Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 11.04.2016 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 18.06.2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. В подальшому сімейне життя не склалось, стосунки погіршились, а спільне проживання подружжя припинено, що зумовило звернення позивача до суду із заявою про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя шляхом виділення позивачці легкового автомобілю MERCEDES BENZ SLC200 2004 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, після розлучення залишити прізвище «Джашитова». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.06.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №290, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №147037. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересами позивача, що, з урахуванням відсутності заперечень відповідача проти задоволення позову, є підставою для розірвання шлюбу. Стосовно вимоги про поділ майна, набутого під час шлюбу, судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було придбано легковий автомобіль MERCEDES BENZ SLC200 2004 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], придбаний в 2015 році за ціною 408\~000,00 грн. та легковий автомобіль BMW X5 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер [NUMBER], придбаний в 2015 році за ціною 724\~000,00 грн. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Враховуючи зазначені положення законодавства та згоду відповідача на поділ майна подружжя, суд вважає, що вимога позивача щодо розподілу майна подружжя шляхом виділення їй легкового автомобіля MERCEDES BENZ SLC200 2004 року випуску, чорного кольору, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], придбаного в 2015 році за ціною 408 000,00 грн. підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує положення ч.1 ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що згідно квитанції №15419297 від 08.04.2016 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., згідно квитанції №15418137 від 08.04.2016 року - 521,50 грн., згідно квитанції №15419139 від 08.04.2016 року - 30 грн., згідно квитанції №106-1441G/1 від 16.05.2016 року 5108,80 грн., що разом становить 6151,80 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved