Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 13.09.2013 року звернулось ПАТ «Комерційний банк «Надра» із позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача - [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначаючи, що 09.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра та [PERSON] було укладено кредитний договір №05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року та надано грошові кошти в сумі 133 043 (сто тридцять три тисячі сорок три) доларів США 76 центів строком до 08.04.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом 13,59% річних. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ «Надра» відповідно до яких нове повне найменування банку стало: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Дані зміни відповідно до листа Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва №4010 від 10.04.2009 року, не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплачувати відсотки за користуванням кредитом, а у випадках передбаченим цим договором також сплатити неустойку та відшкодувати завдані збитки. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 09.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеськго міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 71. Відповідно до даного договору, відповідач поручилася перед позивачем за виконання зобов'язань передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки квартира [ADDRESS]. Відповідачем в порушення розділу 3 кредитного договору не повернуто у строк наданий у користування кредит, не сплачено відсотки за користування кредитними коштами та заборгованість становить 230 526 (двісті тридцять тисяч п'ятсот двадцять шість) долларів США 32 цента, що еквівалентно 1 842 996 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 51 копійок. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутність або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра та [PERSON] було укладено кредитний договір №05/04/2008/840-К/435 від 09 квітня 2008 року та надано грошові кошти в сумі 133 043 (сто тридцять три тисячі сорок три) доларів США 76 центів строком до 08.04.2027 року зі сплатою процентів за користування кредитом 13,59% річних. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ «Надра» відповідно до яких нове повне найменування банку стало: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра». Дані зміни відповідно до листа Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва №4010 від 10.04.2009 року, не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. Відповідно до п.п. 3.3, 3.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплачувати відсотки за користуванням кредитом, а у випадках передбаченим цим договором також сплатити неустойку та відшкодувати завдані збитки. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат між позивачем та [PERSON] було укладено іпотечний договір від 09.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеськго міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 71. Відповідно до даного договору, відповідач поручилася перед позивачем за виконання зобов'язань передбачених кредитним договором. Предметом іпотеки квартира [ADDRESS]. Відповідачем в порушення розділу 3 кредитного договору не повернуто у строк наданий у користування кредит, не сплачено відсотки за користування кредитними коштами та заборгованість становить 230 526 (двісті тридцять тисяч п'ятсот двадцять шість) долларів США 32 цента, що еквівалентно 1 842 996 (один мільйон вісімсот сорок дві тисячі дев'ятсот дев'яносто шість) гривень 51 копійок. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлене договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не встановлене договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлене договором або законом. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити своїх вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та /або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.Статтею 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Відповідно до ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який проводить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат згідно зі ст. 79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Outcome: approved