Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся Університет державної фіскальної служби України з позовом до [PERSON] про стягнення грошового боргу. В обґрунтування позову вказано, що між Університетом державної фіскальної служби України та [PERSON] укладено договір від 11.09.14 № 195-з про надання освітніх послуг. Загальна вартість освітньої послуги становила 31\~170,00 грн. Освітня послуга була надана на суму 5\~195,00 грн. Наказом Університету ДФС України «Про відрахування» від 24.02.16 №45 [PERSON] було відраховано24.02.2016 р. з числа студентів заочної форми навчання, групи ПССЗ-14-2в Навчально-наукового інституту права Університету державної фіскальної служби України, який навчався за напрямком підготовки 7.03040101 «Правознавство» за рахунок коштів фізичних осіб. Відповідач повинен був щомісяця оплачувати надані послуги, але цього не здійснив. Крім того, відповідно до п.5.2 Договору № 195-з про навчання, підготовку, перепідготовку підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби, за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Розрахунок пені складає 519,50 грн. З метою досудового врегулювання зазначеного питання на адресу відповідача було направлено лист претензію про необхідність сплати боргу від 09.02.18 № 294/01-23, проте заборгованість не погашена. Просить стягнути з [PERSON] на користь Університету державної фіскальної служби України борг за надання освітніх послуг у розмірі 5\~195,00 грн. та штраф у розмірі - 519,50 грн., що в сумі складає 5\~714,50 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~762, 00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~причини неявки\~суду не\~повідомив.\~Його представник\~в судовому\~засіданні підтримала\~відзив відповідача,\~в якому\~він вказував,\~що між\~ним та\~Національним університетом\~державної податкової\~служби України\~укладено Договір\~від 11.09.14\~№195-з\~про надання\~освітніх послуг.\~Наказом Університету\~ДФС України\~«Про відрахування»\~від 24.02.16\~№45\~його було\~відраховано з\~числа студентів\~заочної форми\~навчання,\~групи ПССЗ-14-2\~Навчально-наукового\~інституту права\~Університету державної\~фіскальної служби\~України,\~за напрямком\~підготовки 7.03040101\~«Правознавство»,\~за рахунок\~коштів фізичних\~(юридичних)осіб\~за невиконання\~навчального плану.Згідно Розрахунку заборгованості він не отримував освітніх послуг з 01.09.2015 року та не оплачував їх. Вказував, що, позивачем пропущено строк позовної давності по зобов`язанню оплатити надані освітні послуги до 01.09.2015 р., який сплинув 01.09.2018 р. Також, зазначив, що позивачем був пропущений строк позовної давності на стягнення штрафу в розмірі 519, 50 грн, оскільки на стягнення такого штрафу надається один рік, який сплинув 01.09.2016 р.. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.09.2014 року між Університетом державної фіскальної служби та [PERSON] було укладено договір № 195-з про навчання, підготовку, перепідготовку підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби. Згідно п. 1.2 вказаного договору строк надання освітньої послуги визначається датою зарахування студента та датою відрахування його з Університету, в тому числі у зв`язку із закінченням навчання, підготовки, перепідготовку підвищення кваліфікації або отримання додаткової освітньої послуги. Згідно п. 3.1 вказаного договору обов`язком замовника (студента) передбачено своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та у строки, що встановлені цим договором. З пункту 4.3 вказаного договору вбачається, що замовник вносить плату безготівково кожного семестру, до 10 вересня та 10 лютого кожного року рівними частинами від загальної вартості освітньої послуги, у сумі 5\~195,00 грн. Відповідно до п.5.2 вказаного договору відповідальність за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. Наказом від 24.02.16 № 45 [PERSON] за невиконання навчального плану відраховано з числа студентів, групи ПССЗ-14-2в заочної форми навчання Навчально-наукового інституту права Університету, який навчався за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» 7.03040101 «Правознавство» за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб з числа студентів з 24.02.2016 року. Згідно розрахунку заборгованості по оплаті за навчання сума заборгованості [PERSON] складає 5\~195,00 грн, а розмір штрафу 519,50 грн. Отже, [PERSON] повинен був сплатити послуги за навчання за останній семестр перед відрахуванням в розмірі 5\~195,00 грн. до 10.09.2015 р. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Оскільки, відповідачем [PERSON] не було виконано зобов`язання за договором № 195-3 про навчання, підготовку, перепідготовку підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг Університетом державної фіскальної служби від 11.09.2014 року та заборгованість не погашено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 5\~195,00 грн. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач не отримав освітню послугу, оскільки йому така послуга надавалась, а він добровільно не скористався правом на її отримання. При цьому, суду не надано доказів, що відповідач звертався до університету з проханням розірвати договір, або відрахувати його з числа студентів. Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності щодо основної заборгованості по договору, оскільки з відмітки, зазначеної на позовній заяві, вбачається, що така позовна заява подана до суду 14.08.2018 р., тобто в межах трьох річного строку з моменту виникнення заборгованості (10.09.2015 р.). В той же час, суд вважає доцільним посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності щодо стягнення з відповідача штрафу, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України він закінчився через рік з моменту виникнення права стягнення, тобто 10.09.2016 р. Враховуючи, що на застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності наполягав відповідач, а позивач не заявляв клопотань про поновлення таких строків, суд відмовляє в позові в частині стягнення штрафу за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що суд задовольнив позов частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 881,00 грн.

Outcome: partial