Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

До суду 28.03.2016 року звернулась [PERSON] з позовом про визнання права власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року та на ? частини цієї квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року та всього визнати за [PERSON] право власності в цілому на квартиру [ADDRESS]. Посилається на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON], [INFO] року померла її мати - [PERSON]. після їх смерті залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Ця квартира набута ними у власність, оскільки батько був членом житлово-будівельного кооперативу «Таксист», пайові внески вони виплатили в повному обсязі, але вони не отримали правовстановлюючий документ про право власності на вказану квартиру та не здійснили державну реєстрацію права власності на цю квартиру. Вона є єдиною спадкоємицею. На час смерті батьків вона проживала з ними в цій квартирі. Нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про спадок, оскільки в неї відсутні правовстановлюючі документи на цю квартиру. В судовому засіданні 19.04.2016 р. та 16.05.2016 року позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним, в судове засідання 14.06.2016 року - не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання 14.06.2016 року відповідач не направив свого представника. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Житлово-будівельний кооператив «Таксист» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Батьком позивача [PERSON] є [PERSON], померлий [INFO] року, матір'ю - [PERSON], померла [INFO] р., що підтверджується копіями свідоцтв про народження, шлюб та смерть (а.с.28-29). Як вбачається зі спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлого [INFO] р., із заявою про прийняття спадщини: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] звернулась [PERSON] - донька померлого. Згідно довідки №37 від 17.03.2012 р. виданої ЖБК «Таксист» померлий [PERSON] проживав та був прописаний з травня 1970 р. по день смерті та йому на праві власності належала квартира за адресою: [ADDRESS]. Остаточна вартість квартири сплачена 15.06.1985 року. Згідно ст.. 15 ЗУ « Про власність» від 7 лютого 1991 року №697-XII, що діяв на грудень 1991 року член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З огляду на вищезазначене до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, Цивільний кодекс Української РСР. Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст.. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Отже, позивач [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги на майно померлого [INFO] року [PERSON] Виходячи з положень ст.. 22 КпШС УРСР майно, набуте подружжям за час шлюбу на спільні кошти є їх спільною сумісною власністю і доля кожного з них становить ? частку в цьому майні. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на ? частину квартири [ADDRESS]. Інша ? частина цієї квартири належала на праві спільної сумісної власності [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст.. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно копії паспорту позивача, вона з 01.02.1984 року значиться зареєстрованою за адресою [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини вона проживала та користувалась квартирою [ADDRESS]. Таким чином, після смерті [PERSON] його донька [PERSON] успадкувала ? частину квартири [ADDRESS], та його дружина - [PERSON] . успадкувала ? частину цієї квартири, яка також згідно довідки ЖБК «Таксист» від 17.03.2012 р. №37 була прописана в цій квартирі на день смерті спадкодавця. Як вбачається зі спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], померлої [INFO] р., із заявою про прийняття спадщини: квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] звернулась [PERSON] - донька померлої. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №711/02-31 від 26.03.2016 р. правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: [ADDRESS] спадкоємцем не наданий, тому відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на квартиру після смерті батька [PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1286/02-31 від 24.05.2016 р. правовстановлюючий документ на квартиру за адресою: [ADDRESS] спадкоємцем не наданий, тому відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на квартиру після смерті матері. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами справ про спадкування», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Враховуючи, що [PERSON] є спадкоємицею першої черги, інших спадкоємців не має, є підстави визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] квартири - в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] р. та на ? частину цієї квартири після смерті батька [PERSON], померлого, [INFO] року).

Outcome: approved