Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та зменшення розміру аліментів. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що малолітній його та відповідача син [PERSON], [INFO], проживає разом з ним та одноосібно утримається ним. Він має нерегулярний, мінливий дохід, а на його утриманні, окрім сина, фактично знаходяться його непрацездатні батьки. Крім цього, у нього погіршився стан здоров'я, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки на даний час він потребує лікування. Просив суд звільнити його від сплати аліментів, утримуваних з нього на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2013 року на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON], [INFO] та змінити розмір аліментів, утримуваних з нього на підставі зазначеного рішення на утримання доньки [PERSON], [INFO], до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У судове засідання з'явився позивач, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, зазначив, що він отримує дохід щомісячно приблизно 800 грн., пояснюючи, що йому допомагають батьки утримувати дитину та забезпечувати себе. Не заперечував, що на день розгляду справи дитина [PERSON], 2008 року проживає з відповідачем, однак зазначив, що вона забрала дитину відразу, коли дізналась про позов. В судове засідання також з'явився відповідач, заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначила, що позивач спілкується з дітьми та дійсно інколи забирає сина [PERSON] до себе додому. Однак стверджує, що їх сумісний син з позивачем не проживає, а тільки декілька днів на місяць може перебувати за адресою проживання позивача, за ініціативою останнього. Що стосується батьків позивача, зазначила, що вони хоча і не працюють, однак отримують пенсію, не є інвалідами та можуть самі себе забезпечувати. Зазначила, що позивач і на час ухвалення рішення по справі про стягнення аліментів мав певні хвороби, на які вказує в обґрунтування своїх вимог про необхідність зміни розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В період перебування у шлюбі у відповідача та позивача народились діти: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 23 червня 2004 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 18 січня 2008 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволені та вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 07 лютого 2013 року. В судовому засіданні встановлено, що дитина [PERSON] дійсно деякий час проживав у позивача [PERSON], однак не постійно та на час постановлення рішення у справі проживає у відповідача. Питання щодо місця проживання [PERSON], [INFO], судом не вирішувалось. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі тих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сімейним кодексом України не передбачено повне звільнення від сплати аліментів. Враховуючи погіршення здоров'я, зміну матеріального становища, позивач має право звернутися до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів, відповідно до ст. 192 СК України. Нормами Сімейного кодексу України, а саме ст. 188 СК України передбачена тільки одна можливість звільнення батьків від сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме тоді, коли дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з батьків і забезпечує повністю її потреби. Оскільки судом не було встановлено обставин, передбачених ст. 188 СК України, правові підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання сина - [PERSON], відсутні. Здійснення витрат на придбання продуктів харчування, проведення комісією служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську обстеження умов проживання [PERSON] в будинку [ADDRESS], відповідно до якого в будинку є облаштоване місце для відпочинку та проведення занять з дитиною не є обставинами та підставами для звільнення від сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON], враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог щодо звільненні від сплати аліментів на утримання [PERSON], [INFO], приймаючи до уваги інші обставини, на які посилався позивач в своїй позовній заяві, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог і в цій частині відсутні. З наданої виписки № 1429213 медичної картки стаціонарного хворого від 24.12.2013 року, відповідно до якої [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 12.12.2013 року по 24.12.2013 року не вбачається чи дійсно з моменту ухвалення рішення по справі №202/19514/13-ц (2/202/2224/2013) про стягнення аліментів у позивача погіршився стан здоров'я, позивачем не додані відповідні докази щодо проведеного подальшого лікування та здійснення витрат на лікування, неможливість працевлаштування у зв'язку з хворобою. Доказів, які б підтверджували зміну матеріального стану з моменту ухвалення рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2013 року позивачем не надано. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed