Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 24 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 482283894, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 979 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,01 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 25 грудня 2016 року. Однак у порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання не виконує, тому станом на 09.02.2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 16\~939 грн. 70 коп., яка складається з: -15 979 грн. 79 коп. заборгованість за кредитом; -0 грн. 52 коп. заборгованість за відсотками; -559 грн. 39 заборгованість за комісією; -400 грн. штраф. Тому позивач змушений звертатися до суду та вимагає від відповідача сплатити заборгованість по кредитному договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі. Раніше в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначивши, що кредитного договору із відповідачем не укладала та не підписувала його. Крім того, звертає увагу на те, що документи надані банком з кредитним договором містять копію паспорту, де вклеєне не її фото, у порівнянні з її паспортом в оригіналі. Пояснила, що 20 вересня 2016 року виявила відсутність своїх документів, а саме: паспорта громадянина України серії АН № 197513 та РНОКПП ([NUMBER]), у зв'язку з чим того ж дня звернулася за фактичним місцем проживання до Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції із заявою про втрату документів. Про існування кредитного договору дізналася з телефонних дзвінків представників ПАТ «Альфа-Банк». Дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 24 серпня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 482283894, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 15 979 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 0,01 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком до 25 грудня 2016 року (а. с. 4-21). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 482283894станом на 09.02.2017 року становить 16 939 грн. 70 коп., з них: заборгованість за кредитом 15 979 грн. 79 коп.; заборгованість по відсотках 0 грн. 52 коп.; заборгованість по комісії 559 грн. 39 коп.; штраф 400 грн. 00 коп. (а. с. 22). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. У відповідності до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Із копії паспорту серії АН 197513 (а. с. 18-20), наданого при укладенні кредитного договору вбачається, що фотокартки та відомості внесені до нього, різняться із фотокартками та відомостями із паспортом [PERSON] (а. с. 45) наданим відповідачем у судовому засіданні. Крім того, при візуальному дослідженні судом виявлено невідповідність підпису [PERSON] та підпису, який значиться у кредитному договорі. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України , волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 3 статті 11 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, однак виходячи із матеріалів справи та пояснень сторін, позивачем не доведено факт підписання саме відповідачем кредитного договору, у звязку із чим банк не може вимагати виконання зобовязання від [PERSON] Виходячи з наведеного, позивач не довів обставин того, що саме з позивачем укладався кредитний договір, зобовязання за яким не виконуються, у звязку із чим суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed