Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 22 січня 2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року з причини несумісності характерів та різних поглядів на спільне життя. Проживають вони окремо, спільне господарство не ведеться. Позивачка вважає примирення неможливим, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області 22 січня 2010 року, актовий запис №13 (а.с.6). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року з причини несумісності характерів та різних поглядів на спільне життя. Проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved