Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява про стягнення з [PERSON] збитків, спричинених державі незаконним виловом риби в сумі 20060,00 грн. На обґрунтування позову зазначено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 травня 2020 року по справі 265/3142/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою встановлено, що [PERSON] 05.05.2020 року\~о 06 год. 20 хв.\~знаходячись\~на узбережжі ріки Кальміус у Лівобережному районі міста Маріуполя, здійснював незаконний лов риби забороненим знаряддям лову, сіткою-«павук»,\~та виловив рибу піленгас в кількості 19 (дев`ятнадцять) штук, вагою 2,2 кг, рибу судак в кількості 14 (чотирнадцять) шт., вагою 1,75 кг., чим завдав рибному господарству України збитків на суму 20060 (двадцять тисяч шістдесят) гривень.\~Своїми діями порушив ст.63 Закону України «Про тваринний світ», п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства. Постанова набрала законної сили, однак питання щодо відшкодування шкоди, завданої рибному господарству України, не вирішено, у зв`язку з чим позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 06 вересня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про перенесення слухання справи не надавав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 18 травня 2020 року по справі 265/3142/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. З протоколу №025510 від 05 травня 2020 року вбачається, що [PERSON] виловив рибу піленгас в кількості 19 (дев`ятнадцять) штук, вагою 2,2 кг, рибу судак в кількості 14 (чотирнадцять) шт., вагою 1,75 кг., чим завдав рибному господарству України збитків на суму 20060 (двадцять тисяч шістдесят) гривень.\~ Відповідно до такси обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України, затверджених Постановою Кабінету України від 21 листопада 2011 року № 1209, вартість однієї одиниці риби піленгас становить 680 гривень, риби судак звичайний 510 гривень. Таким чином, сума шкоди, спричиненої в результаті вчинення інкримінованого [PERSON] адміністративного правопорушення, становить 20060,00 гривень. У відповідності до листа начальника Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства Чіх С. від 23.12.2020 року №1-8-9/2112-20, останній не заперечує проти подання Маріупольською окружною прокуратурою позову в інтересах держави про стягнення з [PERSON] завданої шкоди. Згідно ч.6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається зі змісту постанови Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18.05.2020 року, питання про відшкодування [PERSON] спричиненої ним шкоди на загальну суму 20060,00 гривень вирішено не було. Розрахунок розміру шкоди, спричиненої діями відповідача, проведено на підставі Додатку №1 «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України», затверджених\~Постановою КМУ від 21.11.2011 року №1209. За загальним правилом, встановленим ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування вказаної шкоди здійснюється у відповідності з вимогами ст. 47\~Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», згідно з якими шкода і збитки, заподіяні навколишньому природному середовищу підлягають зарахуванню на рахунки фондів охорони навколишнього природного середовища місцевих рад, якою є Маріупольська міська рада. Статтею\~68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~передбачено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Відповідно до ч. 4 ст. 63 «Про тваринний світ»\~\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Статтею 13 Конституції України\~передбачено, що земля,\~її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією\~Конституцією. Відповідно до вимог\~ст. 15 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища»\~до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття\~69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища») . Згідно з ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Тобто, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. На підставі викладеного, враховуючи доведеність позивачем факту незаконного вилову риби [PERSON] , а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не представлено, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України\~суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір.

Outcome: approved