Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

До Комінтернівського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з цивільним позовом в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 104 яка розташована по вулиці Танкопія, 24-А в м. Харкові.. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, пояснивши, що відповідач був її чоловіком, але після розірвання шлюбу він пішов від неї та мешкає понад рік з іншою жінкою. На прохання [PERSON] знятися добровільно з реєстрації відповідач не реагував. Понад рік позивач не знає де мешкає відповідач, за місцем своєї реєстрації він не зявляється на її дзвінки не відповідає. Також позивач зазначила, що дані обставини можуть підтвердити свідки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно норми ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Також у відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] світлані Іванівні на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого 15.05.2009 року ПН ХМНО [PERSON]., реєстровий № 813; право власності на нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку у КП «ХМБТІ». [PERSON] довідки Житлово будівельного кооперативу «Ім. Горького» від 17.03.2016 за № 23, [PERSON] є власницею спірної квартири яка розташована за адресою: [ADDRESS], також разом із нею в спірній квартирі зареєстрований [PERSON]. [PERSON] не проживання виданого житлово будівельним кооперативом «Ім. Горького» від 21 січня 2016 року за підписом голови кооперативу, підтверджено, що [PERSON], [INFO] дійсно не проживає за місцем своєї реєстрації, а саме в квартирі [ADDRESS] з січня 2015 року та не сплачує за комунальні послуги. Також даний в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Матеріалами справи підтверджується, що на початку 2015 року відповідач [PERSON] добровільно залишив спірне житлове приміщення, забрав свої особисті речі, що і стало підставою для розірвання шлюбу, з цього часу житловим приміщенням він не користувався, його місце знаходження не відоме, однак його реєстрація у квартирі порушує права власника нерухомого майна, унеможливлює в повному обсязі розпорядження своєю власністю. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.09.2015, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин. Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved