Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 17 березня 2017 року надійшов позов [PERSON] , пред`явлений до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп», про визнання права власності. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 09 січня 2006 року між [PERSON] та ТОВ «Берег-Будгруп» були укладені наступні договори №601, 602, 603, 604, 605, 606, 607, 608, 609, 610, 611, 612, 613, 614, 615, 616, 617, 618, 619 «Про пайову участь будівництва житла», відповідно до якого ТОВ «Берег-Будгруп» здійснює згідно проекту будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується прийняти пайову участь у будівництві наступних приміщень нерухомості: - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] , загальною площею 258,05 кв.м, що розташована на 17-18 поверхах секції В житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартири [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартири [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартири [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~квартиру [ADDRESS] , загальною площею 211,08 кв.м, що розташована на 17-18 поверхах секції Ж житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № 2, загальною площею 141,96 кв.м, що розташоване на 1 поверсі секції В житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № 1, загальною площею 104,24 кв.м, що розташоване на 1 поверсі секції Г житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~нежитлове приміщення № [NUMBER] , загальною площею 65,04 кв.м, що розташоване на 1 поверсі секції Д житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] . Вказував, що на виконання вказаних договорів він, [PERSON] , сплатив у повному обсязі свою пайову участь будівництва будинку. У подальшому, позивачу стало відомо, що закінчення будівництва вказаного житлового будинку та введення його в експлуатацію здійснювалось вже іншою юридичною особою Обслуговуючим кооперативом «Граніт», проте про факт введення в експлуатацію будинку [PERSON] повідомлено не було. Позивач 23.01.2017 року звернувся до ОК «Граніт» із заявою щодо підтвердження його інвестиційних та майнових прав на придбані об`єкти нерухомості, вартість яких була сплачена в повному обсязі в 2008 році, проте заява залишались без відповіді. Таким чином, з огляду на викладене, з посиланням на те, що будинок був прийнятий в експлуатацію, право власності позивача не визнається відповідачем, на підставі ст. 331, 392 ЦК України, звернувся до суду з дійсним позовом та просив визнати за ним право власності вищевказані об`єкти нерухомості. Вказана справа була розподілена на суддю [PERSON] .. Ухвалою суду від 20.03.2017 року провадження у справі було відкрито. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] \~з посади судді Приморського районного суду м.Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді [PERSON] -\~Антонецького С.Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 12.06.2018 року справу було прийнято до свого провадження суддею Домусчі Л.В. та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 17.09.2018 року. До суду 11.09.2018 року представником позивача Досковська В.Г. (по ордеру серії ОД №295352 від 03.09.2018 року) подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою суду\~\~від\~17.09.2018\~року\~було задоволено\~заяву представника\~позивача\~та\~прийнято до\~розгляду заяву\~ [PERSON] від\~11.09.2018\~року\~про зменшення\~позовних вимог, яка одночасно є заявою про зміну предмету позову та заявою про зменшення розміру позовних вимог (а.с.82-89, т.2) . На теперішній час спір стосуються наступного нерухомого майна: - квартири [ADDRESS] ; - нежитлового приміщення №2, загальною площею 141,96 кв.м, що розташоване у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; - нежитлового приміщення №1, загальною площею 104,24 кв.м, що розташоване у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; - нежитлового приміщення №2, загальною площею 65,04 кв.м, що розташоване у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 31.10.2018 року було забезпечено позов [PERSON] шляхом накладення арешту на вищевказане майно (т.2, а.с.110-111). Суд 29.11.2018 року протокольно залучив до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 21.01.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 18.04.2019 року. Матеріали цивільної справи з 12.04.2019 року до 29.10.2019 року перебували на розгляді в суді апеляційної інстанції за розглядом апеляційної скарги від 14.01.2019 року ОК «Граніт» на ухвалу суду від 20.03.2017 року про відкриття провадження у справі. Після повернення матеріалів цивільної справи до суду 1ї інстанції, судове засідання було призначено на 16.12.2019 року. У зв`язку з неявкою сторін 16.12.2019 року, розгляд справи відкладено на 27.02.2020 року. Суд у судовому засіданні 27.02.2020 року протокольною ухвалою задовольнив клопотання [PERSON] (а.с.57-77, т.4) та згідно ст.55 ЦПК України, ст.512 ЦК України, залучив до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] . Також суд вирішив питання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача [PERSON] згідно її клопотання від 04.12.2019 року (а.с.21-40, т.4). У судовому засіданні 27.02.2020 року були присутні представник [PERSON] авд. [PERSON] та третя особа [PERSON] . Ухвалою суду від 27.02.2020 року провадження у справі було зупинено в частині вимог про визнання права власності щодо квартири [ADDRESS] , до набрання законної сили судовим рішенням у справі №522/20122/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Берег-Будгруп», ОК «Граніт» про визнання правочину недійсним, визнання права власності. В іншій частині розгляд справи відкладено на 12.05.2020 року У судове засідання призначене на 12.05.2020 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Попружко В.В. на електронну адресу суду надав заяву про відкладення, розгляд справи відкладено на 30.06.2020 року. У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці, розгляд справи призначений на 30.06.2020 року відкладено на 22.10.2020 року. У судове засідання 22.10.2020 року з`явився представник [PERSON] адвокат Попружко В.В., зазначив, що реєстрація ТОВ «Берег-Будгруп» припинена. \~Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, [PERSON] на електронну адресу надала клопотання про відкладення розгляду справи. Суд протокольною ухвалою, у зв`язку з припиненням реєстрації ТОВ «Берег-Будгруп» без правонаступництва, виключив з кола осіб ТОВ «Берег-Будгруп». Розгляд справи було відкладено на 16.02.2021 року. \~У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. у відпустці, розгляд справи призначений на 16.02.2021 року відкладено на 19.03.2021 року. Через неявку учасників справи, у присутності представника позивача адв. Попружко В.В., розгляду справи 19.03.2021 року та 12.05.2021 року відкладався. Ухвалою суду від 07.07.2021 року за клопотанням [PERSON] провадження у справі\~за\~позовом [PERSON] правонаступник [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Граніт», за участю третіх осіб: ТОВ «Берег-Будгруп», [PERSON] , [PERSON] , в частині вимог про визнання права власності щодо квартири [ADDRESS] , було поновлено. Ухвалою суду від 07.07.2021р. було розглянуто та залишено без задоволення клопотання представника [PERSON] адв. [PERSON] про зупинення провадження у даній справі. Розгляд справи було відкладено на 21.09.2021р.. 21.09.2021р. розгляд справи був відкладений на 02.11.2021р. через відсутність доказів належного повідомлення відповідача та третьої особи. Ухвалою суду, повний текст якої складено 23.09.2021 року, було залишено без задоволення клопотання [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову. У судовому засіданні 02.11.2021 року були присутні: представник позивача адв. [PERSON] , який позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, також з`явився представник [PERSON] - адв. [PERSON] , який позовні вимоги у частині кв. [ADDRESS] не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Інші учасники процесу : відповідач ОК «Граніт» та третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, поважність причин неявки суду не повідомили, будь-яких клопотань та заяви по суті справи до суду не подали. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстави першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими. Верховний Суд у постанові від 1\~жовтня 2020\~року у\~справі №\~361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, оскільки поважність причин неявки представника відповідача та третьої особи суду не повідомлені, зважаючи на межі розгляду справи, а також належне сповіщення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третьої особи. Суд,заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно матеріалів справи, вбачається що 09 січня 2006 року між ТОВ «Берег-Будгруп» (код 32432565) в особі директора Веселова С.Р., діючого на підставі Статуту, та [PERSON] були укладені наступні договори: -договір № 612 «Про дольову участь у будівництві житла», відповідно до якого (п. 2.1.) пайовик [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві квартири [ADDRESS] , порядок оформлення права власності на яку передбачено п. 6.4 договору.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.4.1. Договору вбачається, що загальна вартість 73,42 кв.м. квартири складає 296\~616, 80 грн., що на момент складання договору еквівалентно 58\~736 долл. США по курсу НБУ за 1 долл. США 5,05 грн.. -договір № 617 «Про дольову участь у будівництві житла», відповідно до якого (п. 2.1.) пайовик [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві нежитлового приміщення\~№2 заг.пл.141,96 кв.м., розташованого на 1-му поверсі секції В житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , порядок оформлення права власності на яку передбачено п. 6.4 договору.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.4.1. Договору вбачається, що загальна вартість 141,96 кв.м. нежитлового приміщення складає 573\~518,40 грн., що на момент складання договору еквівалентно 113\~568 долл. США по курсу НБУ за 1 долл. США 5,05 грн.. -договір № 618 «Про дольову участь у будівництві житла», відповідно до якого (п. 2.1.) пайовик [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві нежитлового приміщення\~№1 заг.пл.104,24 кв.м., розташованого на 1-му поверсі секції Г житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , порядок оформлення права власності на яку передбачено п. 6.4 договору.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.4.1. Договору вбачається, що загальна вартість 104,24 кв.м. нежитлового приміщення складає 421\~129, 65 грн., що на момент складання договору еквівалентно 83\~392 долл. США по курсу НБУ за 1 долл. США 5,05 грн.. -договір № 619 «Про дольову участь у будівництві житла», відповідно до якого (п. 2.1.) пайовик [PERSON] зобов`язався прийняти дольову участь у будівництві нежитлового приміщення\~№2 заг.пл. 65,04 кв.м., розташованого на 1-му поверсі секції Д житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , порядок оформлення права власності на яку передбачено п. 6.4 договору.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно п.4.1. Договору вбачається, що загальна вартість 65,04 кв.м. нежитлового приміщення складає 262\~761, 60 грн., що на момент складання договору еквівалентно 52\~032 долл. США по курсу НБУ за 1 долл. США 5,05 грн.. У відповідності до п.6.1 договорів, запланований строк здачі будинку в експлуатацію кінець 3-го кварталу 2014 року. Згідно п.6.2 договорів, ТОВ «Берег-Будгруп» зобов`язалось протягом двох календарних місяців із моменту введення житлового будинку в експлуатацію передати пайовику квартиру за умови виконання пайовиком своїх зобов`язань щодо внесення грошових коштів у повному обсязі. Згідно п.6.3 договорів, передача квартири пайовику оформляється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі. Згідно п.6.4. договорів, оформлення права власності на квартиру здійснюється пайщиком шляхом отримання свідоцтва про право власності на підставі договору, акту прийому-передачі квартири та рішення місцевого органу влади, акту про готовність будинку до експлуатації. У підтвердження своїх зобов`язань за вищевказаними договорами первісним позивачем [PERSON] було надано до позову: - копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 80 від 08 травня 2008 року на суму 296\~616, 80 грн., виданого ТОВ «Берег-Будгруп» та довідку без номеру та дати про оплату майнових прав [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (а.с.106, 162, т.1); - копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 85 від 08 травня 2008 року на суму 573\~518, 40 грн., виданого ТОВ «Берег-Будгруп» та довідку без номеру та дати про оплату майнових прав [PERSON] на нежитлове приміщення №2 , розташоване за адресою: [ADDRESS] (а.с.141, 164, т.1); - копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 86 від 08 травня 2008 року на суму 421\~129, 65 грн., виданого ТОВ «Берег-Будгруп» та довідку без номеру та дати про оплату майнових прав [PERSON] на нежитлове приміщення №1 , розташоване за адресою: [ADDRESS] , перший поверх (а.с.148, 164, т.1); - довідку без номеру та дати про оплату майнових прав [PERSON] на нежитлове приміщення №2 , розташоване за адресою: [ADDRESS] , перший поверх (а.с.155). Суд вбачає, що за розглядом справи № 522/5481/19 за позовом [PERSON] як правонаступника [PERSON] до Обслуговуючого кооперативу «Граніт» про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , судом було прийнято рішення 19 березня 2021 року про відмову в задоволенні позовних вимог. Вказане рішення суду від 19.03.2021 року було оскаржено [PERSON] .. Між тим,\~за розглядом\~вказаної справи\~судом першої\~інстанції було\~встановлено,\~що 20 лютого 2012 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОК «Граніт» був укладений договір «Про будівництво житлового будинку по [ADDRESS] », предметом якого було виконання будівельно-монтажних робіт по завершенню будівництва другої черги житлового комплексу «Акапулько-2», що складається з п`яти секцій житлового будинку з підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] . 25.07.2016 року між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОК «Граніт» було укладено додаткову угоду № 2 до договору на будівництво житлового будинку по [ADDRESS] , від 20.02.2012 року, укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» та ОК «Граніт», відповідно до якого доповнено договір пунктом 4.1.10, яким надано право ОК «Граніт» підписувати акти прийому-передачі на нерухоме майно та інші необхідні документи що будуть необхідні для реєстрації права власності пайщиками у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.111-112, справа №522/5481/19). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань припинено юридичну особу ТОВ «Берег - Будгруп» (код ЄДРПОУ 32432565) у зв`язку з визнанням ТОВ банкрутом на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року у справі № 916/1582/16. Судом встановлено,\~що у березні 2016 року будинок був введений в експлуатацію ОК «Граніт», що підтверджується інформацією з офіційного сайту Державної архітектурно-будівельної інспекції України (http://www.dabi.gov.ua/), яка є відкритою (скіншот з сайту додано до позовної заяви). Будинок введений в експлуатацію на підставі Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрованої Департаментом ДАБІ в Одеській області 03.03.2016р. за № ОД 143160631723, замовник Обслуговуючий кооператив «Граніт». 06.12.2017р. Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано розпорядження № 540 «Про присвоєння адреси: [ADDRESS] , житловому комплексу (ІІ черга), який побудований за адресою: [ADDRESS] (будівельний номер), вказане розпорядження наявне в матеріалах справи) (а.с.63, т.2). Також, згідно матеріалів справи встановлено, що 28.11.2019 року [PERSON] (первісний кредитор) та [PERSON] (новий кредитор) уклали договори відступлення права вимоги за договорами № 612, № 617, №618, №619 Про дольову участь будівництва житла від 09.01.2006 року (а.с.62-77, т.4). Відповідно до п.1.1. зазначених договорів від 28.11.2019 року, Первісний кредитор передав (відступив) Новому кредитору, а Новий кредитор прийняв права вимоги пайовика, які належать Первісному кредитору за Договорами № 612, № 617, №618, №619 Про дольову участь будівництва житла від 09.01.2006 року, укладеними між Первісним кредитором і ТОВ «Берег-Будгруп». У матеріалах справи також відсутні будь-які докази реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомості за [PERSON] або [PERSON] (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20.09.2021 року (а.с.205-250, т.4, а.с1-19, т.5). Також судом встановлдено, що на розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/20122/19 за позовом [PERSON] \~до Обслуговуючого кооперативу «Граніт»,\~ [PERSON] , [PERSON] , Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» про визнання правочину недійсним за зустрічним\~позовом [PERSON] до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу\~«Граніт»,\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп»\~про визнання недійсним договору. За розглядом вказаної справи 19 серпня 2020 року судом було постановлено рішення, яким позов [PERSON] задоволено частково, зокрема : -Визнано недійсним договір №612 про пайову участь у будівництві житла від 09.01.2006 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп» та [PERSON] щодо будівництва квартири [ADDRESS] . -Визнано за [PERSON] майнові права на квартиру [ADDRESS] , у відповідності до Договору №537 про пайову участь в будівництві житла від 06.01.2006 року та Додаткової угоди №1 від 04.02.2014 року до Договору №537 про пайову участь у будівництві житла від 06.01.2006 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Обслуговуючого кооперативу\~«Граніт»,\~Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег-Будгруп»\~про визнання недійсним договору залишено без задоволення. Вказане рішення Приморського районного суду м. Одеси було залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 10.06.2021 року (а.с.155-178, т.4). У даній справі суди, встановивши, що [PERSON] з 06.01.2006 року є першим інвестором у будівництво спірної квартири на підставі договорів, які є чинними та у встановленому порядку не визнані недійсними, отримала акт приймання-передачі квартири, що дає їй право після введення будинку в експлуатацію оформити право власності на спірну, зарезервовану забудовником квартиру, дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору № 612 від 09.01.2006 року, оскільки Товариство, не ініціюючи розірвання договорів, укладених із [PERSON] у 2006 році, не мало права укладати договір інвестування щодо зарезервованого та оплаченого [PERSON] об`єкту будівництва, оскаржуваний договір № 612 від 09.01.2006 року, укладений сторонами пізніше ніж договір [PERSON] і жодні практичні дії щодо реалізації своїх повноважень за вказаним договором № 612 ні [PERSON] , ні [PERSON] не вчинялись. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Згідно із частинами 1, 4 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. відповідно до ч. 1 ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.). Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання. Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.). У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Закріплений у п. 1 ч. 2 ст.\~319\~ЦК України принцип, відповідно до якого дії власника щодо його майна не повинні суперечити закону, є загальним універсальним обмеженням прав власника. Відсутність прямої заборони в законі надає власнику широке коло можливостей для здійснення права власності, в той час як заборона на здійснення певних дій є механізмом стримання власника. Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком того, яке відповідно до закону не може їм належати. Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України). Згідно із ст.\~190\~ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. До майнових прав належить, зокрема, право вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпорядження майном (наприклад: спадкові права; права вимоги особи за зобов`язаннями, за якими вона є кредитором; виключні права автора і под.), право вчиняти дії щодо оформлення права власності на майно. У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Захист майнових прав здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. За нормами ЦК України підставами виникнення (набуття) права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини. Право власності може набуватися різними способами, які в науці традиційно поділяються на дві групи: первинні, тобто такі, що не залежать від прав попереднього власника на майно, та похідні, за яких право власності на майно переходить до власника від його попередника в порядку правонаступництва. Згідно з нормами ЦК України до первинного способу набуття права власності, зокрема, належить набуття права власності на новостворену (виготовлену) річ (у т. ч. на об`єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК України). Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правовстановлюючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів. Відповідно до положення ч.2 ст.328 ЦК України, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Для набуття набувачем права власності на майно наявність таких складових: укладення договору (в передбачених статтями 208, 209\~ЦК України випадках - нотаріальне посвідчення або письмова форма); виконання договору та у визначених законом випадках - державна реєстрація. При цьому сторони договору вправі встановити додаткові (відкладальні або скасувальні) умови, а при переході права власності на рухомі речі - самостійно визначати момент переходу права власності. Відповідно до статей 526, 527, 530 - 532 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто, укладаючи 09.01.2006 року Договори між ТОВ «Берег-Будгруп» (код 32432565) та [PERSON] № 617 №618 та №619 «Про дольову участь у будівництві житла», [PERSON] отримав обмежене речове право, за яким він, як власник цього права, наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно в майбутньому. Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному позивачем. Так, згідно зі статтею 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. На час укладення сторонами договорів про фінансування будівництва правовідносини щодо залучення коштів фізичних осіб з метою фінансування будівництва, порядку управління цими коштами регулювалися Законами України\~«Про фінансово-кредитні\~механізми і\~управління майном\~при будівництві\~житла та\~операціях з\~нерухомістю» від\~19\~червня 2003\~року №\~978-IV та «;Про інвестиційну діяльність» від 18 вересня 1991 року № 1560-XII. У постанові від 04 липня 2018 року у справі N 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип\~реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в частині 1 статті 317 ЦК України, у тому числі й право володіння. Судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Ні зазначеними вище нормами, ні нормою статті 331\~ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений\~об`єкт нерухомості на підставі судового рішення. Порядок оформлення права власності на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкту в експлуатацію визначено зазначеними нормами. Отже, установивши, що предметом спірних договорів є лише майнові права на нерухоме майно, суд доходить висновку про неможливість визнання за позивачем права власності на нерухомість, оскільки за змістом укладених договорів [PERSON] отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно. Беручи до уваги, що моментом виникнення майнових прав, а саме: суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності, яке [PERSON] та [PERSON] на спірну нерухомість не набуте, вимоги [PERSON] як правонаступника [PERSON] про визнання її власником спірної нерухомості не ґрунтуються на законі. Зазначена правова позиція також підтверджується судовою практикою Верховного суду України, а саме Постановою від 18.02.2015 р. по справі №6-244цс14, а також Постановою Верховного суду від 18.07.2018 р. по справі №761/23860/15-ц. За правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Для отримання права власності саме на Новозбудоване майно позивачем необхідна наявність ряду правопороджуючих фактів. Такі факти вказані в п. 6.4. договорів від 09.01.2006 року та діючим законодавством щодо порядку реєстрації речових прав на нерухоме майно, та такими фактами, зокрема, є: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудоване майно №604 від 09.01.2006 року. Крім того позивачем не надано в підтвердження технічних характеристик спірних об`єктів нерухомості - технічний паспорт та судом не встановлено, що спірні об`єкти (нежитлові приміщення) відповідають технічним характеристикам, які зазначені в договорах №617, 618 та №619 «Про дольову участь у будівництві житла» від 09 січня 2006 року укладеного між ТОВ «Берег-Будгруп» (код 32432565) в особі директора Веселова С.Р., діючого на підставі Статуту, та [PERSON] . Окрім того, вимоги [PERSON] із приводу квартири [ADDRESS] не підлягають задоволенню, зважаючи на те, що спірний договір №612 від 09.01.2006 року був визнаний судом недійсним та власником квартири є [PERSON] . Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначає частина друга вказаної статті. В абзаці дванадцятому цієї частини передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Велика Палата\~Верховного Суду\~у постанові\~від 22.09.2020\~року по\~справі №\~127/18934/18 зазначила, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту. За викладеного суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] та відмовляє в їх задоволенні. Окрім того, відповідно до пункту 5.3.3. договорів Про дольову участь будівництва від 09 січня 2006 року «пайщик имеет право передавать свои права и обязанности по данному Договору третьим лицам только с согласия предприятия в порядке, предусмотренном п. 9.2. Договора.» (рос). 28 листопада 2019 року [PERSON] та [PERSON] без дотримання умов договору №617, 618, 619 від 09 січня 2006 року, яким визначено про право передавати свої права і обов`язки по цьому договору третім особам лише зі згоди підприємства (в порядку п.9.2. договору), уклали договір відступлення прав вимоги за договорами №617, №618 та №619 про пайову участь будівництва житла від 09 січня 2006 року без згоди Товариства. Більш того, 21 липня 2016 року ухвалою Господарського суду Одеської області по справі №916/1582/16 було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Берег- Будгруп», а 24 липня 2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було розміщено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Берег-Будгруп» Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом» (в редакції станом на 16.01.2016 р.), банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; Відповідно до абз.7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом», кредитор це юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя). Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Із наданих [PERSON] доказів, які були додані до позовної заяви, вбачається, що вимоги Позивача виникли ще у березні 2016 року (строку прийняття будинку в експлуатацію), тобто до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Берег-Будгруп». Отже, [PERSON] був конкурсним кредитором та виявивши факт порушення ТОВ «Берег-Будгруп» зобов`язань за Договором № 617, 618, 619 та того, що відносно товариства порушено справу про банкрутство, з метою захисту своїх прав, мав звернутись до Господарського суду Одеської області із письмовою заявою з вимогами до ТОВ «Берег -Будгруп» як до боржника. Зазначена заява повинна була бути подана до суду протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто до 25 липня 2016 р. Однак, [PERSON] у встановлений законодавством строк, не заявив про свої вимоги до боржника - ТОВ «Берег-Будгруп», внаслідок чого, вимоги останнього вважаються погашеними, а зобов`язання припиненими. Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Господарського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року по справі № 916/1582/16 про банкрутство ТОВ «Берег-Будгруп». Так, в п.5 резолютивній частині ухвали зазначено, що: «Відповідно до п.4 ст. 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом» у випадках, передбачених пунктами 4-7 частини першої цієї статті, господарський суд в ухвалі про припинення провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню». У позовній заяві позивач посилається на те, що ОК «Граніт» став правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Берег - Будгруп», як забудовника житлового будинку за будівельною адресою: [ADDRESS] . У пунктах 16.2 та 16.3 договору на будівництво житлового дому [ADDRESS] зазначено: «распределение жилых и нежилых помещений, а также машино-мест в подземном паркинге между Сторонами производится в соответствии с Протоколом распределения жилых и нежилых помещений, а также машино-мест в подземном паркинге, который является неотъемлемой частью настоящего договора. Распределение общей площади жилых та нежилых помещений осуществляется следующим образом: заказчик передает Застройщику - генподрядчику имущественные права на жилые помещения общей площадью 4191,45 кв.м., нежилые помещения общей площадью 1049,95 кв.м., машино - места в подземном паркинге в количестве 120 шт., согласно приложения № 3» (рос). Однак, як вбачається з Декларації про готовність до експлуатації об`єкта загальна площа будівлі становить 46 549,3 кв.м.. Тобто, ОК «Граніт» не може вважатися правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Берег-Будгруп» так як, відповідно до договору на будівництво жилого дому по [ADDRESS] , до ОК «Граніт» перейшли у якості винагороди майнові права лише на частину жилої та нежилої площі будинку по зазначеному будинку й у матеріалах справи відсутні докази виникнення з будь-яких підстав договірних зобов`язань ОК «Граніт» перед [PERSON] (правонаступник [PERSON] ). Отже, ОК «Граніт» є неналежним відповідачем по даній справі, так як набув права на частину жилої та нежилої площі будинку за зазначеною адресою на законних підставах, у якості винагороди та не є правонаступником ТОВ «Берег-Будгруп», тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ОК «Граніт» недоведеними. Відповідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У відповідності до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed