Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] із вимогою про визнання за [PERSON] права власності на 6/100 частин домоволодіння під № 37 по вулиці Одинцова у місті Одесі; встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини, яка відкрилася після смерті дружини, [PERSON], померлої 24 березня 2011 року; визнання за позивачем право власності на 6/100 частин домоволодіння під № 37 по вулиці Одинцова у місті Одесі, що складається з однієї житлової кімнати літ 1-1, площею 8,2 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 7,4 кв. м., тамбура літ. «І» площею 3,4 кв. м. в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 24 березня 2011 року померла [PERSON], дружина позивача. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 6/100 будинку № 37 по вул. Одинцова у м. Одесі на підставі рішення Малиновської районної адміністрації м. Одеси від 30 квітня 2010 року № 371/01-06 про затверджено перерахунку ідеальних часток співвласників у домоволодінні за адресою м. Одеса, вул. Одинцова, 37, раніше частка [PERSON] складала 9/25 частин цього домоволодіння, але оформити право власності не встигла. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками решти часток у спірному домоволодінні під № 37 по вулиці Одинцова у м. Одесі. Спадкоємцем за законом є позивач та у встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно не отримав, так як дружина позивача не зареєструвала своє право власності на спірну частку житлового будинку. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю та на позовних вимогах наполягав у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяву про визнання позову [PERSON] у повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. 02 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД №158808 від 02 листопада 2010 року, запис №567. 24 березня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №256726 від 24 березня 2011 року, запис №675, у звязку з чим відкрилася спадщина. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2001 року у справі №2-976/01, встановлений факт прийняття [PERSON] спадкового майна, яке відкрилось після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 29 червня 2000 року; визнано за [PERSON] право власності на 9/25 частин домоволодіння № 37 по вул. Одинцова у м. Одесі. Згідно листа КП «ОМБТІ та РОН» від 06 жовтня 2011 року за №291972.70, вбачається, що видати Витяг з реєстру прав власності для оформлення спадщини на 9/25 частин домоволодіння № 37 по вулиці Одинцова, яка належить [PERSON] на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2001 року справа №2-976/01 неможливо в звязку з тим, що у домоволодінні відбувся перерахунок ідеальних часток, який затверджений Малиновською районною адміністрацією від 30 квітня 2010 року №371/01-06 згідно якому, частка [PERSON] змінилася і складає 6/100 частин домоволодіння. Право власності на 6/100 частин домоволодіння [PERSON] не оформила. Відповідно до довідки (виписка із будинкової книги про склад сімї та реєстрації) від 21 травня 2015 року за 3475, довідки СОН «Курсаки» від 21 травня 2015 року за №474, у домоволодінні № 37 по вулиці Одинцова (колишня назва 2-а Степна) у м. Одесі зареєстрована та проживала [PERSON] з 04 серпня 1969 року по день смерті 24 березня 2011 року. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до технічного паспорту від 06 жовтня 2011 року, виданого на імя [PERSON], 6/100 частина домоволодіння під № 37 по вулиці Одинцова у місті Одесі, що складається з однієї житлової кімнати літ 1-1, площею 8,2 кв. м., кухні літ. 1-2 площею 7,4 кв. м., тамбура літ. «І» площею 3,4 кв. м. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлої 24 березня 2011 року, на підставі ст. 1261 ЦК України, є тільки її чоловік [PERSON], позивач по справі. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене майно позивач не отримав, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація на спірну частину майна, про що свідчить постанова нотаріуса від 03 листопада 2015 року за №4360/02-31. На сьогоднішній момент позивач позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки померла за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно право власності на 6/100 частину домоволодіння під № 37 по вулиці Одинцова у місті Одесі, яка належала [PERSON], померлої 24 березня 2011 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). За п. 6 цього ж Пленуму незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1270\~\~ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється\~\~у\~\~шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Враховуючи обставини справи, а також визнання позову відповідачами, які є співвласниками решти часток у спірному домоволодінні, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. У зв'язку зі смертю [PERSON], померлої 24 березня 2011 року, відкрилась спадщина, враховуючи, що позивач подав заяву про прийняття спадщину за правилами ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~він вважається таким, що прийняв спадщину, суд вважає доведеним, що позивач вступив у спадщину, набувши на неї право. Позивач прийняв цю спадщину, інші особи відсутні, які вправі претендувати на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати право позивача таким, що підлягає захисту, визнавши за ним право власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: partial