Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , а саме на: земельну ділянку площею 2,7966 га, рілля, кадастровий номер 7422481000:03:058:1243- для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №044243; земельну ділянку площею 0,2419 га, сіножать, кадастровий номер 7422481000:03:028:0530 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 149182; земельну ділянка площею 0,4880 га, пасовище, кадастровий номер 7422481000:03:064:0104 для ведення особистого селянського господарства на території Білошицько - Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 057991. Позивач прийняла спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в селі Білошицька Слобода Корюківського району Чернігівської області. 31 травня 1986 року позивачка вийшла заміж за [PERSON] та змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що Білошицько - Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя [PERSON] були видані державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЧН № 044243, серії ЧН № 149182, серії ЧН № 057991. До складу спадкового майна [PERSON] увійшли: земельна ділянка площею 2,7966 га, рілля, для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,2419 га, сіножать, для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка площею 0,4880 га, пасовище, для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] заповіту не складала. Відповідно до положень статті 1268 ЦК України спадщину після [PERSON] прийняла її дочка - [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем (довідка Білошицько - Слобідської сільської ради № 02-22/205 від 04.06.2018), проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до вимог статей 1217,1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. Відповідно до положень статей 1218, 1220, 1223, 1268, 1296 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, а позивачем сплачена частина судового збору, несплачену позивачем іншу частину судового збору в розмірі 384,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved