Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 05.03.2005 р., від якого у них народився син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2014р. з відповідача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 385,80 грн. щомісячно до досягнення нем повноліття. На даний час матеріальне становище відповідача не погіршилося, інших дітей не має, інвалідності чи складних захворювань не має. Вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти в більшому розмірі, крім того з часу винесення рішення щодо стягнення аліментів, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку змінився, та аліменти, які стягуються на підставі рішення суду є недостаніми для утримання сина. За даних обставин позивачка, просить згідно останніх уточнень, збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина з 385,80 грн. до 972 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити її позов. Представник відповідача в судовому засіданні, погодився зі сплатою аліментів на утримання сина сторін у розмірі 972 грн., зазначивши, що дану суму відповідач спроможний сплачувати та така сума буде достаньою та відповідатиме прожитковому мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Відповідно до\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 05.03.2005р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що не спростовується сторонами у справі. (а.с. 4) На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 385,80 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.03.2014р. і до досягнення ним повноліття, а саме до 28.09.2023р. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Представником відповідача в судовому засіданні було надано заяву, в якій зазначено, що з 2014 р. син проводив літні канікули з відповідачем та перебував на повному його матеріальному утриманні, на підтвердження своїх слів, надав квитанції про проходження медичних оглядів, конмультацій лікарів і товарними чеками на покупку взуття та одягу. Дані твердження не спростовуються позивачем. Суд оцінивши надані сторонами докази в сукупності вважає що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.05.2014 року. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 385,80 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих позивачкою доказів, змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання сина, та розмір аліментів має бути збільшений. Доводи відповідача, щодо його захворювань, не підтверджує факту неспроможності працевлаштування, та на думку суду не впливає на його обов'язок щодо належного та достатнього рівня утримання сина. Інших доказів на підтвердження своїх тверджень відповідачем суду надано не було. Суд вважає за необхідне також зазначити, що надані відповідачем копії чеків та квитанції, щодо здійснення покупок продуктів харчування, ліків та інших покупок, не звільняє відповідача від обовязку сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, та має змогу забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення свого сина, крім того відповідач в судомову засіданні погодився сплачувати аліменти в більшому розмірі, а саме в розмірі 972 грн. Таким чином, суд вважає що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання сина, до досягнення нею повноліття у розмірі 972 грн. щомісяця, що не суперечить чинному законодавству. Суд вважає, що оскільки відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини позивача збереження певного матеріального рівня утримання та буде відповідати його наявним сімейним обставинам. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання сина є законними та обґрунтованими, та судом вбачається за можливе задоволення позовних вимог, та визнання відповідачем позовних вимог в межах 972 грн. щомісячно і до досягнення сином повноліття. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2018р. в Україні для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 грн., з 1 липня по 30 листопада становить 1944 грн., та з 1 грудня становить 2027 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження\~\~її\~\~здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 16.08.2018 р. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial