Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивачі в позові посилаються на те, що 31 грудня 2015 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5.550 га, розташованої на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130876 від 13 вересня 2002 року. За життя [PERSON] залишила заповіт від 17 жовтня 2001 року, в якому вказала позивачів, як спадкоємців всього майна. Позивачі зазначають, що вони подали заяви про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили, оскільки відсутній оригінал державного акта на землю. Тому позивачі вимушені звертатися до суду та просять визнати за ними право власності на земельну ділянку по ? частині на кожного позивача по праву спадкування за заповітом. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяві, в яких позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 17 жовтня 2001 року, посвідченому секретарем виконкому Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 371, [PERSON] вказала позивачів, як спадкоємців належного їй майна (а. с. 12). [PERSON] померла 31 грудня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 661548, актовий запис № 02 (а. с. 10). Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відсутній оригінал державного акта на право приватної власності на приватизовану земельну ділянку. (а. с. 9). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 130876 від 13 вересня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 9275, земельна ділянка площею 5.550 га, яка розташована на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 13). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцями по заповіту, який залишила померла [PERSON], мають право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved