Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 квітня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про зобов'язання вчинити певні дії, яка згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана для розгляду судді Антонюку О.А. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2017 року у відкритті провадження за указаним позов було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2017 року скасовано зазначену ухвалу та направлено справу до суду першої інстанції, передавши питання на новий розгляд. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2017 року зазначену вище цивільну справу розподілено для розгляду судді Ходаківському М.П. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилалася на те, що у провадженні СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 32016040040000027 від 26 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення за фактом незаконного збуту фальсифікованих алкогольних напоїв. 29 червня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді був проведений обшук в приміщенні ТОВ «Торг Інвест» за адресою: м. Дніпро, вул. Артеківська, буд. 20, під час якого був вилучений сейф, який використовувався позивачем для зберігання власних грошових коштів на підставі договору безоплатного користування. Зокрема слідчим було вилучено 110691 грн., які належать позивачу на праві приватної власності. Згідно із інформацією слідчого грошові кошти у розмірі 110691 грн. передано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області та внесено на депозитний рахунок відповідно до квитанції прибуткового касового ордеру № 33 серія 10АААА №303373 від 12 липня 2016 року. У подальшому кримінальне провадження № 32016040040000027 було закрито у зв'язку із відсутністю в діях осіб складу кримінального правопорушення, однак при цьому не було вирішено питання про долю речових доказів і документів. Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2017 року позивачу було відмовлено у задоволенні скарги про повернення грошових коштів, оскільки її подано поза межами досудового розслідування. Також листом від 17 березня 2017 року відповідач відмовив у поверненні грошових коштів та роз'яснив право на звернення до суду. У зв'язку із викладеним позивач просить зобов'язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області повернути їй грошові кошти в сумі 110691 грн. Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 25 травня 2015 року СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано відомості про кримінальне провадження № 32016040040000027 за фактом зберігання з метою збуту та збуту фальсифікованих алкогольних напоїв за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. У ході проведення 29 червня 2016 року обшуку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Артеківська, буд. 20, здійсненого під час розслідування указаного кримінального провадження, було вилучено металевий сейф темного кольору із кодовим замком, у якому наявний внутрішній сейф, металевий сейф сірого кольору та металевий сейф чорного кольору із етикеткою «Під охороною». 30 червня 2016 року у ході огляду указаних сейфів було вилучено ряд речей, документів, а також грошових коштів, перелік яких міститься у протоколі огляду від 30 червня 2016 року (а.с. 50-53). Постановою старшого слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 23 грудня 2016 року кримінальне провадження № 32016040040000027 відносно невстановлених осіб закрито у зв'язку із відсутністю в їх діях кримінального правопорушення (а.с. 57-58). Ухвалами слідчих суддів Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 січня 2017 року та 22 лютого 2017 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні клопотання та скарги про повернення грошових коштів у розмірі 110691 грн. з депозитного рахунку ГУ ДФС України в Дніпропетровській області (а.с.59-60). Згідно із відповіддю ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17 березня 2017 року на заяву представника [PERSON] про повернення грошових коштів, останньому роз'яснено право на звернення до суду, оскільки не можливо встановити належність грошових коштів у розмірі 110691 грн. Також судом установлено, що між [PERSON] та ТОВ «Торг Інвест» 05 січня 2016 року було укладено договір безоплатного користування річчю, копія якого міститься у матеріалах справи (а.с. 54-55). Згідно з умовами указаного договору, а також акта приймання-передачі від 05 січня 2016 року, ТОВ «Торг Інвест» передало у користування [PERSON] сейф (а.с. 56). Звертаючись до суду із позовною заявою, [PERSON] посилалася на те, що в ході проведення обшуку був вилучений сейф, який використовувався нею для зберігання коштів та у якому знаходилися грошові кошти у розмірі 110691 грн., які у подальшому були вилучені та внесені на депозитний рахунок ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Змістом права власності є правомочності щодо права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). З урахуванням встановлених обставин та доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що грошові кошти у розмірі 110691 грн., які знаходяться на депозитному рахунку ГУ ДФС у Дніпропетровській області, належать їй на праві власності. А наявність укладеного між [PERSON] та ТОВ «Торг Інвест» договору безоплатного користування річчю не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки він не містить будь-яких відомостей щодо зберігання у ньому саме грошових коштів. При цьому як на підставу для відмови у задоволенні позову суд також вважає за необхідне послатися на те, що згідно із протоколом огляду від 30 червня 2016 року під час проведення обшуку було вилучено три сейфи, а позивачем при цьому не доведено, яким саме сейфом вона користувалася і встановити це із долучених нею типового договору безоплатного користування річчю від 05 січня 2016 року та акта приймання-передачі від 05 січня 2016 року неможливо. До того ж, як свідчить аналіз та суцільний підрахунок коштів, вилучених 29 червня 2016 року, кошти в загальній сумі, які просить повернути позивач, було вилучено із двох сейфів, хоча вона в обґрунтуванні своїх позовних вимог і доведенні своєї правової позиції указує на використання нею одного сейфу. Суд також відзначає, що при огляді вилучених грошових коштів уповноваженою особою органу досудового розслідування вказано, що вони містилися у різних паперових аркушах із надписами на певних із них «ТОВ «Торг-інвест», що може вказувати на приналежність цих коштів указаному товариству. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог про повернення грошових коштів у зв'язку із їх необґрунтованістю та недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed