Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на підставі свідоцтва про право власності та договору дарування належить житловий будинок [ADDRESS]. З 2006 року відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх малолітня донька [PERSON], [INFO], у вказаному будинку не проживають, забравши свої речі, виїхали з нього та за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання [PERSON] не мешкають більше як один рік. На теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачі мешкають на території Російської Федерації. У зв'язку з чим просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право власності від 29 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4381, [PERSON] належить 1/2 частка будинку [ADDRESS]. Відповідно до Договору дарування житлового будинку від 29 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Панченко А.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 4382, [PERSON] належить 1/2 частка будинку [ADDRESS]. Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано в КП «БТІ» м. Слов'янська, що підтверджується довідкою КП «БТІ» м. Слов'янська № 3263-2/0.83/01 від 27.01.2017 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, права користування яким він просить позбавити [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 24.11.2005 року Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24 листопада 2005 року. Згідно зі Свідоцтвом про народження [NUMBER], виданого 15.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до паспортів громадянина Російської Федерації від 25.08.2016 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], отримали російське громадянство та зареєстровані з 06.04.2017 року та з 28.04.2017 року відповідно за адресою: [ADDRESS] Як зазначено у Довідці Управління федеральної міграційної служби по Пензенській області № 46 від 16.05.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з 28 квітня 2017 року по даний час. Як зазначено у Довідці Адміністрації робочого селища Земетчино Пензенській області № б/н від 15.05.2017 року, [PERSON], [INFO], фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Згідно з Довідкою Муніципальної бюджетної загальноосвітньою установою «Ліцей» смт. Земетчино № 39 від 15.05.2017 року, [PERSON] навчаються у 1 «Б» класі МБЗУ «Ліцей» смт. Земетчино. Як зазначено у нотаріально завіреній заяві відповідачів [PERSON] та [PERSON] від 13.07.2017 року, останні надають згоду на зняття з реєстраційного обліку їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до Акту Комітету мікрорайону «Черевківка» м. Слов'янська № 427 від 07.07.2017 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 2006 року, особистих речей в будинку не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрована [PERSON], але фактично вона за цією адресою не проживає з 2006 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved