Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку. Позов мотивує по тим підставам, що з 05 грудня 1990 року по 16 березня 2016 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 березня 2016 року був розірваний. Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 12 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочним О.В., подружжям було придбано у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , розміщеного на земельній ділянці з надвірними будівлями. Згідно мирової угоди, укладеною між позивачем та колишньою дружиною [PERSON] , затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 вересня 2016 року у справі № 367/5344/16-ц, у власність позивача перейшла 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] . У власність [PERSON] на підставі вищевказаної мирової угоди також перейшла 1/4 частина даного житлового будинку. Вказує про те, що в період шлюбу [PERSON] приватизувала на своє ім`я земельну ділянку площею 0,05 га за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 3210945300:01:099:0037 пл. 0,0489 га та кадастровий номер 3210945300:01:099:0068 пл. 0, 0062 га) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належав подружжю на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є відповідач у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину внаслідок чого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К. В. було заведено спадкову справу до майна померлої. Зазначає, що відповідач у справі [PERSON] не визнає за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,05 га за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 3210945300:01:099:0037 пл. 0,0489 га та кадастровий номер 3210945300:01:099:0068 пл. 0, 0062 га). За даних обставин, вказує, що питання про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вищевказаної земельної ділянки має бути вирішено в судовому порядку. З урахуванням того, що згідно мирової угоди частки у праві власності на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] є рівними (по Ѕ частині кожному) вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на 1/2 частину приватизованої [PERSON] земельної ділянки. Просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0, 0489 га кадастровий номер 3210945300:01:099:0037 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0062 га кадастровий номер 3210945300:01:099:0068 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з відповідача на мою користь понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. В судове засідання представник відповідач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила в задоволені позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 27/2017, висновки судової земельно-технічної експертизи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 грудня 1990 року по 16 березня 2016 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 березня 2016 року був розірваний. Відповідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 12 листопада 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Запісочним О.В., ними було придбано у власність 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , розміщеного на земельній ділянці з надвірними будівлями. Згідно мирової угоди, укладеною між [PERSON] та [PERSON] , затвердженої ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16 вересня 2016 року у справі № 367/5344/16-ц, у власність [PERSON] перейшла 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] . У власність [PERSON] на підставі вищевказаної мирової угоди також перейшла 1/4 частина даного житлового будинку. Викладені обставини підтверджуються рішенням суду, договором купівлі - продажу, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 16.09.2016 року, інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно. В період шлюбу [PERSON] приватизувала на своє ім`я земельну ділянку площею 0,05 га за адресою [ADDRESS] (кадастровий номер 3210945300:01:099:0037 пл. 0,0489 га та кадастровий номер 3210945300:01:099:0068 пл. 0, 0062 га) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належав їм на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є відповідач у справі [PERSON] , яка прийняла спадщину внаслідок чого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Харченко К. В. було заведено спадкову справу до майна померлої. Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 09.10.2020, площа земельної ділянки, необхідної для обслуговування ј частини будинку по [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , враховуючи документи, що підтверджують права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3210945300:01:099:0037 та 3210945300:01:099:0068 відповідає 275,5 кв. м. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу). У зв`язку з тим, що позивач набув право власності на частину будівлі, розміщену на вказаних земельних ділянках, то до нього відповідно до положень ст. 120 ЗК України має перейти право власності на земельну ділянку, що перебуває у власності іншої особи, або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У той же час, стаття 125 ЗК України передбачає, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно дост.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Таким чином, суд дійшов висновку що вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку є обґрунтованими, докази на підтвердження вимог є достатніми, а отже позовна заява підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved