Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18.03.2008 року №11316072000 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на № 11316072001), у розмірі 404553,39 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 11316072000 (згідно до додаткового договору реєстраційний номер якого було змінено на № 11316072001), відповідач 18.03.2008 року отримав у АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», 31450 доларів США, зі строком погашення до 18.03.2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів, з розрахунку 15 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, 18.03.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір поруки №188563, згідно до якого, відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов'язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. На думку позивача, відповідач [PERSON] встановлені договором терміни повернення наданого йому кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом, не виконує, а тому, за кредитним договором від 18 березня 2008 року №11316072000 (згідно до додаткового договору, реєстраційний номер якого було змінено на №113160720001), заборгованість, станом на 10.09.2013 року складає 404 553,39 грн. У зв'язку з зазначеним, позивач просив про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості. 28 квітня 2014 року по справі судом було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача було задоволено у повному обсязі. Проте, до канцелярії Малиновського районного суду м. Одеси відповідачем була подана заява про перегляд вказаного заочного рішення по справі № 521/17818/13-ц. Зокрема, заявником у заяві було вказано, що він не мав змоги отримати та з'явитися у судові засідання, оскільки в період з 12 березня 2014 року по 02 липня 2014 року перебував за кордоном України.(а.с.79-80). Суд, вивчаючи заявлене відповідачем вказує на таке. 04.11.2013 року було відкрито провадження у справі та попереднє судове засідання у справі було призначено на 12.12.2013 року. (а.с.47). Копію ухвали суду, позову та додатки до позову було направлено відповідачу [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання. Проте, поштою повернувся на адресу суду конверт з відправленою кореспонденцією, у зв'язку з неврученням її відповідачу. (а.с.57). 12.12.2013 року розгляд справи було призначено на 10.02.2014 року та на 17.03.2014 року. (а.с.20). Повістку про явку до суду на 17.03.2014 року, відповідач [PERSON] отримав особисто 22.03.2014 року. (а.с.69). Розгляд справи було призначено на 28.04.2014 року та в зазначений день було прийнято заочне рішення по справі, яке відповідач [PERSON] отримав особисто 03.07.2014 року. (а.с.77). Судом заяву про перегляд заочного рішення від 28.04.2014р., було залишено без розгляду, на що було відповідачем [PERSON] подано апеляційну скаргу. Апеляційним судом скарга відповідача [PERSON] була задоволена, скасовано ухвалу суду про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду та передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Після повернення справи до суду першої інстанції, заяву відповідача було задоволено та заочне рішення суду від 28.04.2014 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про розгляд справи без її участі. Яз зазначено вище, відповідач у судові засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в заяві про перегляд заочного рішення суду, заявник зазначив, що з заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29.04.2014 року у справі 521/17818/13-ц про стягнення з нього вказаної заборгованості він не згоден, так як заборгованість за кредитом, на його думку, становить значно меншу суму, виходячи з його власних підрахунків. Крім того, відповідач вказав, що він не погоджується з розрахунками, наданими позивачем та вважає суму заборгованості значно завищеною. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наданим доказам, прийшов до наступного. 18.03.2008 року АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали кредитний договір № 11316072000 та додатковий договір, згідно до якого реєстраційний номер договору було змінено на № 11316072001. За умовами зазначених договорів, [PERSON] було надано кредит, у розмірі 31450 доларів США, строком погашення кредиту - до 18.03.2017 року, зі сплатою за користування кредитними коштами процентів у розмірі 15 % річних.(а.с.5-15). Відповідно до довідки, наданої позивачем стосовно заборгованості за кредитним договором № 11316072000 та додаткового договору, згідно до якого реєстраційний номер договору було змінено на №11316072001, [PERSON] нарахована заборгованість, станом на 10.09.2013 року у розмірі 404553,39 грн., яка складається з: - за додатковою угодою №113160720001: - 235 632,60 гривень - заборгованість за кредитом; - 163050,96 гривень - заборгованість за відсотками, та за кредитним договором № 11316072000 - 5 869,82 гривень - відсотки.(а.с.16-23). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до п 6.1 Договору, сторони,

Outcome: approved