Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла за підсудністю з Харківського районного суду Харківської області позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь МТСБУ завдану шкоду в порядку регресу, вказуючи, що 13.02.2017 в м.Харкові по пр. Героїв Сталінграда відбулась дорожньо-транспортна пригода з вини водія [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ, реєстраційний [NUMBER], та порушив Правила дорожнього руху. В результаті ДТП пошкоджено автомобіль «Nissan», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Цивільно-правова відповідальність відповідача не момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Власник пошкодженого транспортного засобу звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. На замовлення позивача, суб'єктом оціночної діяльності було виконано звіт №150/03/17 про оцінку транспортного засобу «Nissan», державний номер [NUMBER]. 29.05.2017 Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13 391,74 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу. Крім того, МТСБУ здійснило оплату за послуги, пов'язані зі збором документів у розмірі 1300 грн. На адресу винної особи було направлено претензію про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу, проте станом на день подачі позову до суду така шкода не відшкодована, тому позивач звернувся до суду і просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди у загальному розмірі 14691,74 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 10.12.2018 позовну заяву прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 08.02.2019 строк підготовчого провадження по справі продовжено. Ухвалою від 20.02.2019 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі не явки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку. Про причини неявки суд не сповістив, відзив на позовну заяву не надав. Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Матеріалами справи встановлено, що 13.02.2017 [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ», державний реєстраційний номер [NUMBER] по пр-ту Героїв Сталінграду, 40 в м.Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Nissan» державний реєстраційний номер [NUMBER], чим заподіяв матеріальні збитки. Таким чином, [PERSON] порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.03.2017 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано штрафу у сумі 340 грн. 06.04.2017 власник транспортного засобу «Nissan» державний реєстраційний номер [NUMBER] з метою отримання відшкодування звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою. Водій [PERSON] на час вчинення ДТП не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, договірних зобов'язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникло. Відповідно до висновку №150/03/17 від 06.03.2017 [PERSON], який є суб'єктом оціночної діяльності, має відповідний сертифікат, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Nissan» державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП від 13.02.2017 складає 14107,04 грн. з урахуванням ПДВ. Згідно наказу МТСБУ № 4665 від 29.05.2017 визначено розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті потерпілій особі, [PERSON], за відрахуванням ПДВ - в сумі 13391 грн. 74 коп., яке перераховане позивачем на рахунок [PERSON] платіжним дорученням № 4665рв від 29.05.2017. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, що складають 1300 грн. Матеріалами справи підтверджуються витрати позивача на вказані витрати, а саме: рахунком МТСБУ №131/СВ/2017 від 17.04.2017 про розмір вартості за виконання робіт у сумі 1300 грн., актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22.05.2017, копією платіжного доручення №131/СВ/201 від 23.05.2017 про перерахунок вказаної вартості послуг на рахунок виконавця. Таким чином, сума страхового відшкодування з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 14691,74 грн. Позивач на адресу відповідача надіслав претензію про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу, однак шкода до цього часу не відшкодована. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, з безпосередньо з актів цивільного законодавства. Дані правовідносини регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до п.п. «а» 41.1. ст. 41 якого Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно ст. 22 зазначеного Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна, зокрема, майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам або майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Ст. 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової; відповідальності власників наземних транспортних засобів, передбачено, що особа, яке відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Оскільки розмір матеріальної шкоди підтверджується вищезазначеними доказами, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу в порядку регресу матеріальну шкоду у сумі 14691 грн. 74 коп. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При таких обставинах, з урахуванням наданих позивачем доказів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved