Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами (далі - будинок [ADDRESS] ) в порядку спадкування після померлої [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , якій належавбудинок [ADDRESS] . Спадкоємцем останньої є її дочка - мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви нотаріусу, однак не оформила свої спадкові права і [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивач прийняв 3 травня 2019 року шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , а рідний брат позивача [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, тому [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Так, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] позивач звернувся до Першої Луцької державної нотаріальної контори, однак 22 липня 2019 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючих документів. Оскільки [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права на вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами, тому вимушений звертатися до суду. Ухвалою суду від 1 листопада 2021 року відкрито провадження, витребувано копії спадкових справ після померлої [INFO] [PERSON] і померлої [INFO] [PERSON] , залучено до участі в справі [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до ухвали суду від 7 грудня 2021 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - [PERSON] . Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, давала пояснення близькі за змістом до обгрунтувань позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява від імені голови Копачівської сільської ради Луцького району Волинської області про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися. До суду від імені [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. У цих же заявах значиться про відсутність заперечень проти позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов таких висновків. Нормою ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК). Положеннями частин 1, 3 ст. 1268 ЦК визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частини 1, 2 ст. 1269 ЦК). Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] померла [INFO] . У копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] записана [PERSON] . За змістом копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] слідує, що [PERSON] 19 листопада 1988 року уклала шлюб і після його укладення її прізвище « [PERSON] ». З копії спадкової справи № 155/2014 вбачається, що [PERSON] 4 грудня 2014 року звернулась до Рожищенської державної нотаріальної контори Волинської області із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] . З копії довідки Уляниківської сільської ради Рожищенського району Волинської області від 11 грудня 2014 року № 233 вбачається, що за померлою [PERSON] значиться, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами на [ADDRESS] . Спадкоємець до дня смерті проживала у цьому будинку одна, пережилого подружжя немає. На підставі ст. 1261 ЦК спадкоємцю [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину від 30 серпня 2016 року на земельні ділянки: кадастровий номер 0724587101:04:000:0018 (площею 3,0423 га), кадастровий номер 0724587101:06:000:0031 (площею 0,9745 га), кадастровий номер 0724587101:04:000:0019 (площею 3,1026 га), кадастровий номер 0724587101:06:000:0035 (площею 0,9835 га). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджено, що [INFO] померла [PERSON] . З копій свідоцтв про народження серій [NUMBER] , [NUMBER] слідує, що матір`ю [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] . З копії спадкової справи № 221/2019 вбачається, що 3 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Першої Луцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, а [PERSON] - із заявою про відмову від прийняття спадщини за законом, після померлої [INFO] [PERSON] . На підставі ст. 1261 ЦК [PERSON] видано свідоцтва про право на спадщину від 18 липня 2019 року на земельні ділянки: кадастровий номер 0724587101:04:000:0018 (площею 3,0423 га), кадастровий номер 0724587101:04:000:0019 (площею 3,1026 га); від 19 липня 2019 року - на земельні ділянки: кадастровий номер 0724587101:06:000:0031 (площею 0,9745 га), кадастровий номер 0724587101:06:000:0035 (площею 0,9835 га). Отже, у встановлений цивільним законодавством строк [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] та частково оформила свої спадкові права, а позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON] і частково оформив свої спадкові права. Згідно із частинами 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1297 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З копії постанови Першої Луцької державної нотаріальної контори від 22 липня 2019 року № 1973/01-31 вбачається, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - будинок [ADDRESS] . Згідно із копією повідомлення Комунального підприємства «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 22 листопада 2021 року № 4865 станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок [ADDRESS] не зареєстровано. За таких обставин [PERSON] позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно - будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що він не має документів, що посвідчують право власності [PERSON] та [PERSON] на спірне нерухоме майно. Копією витягу з погосподарської книги № 2 за 2014 рік Уляниківської сільської ради від 13 жовтня 2021 року № 565, підтверджено, що будинок з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] (1968 рік побудови) належить [PERSON] . Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно із частинами 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом. Тобто, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З огляду на наведене, судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності. Згідно з копією технічного паспорта виготовленого Комунальним підприємством «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» 22 листопада 2021 року загальна площа будинку [ADDRESS] , 1968 року спорудження, складає 69,8 кв. м. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , а тому необхідно визнати за ним право власності на житловий будинок (площею 69,8 кв. м.) з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на [ADDRESS] в порядку спадкування після померлої [PERSON] , яка прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК судові витрати слід залишити за позивачем, як про це заявляла представник позивача під час розгляду справи.

Outcome: approved