Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

До Снятинського районного суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона, [PERSON] [INFO] є дочкою відповідача [PERSON], на даний час вона є вже повнолітньою, навчається у ВПУ №14 м. Коломия і є інвалідом ІІІ групи, а тому потребує матеріальної допомоги. Її батько відповідач по справі перебував із її мамою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після розірвання шлюбу вона залишилася проживати із матір'ю, а батько сплачував аліменти на її утримання, проте по досягненню повноліття стягнення аліментів було припинено. На даний час батько отримує пенсію по інвалідності та працює у людей по найму, тому. відповідно має доходи, має власний будинок і земельну ділянку та аліментів не сплачує. Її мати часто хворіє і проходить стаціонарне лікування, а вона проживає у бабусі, матеріально допомагати мама їй не може. На даний час батько на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а мати не в змозі самостійно утримувати її, та у зв'язку з тим, що їй необхідні кошти на оплату навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, тощо, то позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на період навчання до 30.06.2017 р. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-НМ №080084), однак не бере участі в її утриманні у зв'язку з продовженням навчання після досягнення нею 18 років. Як вбачається із Посвідчення серії ААГ №079080 [PERSON] є інвалідом дитинства ІІІ групи. Із довідки Вищого професійного училища №14 м. Коломиї №3226 від 27.05.2016р. [PERSON] навчається у ВПУ №14 м. Коломиї на денній формі навчання з 01.09.2014р. по 30.06.2017р. Відповідно до довідки Пенсійного фонду України в Снятинському районі №3464/03 від 06.09.2016р. вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у Снятинському районі, як одержувач пенсії по інвалідності ІІ групи загального захворювання довічно, розмір пенсії 1230,00 грн. Згідно повідомлення Снятинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області [PERSON] жодних аліментів не сплачує, стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] припинено по досягненню дочкою повноліття. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, а саме з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно на період навчання до 30.06.2017 р. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому із відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved