Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок [ADDRESS] . [PERSON] є дідом позивача, який мав два сина: [PERSON] (батько позивача) та [PERSON] . Батько позивача [PERSON] помер задовго до відкриття спадщини [INFO] . Таким чином після померлого [PERSON] спадкоємцями першої черги є син - [PERSON] та [PERSON] за правом представлення як донька сина спадкодавця, який помер до відкриття спадщини. Про те, що позивачка є спадкоємицею першої черги вона дізналася після закінчення строку на прийняття спадщини, коли отримала з Другої запорізької державної нотаріальної контори повідомлення №2005/02-14 від 23.10.2018 року про відкриття спадщини. Крім того, позивачка вказує на наявність обставин, що склалися в неї у2018 року, які перешкоджали вирішенню спадкових питань. Позивачка вказує на наявність хронічних захворювань в матері та сина у вказаний період, перебування з 5 липня 2018 року по 10 серпня 2018 року у якості вихователя на базі відпочинку «Енергодар», а також перебування з 24.09.2018 року по 21.10.2018 року на відпочинку у м. Яремчі. Позивачка просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . Позивачка в судове засідання не з`явилася. Представник подав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та представника позивачки. Підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав заяву про слухання справи за його відсутності. Заперечив щодо можливості задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 24.04.2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Другої Запорізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] . Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] є донькою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є сином [PERSON] . Згідно з медичними документами [PERSON] , 1953 р.н. має хронічні захворювання та перебуває під наглядом лікаря. Відповідно до консультативного висновку спеціаліста [PERSON] має алергічний рінит. Перебування [PERSON] з 5 липня 2018 року по 10 серпня 2018 року у якості вихователя на базі відпочинку «Енергодар» підтверджується талоном №196. Відповідно до довідки [PERSON] перебувала на базі відпочинку « [INFO] Work» у м. Яремча з 24.09.2018 року по 21.10.2018 року. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2\~статті 1220 ЦК України). Згідно\~зі ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Матеріали справи свідчать про те, що після смерті [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачка не зверталася. При цьому позивачка не заперечує, що вона знала про смерть спадкодавця. Правила частини третьої 1272\~ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як свідчить тлумачення частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини слід віднести причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15, постановах Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 192/1663/17. Згідно ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення позивачкою дій із прийняття спадщини. Оцінюючи доводи позивача, суд приходить до висновку про відсутність у позивачки об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для своєчасного прийняття спадщини. Так позивачці було відомо про смерть спадкодавця і не була обмежена у можливості вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. А юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини - не є тими поважними причинами, що є підставою для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: dismissed