Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 24.01.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років спільне сумісне сімейне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, постійні непорозуміння та зловживання відповідачем спиртними напоями. З березня 2015 року сторони взагалі припинили вести загальне сумісне господарство, шлюбно сімейні відносини не підтримують, мають окремі бюджети. Спору про поділ між ними майна, що є спільною власністю подружжя відсутній. Крім, того відповідач зовсім не займається вихованням сина, ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Позивачу відомо, що відповідач офіційно не працює, проте має регулярний грошовий дохід, саме тому вважає доцільним стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов визнав в повному обсязі, не заперечував щодо його задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не зявилися, враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки судом задоволено позовна вимога щодо розірвання шлюбу, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд зауважує, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки судом задоволена позовна вимога щодо стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved