Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем він перебував у шлюбі з 25 жовтня 2014 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 140. Від спільного шлюбу із відповідачем мають сина - [PERSON],[INFO]. Спільне життя подружжя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного, на підставі чого в сім'ї відбувалися сварки, які призвели до того, що сторони стали чужими людьми. Подружні відносини припинені з жовтня 2017 року та з цього часу вони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами вирішений, дитина проживає з матір'ю. [PERSON] просить суд розірвати шлюб із відповідачем та стягнути з неї на його користь сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач по справі [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимоги ознайомлена та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. В попередньому судовому засіданні повідомила, що бажає залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно положень ст.ст. 200 та 206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 25 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 140, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу подружжя мають сина - [PERSON],[INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.11). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися з жовтня 2017 року, до цього часу примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка [PERSON] виявила бажання залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Позивачем долучено квитанцію від 12.02.2018 про сплату ним судового збору у сумі 704,80 грн. за подання до суду даного позову. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 704,80х50%=352,40, а інші 50 відсотків - 352,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved