Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання право власності на 13/25 ідеальних часток земельної ділянки загальною площею 0,0446га кадастровий номер 1414100000:01: 016: 0558, розташованої за адресом [ADDRESS] призначеному для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, належного на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯТ №732622 виданого 15.11.2006року Слов'янською міською радою на ім'я [PERSON] . Свої вимоги обгрунтував тим, що з відповідачкою вони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1993 року. Їх шлюб розірваний 17 серпня 2005 року. В період шлюбу, 28 березня 1994року за спільні кошти ними з відповідачкою був придбаний житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими спорудами та побудовами [ADDRESS]. Рішенням Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2007 року, вище вказаний житловий будинок був розділений між ним та відповідачкою та за ним було визнано право власності на 13/25 ідеальних часток житлового будинку, що складаються з житлового будинку під літерою «А», тамбур 2а», гараж «Б», погреб «в», ? частина туалету «Г», частина огорожі №1,2. При цьому за [PERSON] було визнано право власності на 12/25 ідеальних часток вище вказаного житлового будинку. У квітні 2011 року, з метою приватизації земельної ділянки, на якій знаходяться належні йому 13/25 ідеальних часток житлового будинку він звернувся до відділу Держкомзему в м. Слов»янську, з листа якого він дізнався, що земельна ділянка [ADDRESS] вже приватизована та знаходиться у власності відповідачки. Вважає, що відповідно до приписів ст. 377 ч.1 ЦК України та ст.120 ЗК України, оскільки він набув право власності на 13/25 часто житлового будинку з господарськими спорудами до нього переходить також право на відповідну частку земельної ділянки, на якій знаходиться зазначене домоволодіння. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали. Відповідач - [PERSON] , діючи в суді через свого представника [PERSON] позов не визнала. Як вбачається з пояснень представника відповідача, відповідачка вважає, що земельна ділянка була передана у власність лише їй і тому вона є єдиною власницею зазначеної земельної ділянки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1993 року. Їх шлюб розірваний 17 серпня 2005 року, відповідно актового запису № 354 зробленого Слов»янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.(а.с.9). Рішенням Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 22 березня 2007 року, житловий будинок [ADDRESS], був розділений між [PERSON] та [PERSON]. За [PERSON] було визнано право власності на 13/25 ідеальних часток житлового будинку, що складаються з житлового будинку під літерою «А», тамбур 2а», гараж «Б», погреб «в», 1/2 частина туалету «Г», 1/2 частина огорожі №1,2. При цьому за громадянкою [PERSON] було визнано право власності на 12/25 ідеальних часток вище вказаного житлового будинку.(а.с. 17- 19). В квітні 2011 року, з метою приватизації земельної ділянки, на якій знаходяться належні йому 13/25 ідеальних часток житлового будинку [PERSON] звернувся до відділу Держкомзему в м. Слов»янську. Листом № 513 від 15 травня 2011 року йому було повідомлено, що земельна ділянка [ADDRESS] вже приватизована та знаходиться у власності відповідачки [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯТ №732622, виданого 15 листопада 2006 року Слов»янської міською радою та зареєстрованого 16 листопада 2006 року за № 010516700665. (а.с.21). Як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯТ №732622, виданого 15 листопада 2006 року Слов»янської міською радою, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0446га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, по [ADDRESS]./а.с.203/ Тобто до вирішення питання про поділ спільного майна подружжя( житлового будинку) [PERSON] отримала у власність земельну ділянку на якій зхнаходиться житловий будинок. З наведеного вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] перебуває в спільній частковій власності позивача та відповідача з визначенням їх ідеальних часток. Позивачем було набуто право власності на зазначену частку житлового будинку на підставі рішення суду від 22 березня 2007 року та як вбачається з витягу про державну реєстрацію прав, 01.07.2011року таке право зареєстроване за [PERSON]/а.с.20/ Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Аналогічне положення міститься в ч.4 ст. 120 ЗК України, де зазначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у будівлі та споруді, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Таким чином позивач має право на земельну ділянку, на якій розміщені належні йому 13/25 ідеальних часток житлового будинку [ADDRESS] без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). За нормами ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності ( спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 87 Земельного кодексу України виникнення права спільної часткової власності на земельну ділянку: 1. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: а) при добровільному об'єднанні власниками належних їм земельних ділянок; б) при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; в) при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; г) за рішенням суду. З огляду на викладене вимоги позивача, про визнання за ним права власності на 13/25 часток земельної ділянки [ADDRESS], не суперчать закону та грунтуються на приписах ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved