Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, у якій просив усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Позовна заява обґрунтована тим, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] У вказаній квартирі зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]. Позивач зазначив, що відповідач зареєстрований, проте з лютого 2013 року не проживає у спірній квартирі, оскільки переїхав жити за іншою адресою. В судове засідання позивач не з'явився, проте його представник надав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позовну заяву не надав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. З'ясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозв'язок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло [NUMBER] від 17.06.1996 року (а.с.5). Відповідно інформації наданої з адресно-довідкового бюро УДМС України в Запорізькій області, [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Відповідно до акту МКП «Основаніє» від 16.02.2016 року, відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS], з лютого 2013 року (а.с.8). Власник, відповідно до ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні, особисті речі відповідача у спірному жилому приміщенні відсутні, участі в оплаті комунальних послуг останній не приймає. Оскільки відповідач жодним чином не претендує на користування квартирою позивача, з викладених підстав необхідно усунути [PERSON] перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобов'язували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved