Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 08.10.2014 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON], Інспекції ДАБК в Одеській області, третя особа Одеська міська рада про визнання протиправною та скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої ІДАБК в Одеській області за № ОД 142012087537 від 30.05.2012 року, замовник [PERSON]; визнання недійсним свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], серія та номер 7484190, видане 18.07.2013 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я [PERSON]; скасування державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]; визначення порядку виконання рішення, вказавши, що воно є підставою для скасування Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 51,5 кв.м.; зобов'язання [PERSON] власними силами і за рахунок власних коштів привести самочинно реконструйовану квартиру [ADDRESS], до попереднього стану згідно із технічною документацією на квартиру та знести самовільно зведену прибудову; стягнення з [PERSON] усіх судових витрат на користь позивача. Позивач посилалась на те, що є власником квартири [ADDRESS], розташованої на другому поверсі будинку. Відповідач [PERSON] самовільно, без відповідних дозвільних документів, провів реконструкцію квартири [ADDRESS], шляхом прибудови до приміщення площею 28,1 кв.м., а покрівля цього приміщення виступає під вікна квартири позивача, під час дощів вода затікає на стіну її квартири, виникає шум. [PERSON] зазначає, що факт самовільної реконструкції квартири [PERSON] підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №1519/2-1056/2011 від 01.02.2011 року, яким [PERSON] зобов'язано спірну прибудову демонтувати. Оскільки [PERSON] за відсутності будь-яких дозволів на будівництво здійснив прибудову, [PERSON] вважає протиправною декларацію про готовність спірного об'єкта до експлуатації та видане на її підставі свідоцтво про право власності відповідача на реконструйовану квартиру, також відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, що не була відведена для цієї мети, за відсутністю дозволу чи належно затвердженого проекту на будівельні роботи, тому [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, на підставі наданих нею доказів та пояснень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. 25.11.2014 року [PERSON] подав до суду письмові заперечення, згідно яких позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що він є власником квартири [ADDRESS], яка на теперішній час в установленому законом порядку компетентним органом була прийнята в експлуатацію та в теперішній час не є самочинною, тому заявлені позовні вимоги є безпідставними. Представники співвідповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та третьої особи Одеської міська рада в судове засідання не з'явились, повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістили. До суду надійшли заперечення за підписом представника третьої особи - Одеської міської ради за довіреністю - [PERSON], згідно яких вона вважала, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства, зокрема визнання протиправною та скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, що відноситься до адміністративного судочинства та повинно розглядатися за нормами КАС України, у зв'язку із чим представник просила провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст. 205 ЦПК України. Проаналізувавши подані представником третьої особи заперечення про закриття провадження у справі, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню. Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №5 від 01.03.2013 року визначено, що якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (суб'єкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і суб'єктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК. Ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Враховуючи, що оскарження позивачем декларації, прямо пов'язано з правом власності відповідача на нерухоме майно, суд вважає, що не підлягає закриттю провадження по справі за даним позовом, як в цілому, так і в частині визнання протиправною та скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мешкає та є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 14.05.1999 року УЖКГ Виконкому Одеської міської ради, зареєстрованим за №6-9655. Позивач [PERSON] звернулась до суду в порядку ст. 376 ЦК України із даним позовом, вказуючи що відповідач [PERSON] самовільно, без відповідних дозвільних документів, провів реконструкцію квартири [ADDRESS], розташованої на першому поверсі будинку. Відповідно до ч. 1,2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 4 ст. 376 ЦК України визначено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Роз'ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ - п.п. 4,12,24 Постанови «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 року зазначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно свідоцтва про право власності від 18.07.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 14.1 кв.м., яка є предметом даного спору. Вказане свідоцтво про право власності видане [PERSON] на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої інспекцією ДАБК в Одеській області від 30.05.2012 року № ОД 14212087537. Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав №35738059 від 05.10.2012 року право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 18.07.2012 року, було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН». Інспекція ДАБК у Одеській області є територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Відповідно до Указу Президента України «Про Положення про Державну архітектурно - будівельну інспекцію України» № 439/2011 від 08.04.2011 року Державна архітектурно-будівельна інспекція є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Державна архітектурно-будівельна інспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює контроль за виконанням приписів про усунення порушень вимог законодавства у сферах містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів та правил, у сфері житлово-комунального господарства; проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що застосовуються у будівництві, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним вимогам, рішенням; розглядає справи про правопорушення у сферах містобудівної діяльності, житлово-комунального господарства з прийняттям відповідним рішень. Декларація про готовність об'єкта до експлуатації - квартири [ADDRESS], була зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області, після узгодження усіма відповідними органами, в зв'язку з чим суд вважає, що здійснена [PERSON] реконструкція спірної квартири відповідає вимогам Законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших нормативно-правових актів, що видаються на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво об'єктів нерухомості. Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01.02.2011 року був задоволений позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] про зобов'язання особи привести самовільно реконструйовану квартиру до попереднього стану та знесення прибудови. Зазначеним рішенням в 2011 році було встановлено, що [PERSON] самовільно, без відповідних дозвільних документів, провів реконструкцію квартири [ADDRESS], шляхом будівництва прибудови площею 8,05 кв.м. та його було зобов'язано за свій рахунок, привести самовільно реконструйовану квартиру до попереднього стану згідно із технічною документацією та знести самовільно зведену прибудову. Суд враховує, що на час ухвалення рішення Малиновським районним судом м. Одеси в 2011 році, спірна прибудова була самочинною, але з 2012 року відповідач зареєстрував на неї право власності, тому на теперішній час відсутні підстави, визначені ст. 376 ЦК України, вважати спірне нерухоме майно самочинним, оскільки [PERSON] на визначених законом підставах ввів в експлуатацію та набув право власності на реконструйовану квартиру [ADDRESS]. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання протиправною, скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, скасування державної реєстрації права власності, зобов'язання особи привести самочинно реконструйовану квартиру до попереднього стану згідно з технічною документацією та знести самовільно зведену прибудову - є безпідставними та не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed