Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник АТ «Мегабанк» з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №16-165-850-2-18-Г від 05.02.2018 року станом на 01.01.2021 року у розмірі 38 889,99 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.02.2018 між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31.10.2018 року є АТ «Мегабанк», укладено кредитний договір №16-165-850-2-18-Г. Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в сумі та на умовах, визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору.Розділом 2 Кредитного договору, а саме п. 2.2., п. 2.3., п. 2.4. договору, передбачено, що кредит надається відповідачу в сумі 25 933,61 грн.на строк з 05.02.2018 року до 09.02.2019 року, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних. Так, грошові кошти в розмірі 25 933,61 грн. передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2018 року до 09.02.2019 року. Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору відповідач зобов`язаний повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 04.02.2019 року. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. З 02.07.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Станом на 01.101.2021 року загальна заборгованість за кредитом складає 25 933,61 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2018 року до 31.12.2020 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2021 року.Відповідачем, в порушення п.п. 1.1., 4.1., 4.2. кредитного договору не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 13,24 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2018 року до 31.12.2020 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2021 року. В порушення п.п. 1.1., 3.2.3. Кредитного договору, відповідачем не сплачена в повному обсязі комісія за період з червня 2018 року по квітень 2018 року включно в розмірі 1 273,02 грн. Крім того, сума штрафу у розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 11 670,12 грн. Станом на 01.01.2021 року загальна сума вимог становить 38 889,99 грн. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 933,61 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 13,24 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди в розмірі 1 273,02 грн.; суми штрафу в розмірі 11 670,12 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.02.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено судове засідання. До початку судового засідання від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій остання просить справу за позовом АТ «Мегабанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором розглянути за відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення по справі. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] , згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не надала. Отже, суд, зі згоди представника позивача, на підставі ухвали від 25.05.2021 року вирішив провести заочний розгляд даної справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2018 між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк», правонаступником якого з 31.10.2018 року є АТ «Мегабанк», укладено кредитний договір №16-165-850-2-18-Г (а.с.7-9). Згідно з п. 1.1., 1.2. кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу банку в сумі та на умовах, визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути позивачу, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі згідно з додатками до договору. Розділом 2 Кредитного договору, а саме п. 2.2., п. 2.3., п. 2.4. договору, передбачено, що кредит надається відповідачу в сумі 25 933,61 грн.на строк з 05.02.2018 року до 09.02.2019 року, процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості - 15% річних. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Пунктом 4.2. Кредитного договору зазначено, що платіжний період - календарний місяць.Перший платіжний період - перший місяць користування Кредитом, який починається з дня надання Кредиту та закінчується останнім днем цього календарного місяця.Розмір першого ануїтетного платежу дорівнює розміру нарахованих процентів за користування Кредитом у перший платіжний період. Останній платіжний період - останній місяць користування Кредитом, який починається першого дня цього календарного місяця та закінчується в термін, вказаний в пункті 2.2. Договору. Так, грошові кошти в розмірі 25 933,61 грн. передбачені кредитним договором були видані позивачем відповідачу, що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2018 року до 09.02.2019 року. Відповідно до пункту 5.5. Кредитного договору своїм підписом відповідач [PERSON] підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті позивача www.megabank.ua та/або у відділеннях Банку, а також умовами Договору, ознайомлена і згодна. Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору відповідач зобов`язаний повернути одержаний Кредит у повному обсязі до 16.00 години 04.02.2019 року. Відповідачем [PERSON] , в порушення п.п. 1.1., 4.1., 4.2. кредитного договору не сплачені в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 13,24 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] за період з 05.02.2018 року до 31.12.2020 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.01.2021 року. Відповідно до пункту 2.8. Кредитного договору встановлено розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту яка сплачується відповідачем щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця в розмірі 2,5%. Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту. В порушення п.п. 1.1., 3.2.3. Кредитного договору, відповідачем [PERSON] не сплачена в повному обсязі комісія за період з червня 2018 року по квітень 2018 року включно в розмірі 1 273,02 грн. Крім того, сума штрафу у розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 11 670,12 грн. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтєтних платежів та комісійної винагороди понад 90 (дев`яносто) календарних днів позивач обліковує заборгованість за Кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини Сторін за цим Договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії Договору. З цього моменту позивач припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за Кредитом встановлюється в розмірі, встановленому п.2.11. цього Договору (0,1% процента річних), а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач, сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3. цього Договору. З 02.07.2018 року відповідачу була встановлена процентна ставка в розмірі 0,1 % річних. Таким чином, станом на 01.01.2021 року загальна сума вимог становить 38 889,99 грн. та складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 933,61 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 13,24 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з червня 2018 року по квітень 2018 року в розмірі 1 273,02 грн.; суми штрафу в розмірі 11 670,12 грн., що підтверджується розрахунком (а.с.10). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Згідно ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Мегабанк» засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №16-165-850-2-18-Г від 05.02.2018 року станом на 01.01.2021 року у розмірі 38 889,99 грн., яка складається із:суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 25 933,61 грн.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.07.2020 року по 31.12.2020 року в розмірі 13,24 грн.; суми нарахованої та несплаченої комісійної винагороди в розмірі 1 273,02 грн.; суми штрафу в розмірі 11 670,12 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений Банком судовий збір в розмірі 2 270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved