Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-26 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , призначивши позивача [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі однієї третини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є бабою неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Матір дитини померла, а відповідач [PERSON] , який є батьком дитини, протягом 14 років не виконує свої батьківські обов`язки. Відповідач зловживає спиртними напоями, участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям та здоров`ям, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується телефоном. Крім того, притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі через ухилення від сплати аліментів, місце його знаходження позивачу не відоме. Дитина наразі проживає із позивачем, де для неї створені належні умови. Позивач має бажання та здатність бути призначеною піклувальником для онуки. Органом опіки та піклування в особі Костянтинівської районної державної адміністрації надано висновок від 30 січня 2020 року з приводу розв`язання спору, відповідно до якого позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідатиме інтересам дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки батько зловживає спиртними напоями, був засуджений за вчиненням кримінальних злочинів, місце його знаходження невідоме. Дитина проживає з бабою [PERSON] . Зважаючи на належні умови проживання [PERSON] , надані характеристики по позивача, а також на те, що вона не притягувалася до кримінальної відповідальності, а матір дитини померла, доцільним є призначення [PERSON] піклувальником [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник органу опіки та піклування в особі Костянтинівської районної державної адміністрації Манучарян Н.Р. в судовому засіданні повідомила про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , а також призначення [PERSON] піклувальником дитини, посилаючись на обставини, викладені у висновку органу опіки та піклування. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 27.05.2020 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №276 від 17.07.2002 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис №04 від 17.02.2006 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №77 від 20.03.2006 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області), копії яких додані до матеріалів справи. Шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано 17 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис №04 від 17.02.2006 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), копія якого додана до матеріалів справи. [INFO] матір дитини [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №1454 від 13.12.2019 року, складений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області), копія якого додана до матеріалів справи. Батько дитини - відповідач [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями, наданими Виконавчим комітетом Дружківської міської ради за № 1063/160.1242/1-20 від 16.03.2020 р. Вироком Дружківського міського суду Донецької області від 21 лютого 2008 року відповідача [PERSON] було засуджено за ст. 164 ч. 1 КК України за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Крім того, з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що [PERSON] засуджений вироком Дружківського міського суду Донецької області від 25.02.2016 року за ч.1 ст.185 КК України, вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2016 року за ст.ст. 121 ч.1, 309 ч. 1, 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України. Звільнився з місць позбавлення волі 05.02.2019 року умовно-достроково на рік 06 місяців 26 днів. Дитина [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 1432-1780152-2018 від 06.07.2018 р., фактично проживає із бабою [PERSON] та дідом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Кіндратівської сільської ради за № 78 від 24.01.2020 р. Дитина має задовільний стан здоров`я, що підтверджується висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини від 15 січня 2020 року, наданим КНП Костянтинівської районної ради Донецької області «Костянтинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона була знайомою матері дитини [PERSON] - [PERSON] . Дитині було два роки, коли вона стала жити окремо від батька [PERSON] разу вона бачила [PERSON] 16 років тому. Зі слів [PERSON] їй відомо, що батько дитину не відвідував та не цікавився дитиною. В судовому засіданні була заслухана думка дитини. Так, [PERSON] , [INFO] , висловила бажання позбавити батька батьківських прав відносно неї та призначити її піклувальником бабу [PERSON] . Крім того, [PERSON] пояснила, що проживає з бабою [PERSON] , яка про неї дбає, бажає і надалі проживати в її сім`ї. Коли батько в 2014 році відбув покарання у вигляді позбавлення волі, він виявив бажання зустрітися із нею та вони домовилися про побачення в цей же день, на яке батько не прийшов, дитина чекала його на місці зустрічі близько 2 годин. Через деякий час батько знов запропонував зустрітися, проте спілкування з ним тривало 15 хвилин, в цей час батько розпитував про життя дитини. На початку осені він прийшов до неї з проханням позичити 20 грн на придбання спиртних напоїв. Він обіцяв виправитися та допомагати дитині, коли влаштується на роботу. Останнього разу вона бачила батька в січні 2020 року, коли зустріла його випадково, телефонний зв`язок він з нею не підтримує. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухиляння відповідача [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини [PERSON] , [INFO] , що виразилось в тому, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює умов для отримання нею освіти, в зв`язку з чим [PERSON] , [INFO] , необхідно позбавити батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Згідно із ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Частинами 2 - 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Позивач [PERSON] , [INFO] , є бабою неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Кіндратівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області (актовий запис №10 від 17.06.1981 року, складений Кіндратівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області), свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (актовий запис №4 від 13.10.2001 року, складений виконкомом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №276 від 17.07.2002 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (актовий запис №04 від 17.02.2006 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис №77 від 20.03.2006 року, складений Відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області), копії яких додані до матеріалів справи. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 серпня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського районного нотаріального округу Панасенко І.П. за реєстр. № 1306, належить жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . За вказаною адресою [PERSON] має зареєстроване місце проживання разом з дідом дитини [PERSON] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за № 78 від 24.01.2020 року. У вказаному житловому приміщенні створені належні умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 17.12.2019 р., складеного виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актом обстеження умов проживання від 20.01.2020 р., складеного спеціалістами Служби у справах дітей Костянтинівської райдержадміністрації. Відповідно до характеристики, наданої Кіндратівською сільською радою Костянтинівського району Донецької області за № 367 від 19.12.2019 року [PERSON] працює завідуючою Куртівським сільським клубом з 01.09.2005 року, зарекомендувала себе грамотним та відповідальним спеціалістом, зразково виконує посадові обов`язки, немає порушень трудової дисципліни, бере активну участь у житті територіальної громади, відповідальна, в побуті скромна та ввічлива. Згідно з довідкою ІІА №1663266 від 02.01.2020 року, наданою МВС України через ТСЦ № 8046 РСЦ МВС в м. Києві [PERSON]. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості на має, в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки №1 від 02.01.2020 року, наданої Виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, позивач має постійний дохід в розмірі 4887,60 грн щомісячно. Має задовільний стан здоров`я, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи від 15 січня 2020 року, наданим КНП Костянтинівської районної ради Донецької області «Костянтинівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги». Дід дитини [PERSON] , [INFO] , на обліку лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідками КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`яньск № 3» за № 4 від 15.01.2020 р., ВСП КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» у м. Костянтинівка за № 05/25/5 від 15.01.2020 р. Має постійний дохід, що складається із пенсійних виплат в розмірі 813,72 грн щомісячно, що підтверджується довідкою Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за № 186 від 15.01.2020 р. Враховуючи волевиявлення [PERSON] , яка бажає бути піклувальником дитини, стан її здоров`я, наявність житла, постійного доходу, позитивну характеристику, яка до кримінальної відповідальності не притягувалась, не має не знятої чи не погашеної судимості, в розшуку не перебуває, відсутність підстав передбаченим ст. 64 ЦК України, що могли б унеможливити призначення її піклувальником, а також враховуючи бажання дитини надалі проживати з [PERSON] , суд дійшов висновку про можливість призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником [PERSON] , [INFO] . У задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини необхідно відмовити з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 27 січня 2005 року у цивільній справі № 2-187 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи з 18.01.2005 року і до повноліття дитини, за злісне ухилення від сплати яких його було засуджено вироком Дружківського міського суду Донецької області від 21 лютого 2008 року. Згідно з відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження в провадженні Дружківського міського відділу Державної виконавчої служби Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) перебуває виконавче провадження № 40959690 щодо боржника [PERSON] , відкрите 03 січня 2013 року за заявою стягувача [PERSON] . З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Разом з тим, позивач має право звернутися до суду, що ухвалив рішення, на підставі якого були стягнуті аліменти на дитину, із відповідною заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні у порядку ст.442 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України в зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути понесені нею судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог розмірі 840 гривень 60 копійок.

Outcome: partial