Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява органу опіки та піклування Олександрівської сількької ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації про відібрання дитини від одного з батьків без позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що на території Олександрівської сільської ради за адресою: [ADDRESS], (зареєстровані: [ADDRESS]), проживає сім»я [PERSON], [INFO], яка виховує трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ствердження позивача, відповідачка [PERSON] характеризується негативно, оскільки не підтримує належний санітарний стан приміщення, в якому проживають діти, не забезпечує їх продуктами харчування, їжею, одягом. Квартира, в якій проживає сім»я відключена від мережі електропостачання, потребує капітального ремонту. Відсутня постільна білизна, миючи засоби, речі першої необхідності. 21.01.2013 року дітей було розміщено до закладів соціального захисту у зв'язку з тим, що малолітні проживали в антисанітарних умовах, температурний режим не відповідав нормі, в будинку не було запасів харчування, вугілля або дров для опалення. Працівниками КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей м. Слов'янська Донецької області» та КЗ «Міська дитяча лікарня» після проведення оглядів виявлено, що діти занедбані, мають захворювання на педикульоз в стадії загострення. У однієї з дитини - [PERSON] - виявлені наслідки рахіту, що свідчить про відсутність повноцінного харчування. Умови, в яких проживають діти, існують не один рік. Питання про ухилення матері від виконання батьківських обов'язків розглядались на засіданнях опікунської ради органу опіку і піклування Олександрівської сільської ради. Мати не виявляє бажання їх покращувати та приділяти увагу вихованню та утриманню дітей. Просять суд відібрати малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] від матері - [PERSON] без позбавлення батьківських прав та стягнути аліменти з відповідачки [PERSON] на користь малолітніх дітей. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради Байцим Л.В., що діє за довіреністю № 01/30-140 від 01.04.2014 року надала пояснення, аналогічні позовній заяві. Просила позов задовольнити повністю. Представник третьої особи служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації в судовому засіданні позовні вимоги органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, визнала обставини, якими обґрунтована позовна заява та зазначила, що в теперішній час в неї немає можливості утримувати дітей та їх виховувати, оскільки вона постійної роботи не має, працює реалізатором на ринку. Старша дитину - син [PERSON] в теперішній час перебуває в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Слов'янська, молодші - в Харкові, назву цього закладу вона не знає. В теперішній час алкогольні напої не вживає, має намір виховувати дітей при зміні свого матеріального становища. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги позивача органу опіки та піклування Олександрівської сільської ради підтримав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідачка [PERSON] має трьох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Олександрівської сільської ради; дочку [PERSON], [INFO], відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Олександрівської сільської ради та сина [PERSON], [INFO], згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Олександрівської сільської ради. Відповідачка [PERSON] не підтримує належний санітарний стан приміщення, в якому проживають діти, не забезпечує їх продуктами харчування, їжею, одягом. Квартира, в якій проживає сім»я відключена від мережі електропостачання, потребує капітального ремонту. Відсутня постільна білизна, миючи засоби, речі першої необхідності. Даний висновок суду ґрунтується на дослідженому в судовому засіданні Акті обстеження житлово-побутових умов та матеріального стану від 06 серпня 2012 року, від 18 вересня 2013 року та від 21 січня 2014 року. Відповідно до висновку № 01/30-109 від 11.03.2014 року, орган опіки та піклування виконкому Олександрівської сільської ради вважає доцільним відібрати [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] від матері [PERSON] у зв'язку з тим, що мати веде аморальний спосіб життя, не створює умови проживання, які б задовольняли потреби дітей. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, частина 2 зазначеного припису говорить про те, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі статтею 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 Сімейного Кодексу України, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечними для її життя, здоров'я, морального виховання. Проаналізувавши дані обставини справи суд доходить до висновку, що відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, що є підставою для їх відібрання без позбавлення батьківських прав відповідно до ст. 170 СК України. При вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] на користь малолітніх дітей суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 179 Сімейного Кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються. Тобто, виходячи зі змісту даної норми права, суд доходить до висновку, що аліменти за рішенням суду стягуються на користь особи, на утриманні якої перебуває дитина. Крім того, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є малолітніми дітьми, тобто є особами, які не мають цивільної дієздатності. Стягнення аліментів на користь малолітньої особи, яка не має цивільної дієздатності в розумінні ЦК України не є правильним, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно ч. 2 ст.193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Стаття 245 Сімейного Кодексу говорить про те, що у разі, якщо дитина постійно проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому дитячому закладі, функції опікуна та піклувальника щодо неї покладаються на адміністрацію цих закладів. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено: якщо дитина постійно проживає в такому закладі, а батьки не беруть участь в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред'явити до них позов в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог. Отже, суд позбавлений можливості вийти за межі пред'явлених позовних вимог та стягнути аліменти на користь установи, в якій перебуває дитина або на її розрахунковий рахунок. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягненню з відповідачки підлягає судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial