Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-28 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні. Позивач обґрунтовує вимоги тим, що сторони є батьками спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Починаючи з минулого року шлюбні відносини між сторонами припинені та відповідач разом із сином мешкають окремо. Позивач зазначає, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, чим порушуються права та законні інтереси позивача. У зв`язку із наведеним, позивач звертається до суду та прохає: усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити йому для участі у вихованні і спілкуванні з дитиною побачення кожної п`ятниці з 12:00 до 18:00 години. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог, зазначивши, що позивач аліменти останнім часом не сплачує, однак не чинить перешкод у спілкуванні з дитиною, зазначивши, що їхній син знаходиться на грудному вигодовуванні, у зв`язку із чим побачення позивача у нетверезому стані не бажані. Дослідивши докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] (а. с. 8). Згідно ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. У відповідності до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що донька сторін проживає з матір`ю, та законодавством визначено порядок визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків хто проживає окремо від неї, а саме шляхом звернення із вказаним питання до органу опіки та піклування, та можливість звернення до суду, у разі ухилення сторони від виконання рішення органу опіки та піклування. Виходячи з доказів наданих до суду та обґрунтувань викладених у позовній заяві вбачається, що позивач попередньо не звертався за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування, у зв`язку із чим відсутня підстава для звернення до суду з вимогою щодо усунення перешкодвідповідачем у спілкуванні з дитиною та визначення позивачеві способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Outcome: dismissed