Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

До суду 23 липня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк Сбербанку Росії» про визнання зобовязання за кредитним договором № 154-В/08/12/ФО/А від 21.08.2008 року виконаним ним у повному обсязі, відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2014 року по справі № 643/4547/14-ц та визнання зазначеного кредитного договору таким, що припинив свою дію з моменту його виконання 25.09.2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21.08.2008 р. між ним та ЗАТ «[PERSON] банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] банк Сбербанку Росії», був укладений кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А від 21.08.2008 року, відповідно до якого він отримав кредитні кошти у розмірі 22860,00 доларів США. За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2014 року позовні вимоги ПАТ «Дочірнього банку Сбербанку Росії» були задоволені частково, оскільки під час судового розгляду ним було надано квитанцію від 08.05.2014 року про внесення на рахунок банку кредитних коштів у сумі 1\~345,00 доларів США; та з нього, [PERSON] і [PERSON] стягнуто солідарно суму боргу за кредитним договором № 154-В/08/12/ФО/А від 21.08.2008 року у розмірі 55\~258 грн. 61 коп. Рішення суду сторонами не було оскаржено, та 26.05.2014 року набрало законної сили. Він неодноразово звертався до відділення Сбербанку Росії із проханням прийняти кошти на виконання рішення суду, та нарешті 06.08.2014 року ним було подано запит з проханням повідомити, на який рахунок та яким чином здійснити перерахування стягнутих за рішенням суду сум, відповідь на цей запит йому було надіслано відповідачем 27.08.2014 року та 25 вересня 2014 року він перерахував грошові кошти в сумі 55\~258,61 грн. за зазначеними у відповіді реквізитами. Отже, 25.09.2014 р. заборгованість за кредитним договором ним погашена у повному обсязі. 16.03.2015 року із Сбербанку Росії йому було надіслано повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, яка станом на 11.03.2015 року становила 3915,56 доларів США та 18112,24 грн. За своїм зверненням до банку він отримав відповідь, що сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 55258,61 грн. відповідно до протоколу Роздрібного кредитного комітету № 66-11 від 23.07.2014 року була направлена на погашення наступних платежів: 0,16 доларів США погашення прострочених процентів; 15457,01 грн. погашення заборгованості по комісії; 3073,19 доларів США погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому конвертація валюти здійснювалась за офіційним обмінним курсом НБУ, який станом на 26.09.2014 року склав 1 долар = 12,95057 грн. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 24.06.2015 р. становить 4181,01 доларів США та 24\~048,60 грн. Позивач вважає, що заборгованість відповідач утворив на курсовій різниці, що могла виникнути з часу ухвалення судового рішення та його виконання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав письмові заперечення проти позову, в яких у задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що дійсно 25.09.2014 року позивач перерахував суму у розмірі 55\~258,61 грн. на транзитний рахунок № 37390504 в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» в рахунок погашення заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2014 року, але з часу звернення банку до суду та виконанням рішення відбулось значне коливання курсу гривні по відношенню до долару США, оскільки на час звернення до суду курс долару США склав 1 долар США=7,993 грн., а на час перерахування позивачем коштів 1 долар США=12,950572 грн., отже суми, перерахованої на погашення кредитної заборгованості не вистачило для повного погашення кредитної заборгованості. Крім того, протокол Роздрібного кредитного комітету № 66-11 від 23.07.2014 року був складений за заявою [PERSON], яка є поручителем по кредитним зобовязанням [PERSON], від 09.07.2014 року про незастосування штрафних санкцій за кредитним договором та зміну черговості погашення кредитної заборгованості. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21 серпня 2008 року між ЗАТ «[PERSON] Сбербанку Росії» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 154-В/08/12/ФО/А, за яким [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 22\~860,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 0,01% річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 21 серпня 2015 року (а.с.5-16). В звязку з неналежним виконанням [PERSON] зобовязань за кредитним договором ПАТ «[PERSON] банк Сбербанку Росії» звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 66\~009,19 грн. За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2014 року у справі № 643/4547/14-ц на користь ПАТ «[PERSON] банк Сбербанку Росії» з [PERSON] і [PERSON] солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 55258,61 грн. При цьому судовим рішенням було встановлено, що [PERSON] в рахунок погашення кредиту було сплачено 1345,00 доларів США, що еквівалентно 15593 грн. 71 коп. (а.с.17-19). Сторони не заперечували, що зазначене рішення суду не було ними оскаржено та набрало законної сили. За заявою позивача від 06.08.2014 року про надання відомостей щодо рахунку, на який він має перерахувати стягнуті за судовим рішенням кошти, відповідачем листом від 27.08.2014 року були повідомлені реквізити для сплати заборгованості, та позивачем 25.09.2014 року на рахунок відповідача було сплачено 55\~258,61 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.20-22). Представник відповідача проти надходження від позивача коштів, що стягнуті за судовим рішенням в рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором, не заперечував. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав 25.09.2014 року шляхом перерахування на рахунок відповідача стягнутих за судовим рішенням грошових коштів. Посилання відповідача про значне коливання курсу гривні по відношенню до долару США не може бути підставою для утворення заборгованості за кредитним договором, що вже була стягнута за рішенням суду та перерахована на рахунок банку. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved