Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], з позовною заявою до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди, спричиненою втратою працездатності, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Красноармійську. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 01.12.2008 року по 25.12.2013 року, та з 17.02.2014 року по 11.12.2015 року. Наказом №2153 ок від 17.12.2015 року був звільнений з шахти за п. 2 ст. 40 КЗпП України, у звязку з невідповідністю робітника за станом здоровя. 10 червня 2009 року при виконанні трудових обовязків, в результаті падіння фрагменту породи, який упав позивачу на праву стопу, його було травмовано, що потягло за собою закритий крайовий перелом основи о/ф першого пальця правої стопи, забій, здавлювання правої стопи. За результатами проведення розслідування нещасного випадку 14.06.2009 року, комісією були складені акти розслідування нещасного випадку форми Н-5 та акт №44 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. За висновком МСЕК було встановлено вперше 10% втрати працездатності. Після проведення повторного огляду в 2015 році процент втрати працездатності було знижено до 5%. 30 серпня 2015 року, перебуваючи на робочому місці та виконуючи свої трудові обовязки по промивці емульсією системи зрощування комбайну, при подачі тиску емульсії, він не втримав рукав високого тиску, внаслідок чого, металевий наконечник рукава вдарив його в область обличчя, наслідком чого він отримав травму: важку контузію, хімічний опік (лужний) 2 ступені рогівки та коньюктиви обох очей; гемофтальм, ретробульбарна гематома, дислокація хрусталика лівого ока, закрита черепно-мозкова травма, струс мозку. Даний нещасний випадок було повязано з виробництвом. Внаслідок чого, були складені акти розслідування нещасного випадку (Н-5) та про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом (Н-1) №51. У звязку з зазначеною травмою 30.08.2015 року МСЕК було встановлено 75% втрати працездатності. 19 січня 2017 року позивач був повторно оглянутий Міжрайонною офтальмолого-кардіологічною МСЕК міста Краматорська. Була встановлена 2 група інвалідності по зору: з 01.01.2017 року по 01.02.2019 рік 75% втрати працездатності по травмі 30.08.2015 року та 5% по травмі від 10.06.2009 року. Загальна втрата працездатності складає 80%. Внаслідок трудових каліцтв на шахті, Фондом соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань позивачу були призначені страхові виплати. У звязку з отриманими травмами на виробництві позивачу була спричинена моральна шкода, яка виражається у наступному: після отримання травми 14.06.2009 року він відчував сильний фізичний біль, деякий час був позбавлений можливості проживати звичним життям. Отримана травма тривожить позивача по теперішній час. А після травмування 30.06.2015 року, спосіб життя позивача взагалі змінився. Він відчуває сильний головний біль, постійне запаморочення. Деякий час позивач взагалі нічого не бачив. Йому було проведено операцію ока. На сьогоднішній день лівим оком позивач взагалі нічого не бачить. Травма ока не підлягає лікуванню, оскільки атрофувався лівий очний нерв. В свою чергу, у позивача різко погіршився зір правого ока. Лікарі рекомендували позивачу провести в майбутньому операцію на правому оці. Втративши частково зір, позивач позбавлений можливості відчувати повноцінне життя. В нього є маленька дитина, яка потребує багато уваги, однак позивач не має можливості повноцінно приділяти їй увагу. У звязку з травмою, позивач не має можливості керувати своїм автомобілем, возити свою сімю за необхідністю. Після травмування, позивач почував себе недієздатним та пригніченим, не мав можливості допомагати своїй сімї. Факт фізичного болю, який переніс в результаті травми, являється для нього стресом. На теперішній час позивач відчуває себе втраченим для суспільства та родини людиною. Його фізичний та моральний стан не дозволяє йому відчувати себе повноцінною людиною, майже постійно перебуває в подавленому стані. Позивач зазначає, що в достатньо молодому віці втратив працездатність, оскільки йому ще не виповнилося 30 років. Працювати за фахом за станом здоровя він не має можливості. Враховуючи те, що після каліцтва та прати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичні нездужання та послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного в трудовому відношенні громадянина. Позивач просить стягнути з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» на його користь на відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків суму у розмірі 70000,00 гривень. Позивач та представник позивача до судового засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.43, 44). Представник відповідача ПАТ «ШУ «Покровське» до судового засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву. В запереченнях зазначив, що позовні вимоги вважають занадто завищеними. Просить суд відмовити в задоволені позову. Справу просить розглянути у відсутності представника відповідача (а.с.41). Представник третьої особи - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Красноармійську, до судового засідання не зявився, суду надали відзив на позовну заяву в якому зазначили, що просять суд розглядати справу за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с.38). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] працював у ПАТ «ШУ «Покровське» в період з 01.12.2008 року по 25.12.2013 року. 25 грудня 2013 року був звільнений з шахти за ст. 38 КЗпП за власним бажанням. В період з 17.02.2014 року по 11.12.2015 року працював у ПАТ «ШУ «Покровське» на посаді гірничого робітника очисного забою 5 розряду з повним робочим днем. 24.11.2014 року позивача переведено на посаду машиніста гірних вимочних машин 5 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. 11.12.2015 року був звільнений з шахти за ст. 40 КЗпП України у звязку з невідповідністю робітника за станом здоровя (а.с.4-7). Згідно довідки про результати визначення ступенів втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 19.01.2017 року № 0041227 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності по зору, повторно по сукупності 80% відсотків з 01.01.2017 року по 01.02.2019 року з них: 75% по трудовому каліцтву від 30.08.2015 року, 5% по трудовому каліцтву від 10.06.2009 року. Потребує у медикаментозному лікуванні та оперативному (при необхідності) (а.с.27). Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною комісією від 19.01.2017 року, серія АВ №0868352, [PERSON] встановлено другу групу інвалідності по зору, причина інвалідності: трудове каліцтво (а.с.28). Відповідно до епікризу історії хвороби №5145/574 від 18.01.2017 у звязку з виробничою травмою перебував на стаціонарному лікуванні в Димитрівській центральній міській лікарні в період з 10.06.2009 року по 23.06.2009 року з діагнозом: закритий крайовий перелом основи основної фаланги 1 пальця правої стопи, забій, здавлення правої стопи (а.с.8). Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 10.06.2009 року о 06 год. 00 хв., затвердженого 14.06.2009 року, за формою Н-5, з [PERSON] стався нещасний випадок 10.06.2009 року на ПАТ «ШУ «Покровське». Причинами нещасного випадку зазначені: не приведення робочого місця в безпечний стан; п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірника очисного вибою»; п. 11.21.1 «Системи управління охороною праці в вугільній промисловості України»; ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 2.11 Колективного договору підприємства на 2009-2001 р. Комісія прийшла до висновку, що у відповідно до п. 14 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві, і по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (а.с.22-23). Відповідно до акту №44 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений 14.06.2009 року, за формою Н-1, зазначено, що [PERSON] допустив порушення вимог законодавства про охорону праці. Причиною нещасного випадку зазначено: не приведення робочого місця в безпечний стан (а.с.20-21). У звязку з виробничою травмою, отриманою 30 серпня 2015 року о 19:30 год., [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в період з 31.08.2015 року по 29.09.2015 року в Комунальному закладі «Дніпропетровська обласна клінічна офтальмологічна лікарня» з діагнозом: контузія, хімічний опік роговиці та слизистої обох очей, гемофтальм, травматична ретинопатія, катаракта правого ока, ретробульбарна гематома, гемофтальм, мідріаз, дислокація лівого ока, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №1121 (а.с.9). Згідно акту розслідування нещасного випадку, що стався 30.08.2015 року о 19 год. 30 хв., затвердженого 03.09.2015 року, за формою Н-5, з [PERSON] стався нещасний випадок 30.08.2015 року на ПАТ «ШУ «Покровське». Причинами нещасного випадку зазначені: порушення технологічного процесу: виконання промивки зрошувальної системи комбайну JOY-4LS з порушенням технологічного процесу: рукав високого тиску 12 мм для подачі емульсії на комбайн JOY-4LS у місці зєднання не був фіксований запобіжною чекою; знаходження потерпілого в небезпечній зоні під час подачі тиску емульсії з гідросистеми механізованого комплексу 3КД-90Т на зрошувальну систему комбайну JOY-4LS; порушення п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірника очисного вибою», п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті машиніста гірничих виїмкових машин»; ст. 14 Закону України «Про охорону праці», п. 2.11 Колективного договору підприємства на 2013-2015 р. Невиконання посадових обовязків: відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт у зміну з боку інженерно-технічного персоналу дільниці №1; порушення п.4.1. «Посадової інструкції гірничого майстра дільниці з видобутку вугілля». Комісія прийшла до висновку, що у відповідно до п. 15, пп. 1 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, підлягає обліку на підприємстві, і по ньому необхідно скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (а.с.10-14). Відповідно до акту №51 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений 03.09.2015 року, за формою Н-1, зазначено, що [PERSON] допустив порушення технологічного процесу, а саме: виконання промивки зрошувальної системи комбайну JOY-4LS з порушенням технологічного процесу: рукав високого тиску О12 мм для подачі емульсії на комбайн JOY-4LS у місці зєднання не був фіксований запобіжною чекою; знаходження потерпілого в небезпечній зоні під час подачі тиску емульсії з гідросистеми механізованого комплексу 3КД-90Т на зрошувальну систему комбайну JOY-4LS; невиконання посадових обовязків: відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт у зміну з боку інженерно-технічного персоналу дільниці №1 (а.с.16-19). Відповідно до медичних висновків Державної установи «Інститут очних хвороб і тканинної терапії імені [PERSON] НАМН України» [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні №5 посттравматичної патології ока в періоди з 27.10.2015 по 05.11.2015 року, з 21.04.2016 по 29.04.2016 року, з 05.10.2016 року по 17.10.2016 року (а.с.24-26). Правовідносини сторін регулюються статтею 237-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Відповідно до роз'яснень, наданими в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~зі змінами, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1\~КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обовязків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року\~за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоровя, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обовязків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обовязку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно зі статтями\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 4 статті 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва,використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 43 Конституції України\~визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із нещасними випадками на виробництві, які є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з ушкодженням здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров'я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров'я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу в медикаментозному лікуванні. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у оперативному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоровя потрібен певний час та грошові кошти. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 60000 гривень. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~ Частина 3\~ст.88 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п. 2 п. 1 ч. 2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена ставка судового збору - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. \~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі ч.1\~ст.4 Закону України «Про судовий збір»\~судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1600,00 грн. Отже, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial