Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 21 березня 2018\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що 29 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя, про що 29 квітня 1997 року зроблений актовий запис №221. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО №047487, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану міста Маріуполя Донецької області від 16 травня 1998 року, актовий запис №422. З травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] припинені сімейні відносини та останні мешкають окремо. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 серпня 2015 року з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видив заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 13 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. З 2013 року та по теперішній час [PERSON] мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні, оскільки після виповнення 18 років [PERSON] продовжує навчання у Національній академії Національної гвардії України та не має самостійного заробітку, оскільки ніде працює, інших джерел доходу не має, потребує матеріальної допомоги просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видив заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання (30 червня 2020 року), але не пізніше досягнення двадцяти трьох років. 22 березня 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. 10 квітня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої [PERSON] з 18 вересня 1992 року по теперішній час зареєстрований у Центральному районі, а саме: [ADDRESS]. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 квітня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду. Позивач надала до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти заочного розгляду справи, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги піддягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО №047487, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя Донецької області від 16 травня 1998 року, [PERSON] народився 13 квітня 1998 року, батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON], актовий запис №422. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 серпня 2015 року цивільний позов у справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання [PERSON] задоволено. Згідно з довідкою від 20 грудня 2017 року №4/1909, виданою Національною академією Національної гвардії України [PERSON] є курсантом Національною академією Національної гвардії України та навчається на ІІІ курсі денної форми навчання за держаним замовленням, строк навчання до 30 червня 2020 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27\~лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, враховуючи те, що [PERSON] навчається у Національній академії Національної гвардії України на денній формі навчання, у звязку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, враховуючи спільний обовязок батьків щодо утримання дитини, необхідно дійти висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Такий розмір аліментів з урахуванням потреб дитини та доходів батька, а також його витрат, на розсуд суду забезпечить належний рівень навчання дитини та суттєво не призведе до змін матеріального становища платника аліментів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,8 гривень. На підставі ст.ст. 180, 184 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved