Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

До Острозького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано\~тим,\~що з19.12.2014 року позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] та від спільного подружнього життя у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої позивачка записана матір`ю, а відповідач - батьком. Зазначає, що малолітня донька перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини не надає. Вказує, що вона на даний час працює продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] , та отримує заробітну плату в розмірі 6000 грн. на місяць. Однак самотужки утримувати доньку та задовольнити її першочергові потреби в достатній мірі вона не має змоги, так як окрім витрат на матеріальне забезпечення доньки вона вимушена оплачувати свій проїзд до місця роботи з с.Точевики Рівненського району (Острозька ОТГ) до м. Острог та своє харчування. Зазначила, що соціальних допомог не отримує, та власного нерухомого та рухомого майна не має, грошові заощадження у неї відсутні. Стан її здоров`я та здоров`я малолітньої доньки добрий. Відповідач є працездатною особою, стан здоров`я має добрий, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу їх спільній доньці. Проте він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в добровільному порядку кошти на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний це робити. Вказує, що відповідач працює на будівельних та підсобних роботах у приватних осіб, від чого отримує нерегулярний, мінливий дохід, який використовує для задоволення власних потреб. Відомості про розмір свого доходу відповідач надати відмовляється. Вказує, що між ними, як батьками дітей, відсутня домовленість щодо утримання малолітньої дитини та обов`язок з утримання останньої відповідачем належним чином не виконується, що й спонукало її звернутися до суду з відповідним позовом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини позивачка просила врахувати стан здоров`я малолітньої доньки, її матеріальний стан, відсутність рухомого чи нерухомого майна, дивідендів чи інших доходів, вкладів на банківських рахунках. Посилаючись на те, що відповідач є працездатною особою, працює не офіційно, стан здоров`я має добрий, інших осіб на утриманні не має, просила визначити розмір аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісяця, що буде відповідати віку дитину та щоденним її потребам. Ухвалою суду від 09.08.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідач про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресом більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] , та саме за вказаною адресою надсилалися судові повістки відповідачу. В силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу відповідно до ст.ст.274-279 ЦПК України за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та надані сторонами докази, з`ясувавши всі обставини справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.4 ЦПК України та ст.184 СК України право на звернення до суду про стягнення аліментів має той із батьків, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Позивачка, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинна переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених нею вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.12.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 165, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.07.2021 р. (а.с.9). Під час спільного подружнього життя у позивачки та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 11.10.2017 р. (а.с.10). З довідки про склад сім`ї № 372 від 20.07.2021р. судом встановлено, що позивачка [PERSON] разом з малолітньою донькою [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.11). Згідно адресної довідки виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 30.07.2021 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою : [ADDRESS] (а.с.18). Згідно довідки про доходи [PERSON] працює на продавцем продовольчих товарів у ФОП [PERSON] та її щомісячний дохід становить 6000 грн. Загальна сума отриманого позивачкою доходу за період з 01.02.2021р. по 26.07.2021р. становить 36 000 грн. (а.с.12). Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення № 2209 від 26.07.2021р. [PERSON] станом на 26.07.2021р. на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Острозької міської ради не перебуває, державних та соціальних допомог не отримує (а.с.13). Таким чином, з доводів позивачки та матеріалів справи судом встановлено, що малолітня дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю, окремо від батька, та перебуває на її утриманні та повному матеріальному забезпеченні, відповідач участі в утриманні дитини не приймає, та наведені обставини відповідачем не спростовані. Отже, з доводів позивачки та досліджених у судовому засіданні доказів встановлено, що позивачка та відповідач разом не проживають, їхня дитина проживає з позивачкою та між батьками дитини не було досягнуто домовленості щодо порядку, способу, форми та розміру участі відповідача в утриманні дитини. Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (надалі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180\~СК України обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках. У відповідності до ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до Закону України №2475-VIII від 03.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» внесені зміни до ст.182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини та розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років : з 1 січня - 1921 гривень, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком малолітньої дитини, належним чином участі в її утриманні не приймає, доводів які б спростовували зазначені обставини суду не навів та відповідні докази відсутні і в матеріалах справи, що свідчить про неналежну участь відповідача у її матеріальному забезпеченні. При цьому суд виходить з того, що відповідач не надав доказів, які б спростовували доводи позивачки, якими вона обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та які б водночас підтверджували, що він належним чином приймає участь в утриманні своєї доньки, а відтак існують фактичні та правові підстави для стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дитини. Згідно з ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для утримання та забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків, визначений законодавчо прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і встановлюється законом про бюджет кожного року. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що сторони повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, встановленого прожиткового мінімуму, та враховуючи зростаючі потреби дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.07.2021р. та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідатиме фінансовим можливостям та обов`язку батька забезпечити умови життя та розвитку його малолітньої доньки, а також визначеному законодавцем способу, який обрала позивачка. В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач інших дітей\~та непрацездатних\~осіб на\~утриманні не\~має,\~є фізично\~здоровим та\~працездатним,\~та доказів,\~які б\~це спростовували\~суду не\~надав,\~а тому\~суд приходить\~до переконання\~про те,\~що відповідач\~може сплачувати\~аліменти у\~вищевказаному розмірі. Окрім того, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також наявність у позивачки щомісячного доходу на рівні мінімальної заробітної плати, який вона отримує працюючи на посаді продавця продовольчих товарів у ФОП [PERSON] . В матеріалах справи відсутні будь-які відомості на підтвердження перебування на утриманні відповідача інших осіб та відповідач таких доказів суду не надав. Позов про стягнення аліментів був поданий 29.07.2021р., а відтак за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 908грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial