Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

До Олександрівського районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування Буринської РДА, про визначення місця проживання дитини., що передана за підсудністю відповідно до ухвали Буринського районного суду Сумської області від 6 березня 2019 року Позивач [PERSON] звернувся з позовом про визначення місця проживання малолітньої доньки - [PERSON] , 2016 р.н. Позов обгрунтовано тим, що відповідач вихованням дитини не займається, залишивши її на позивача . Вона виїхала у невідомому напрямку, на дзвінки не відповідає, хоча знаходиться у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Крім того, відповідач забрала із собою банківську карту для виплат на дитину. На думку позивача, у нього є всі необхідні умови для проживання дитини на відміну ніж у матері дитини. Відповідач має неповнолітнього сина від попередніх стосунків , який також проживає зі своїм батьком. Гарантуючи створення умов для повноцінного розвитку дитини, позивач просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] ,2016 р.н., разом з ним. Ухвалою Олександрівського районного суду від 10 квітня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання на 20 травня 2019 року( а.с.40). Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 18 червня 2019 року до участі у справі залучено орган опіки та піклування Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області та витребувано висновок щодо доцільності місця проживання дитини разом з відповідачем [PERSON] ( а.с.71-72 ). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день розгляду справи належним чином повідомлена ( а.с.121,123) . Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання не повідомила. Відзив на позовну заяву відповідач не надала. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280,281 ЦПК України . Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України , у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги , пояснюючи, що [PERSON] , з якою вони перебувають у шлюбі, [INFO] народила доньку [PERSON] .Влітку 2018 року , залишивши дитину на позивача та забравши картку для виплат , відповідач виїхала у невідомому напрямку, на дзвінки не відповідає, життям доньки не цікавиться. Позивач має постійне місце реєстрації,доглядає підсобне господарство,чим і заробляє на життя та утримання доньки. Мати дитини не має свого житла та постійного місця проживання, не працює. У березні 2019 року вона народила дитину і переїхала до співмешканця. Крім новонародженої дитини, відповідачка має неповнолітнього сина, що проживає разом з батьком . Життям хлопчика мати не цікавиться та матеріально не утримує,як і доньку. Позивач заявив, що донька [PERSON] хворіє, потребує лікування та постійного догляду. Представник органу опіки та піклування Олександрівської селищної ради Мелешко Е.В. в судовому засіданні заперечень проти позову не заявила, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Представник заявила, що відповідач проживає на території селищної ради в будинку разом з матір`ю, сестрами та племінниками. В будинку дві спальні, умов для життя та розвитку дитини не створено: немає достатньо меблів, відсутне спальне місце для дитини, немає побутової техніки, в будинку бруд. Під час особистої беседи, відповідач визнала, що не має можливості забрати доньку до себе, бо нещодавно народила, чоловік дитину не визнає, матеріально не утримує, вона має намір створити сім`ю з іншим чоловіком. Позивачка висловила згоду на проживання доньки разом з батьком. Представник органу опіки та піклування Буринської районної державної адміністрації Глобенко Д.А. в судовому засіданні заявила, що позов підлягає задоволенню з огляду на те, що дитина тривалий час проживає разом із батьком та бабусею . В родині добрі відносини та створені всі умови для проживання та розвитку дитини. Батько та бабуся піклуються про здоров`я дитини, дотримуються порад лікарів. Дитина доглянута, охайна. Натомість, мати дитини декілька разів покидала дитину на батька, а сама виїздила ніби-то на заробітки. Через тривалий час вона поверталась без грошей та знову їхала. Мати не утримує доньку , її вихованням не займається, не спілкується із нею, виявляє байдужість до стану здоров`я хворої дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, встановив таке. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ,виданого повторно Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 15 травня 2018 року , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 листопада 2016 року, про що складено відповідний актовий запис № 57 Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, відповідачем змінено прізвище на « [PERSON] ». а.с.11 Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] ,виданого повторно Конотопським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області 15 травня 2018 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 109 Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області. а.с.10 За довідкою Чернечослобідської сільради Буринського району Сумської області №997 від 05.10.2018р., малолітня [PERSON] зареєстрована та проживає разом з батьком у [ADDRESS] . [ADDRESS] . Мати [PERSON] не проживає за вказаною адресою. а.с.6 Відповідно до характеристики з місця проживання ,наданої Чернечослобідською сільрадою Буринського району Сумської області №930 від 27.08.2018р., позивач [PERSON] ,1991 року народження,в побуті веде себе належним чином,стриманий ,не конфліктний.До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався,компрометуючих матеріалів до сільради не надходило. а.с.5 Згідно акту соціального інспектування №16 від 03 травня 2018 року, проведеного за місцем проживання позивача в [ADDRESS] , встановлено,що в будинку проживають: позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] , його батьки- [PERSON] та [PERSON] ,а також сестра позивача- [PERSON] . Дружина позивача - [PERSON] близько трьох тижнів відсутня за місцем реєстрації , дитину залишила на батька ,забрала картку на виплату допомоги та зникла у невідомому напрямку,місце знаходження її не відоме. Зі слів бабусі- [PERSON] ,мати дитиною не займалася,постійно вчиняла сварки з усіма членами родини. а.с.7-8 За актом обстеження матеріально-побутових умов позивача №937 від 04.09.2018 року, [PERSON] зареєстрований та проживає разом із донькою,батьками та сестрою у будинку своєї покійної баби,який нотаріально не оформлений. Будинок дерев`яний ,загальною площею 48 кв.м.,з яких житлова-36 кв.м.,побудований у 1960 році,знаходиться у задовільному стані,опалюється природнім газом,умови проживання задовільні .Земельна ділянка для будівництва ,обслуговування житлового будинку складає 0,09 га, та для ведення особистого селянського господарства- 0,37 га. В особистому селянському господарстві є свійські тварини та птиця,наявний мотоблок. а.с.9 Відповідно до висновку органу опіки та піклування Буринської РДА №1 від 08.01.2019р., який складено на підставі зібраних доказів, доцільно визначити місце проживання малолітньої [PERSON] ,2016 р.н.,з її батьком [PERSON] Увисновку, зокрема, зазначено, що мати дитини - [PERSON] , [INFO] , тривалий час із сім`єю не проживає,місце знаходження її не відоме.За останнім місцем проживання характеризується негативно,постійно конфліктує з оточуючими,нестримана. Неодноразово залишала дитину та виїжджала на заробітки,повертаючись додому без грошей.Вихованням дитини не займається. Батько дівчинки [PERSON] проживає разом зі своїми батьками та сестрою у приватному будинку,загальною площею 48м2,що\~опалюється природнім\~газом , доглядають підсобне господарство. За довідкою Олександрівської селищної ради № 02-27/1341 від 05.11.2018р., відповідачка [PERSON] ,1994р.н., на час видачі довідки, зареєстрована у [ADDRESS] . а.с.14 За довідкою Олександрівської селищної ради № 02-31/1121 від 06.06.2019р., відповідачка [PERSON] ,1994р.н., мешкає у [ADDRESS] , та має такий склад сім`ї: сестра- [PERSON] та племінники [PERSON] ,2012 р.н., [PERSON] ,2014р.н., [PERSON] ,2016р.н. а.с.64 Згідно акта обстеження умов проживання від 07 червня 2019 року у будинку [ADDRESS] ,де фактично проживає відповідачка [PERSON] разом із : малолітнім сином [PERSON] ,2019р.н., своєю матір`ю [PERSON] ,сестрою [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] ,племінником [PERSON] ,2014р.н. Будинок має п`ять кімнат,з яких три - житлові(зала та дві спальні).Умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам: не прибрано,мало предметів побуту,спальних місць,білизна в неохайному вигляді,родина не забезпечена необхідною технікою та іншим приладдям. Нормальних умов для проживання дитини в сім`ї матері не створено,відсутнє спальне місце для дитини.Останнім часом ,зі слів сусідів,сварок в сім`ї немає,алкогольними напоями не зловживають. Комісією зроблено висновок,що в сім`ї [PERSON] не створено нормальних умов для проживання та розвитку дитини. а.с.65 Як зазначено у побутовій характеристиці,виданій Олександрівською селищною радою за № 47 від 07.06.2019р, [PERSON] мешкає по [ADDRESS] ,впродовж останніх восьми місяців. Зарекомендувала себе як добра,спокійна та врівноважена людина.В конфліктні ситуації із сусідами не вступає,скарг від сусідів та мешканців села не надходило.Має трьох малолітніх дітей,але фактично проживає лише з однією дитиною. а.с.66 За довідкою управління соціального захисту населення Олександрівської РДА № 01/05 300 від 11 червня 2019 року, [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Олександрівської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини. а.с.68 Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно, як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Cтаттею 141Сімейного кодексу України та частиною третьою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до частини другої статті 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Такими обставинами є: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікаваноїПостановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Також, із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі«М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Отже, судом встановлено ,що мати дитини не має змогу належним чином утримувати дитину, уникає спілкування із дитиною, не виявляє до неї прихільності, не обізнана щодо розвитку дитини та її стану здоров`я . Мати не надала заперечень проти позову. Дослідивши всі матеріали справи, висновки органів опіки та піклування, суд вважає, що для досягнення інтересів дитини,необхідно визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з її батьком [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved