.2010 року 76 грн., 22.07.2010 року 202 грн., 16.08.2010 року 76 грн., проте платежі вносились не в повному розмірі. З розрахунку заборгованості, виконаного позивачем станом на 15 липня 2015 року, не вбачається, що [PERSON] заборгував саме тіло кредиту в сумі 3508грн. 29 коп. Позивач не зазначив в повному об'ємі складові простроченої заборгованості. Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Умовами договору передбачено, що [PERSON] надається кредит зі сплатою процентів за його користування з розрахунку 29,9 % річних за користування кредитом (п.1.1.1 додатку № 1 до договору). Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості з повернення кредиту, позивач не зазначив в повному об'ємі складові простроченої заборгованості. Положеннями договору передбачено умови повернення кредиту та вказані умови було порушено [PERSON], а відтак позовні вимоги ПАТ Дельта Банк є обґрунтованими , однак їх розмір не підтверджується розрахунком заборгованості, складеним позивачем, хоча його розмір відповідачем не спростовано. Відповідно до п.5.2. Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Проте, з урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] зі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. [PERSON] ч.ч. 2-5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості відповідач користувався кредитом протягом 2008 року, та останній платіж здійснив в серпні 2010 року. Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в серпні 2015 року, тоді як про неналежне виконання договору відповідачем банку було відомо після спливу в вересні 2010 року строку здійснення чергового обовязкового мінімального платежу. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 зазначеного Кодексу), а не закінченням строку дії договору (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 р. у справі № 6-14цс14). [PERSON] зі ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашеня кредиту), про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності щодо кожного з платежів (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 19 березня 2014 р. у справі № 6-20цс14). Враховуючи те, що заяву від 02.11.2015 року про застосування позовної давності відповідач зробив до винесення судом рішення, та позивачем пропущено встановлений законом строк позовної давності, поважних причин пропуску строку позивач суду не зазначив, не повідомив суд про наявність у нього обєктивних та непереборних перешкод, які б заважали йому своєчасно звернутися до суду з вимогами про стягнення заборгованості в межах строків позовної давності, позивач не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав, як це передбачено ч.4 ст.267 ЦК України, для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed