Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ «Зорі Прикарпаття», треті особи: ТОВ «Стандарт -Агро», [PERSON], ТДВ «СТДВ «Глобус», ПрАТ СК «Провідна» про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої ДТП та стягнення моральної шкоди. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 07.11.2013 року близько 18 год. 20 хв. з вини водія [PERSON], який є працівником ТОВ « Зорі Прикарпаття» та керував трактором « Т-150 », б/н, яким буксирував трактор Т-150, р.н. [NUMBER] на 44 км автошляху Лохвиця-Гадяч-Охтирка поблизу с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений його автомобіль марки ВАЗ-21104, д.н.з. [NUMBER]. Також, внаслідок ДТП він отримав легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я і перебував на лікуванні. Згідно постанови Гадяцького районного суду від 22.01.2014 року [PERSON] у вчиненому правопорушення був визнаний винним за ст. 124 КУпАП та підданий стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. В результаті пошкодження автомобіля позивачу було завдано матеріальних збитків , а саме: 24 868 грн. - матеріальні збитки, завдані йому пошкодженням автомобіля та визначені автотоварознавчим дослідженням, 1097,68 грн. - витрати на лікування. Окрім того, [PERSON] зазнав і моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав в результаті пошкодження його автомобіля, відновлення психічного стану і яку він оцінює в 20 000 грн.. Оскільки ТОВ «Зорі Прикарпаття» добровільно відмовилося відшкодувати йому вищевказані витрати та моральну шкоду, тому він звернувся до суду з даною позовною заявою та просив стягнути з відповідача 24 868 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, 20 000 - відшкодування моральної шкоди, 1097,68 грн. - витрати на лікування, 1000 грн. - витрати по оплаті авто товарознавчої експертизи, 167,40 грн. - поштові витрати та судові витрати в сумі 471,33 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Зорі Прикарпаття» Сергієнко В.І. суду зазначив, що у вищевказаному ДТП, на його думку, вина обох водіїв обопільна, тому просив суд при винесенні рішення відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, частково задовольнити позовні вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з їх доведеності належними доказами. Представник третьої особи: ТОВ «Стандарт -Агро» до суду не з'явився, надали заперечення на позовну заяву, в якому просили суд в задоволенні заявленої позивачем матеріальної шкоди в розмірі 24 868 грн. відмовити частково , в зв'язку з тим, що у вказаному ДТП фактично є вина як позивача так і відповідача. В задоволенні позовних вимог про відшкодування витрат на лікування в розмірі 1097,68 грн. відмовити частково на суму 15,82 грн., а у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити повністю. Просили справу розглянути без участі їх представника. Третя особа: [PERSON] просив суд позовні вимоги позивача [PERSON] задовольнити частково в частині їх доведеності. Представник третьої особи: ТДВ «СТДВ «Глобус» до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи ПрАТ СК «Провідна» до суду не з'явився, надали суду заяву в якій просили справу розглянути без участі їх представника. Свідок [PERSON] суду пояснив, що сам момент ДТП, яка мала місце 07.11.2013 року близько 18 год. 20 хв на 44 км автошляху Лохвиця-Гадяч-Охтирка він не бачив. Їхав із зустрічної сторони дороги, в той час була вже темна пора доби, мряка. Коли він зупинився біля позивача, то він був без свідомості, потім прийшов до тями. Бачив, що на тракторі ззаду освітлення не було, горіли передні фари. Свідки [PERSON] та [PERSON] були понятими при складені протоколу огляду місця ДТП, яка мала місце 17.11.2013 року . При огляді автомобіль позивача мав механічні ушкодження, а на тракторі Т150 К система освітлення була несправна. В результаті даної ДТП позивач також отримав тілесні ушкодження. Свідок [PERSON] суду пояснив, що буксував з [PERSON] трактор із с. Бобрик у с. Краснознаменка Гадяцького району. Рухались при ближньому світлі фар і швидкістю 10-15 км на годину, так як були несприятливі погодні умови. Після ДТП викликали швидку та працівників міліції. Судом встановлено, що [PERSON] є володільцем автомобіля ВАЗ-21104, р.н. [NUMBER], що підтверджується довіреністю виданою [PERSON] 21.11.2012 року та посвідченого нотаріусом Буринського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] і зареєстрованою в реєстрі за № 972. 07.11.2013 року близько 18 год. 20 хв. з вини водія [PERSON], який керував трактором « Т-150 », б/н, яким буксирував трактор Т-150, р.н. [NUMBER] на якому не було ввімкнено будь-яких світлових та сигнальних приладів і який не був обладнаний світло-відбиваючими приладами, на 44 км автошляху Лохвиця-Гадяч-Охтирка поблизу с. Біленченківка Гадяцького району Полтавської області сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки ВАЗ-21104, д.н.з. [NUMBER]., під керуванням водія [PERSON], що підтверджується постановою Гадяцького районного суду від 22.01.2014 року. Посилання представника відповідача ТОВ « Зорі Прикарпаття» , представника третьої особи ТОВ «Стандарт -Агро» та [PERSON] на те, що у вказаній ДТП є обопільна вина, як [PERSON] так і [PERSON] не знайшли свого підтвердження в суді. Згідно постанови Гадяцького районного суду від 22.01.2014 року, яка ніким не оскаржувалась і набрала законної сили та висновку судової автотехнічної експертизи №157 від 24.09.2014 року, в дорожній ситуації, що розглядається, дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п.п. 9.9 «г» та 19.1 «в» Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходились у причинному зв'язку з пригодою. [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ « Зорі Прикарпаття» у період з 01.03.2014 року по 31.12.2013 року на посаді тракториста-машиніста, що підтверджується наказами директора ТОВ « Зорі Прикарпаття» № 16-К/2 від 01.03.2013 року та № 241-К/2 від 31.12.2013 року. 07.11.2011 року о 18-20 год. [PERSON], працюючи трактористом - машиністом в ТОВ « Зорі Прикарпаття» на 44 км автошляху Лохвиця-Гадяч-Охтирка, керуючи трактором Т-150, б/н, здійснював буксирування трактора Т-150, р.н. [NUMBER], який належить ТОВ « Стандарт-Агро» на підставі договору суборенди від 01.03.2013 року № 13, про що не заперечували представники вказаних товариств та [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Оскільки на час скоєння ДТП - [PERSON] 07.11.2014 року перебував у трудових відносинах з ТОВ « Зорі Прикарпаття» , тому суд вважає, що відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди завданих ДТП повинне здійснювати ТОВ « Зорі Прикарпаття». Вартість матеріальних збитків, завданих володільцю автомобіля ВАЗ-21104, р.н. [NUMBER] становить 24 868 грн., що підтверджується висновком визначення вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля від 10.01.2014 року, виконаного приватним підприємством « Центр незалежної оцінки та експертизи» м. Полтава. Згідно акту прийому передачі виконаних робіт приватного підприємства « Центр незалежної оцінки та експертизи» м. Полтава, [PERSON] було сплачено 1000 грн. за надання висновку визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю ВАЗ-21104, р.н. [NUMBER]. У відповідності з вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] щодо відшкодування матеріальних збитків підлягають до часткового задоволення, а саме в сумі 24 868 грн. за пошкодження автомобіля, як такі, що підтвердженні належними доказами. Щодо стягнення витрат пов'язаних з оплатою за виготовлення висновку визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю в сумі 1000 грн., поштові витрати в сумі 167,40 грн., то суд вважає, що в цій частині позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки вказані витрати не входять до судових витрат, передбачених статтею 86 ЦПК України. Також, суд ввжає , що не підлягають стягненню і кошти в сумі 1097 грн., 68 коп., витрачені позивачем на його лікування, як такі, що не підтвердженні належними доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім того, судом встановлено, що внаслідок ДТП позивачу завдано моральні страждання, що полягали у зміні звичного укладу його життя , а тому він має право на відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, суд вважає, що моральна шкода, заподіяна внаслідок ДТП підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у меншому розмірі ніж заявлено [PERSON] з урахуванням суті позовних вимог, доведеності позивачем заподіяних йому матеріальних збитків та моральних страждань, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому суд вважає, що з ТОВ « Зорі Прикарпаття» слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у сумі 294,60 грн.

Outcome: partial