Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник кредитної спілки «Самара» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог, які в подальшому були збільшені, представник позивача зазначив, що 16 березня 2016 року між КС «Самара» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 43/16, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 6940 грн. строком на 12 місяців, а відповідач взяв на себе зобовязання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 16 грудня 2016 року року за кредитним договором від 16 березня 2016 року, КС «Самара» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 14\~886, 30 грн., яку представник позивача, разом із сумою сплаченого судового збору та витратами на публікацію оголошення в пресі, просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник КС «Самара» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов представника кредитної спілки «Самара» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] укладено кредитний договір № 43/16 від 16 березня 2016 року про отримання кредиту у сумі 6\~940 грн. строком на 12 місяців з 16 березня 2016 року по 15 березня 2017 року на умовах, встановлений кредитним договором. Пунктом 1.1. кредитного договору № 43/16 встановлено обовязок позичальника повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1940 грн. Згідно п.п. 3 п.3.1. кредитного договору № 43/16 кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищу 5 відсотків від суми кредиту. Пунктом 3.2.2. кредитного договору № 43/16 встановлено обовязок позичальника погашати кредит та сплачувати проценти в порядку, визначеному розділом 4 договору Відповідно до п. 4.1. кредитного договору № 43/16 нарахування процентів за договором здійснюється за строк користування кредитом 1 рік та нараховується на залишок заборгованості за кредитом у день сплати процентів кредитодавцю із розрахунку двадцять сім цілих та дев'яноста п'ять сотих процентів річних від кредиту. Згідно п. 4.4. кредитного договору № 43/16 сторони дійшли згоди, що при порушення позичальником строків сплати кредитну більше ніж на 15 календарних днів, з 16-го дня кредитодавець нараховує процент за користування кредитом із розрахунку 0, 5 % на день від суми залишку за кредитом за кожен день простроченої заборгованості за кредитом до повного її погашення. Згідно п. 10. 1 кредитного договору № 43/16 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Факт видачі грошових коштів [PERSON] підтверджується видатковим касовим ордером від 16.03.2016 року, згідно якого 16 березня 2016 року [PERSON] в якості фінансового кредиту строком на 12 місяців видано шість тисяч девятсот сорок гривень. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 16 березня 2016 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 14 886, 30 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом складає 6 940 грн., сума заборгованості за процентами, нарахованих при простроченні платежів становить 7 946, 30 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved