Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Акціонерне товариство «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет застави. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-банк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 640/131-САФ03.16-2 на купівлю автотранспортного засобу, та з метою забезпечення виконання вимог, того ж дня, між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу, про що 30.03.2007 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: JMBSRCS9A7U001080, державний номер: [NUMBER] . Представник позивача вказав, що [PERSON] тривалий час порушував умови кредитного договору, не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином, в результаті чого в нього виникла заборгованість в сумі 29975,82 дол. США, на підтвердження чого надав копію рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, від 04.05.2017 року, по справі № 473/1072/17. Як вказав позивач, під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем Довгань В.В. в рамках виконавчого провадження № 62042946, «Альфа-Банк» стало відомо, що автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: [NUMBER] який належить [PERSON] та виступає забезпеченням за кредитним договором було відчужено третій особі. Позивач стверджує, що оскільки на момент придбання автомобіля [PERSON] у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано обтяження на автомобіль, застава зберігає чинність при переході права власності. Враховуючи викладене, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: JMBSRCS9A7U001080. У відкрите судове засідання 09.11.2021 року представник позивача не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі (а. с. 179 180). Відповідач у відкрите судове засідання 09.11.2021 року не з`явився, до канцелярії суду його представник надав заяву про розгляду справи без участі сторони відповідача (а. с. 184). Крім того, до суду відповідачем було подано відзив на позов, в якому той вказав, що він придбав автомобіль 02.07.2015 року та який, на момент купівлі, було знято з обліку для реалізації попереднім власником. Також, відповідач вказав, що при купівлі автомобіля були відсутні будь-які обтяження, оскільки в іншому випадку правочин не могло б бути здійснено. 11.10.2013 року [PERSON] було відчужено автомобіль на користь [PERSON] , та в той час у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про обтяження автомобіля. Як вказав відповідач, оскільки у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про обтяження автомобіля, [PERSON] набула права власності без обтяжень, а тому є добросовісним набувачем, у зв`язку з чим, наступні покупці транспортного засобу, які купували його у добросовісного набувача, в тому числі і [PERSON] , також, є добросовісними набувачами та набули право власності на рухоме майно без обтяжень. Крім того, у своєму відзиві на позов відповідач просив суд застосувати строки позовної давності, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості договором кредиту № 640/131-САФ03.16-2 встановлено до 27.03.2014 року, а тому позивач мав право у позасудовому порядку звернути стягнення на предмет застави з моменту порушення [PERSON] графіку погашення заборгованості, тобто 27.03.2014 року. Враховуючи викладені обставини, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, у судове засідання 09.11.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а. с. 95). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.03.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-банк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 640/131-САФ03.16-2 на купівлю автотранспортного засобу (а. с. 9 12). З метою забезпечення виконання вимог, 28.03.2007 року було укладено договір застави транспортного засобу за № 899 (а. с. 13 14). Як вбачається з витягу про державну реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 11893476, 30.03.2007 року, на підставі договору застави № 899, від 28.03.2007 року, було зареєстровано обтяження на автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: JMBSRCS9A7U001080, державний номер: [NUMBER] . Реєстраційний номер обтяження 4730380, терміном дії до 30.03.2012\~року (а. с. 15). Заочним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, від 04.05.2017 року, по справі № 473/1072/17 стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 29 975,82 дол. США. (а. с. 20 21). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. А тому заборгованість [PERSON] перед позивачем визнана судом та не оспорюється сторонами. В силу ст. ст. 1 Закону України «Про заставу» та 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої вимоги іншій особі або переведення боргу, який виник із забезпеченої застави. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Згідно інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Одеській області у листі, від 05.03.2021 року, вих. № 31/15-71аз, 11.10.2013 року [PERSON] автомобіль, знято з обліку для реалізації та того ж дня зареєстровано за [PERSON] (а. с. 116 118). Також, згідно зазначеної відповіді, в подальшому автомобіль неодноразово відчужувався. 14.07.2015 в ВРЕР-1 м. Одеси, автомобіль MITSUBISHI LANCER, 2007 року випуску, чорного кольору, об`єм двигуна 1998 см3, було зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а. с. 117). Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. У відповідності до витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Одеській області, від 05.03.2021 року, вих. № 31/15-71аз автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: JMBSRCS9A7U001080 було відчужено [PERSON] 11.10.2013 року. Проте, як вже було встановлено судом, термін дії обтяження на автомобіль марки Mitsubishi Lancer 2007 року, 2.0, номер об`єкта: JMBSRCS9A7U001080, державний номер: [NUMBER] , на підставі договору застави № 899, від 28.03.2007 року, за реєстраційним номером 4730380, спливав 30.03.2012 року. Тобто, вказаний автомобіль було відчужено [PERSON] в той час, коли термін дії обтяження за реєстраційним номером 4730380 втратив чинність та в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна був відсутній запис про заборону відчуження, з чого слідує, що [PERSON] є добросовісним набувачем, яка набула право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Враховуючи наведене, подальша реалізація автомобіля відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відбувалась без збереження застави. Стосовно позиції позивача щодо наявності запису про заборону відчуження за реєстраційним номером 14291794 на момент придбання автомобіля відповідачем [PERSON] , то суд не може її прийняти до уваги, оскільки, такий запис було зроблено вже після відчуження [PERSON] предмета застави за відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про заборону відчуження, а тому він не має юридичного значення в правочині, укладеного [PERSON] при купівлі автомобіля. Системний аналіз наведених норм та встановлені фактичні обставини у справі, дозволяють дійти висновку, що відповідач фактично є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому він є добросовісним набувачем, оскільки не знав і не міг знати про наявність договору, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] .. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обстави, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви. Разом з тим, суд не може прийняти до уваги заяву сторони відповідача про застосування строків позовної давності, оскільки можливість застосування наслідків спливу позовної давності передбачена лише у випадку коли є підстави для задоволення позову. Лише при встановленні, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Аналогічну позицію викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду, від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц.

Outcome: dismissed