Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Ульянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа Управління Держземагенства у Миколаївському районі про визнання права власності на спадкове майно. Позивач зазначив, що після смерті його матері [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 13 по вул. Шевченка в с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області та земельної ділянки площею 0,18 га., для обслуговування вказаного будинку та господарських споруд. Також після смерті його бабусі [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №57 по вул. Першотравнева в с. Ульянівка, Миколаївського району, Миколаївської області, земельну ділянку на якій розташован вказаний житловий будинок він прийняв у спадщину, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 жовтня 2015 року. Позивач звертався з приводу питання щодо оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено з приводу відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів та відсутності державної реєстрації нерухомого майна згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 13 по вул. Шевченка в с. Ульянівка Миколаївського району Миколаївської області, земельну ділянку площею 0,18 га., для обслуговування вказаного будинку та господарських споруд, та житловий будинок №57 по вул. Першотравнева в с. Ульянівка, Миколаївського району, Миколаївської області в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не надав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням\~ст. 197 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до статей\~3,\~4,\~15 ЦПК України\~особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений\~ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч.1 ст.\~11 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 57-60 ЦПК України. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.12.2002р. спадкоємицею майна померлого 01.03.2001р. [PERSON] є його дружина [PERSON], спадкове майно складається з житлового будинку з всіма господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться в с. Ульянівка, вул. Шевченка, 13, Миколаївського району, Миколаївської області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконкомом Ульянівської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області 11.12.1995р., зареєстрований в МБТІ 24.09.2002 р. за №137, земельної ділянки, наданої для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розміром 0,18 га., що знаходиться в с. Ульянівка, вул. Шевченка,13, Миколаївського району Миколаївської області, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю МК №3886, виданого Ульянівської сільської Радою Миколаївського району Миколаївської області 09.08.1995р., зареєстрованого в Книзі записів держактів на право приватної власності на землю за №54. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФП №200706 від 19.06.2014р., [PERSON] померла 14.06.2014 року. Відповідно до довідки Ульянівської сільської ради виданої [PERSON], вбачається, що його мати [PERSON], [INFO], постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] з 04.07.1957 року по день смерті 14.06.2014 року. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №13 по вул. Шевченка в с. Ульянівка, його власником є [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про народження позивача він є сином [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON]. 27 травня 1995 року померла [PERSON], про що виконавчим комітетом Ульянівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області 30 травня 1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 10, та видано свідоцтво про смерть І-ФП № 041743 від 04.04.1996 року. Згідно довідки ММБТІ №2-4820 від 13.10.2015 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 11.12.1995 року належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Першотравнева,57, в с. Ульянівка, Миколаївського району, Миколаївської області. Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2015 року позивач прийняв у спадщину земельну ділянку площею 0,1700га., розташовану Миколаївська область, Миколаївський район, с. Ульянівка, вул. Першотравнева, 57, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Як вбачається з довідки Ульянівської сільської ради [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 1985 року по теперішній час. Позивач є рідним онуком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження його батька [PERSON] та копією свідоцтва про народження позивача. Відповідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі в порядку спадкування згідно ст. 131 Земельного кодексу України. Як вбачається зі змісту ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до змісту ч.1\~ст. 1266 ЦК України\~внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Правило про те, що при спадкуванні при прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення (ч. 6\~ст. 1266 ЦК), слід розуміти таким чином, що спадкоємцями по прямій низхідній лінії є рідні пра-, прадід, дід, батько, внук, правнук, праправнук. Процесуальне правонаступництво у спорах щодо прийняття спадщини (перехід права на прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно) ґрунтується на нормах\~ст. 1276 ЦК України, відповідно до якої якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Частинами 1, 3 ст.\~1268, ч. 1 ст.\~1269, ч. 1 ст.\~1270 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~строк. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Згідно\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку пов'язане з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.1 [PERSON] 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~(далі - Порядок), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину від спадкодавців шляхом звернення з заявою до державної нотаріальної контори з приводу питання щодо оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено з приводу відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів та відсутності державної реєстрації нерухомого майна згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Виходячи з наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими. Судові витрати належить залишити за позивачем.

Outcome: approved