Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди спричиненої у зв'язку із ДТП, посилаючись на наступні обставини. 06.02.2017 року приблизна о 13 годині 05 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем ДЄУ Ланос, державний номер [NUMBER], вчинив наїзд на пішохода [PERSON], що переходила проїзну частину вул. Сіверська. Внаслідок вищевказаного ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи, внаслідок вищевказаної події [PERSON] спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткостроковий розлад здоров'я, що потребують для свого лікування строк більше 6, але не більше ніж 21 день. За даним фактом ДТП було складено адміністративні протоколи за ст. 122-4 та 124 КУпАП. Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 09 червня 2017 року, [PERSON] було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 09 червня 2017 року, [PERSON] було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. В період з 06.02.2017 року по 17.02.2017 року вона перебувала на лікуванні в стаціонарному відділенні лікарні. Діями [PERSON], їй спричинені моральні та фізичні страждання, які виразилися у душевному хвилюванні. В подальшому вона була вимушена проходити стаціонарне лікування, витерплювати болісні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікуванні. Наслідки перенесеної травми привели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, чутливість, фіксованість на негативних переживаннях та інше. Дотепер продовжуються проблеми із здоров'ям у вигляді періодичних болів, необхідність дотримуватися дієти, обмеження фізичної активності на найближчий рік. Просила стягнути з [PERSON] на її користь завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 30 000 грн., завдану матеріальну шкоду в розмірі 1 295,96 грн, а також судові витрати в сумі 1 280,00 грн. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином. В зв'язку з чим, відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено наступні обставини. 06.02.2017 року приблизна о 13 годині 05 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем ДЄУ Ланос, державний номер [NUMBER], вчинив наїзд на пішохода [PERSON], що переходила проїзну частину вул. Сіверська. Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 09 червня 2017 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови Краматорського міського суду від 09 червня 2017 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 122-4 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. З даних підстав, у суду не виникає сумнівів у тому, що дорожньо-транспортна пригода була скоєна по вині відповідача [PERSON], бо згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, цей факт встановлений постановою суду, яка набрала законної чинності. Відповідно до виписки з історії хвороби №1150, [PERSON] поступила 06.02.2017 року до травматологічного відділення міської лікарні №3, виписана з відділення 17.02.2017 року на амбулаторне лікування у невропатолога поліклініки за місцем мешкання. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам особи, а також шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст.1187 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відтак, позовна вимога про стягнення із відповідача матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у вигляді легких тілесних ушкоджень є такою, що підлягає задоволенню. Що стосується стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що діями відповідача позивачу була заподіяна моральна шкода, яка полягає в порушенні сну, психологічного стану, постійній втомі, дратівливості та порушенні нормального укладу життя, що також призвело до конфліктних стосунків у родині позивача. Відтак, внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень позивач зазнала негативних переживань, тобто такі дії відповідача спричинили моральну шкоду позивачу. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 30 000,00гривень є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1280 грн. На підставі статей 16, 23, 1167, 1166, 1187 ЦК України, і

Outcome: approved