Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за вхідним № 43553/14 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». [PERSON] у своїй позовній заяві зазначає, що 7 грудня 2005 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем [PERSON], актовий запис № 1371. Від цього шлюбу є спільна дитина: [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства ними припинені з травня 2013 року. Позивачка прохає: розірвати шлюб між нею та відповідачем, та звільнити її від витрат, пов'язаних з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС. Спору щодо місця проживання дитини та розподілу сумісно нажитого майна між ними немає. Ухвалою від 08 січня 2015 року провадження по даній справі було відкрито (а.с.15). Позивачка надала заяву у якій прохала справу розглядати у письмовому провадженні, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.18 ). Відповідач надав заяву у якій прохав справу розглядати у письмовому провадженні, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.19 ). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: між [PERSON] та [PERSON] 7 грудня 2005 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис - №1371. Шлюб перший. Дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]» (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. Спір про розподіл спільно нажитого майна, а також щодо місця проживання та участі батьків у вихованні дитини відсутній. Положенням ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Заява про розподіл сумісно нажитого майна не надходила. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей». Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позивачка прохає звільнити її від витрат, пов'язаних з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС, оскільки, на день розгляду справи такі витрати законом не передбачені, то суд залишає дане прохання - без розгляду. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок (а.с. 7).

Outcome: approved