Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 14.09.2015 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що вона навчається в Одеському вищому професійному училищі морського туристичного сервісу на денній формі навчання. Позивач зазначає, що у зв'язку з навчанням матеріально себе забезпечувати не може. Також [PERSON] вказала, що її батько - відповідач [PERSON] не надає їй ніякої матеріальної допомоги. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у зв'язку із навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку [PERSON], щомісячно до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, про що подала до суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні згідно свідоцтва про народження порзивача [PERSON], [INFO], виданого 27.08.1997 року Гірницьким відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївка, відповідач [PERSON], є її батьком. Згодом [PERSON] змінила своє прізвище на «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені, виданого 05.09.2013 року, Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №26. Відповідно до довідки від 26.08.2015 року №5137002998 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, вбачається, що [PERSON], проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. За довідкою №116 від 08.09.2015 року Одеського вищого професійного училища морського туристичного сервісу, вбачається, що [PERSON], [INFO], навчається у цьому ДНЗ «Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу», з 31.08.2015 року, за денною формою навчання на бюджеті, 1-й рівень акредитації. Закінчує училище 28.02.2017 року. Статтею 182 Сімейного кодексу України, зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Позивач [PERSON], в позовній заяві зазначила, що відповідач [PERSON] є працездатним, захворювань, інвалідності, неповнолітніх дітей немає. До її повноліття сплачував аліменти на її утримання на підстав судового рішення, тому може сплачувати аліменти на її утримання на час її навчання. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки згідно наданої суду в якості доказі довідки, встановлено, що [PERSON] закінчує навчання 28.02.2017 року, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на строк до досягнення нею двадцяти трьох років, а саме до [INFO], не можуть бути задоволені судом. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач [PERSON] навчається та потребує у зв'язку із цим матеріальної допомоги, тому доходить до висновку, що відповідач може сплачувати щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу). Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, суд звертає увагу позивача, що вона має право додаткового звернення до суду про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови подальшого продовженням нею навчання. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При таких обставинах, суд вважає, що пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню, а судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial