Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 жовтня 2019 року надійшла позовна заява органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якій позивач просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , розмірі 1200 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, стягуючи аліменти на користь осіб, на утриманні яких перебуватиме дитина. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що з 12 листопада 2015 року [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах. Матір`ю дівчинки є відповідачка у справі, відомості про батька дитини у свідоцтві про народження внесені на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання незадоволені, в кімнатах, а яких проживає [PERSON] та її донька брудно, речі розкидані, меблі в занедбаному стані, неприємний запах. [PERSON] навчається в СЗШ №20. [PERSON] зловживає алкогольними напоями; часто не ночує вдома, не працює, матеріально доньку не забезпечує. Родина проживає на пенсію прабабусі [PERSON] , якій дев`яносто років. Прабабуся готує для [PERSON] їжу. В нетверезому стані відповідачка відвідує школу доньки. За повідомленням прабабусі [PERSON] ночами водить доньку по своїх друзях, з якими розпиває спиртні напої. За викладених обставин представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради звернувся до суду з цією позовною заявою. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 жовтня 2019 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.31). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.32). До суду 12 листопада 2019 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.33). Ухвалою судді від 12 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів(а.с.40-41). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення, посилаючись на те, що зазначене у позовній заяві та свідками у справі є наклепом. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 вересня 2006 року, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). КЗО «Середня загальноосвітня школа № 20» Дніпропетровської міської ради начальнику управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради Васильєву С.П. направлено подання № 129 від 03 листопада 2015 року, в якому зазначено про те, що мати учениці [PERSON] - [PERSON] п`є, не здійснює достатній контроль за навчанням та вихованням дитини, не приділяє достатньої уваги донці. Сім`я [PERSON] стоїть на внутрішкільному обліку як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах. [PERSON] відвідує школу у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 9). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , наданих 12 листопада 2015 року начальнику управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради [PERSON] , відповідач пообіцяла зайнятися вихованням доньки, не вживати алкогольні напої, влаштуватися на роботу (а.с. 10). Наказом Управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради № 048 від 12 листопада 2015 року «Про взяття на облік [PERSON] , [INFO] , як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах» [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] , поставлена на облік як дитину, яка опинилася складних життєвих обставинах (а.с. 7). Комісією КЗО СЗШ № 20 складений акт від 19 листопада 2015 року, в якому зазначено, що 19 листопада 2015 року о 13:30 годині [PERSON] прийшла за своєю донькою. Ученицею 4 класу [PERSON] , в нетверезому стані, що навіть не могла розбірливо говорити (а.с. 11). 10 березня 2016 року [PERSON] на ім`я директора КЗО СЗШ № 20 складена пояснювальна записка, відповідно до якої відповідачка стверджує, що до шкоди з`явилася у тверезому стані та зазначила, що відповідає за виховання дитини в повному обсязі (а.с. 13). Згідно з актом обстеження умов проживання, складеним головним спеціалістом УССД Шиян Д.І. і головним спеціалістом юристом УССД Голик О.І. 01 лютого 2017 року з метою планової перевірки умов проживання [PERSON] , [INFO] , дитина мешкає в приватному чотирикімнатному будинку, санітарний та житловий стан будинку задовільний, наявності меблі, побутова техніка. Дитина разом з матір`ю [PERSON] мешкає в окремій кімнаті, є місце для відпочинку, сезонний одяг, місце для навчання. За адресою: [ADDRESS] окрім відповідачки і її доньки [PERSON] також мешкають бабуся і прабабуся дівчинки. [PERSON] продовжує вживати алкогольні напої, кошти, які отримує як одинока мати витрачає на себе, веде розгульний спосіб життя. Вихованням [PERSON] займається бабуся [PERSON] - [PERSON] [PERSON] зі спеціалістами розмовляла у підвищеному тоні, агресивно. В будинку було чисто і тепло. Дівчинка навчається на низькому рівні, мати не допомагає дитині у навчанні (а.с. 14). За характеристиками КЗО СЗШ № 20 від 24 січня 2018 року і від 14 червня 2018 року [PERSON] зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням та навчанням дитини, після смерті бабусі дівчинка ходить в брудному одязі (а.с. 16). За повідомленням Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області [PERSON] , [INFO] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , притягувалася до кримінальної і адміністративної відповідальності: за ч. 2 ст. 296 КК України 10 лютого 2019 року; за п. 2 ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) - протокол № 228749, 433121 від 19 вересня 2018 року; за ч. 1 ст. 178 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п`яному вигляді) - протокол № 115491 від 18 вересня 2019 року (а.с. 19). Відповідно до довідки КЗО СЗШ № 20 №154 від 26 вересня 2019 року [PERSON] навчається у восьмому класі (а.с. 20). 2018-2019 навчальний рік закінчила з оцінками середнього та низького рівнів. До уроків систематично не готується, домашні завдання не виконує. Має слабку пам`ять і нестійку увагу, запинається. До поставлених доручень ставиться з відповідальністю. З однокласниками стосунки не доброзичливі, друзів має менших за віком. Мати не приділяє належної уваги вихованню і навчанню доньки, батьківські збори не відвідує, на телефонні дзвінки відповідає рідко, а коли відповідає - то не може вмотивовано пояснити відсутність доньки в школі (а.с. 21). З пояснень [PERSON] , відібраних співробітниками Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в присутності [PERSON] і головного спеціаліста юриста УССД Голик О.І., вбачається, що 17 липня 2019 року близько 21:00 години [PERSON] разом із донькою та їхньою собакою пішли в гості до подруги відповідачки. Вдома у подруги також були присутні двоє чоловіків. Дорослі випивали алкогольні напої, після чого чоловік на прізвище [PERSON] поклав на плече дівчинки руку, через що [PERSON] вчинила з ним сварку та викликала співробітників поліції. Дій сексуального характеру не було (а.с. 23). Прабабусею [PERSON] - [PERSON] до управління-служби у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради надана заява про перерахування на її пенсійну карку грошової допомоги на [PERSON] , оскільки [PERSON] не витрачає кошти на потреби дитини (а.с. 25). Виконавчим комітетом Соборної районної у місті Дніпрі ради 25 жовтня 2019 року складений висновок № 201/05-98 про доцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 29-30). Свідок [PERSON] пояснив суду, що відповідачка зловживає алкогольними напоями, не працює. Живе на пенсію бабусі. Відповідач разом зі своєю донькою забирали кошти у бабусі. В будинку брудно, дитина ходить в брудному одязі, до відповідача в будинок приходять чоловіки, їжу готує дев`яносторічна бабуся. [PERSON] приблизно три роки зловживає алкогольними напоями, за дитиною ніякого контролю немає. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є класним керівником [PERSON] . Дитина стоїть на обліку як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] до школи ходить неохайна, домашні завдання не виконує, має низький рівень знань, друзів майже не має. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов`язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов`язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань відповідачки виховувати доньку та матеріально її забезпечувати, піклуватися про її фізичний стан і духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи питання про стягнення аліментів, суд вваж за необхідне зазначити наступне. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, частина 2 ст. 184 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 184 СК України, і приходить до висновку, що відповідач має сплачувати щомісячно аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , на користь осіб, на утриманні яких буде знаходиться дитина, в розмірі 1200 грн., до досягнення дитиною повноліття, Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 28 жовтня 2019 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved