Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивачка з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.09.1990 року Українською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 15, від якого вони мають трьох дітей, двоє із яких на теперішній є повнолітніми, не склався, шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проживає окремо, і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, бо примирення між ними не можливе. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив задовольнити. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1990 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія ІІІ-КИ № 462213, виданого 29.09.1990 року Українською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 15 (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-КИ № 090072, виданого виконкомом Української сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровській області 01.09.2000 року, про що зроблено актовий запис № 22 (а.с. 6). Сторони домовилися, що син після розірвання шлюбу буде проживати разом з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з квітня 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Претензій майнового характеру один до одного сторони не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими і відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України їх шлюб необхідно розірвати. Позивачка відповідно до квитанції банку (а.с.2) сплатила судовий збір в розмірі, визначеному ст.4 Закону України «Про судовий збір», а саме 243 грн. 60 копійок. Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати позивачки на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved