Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON], посилаючись на наступне: 19.07.2008 року він вступив в зареєстрований шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 67. В травні 2014 року вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, та спільно не проживають. В період шлюбу у них народилася донька- [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, разом вони не проживають. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строк для примирення просила не надавати. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному об»ємі, підтвердивши пояснення відповідача, та просить розірвати шлюб та не надавати строк для примирення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON]». Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 19.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 67, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим і в даний час сторони проживають окремо одне від одного, подружні відносини не підтримують і обоє наполягають на розірванні шлюбу. В період шлюбу у сторін народилася донька -[PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. З травня 2014 року сторони проживають окремо одне від одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану та витрати, пов»язані з розглядом справи в суді, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на позивача, так як відповідачкою залишається проживати малолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved