Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру внаслідок спадкування, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 14 червня 1995р. вона, її син [PERSON] та її донька [PERSON] внаслідок договору міни обміняли свою квартиру за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/50, на квартиру за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/62. Таким чином внаслідок міни вони набули права власності по 1/3 частки на квартиру за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/62. 17 жовтня 2006р. позивачка та її син - [PERSON], вирішили подарувати [PERSON] свої частки у квартирі за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/62, внаслідок чого уклали договір дарування квартири за реєстром № 9265. На підставі договору дарування від 17.10.2006р. [PERSON] стала єдиним власником квартири за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/62. 12 вересня 2007р. донька позивачки [PERSON] померла. Після смерті залишилося спадкове майно - квартира, спадкоємцями стали позивачка, батько - [PERSON], донька померлої - [PERSON] та чоловік померлої [PERSON]. Після смерті доньки позивачка звернулася до державного нотаріуса для оформлення спадку, її колишній чоловік, батько [PERSON] - [PERSON] відмовився від своєї частки у квартирі на її користь. З [PERSON] у позивачки виникли суперечки і в квітні 2008р.вона звернулася до суду з позовною заявою про визначення частки померлої у спільному майні та про визнання права власності на спадкове майно. 12 травня 2008р. Красноармійський міськрайонний суд своєю ухвалою затвердив мирову угоду, відповідно до якої [PERSON] передав позивачці свою частку ? на квартиру за адресою м. Покровськ, пр. Миру 16/62. Після затвердження мирової угоди, позивачка була впевнена, що вона належним чином зареєструвала ? частки на вищевказану квартиру і нікуди не зверталась. Восени 2016р. позивачка вирішила скласти заповіт на свою частку на онучку і звернулася до нотаріуса. При дослідженні документів нотаріус повідомила, що позивачка не оформила належним чином спадок. Позивачка звернулась до державного нотаріуса, який відкрив спадкову справу для отримання свідоцтва про право власності на спадщину. 30 листопада 2016р. державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину посилаючись на наступне: у наявних у нотаріуса документах склад спадкового майна немає змоги встановити у результаті розбіжностей часток у мировій угоді і в договорі дарування. Нотаріус запропонувала звернутися до суду. У позивачки не залишилось іншого варіанту ніж звернутися до суду для набуття права власності на ? частки квартири. Позивачка вважає, що має право вимагати визнати право власності на ? частки квартири, так як ? вона успадкувала, [PERSON] відмовився від своєї ? частки на її користь, на підставі мирової угоди [PERSON] відмовився від своєї ? частки на її користь. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на 3/4 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до договору міни від 14.06.1995 р [PERSON], [PERSON], [PERSON] обміняли квартиру за адресою [ADDRESS], на квартиру за адресою [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до договору дарування квартири від 17.10.2006 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 частини квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Покровськ, пр.. Миру[ADDRESS] (а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.01.2007 2/3 частини квартири зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування (а.с.7). [PERSON] уклала шлюб 18.11.2003р. з [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.14). [PERSON] народилась 07.01.2004р., у свідоцтві про народження батьками зазначені: мати [PERSON], батько [PERSON] (а.с.12). [PERSON] померла 12.09.2007 року у місті Красноармійськ (а.с.15). Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 12.05.2008 року визнано мирову угоду, укладену мі. [PERSON] та [PERSON] (а.с.16). Ухвала набрала законної сили 20.05.2008р. Відповідно до ухвали суду та умов мирової угоди сторони визнали, що спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] передає [PERSON] та визнає за нею право власності на належну йому в порядку спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] галини Сергіївни, ? частину квартири № 62, яка розташована за адресою: м. Покровськ (колишній Красноармійськ), проспект Миру, буд. 16. Постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11.2016 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири після смерті [PERSON] (а.с.20). Підставою відмови стало те, що з наданих документів склад спадкового майна немає змоги встановити у результаті розбіжностей у документах. За інформацією наданою державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита за № 12 від 17.01.2008 року. З заявою про прийняття спадщини за законом звернулися: чоловік померлої [PERSON] від свого імені та від імені своєї малолітньої доньки [PERSON]; мати померлої [PERSON] З заявою про відмову від спадщини за законом на користь матері померлої [PERSON] звернувся батько померлої [PERSON]. У звязку з тим, що немає змоги визначити склад майна було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. З матеріалів справи вбачається, що квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS], надійшла у власність за договором міни від 14.06.1995 р [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За договором дарування квартири від 17.10.2006 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] 2/3 частини квартири. Таким чином на час смерті [PERSON] їй належала ця квартира в повному розмірі. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, та спадкоємцями були: донька [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], мати [PERSON], батько [PERSON]. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Донька померлої на час смерті була малолітньою дитиною, її батько звернувся з заявою про прийняття спадщини від свого імені та від імені малолітньої доньки. Батько померлої [PERSON] відмовився від спадщини на користь матері померлої [PERSON]. Чоловік померлої [PERSON] за мировою угодою передав свою ? частку та визнав на неї праву власності за [PERSON]. Таким чином, частки квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], розподілились наступним чином: ? частка малолітній [PERSON], [INFO], ? частки [PERSON]. Відповідно до\~статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~\~\~\~ Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~На підставі\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved