Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшла позовна заява\~\~ [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Лисичанська міська рада, правонаступником якої є Військово-цивільна адміністрація м. Лисичанськ Луганської області про знесення самовільно збудованої тимчасової споруди (голубника). На обґрунтування позивач посилається на те, що є власником будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є його сусідом, який проживає за адресою: [ADDRESS] , останній на своїй земельній ділянці із порушенням санітарно-технічних норм самовільно збудував голубник та утримує в ньому близько 100 голубів, через що на подвір`ї позивача постійно відчувається сморід, пошкоджується покрівля будинку. Позивач з приводу цього звертався до Лисичанської міської ради з заявою про проведення комісійного обстеження, однак комісією порушень в діях відповідача встановлено не було. Однак позивач вважає, що відповідач своїми діями порушує його права як землекористувача земельної ділянки та утримує птахів із порушеннями ветеринарно-санітарних норм вимог утримання птиці в особистих земельних господарствах, тому і звернувся з даним позов до суду. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, завчасно. Раніше надавав «заперечення на позовну заяву», в яких позов не визнав, зазначив, що голуби утримуються в сараї, зазначеному в плані під літерою З, а сам сарай побудований з дотриманням всіх норм та правил, зазначений у плані домоволодіння та іншій документації. Представник третьої особи надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ст.12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст.\~77\~ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст.\~80\~ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи суд встановив. З копії свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння від 20.01.1998 р. (а.с.6) домоволодіння, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] належить на підставі договору дарування [PERSON] . З копії державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 10), земельна ділянка, кадастровий номер 4411800000:33:002:0024, за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0786 га належить [PERSON] . З копії витягу з рішення Лисичанської міської ради № 14/210 від 26.05.2011 р. (а.с.36) [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0835 га за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. З копії листа Лисичанської міської ради від 27.07.2017 р. [PERSON] (а.с. 11), що для розгляду звернення [PERSON] було створено робочу комісію у складі: першого заступника міського голови Шальнєва А.Л., головного спеціаліста Лисичанського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Луганській області Чекриги О.Ю., начальника управління архітектури та містобудування Олініченко О.А., головного спеціаліста управління комунальної власності [PERSON] , начальника відділу по роботі з листами та зверненнями громадян [PERSON] , яка, провівши обстеження будинку [ADDRESS] та тимчасової споруди «голуб`ятні», розташованої на земельній ділянці № [NUMBER] , дійшла висновку, що [PERSON] дійсно були порушені норми зведення тимчасової споруди « [INFO] » згідно з ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», тому як відстані від житлових будинків до господарських будівель і споруд, а саме господарські будівлі (сараї) для худоби, інших тварин та птахів, площею до 50 кв.м, повинні бути розташовані на відстані 15 м від житлових будинків та літніх кухонь. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід передбачати у глибині садиби з дотриманням санітарних, зооветеринарних і протипожежних норм. Для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менш ніж 1,0м. При цьому має бути забезпечена реалізація необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів на територію суміжних земельних ділянок. Стосовно догляду за птицею, комісією встановлено що утримання голубів здійснюється з дотриманням ветеринарно-санітарних норм. При візуальному огляді покрівлі будинку [ADDRESS] пошкоджень або руйнувань не відмічено, але ж неприємний запах з пташиного вольєру відчувається. В якості способу захисту у даній справі позивач обрав усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Позивач просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно збудованої тимчасової споруди голубника. Як на підставу позову, позивач посилався на порушення відповідачем порядку користування земельною ділянкою та просив захистити його право згідно норм\~Земельного Кодексу України. Згідно ч.1\~ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно\~ст. 376 Цивільного кодексу України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином, самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій\~статті 376 ЦК України\~ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним будівництвом. Разом з тим, позивачем до суду\~не надано жодних доказів, які б надали можливість ідентифікувати спірну конструкцію для голубів як об`єкт рухомого чи нерухомого майна з метою визначення законодавства, норми якого порушені відповідачем та підлягають застосуванню в спірних правовідносинах. Окрім цього,\~за відсутності можливості ідентифікації спірного об`єкта, виконання рішення суду в частині демонтажу конструкцій було б неможливим у випадку задоволення позовних вимог. Позивач вказує, що відповідачем голубник встановлений з порушеннями санітарних норм, від птахів йдуть неприємні запахи, через корозію пошкоджується покрівля його будинку. В той же час зі змісту та заявлених підстав позову вбачається, що він ґрунтується лише на формальних підставах, проте не зазначено та не встановлено в судовому засіданні, чим саме порушують встановлений голубник права позивача як землекористувача. Адже жодних перешкод щодо проходу чи проїзду до належної позивачу ділянки, затінення чи будь-яких інших незручностей, які б свідчили про порушення прав позивача, судом не встановлено. На підтвердження вказаних тверджень в ході судового розгляду справи позивачем клопотань про призначення експертизи не заявлялося, нових доказів на підтвердження своїх вимог суду не надавалось, а тому суд не може ґрунтувати своє рішення на припущеннях та вважає вказані твердження недоведеними та безпідставними. Крім того, відповідно до п. п. 3.24, 3.35 ДБН 360-92 господарські будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці допускаються у селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, де згідно з нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування та державного нагляду дозволено їх утримання. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід виконувати відповідно до місцевих правил забудови для сільських населених пунктів. Враховуючи, що голуби не є продуктивним видом птиці, тому вимоги будівельних норм до їх утримання, в даному випадку не застосовуються. Відповідно до п.2.1\~Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України 13.12.2012 № 769 «Про затвердження Ветеринарно-санітарних вимог до утримання голубів», приміщення для утримання голубів (далі - голубники) влаштовують в наявних будівлях або будують окремі будівлі на рівних і сухих майданчиках з твердим покриттям, пристосованим для механічного очищення від посліду і стійким до корозійної дії дезінфектантів. Відстань до найближчих будівель визначається власником земельної ділянки, на якій розташовано голубник, а у разі розміщення біля житлових будинків - відповідно до чинних будівельних норм. Згідно п.2.7 Наказу, приміщення, де утримуються голуби різних порід, повинні бути обладнані сітчастим вольєром з розміром вічка не більше ніж 1,5х1,5 см для запобігання залітанню до голубника горобців. При розміщенні голубника у дворах багатоповерхових будинків вся його територія повинна бути огороджена сіткою для запобігання випадковому потраплянню туди дітей. На вході на територію голубника встановлюють дезінфекційний килимок. Комісією Лисичанської міської ради під час комісійного обстеження земельних ділянок позивача в присутності позивача та відповідача, було встановлено, що на момент проведено обстеження в приватному підсобному господарстві голуби утримуються у пристосованому приміщенні з вольєром та з дотриманням ветеринарно-санітарних вимог. Щільність утримання птиці дотримується, в приміщенні сухо, годівниці та поїлки чисті, проводяться ветеринарно-санітарні заходи, а також заходи з дератизації приміщення; птиця клінічно здорова. Щодо наявності відчутних неприємних запахів, пошкодження покрівлі будинку позивача, то будь-яких об`єктивних і переконливих доказів про ці обставини позивач суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги недоведеними належними та достатніми доказами, у зв`язку з чим не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог. У зв`язку із відмовою у позові судові витрати у справі суд покладає на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed