Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою. В обґрунтування позову зазначено, що 29 квітня 2017 року сталась ДТП за участю належного позивачу автомобілю та мотоцикла під керуванням водіїв [PERSON] та [PERSON] Винним в ДТП було визнано [PERSON] Згідно висновку експерта вартість матеріальних збитків становить 34\~641,9 грн., без врахування втрати товарної вартості автомобіля 21\~257 грн. тобто втрата товарної вартості транспортного засобу складає 13\~384 грн. Позивач просить стягнути з відповідача 14\~884 грн. матеріального збитку завданого внаслідок ДТП, яка складається з 13\~384 грн. втрата товарної вартості автомобіля, 1\~500 грн. витрати за проведення експертного дослідження, також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5\~000 грн. та витрати зі сплати судового збору. (а.с.2-5) Позивач в судове засідання не зявився, про місце, час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Від позивача на адресу суду надійшла заява в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, проти заочного рішення не заперечує, просить розглянути справи без його участі та участі його представника. (а.с.39) Відповідач у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то розгляд справи відповідно до ч.2\~ст.197 ЦПК України проведено без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня\~2017\~року (справа № 204/4077/17) [PERSON] було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340\~грн. та 320 грн. судового збору. Постанова не оскаржувала та 07 серпня 2017 року набрала законної сили. (а.с.34) Відповідно до ч.ч.\~3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Вказаною вище постановою встановлено, що 29 квітня 2017 року, о 10 годині 00 хвилин, поблизу буд.\~164 по вул. Робочій у м. Дніпро, водій [PERSON] керуючи мотоциклом «SOUL SK 150-8», державний номер [NUMBER], у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій [PERSON] об'єктивно спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, не дотримався безпечної дистанції, скоїв зіткнення з транспортним засобом «Nissan QASHQAI», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що зупинився попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив п.\~12.3\~Правил дорожнього руху\~України. Постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області Авраменко О.Ю. від 31 травня 2017 року кримінальне провадження № 12017040030001137, внесене 30 квітня 2017 року до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України, за фактом ДТП, що мала місце о 10 годині 00 хвилин 29 квітня 2017 року поблизу буд.\~164 по вул. Робочій у м. Дніпро, за участю водіїв [PERSON] та [PERSON], закрито за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.\~1\~ст. 286 КК України, на підставі п.\~2 ч. 1\~ст. 284 КПК України. Право власності на автомобіль «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER], зареєстроване за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХТ 837921, Центр 1241. (а.с.26) Право власності на мотоцикл «SOUL SK 150-8», державний номер [NUMBER] зареєстроване за [PERSON]. (а.с.29) Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п.2.4 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №\~142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) ( z0724-09 ) зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). При таких обставинах суд приходить до висновку, що [PERSON] має право вимагати відшкодувати матеріальну шкоду завдану його автомобілю внаслідок ДТП. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 4753, складеного 19 червня 2017 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Nissan Qashqai», державний номер [NUMBER], пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 21\~257 грн. без урахування втрати товарної вартості та 34\~641,90 грн. з урахуванням втрати товарної вартості. (а.с.6-24) Тобто сума втрати товарної вартості автомобіля становить 13\~384,90 (34641,90 21257 = 13384,90). (а.с.12) Вартість складання вказаної експертизи склала 1\~500,00 грн. 09 червня 2017 року вказана сума була сплачена [PERSON], що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №\~4753, про сплату 1\~500,00 грн. за експертне дослідження. (а.с. 25) Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик. За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування. Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Згідно ст. 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (із наступними змінами та доповненнями), відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. З огляд на викладене суд приходить до висновку, що позивач має право на предявлення вимоги до відповідача про відшкодування шкоди завданою внаслідок ДТП, як з винної особи. Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15. Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.3607\~ЦПК України\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Підстав для іншого застосування норм матеріального права, ніж у наведених вище постановах Верховного Суду України, не вбачається. Доказів відшкодування майнової шкоди відповідачем завданої внаслідок ДТП в добровільному порядку до матеріалів справи не надано, тому суд вважає за необхідне в судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортною пригоди суму 14\~884 грн., яка складається з 13\~384 грн. шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу та 1\~500,00 грн. витрати понесені на проведення експертного дослідження. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно п. 2 ч. 3\~ст. 79 ЦПК України\~до складу витрат пов'язаних з розглядом справи відносяться витрати на правову допомогу. Згідно ч. 2\~ст. 84 ЦПК України\~граничний розмір витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до\~ст. 1 закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем на підтвердження своїх витрат на правову допомогу надано копію договору про надання правової допомоги № 08/08 від 07 серпня 2017 року укладеного між [PERSON] та адвокатом [PERSON]\~(а.с. 30-31), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20 червня 2011 року № 2325 на ім'я [PERSON] (а.с.32), акт № 1 прийому передачі наданих послуг від 10 серпня 2017 року щодо визначення вартості видів правової допомоги (а.с.40), фотокопію квитанції до прибуткового касового ордеру № 02 від 07 серпня 2017 року, про плату позивачем адвокату 5\~000 грн. (а.с.33) Як вбачається з матеріалів справи адвокат [PERSON] здійснювала свої обов'язки визначені договором про надання правової допомоги та актом № 1 прийому передачі наданих послуг від 10 серпня 2017 року а саме підготовила позовну заяву, проведення усної консультації з позивачем та надання йому правової допомоги.\~Оскільки вказані дії можуть розглядатись як відповідні процесуальні дії сторони, зважаючи на час, необхідний для їх фактичного здійснення, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума 5 000 грн. витрат на правову допомогу знаходиться в межах граничних витрат, передбачених законом. Надана позивачем квитанція містить всі необхідні реквізити: дату видачі, суму, прізвище та ініціали позивача, відомості про адвоката, підпис та печатку, зазначено, що грошові кошти сплачені позивачем на підставі договору про надання правової допомоги № 08/08 від 07 серпня 2017 року. (а.с. 33) У зв'язку з цим, враховуючи повне задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату правової допомоги в розмірі 5 000,00 грн. Згідно ч.\~1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с. 1), підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved