Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 16.08.2003 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 37. В період шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO] В жовтні 2013 року вони припинили шлюбні відносини та спільно проживати. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки та суперечки, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснивши, що з дійсно з жовтня 2013 року відношення позивача до неї змінилось. У нього виникла депресія, він не захотів проживати з нею та перейшов проживати до своїх батьків, де проживає і зараз. Вона не бачить підстав для розірвання їхнього шлюбу, так як вважає, що всі ці роки у них з позивачем була нормальна сім»я, вони довго чекали на народження дитини, і коли дитина народилась, разом її доглядали та лікували, так як дитина цього потребувала. Але враховуючи те, що позивач не бажає йти з нею ні на які контакти, не бажає поновлювати спільне проживання та шлюбні відносини, вона вважає, що надавати їм строк для примирення недоцільно, так як це не дасть ніяких наслідків і вважає, що їх шлюб за даних обставин потрібно розірвати. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 16.08.2003 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між сторонами і як наслідок окреме проживання. З жовтня 2013 року сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання. Проживають за різними адресами, що сторонами не заперечується. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Виходячи з того, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, позивач категорично відмовляється поновлювати шлюбні відносини, суд вважає, що причини, які спонукали сторони на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між ними на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти на позивача, так як з відповідачкою залишається проживати малолітня дитина. На основі ст. 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved