Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 19 лютого 2018 року звернувся [PERSON] із вказаним позовом, де вказав, що 20 лютого 2015 року в наслідок порушення Правил Дорожнього руху України (ПДР України) [PERSON] була скоєна дорожньо-транспортна пригода за участі належного позивачу автомобіля марки «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «ГАЗ-33021», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області №294/295/15-п від 10 березня 2015 року [PERSON] було притягнуто да адміністративної відповідальності за вчинення вказаної ДТП. Згідно Звіту оцінювачів колісних транспортних засобів [PERSON] і [PERSON] (вих.№1604 від 16 квітня 2015), вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля марки «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] становить 121 285,47 грн. ПАТ «СК «Універсальна», відповідно до полісу №АІ/7198192 ОСЦПВВНТЗ, виплатило позивачу страхове відшкодування у максимальному розмірі 49 490,00 грн. На підставі викладеного позивач просив стягнути з ТОВ «Фірма Віндзор» на його користь: невідшкодовану страховою виплатою вартість матеріального збитку (шкоди) у зв`язку з пошкодженням автомобіля - 71 795,47 грн.; збитки та витрати на евакуатори, стоянку, бензин у зв`язку з необхідністю виїзду в інші міста (Чуднів, Житомир) - 4 917,40 грн.; витрати на проведення експертних досліджень - 7 500,00 грн.; судовий збір - 900,00 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Галасюка Р.А. від 20 лютого 2018 року прийнято позовну заяву [PERSON] та призначено судове засідання (а.с.80). Протокольною ухвалою 19 липня 2018 року до участі в справі судом було залучено [PERSON] як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (а.с.93-94). 25 вересня 2019 року до суду від ТОВ «Фірма Віндзор» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнає, посилаючись на те, що відповідно до висновку експертного дослідження №86 від 18 вересня 2015 року, з моменту виникнення небезпеки для руху позивач мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем відповідача шляхом застосування своєчасного гальмування. Крім цього, в дорожній ситуації позивач повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР України, а тому, з технічної точки зору у діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР України (а.с.97-103). У зв`язку із звільненням судді [PERSON] та відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 17 вересня 2019 року, 18 вересня 2019 року після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, дану справу було передано у провадження судді Сингаївського О.П., який ухвалою від 30 вересня 2019 року прийняв її до свого провадження та призначив судовий розгляд. 10 лютого 2021 року від представник позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с.188). З огляду на викладене, суд, враховуючи позицію сторін висловлену раніше в судовому засіданні та письмових матеріалах, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позов виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2015 року на 57 кілометрі автодороги Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі належного позивачу автомобіля марки «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «ГАЗ-33021», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Спірні правовідносини регулюються ст.1187, 1188 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, для настання цивільної відповідальності особи, що завдала шкоди, повинна буди встановлена її вина в заподіянні такої шкоди. Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області №294/295/15-п від 10 березня 2015 року [PERSON] було притягнуто да адміністративної відповідальності за вчинення вказаної ДТП. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21 травня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року щодо нього - без змін (а.с.72-74). Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на висновок експертного дослідження №86 від 18 вересня 2015 року проведеного судовим експертом автотехніком Косухою С.В., який був долучений представником відповідача до відзиву, виходячи з наступного. Так, відповідно до висновку вказаного експертного дослідження з моменту виникнення небезпеки для руху, водій автомобіля марки «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ-33021», д.н.з. [NUMBER] шляхом застосування своєчасного гальмування. Невідповідність дій водія автомобіля «ГАЗ-33021», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам п.10.1 ПДР України створили небезпечну дорожню обстановку для водія автомобіля «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , дії якого в свою чергу не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку із виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.104-109). При цьому, вбачається з розділу «Обставини справи» експертного висновку (а.с.104), вихідними даними для проведення зазначеного дослідження експертом були взяті дані із заяви [PERSON] про те, що його автомобіль рухався зі швидкістю 20 км/год., з моменту заносу (виїзд на ліву смугу) та до місця контакту з «колісовідбійником» автомобіль «ГАЗ-33021» в заносі подолав відстань 15 м. зі швидкістю 20 км/год., а після зіткнення з «колісовідбійником» простояв близько 3,0 с до моменту зіткнення з автомобілем «Skoda-Superb» (а.с.105-106). В матеріалах справи також міститься висновок експертного дослідження №18/2015 від 20 квітня 2015 року, проведений фізичною особою-підприємцем [PERSON] за заявою [PERSON] , .який був доданий позивачем до позову (а.с.18-33). Так, відповідно до висновку даного експертного дослідження, в заданій дорожній обстановці водій [PERSON] з моменту виникнення у нього небезпеки для руху не мав технічної можливості застосуванням екстреного гальмування керованого ним автомобіля «Skoda-Superb» уникнути зіткнення з автомобілем «ГАЗ-33021» (п.3 висновку). Дії водія автомобіля «ГАЗ-33021» [PERSON] з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п.13.1, 12.1, 12.3, 10.1, 10.3 ч.1 ПДР. В діях водія [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які могли б спричинити виникнення даної ДТП. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП є маневрування автомобіля «ГАЗ-33021» з правої смуги руху в ліву - смугу руху автомобіля Skoda-Superb», тобто невідповідність дій водія автомобіля «ГАЗ-33021» [PERSON] вимогам п.п.13.1, 12.1, 12.3, 10.1, 10.3 ч.1 ПДР (а.с.32-33). Із вступної частини вказаного дослідження вбачається, що на дослідження експерту були надані електронні носії з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №294/295/15-п, фотознімками зробленими на місці ДТП 20.02.2015, фотознімками пошкоджень транспортних засобів та фотознімками місця скоєння пригоди, які були зроблені 10.04.2015 (а.с.18). При цьому експертом наводяться пояснення водія автомобіля «ГАЗ-33021» [PERSON] , з яких слідує, що він рухався на автомобілі зі швидкістю близько 80 км/год., пояснення водія [PERSON] , які узгоджуються з поясненнями [PERSON] щодо обставин ДТП та іншими вихідними даними, направленими на дослідження експерта та врахованими ним при проведенні дослідження (а.с.20). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, про те, що експертне дослідження №18/2015 проведене фізичною особою-підприємцем [PERSON] є більш повним та об`єктивним і таким, що узгоджується з висновками викладеними в Постанові Апеляційного суду Житомирської області від 21 травня 2015 року, якою залишено без змін постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року про визнання винним в скоєнні вказаної ДТП [PERSON] . В зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про доведеність вини водія [PERSON] в скоєнні вказаної ДТП та наявності підстав для настання цивільної відповідальності власника транспортного засобу марки «ГАЗ-33021» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Віндзор». Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно Звіту оцінювачів колісних транспортних засобів [PERSON] і [PERSON] (вих.№1604 від 16 квітня 2015), вартість матеріального збитку заподіяного пошкодженням автомобіля марки «Skoda-Superb», д.н.з. [NUMBER] становить 121 285,47 грн. (а.с.35-50). Відповідно до полісу №АІ/7198192 від 03.07.2014 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ГАЗ-33021», д.н.з. [NUMBER] - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Віндзор» була застрахована Страховою компанією «Універсальна». Страхова сума за шкоду заподіяну майну (ліміт відповідальності) за даним полісом становила п`ятдесят тисяч гривень (а.с.7). Страховою компанією «Універсальна» виплачено позивачу страхове відшкодування по вказаному полісу у максимальному розмірі 49 490,00 грн., що не заперечувалось учасниками процесу. Згідно ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позову в частині стягнення з відповідача для повного відшкодування матеріального збитку заподіяного пошкодженням транспортного засобу в сумі 71 795,47 грн. (121 285,47 - 49 490 = 71 795,47). Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміну задоволених вимог в сумі 821,43 грн. та витрат на проведення експертних досліджень в сумі 7 500,00 грн. Також, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені вимушені витрати на транспортування пошкодженого автомобіля евакуатором в сумі 820,00 грн., оцінку пошкоджень та стоянку автомобіля в сумі 2 027,40 грн., які підтверджені відповідними товарним чеком та актом виконаних робіт (а.с.77-78). Суд відмовляє в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на придбання бензину для виїзду в інші міста, оскільки позивачем не надано доказів здійснення вказаних виїздів. На підставі викладеного,

Outcome: partial