Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

До суду звернувся представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації до [PERSON] « про стягнення суми». Із матеріалів позову вбачається, що згідно заяви від 15.12.2014р. [PERSON], [INFO] - вона тимчасово зареєстрована за адресою: 62321, [ADDRESS], їй призначено допомогу при народженні дитини з 01.08.2014р. на сина [INFO] При прийомі заяви з відповідними документами [PERSON] особисто було повідомлено під підпис про те, що в разі змін, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, необхідно повідомити управління праці. При перевірці справи [PERSON] було з'ясовано, що за місцем тимчасової реєстрації заявниця не проживає та її місце перебування не відоме. Після з'ясування даних обставин., а саме не підтверджено факт проживання тимчасово зареєстрованої особи за місцем реєстрації - переплата державних коштів склала 1485,00 грн. Переотримані кошти не повернуті. Тому представник позивача просив Стягнути з [PERSON] кошти в сумі 1485,00 грн., які отримані надміру. В судове засідання представник позивача Управління праці та соціального захисту населення Дергачівської районної державної адміністрації не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій прохав розглядати справу за його відсутності. Тому суд слухає справу за відсутності представника позивача, на тих доказах, які надані до судового засідання. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, сповіщена про судове слухання, але не з'явилась без поважних причин, тому суд слухає справу в її відсутність. Повідомлення про причини неявки до судового засідання з боку відповідача до суду не надходило. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані у судовому засіданні. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, аналізуючи матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст.. 1 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Згідно ст. 3 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім'ям з дітьми: 1) допомога у зв'язку з вагітністю та пологами; 2) допомога при народженні дитини; 2-1) допомога при усиновленні дитини; 4) допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 5) допомога на дітей одиноким матерям; Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та об'єднання громадян за рахунок власних коштів можуть запроваджувати додаткові види допомоги та встановлювати доплати до державної допомоги сім'ям з дітьми. Згідно ст.. 4 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року покриття витрат на виплату державної допомоги сім'ям з дітьми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів. Згідно ст.. 9 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Згідно ст. 11 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини; У судовому засіданні встановлено: згідно заяви від 15.12.2014р. [PERSON], [INFO] - вона тимчасово зареєстрована за адресою: 62321, [ADDRESS], їй призначено допомогу при народженні дитини з 01.08.2014р. на сина [INFO] При прийомі заяви з відповідними документами гр. [PERSON] особисто було повідомлено під підпис про те, що в разі змін, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, необхідно повідомити управління праці. При перевірці справи гр. [PERSON] було з'ясовано, що за місцем тимчасової реєстрації заявниця не проживає та її місце перебування не відоме. Після з'ясування даних обставин., а саме не підтверджено факт проживання тимчасово зареєстрованої особи за місцем реєстрації - переплата державних коштів склала 1485,00 грн. Переотримані кошти не повернуті . Тому суд вважає необхідним позов задовольнити. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved