Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До Іллінецького районного суду надійшла позовна заява в якій вказано, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який за життя заповіту не залишив. Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом відповідно до ст.1261 ЦК України. Інших спадкоємців немає. До спадкового майна покійного належить: земельна ділянка (пай) площею 1,4287 га, кадастровий номер [NUMBER], розташована на території Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Іллінецька державна нотаріальна контора не видає свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] в зв'язку із тим, що покійний прийняв спадщину після смерті [PERSON], а саме земельну ділянку (пай) площею 1,4287 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Тягунської сільської ради Іллінецького району Вінницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, проте своєю заявою просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги просить задовільнити. Представник відповідача Тягунської сільської ради, в судове засідання не з'явився, голова подав до суду відповідного листа про розгляд справи за відсутності представника ради, позовні вимоги визнав повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів і задовольнити позовну заяву [PERSON] з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. 3.5 ухвали спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. У відповідності зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивач протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявляла про відмову від спадщини. Суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, яке знаходиться на території Тягунської сільської ради, Іллінецького району, Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року. На підставі викладеного та

Outcome: approved