Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в порядку регресу. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що він та [PERSON] є співвласниками будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], та йому належить 2/6 частини вищевказаного будинку. Інша частина будинку належить відповідачу. Посилаючись на ст. 356, 360 ЦК України вважає, що відповідач повинна спільно з позивачем нести витрати на утриманню будинку та оплачувати житлово-комунальні послуги і відповідно солідарно погашати заборгованість перед виконавцем комунальних послуг. Зазначає, що починаючи з 2006 року і по сьогоднішній день позивач самостійно сплачує грошові кошти за газопостачання будинку в цілому, що підтверджується квитанціями про оплату на рахунок ПАТ «Дніпрогаз» грошових коштів, оскільки за допомогою саме опалення (газопостачання) забезпечувалась схоронність будинку. Просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті комунальних послуг в розмірі 4 018 грн. 66 коп. В судове засідання з'явився представник позивача, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання також з'явився представник відповідача, заперечував щодо задоволення позовної заяви, наголошуючи, що загальна площа будинку складає 60 кв. м., а площа частини будинку, що належить [PERSON] складається із 25 кв. м., з яких тільки 20,9 кв. м. опалюються, тому вважає, що саме 3/8 частин від витрат на опалення будинку повинно бути врахованим під час розрахунку відшкодування грошових коштів за оплату комунальних послуг [PERSON] на користь [PERSON] Також зазначає, що під час розрахунку сум на відшкодування грошових коштів на оплату комунальних послуг можуть бути враховані тільки витрати на опалення, але не можуть бути враховані витрати на підігрів води газом та витрати на приготування їжі. Визнає, що співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування, однак зазначає, що таке можливо тільки якщо володіння та користування спільним майном здійснюється усіма співвласниками. Стверджує, посилаючись на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, що щонайменше по травень 2012 року [PERSON] не мала фактичного доступу до належної їй ? частини домоволодіння [ADDRESS] та фактично в той час у належній [PERSON] частці мешкала родина позивача. У зв'язку з чим вважала, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, та стягнути з відповідача суму грошових коштів в розмірі 1 476,12 грн., яка розраховувалась за період з червня 2012 року по січень 2014 рік включно з врахуванням, що частка опалювальної площі, що належить відповідачу в загальній опалювальній площі всього будинку складає 3/8 частин. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.03.2014 року виділено в натурі [PERSON] ? частину домоволодіння [ADDRESS], яка складається з сіней, площею 4,1 кв.м. під № 2-1, житлової кімнати, площею 7,2 кв.м. під № 2-2, житлової кімнати площею 13,7 кв.м. під № 2-3, гаража площею 17,3 кв.м. під літ «Д» та сараю, площею 4,6 кв.м. під літ. «Ж». Згідно свідоцтва про право власності на спадщину, серії ВЕО № 275248 від 17.05.2007 року, виданого Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 723 останньому належить 2/6 частини будинку по [ADDRESS] Між [PERSON] та ПАТ «Дніпрогаз» укладено договір 18.01.2011 року про надання послуг з газопостачання відповідно до п. 1 якого, виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим в квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Об'єктом надання послуг згідно з п. 3 зазначеного договору є приватний будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], опалювальною площею 60,3 кв. м. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Сплата позивачем послуг з газопостачання підтверджується наданими квитанціями від 10.05.2011, від 17.06.2011 року, від 06.07.2011року, від 08.09.2011 року, від 05.10.2011 року, від 04.11.2011 року, від 06.01.2012 року, від 11.02.2012 року, від 20.03.2012 року, від 06.07.2012 року, від 04.05.2012 року, від 06.07.2011 року, 05.10.2012 року, 22.11.2012 року, 22.11.2012 року, 26.01.2013 року, 26.01.2013 року, 20.03.2013 року, 07.06.2013 року, 07.08.2013 року, 18.10.2013 року, 29.11.2013 року, 30.01.2014 року на загальну суму в загальному розмірі 8 037,32 грн. Отже, оскільки зобов'язання виконане одним із співвласників у цілому за весь об'єкт нерухомості, на його користь підлягає стягненню частка сплачена ним за інших співвласників. Твердження представника відповідача про неопалення частини будинку, яка належить відповідачу [PERSON] не знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами. Також суд не може прийняти до уваги і доводи відповідача щодо необхідності розрахунку заборгованості по сплаті послуг з газопостачання з 01 червня 2012 року, оскільки не проживання відповідача у зазначеному будинку не є підставою для несплати послуг. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи за ч. 1 ст. 296 КК України від 22.05.2012 року судом не приймається до уваги як доказ неможливості проживання [PERSON] в будинку внаслідок протиправних дій відповідача та відповідно не звільняє від обов'язку сплачувати надані житлово-комунальні послуги, в тому числі з газопостачання. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved