Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

До Малиновського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] Іцян, ТОВ «Єврофрут-Компані», третя особа - ТОВ «Українська Південна аграрна група» про стягнення заборгованості за договором позики та просив суд стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості в розмірі 289 265,14 грн., та з [PERSON] Іцян суму боргу в розмірі 560 276,40 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що, що 16 серпня 2017 року між ним та Chen Yiqiang ([PERSON] Іцян) було укладено боргову розписку. Зі змісту розписки випливає, що [PERSON] Іцян позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 29\~500 (двадцять девять тисяч пятсот) доларів США. Розпискою встановлений графік погашення заборгованості, відповідно до якого [PERSON] Іцян зобовязувався повернути грошові кошти отримані в позику у наступному порядку: 10\~000 (десять тисяч) доларів США до 31.08.2017 року; 19\~500 (девятнадцять тисяч пятсот) доларів США до 30.11.2017 року; Також розпискою передбачено, що при невиконанні [PERSON] Іцян боргових зобовязань зазначених в п. 1 розписки, гарант - ТОВ «ЄВРОФРУТ-КОМПАНІ» в особі директора - [PERSON] і Zheng Feng ([PERSON]) (засновник) гарантує погашення боргу в сумі 10\~000 (десять тисяч) доларів США до 31.12.2017 року, про що підписалися нижче в розписці. Крім того, позивач у позовній заяві вказував, що термін виконання зобовязання, передбаченого п.1 та п.2 розписки прострочено, боржник грошові кошти кредитору не перерахував, відповідь на претензію не надіслав, внаслідок чого [PERSON] вимушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Вищезазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права. В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні 12.12.2018р., проведеному в режимі відеоконференції з Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, представник відповідача позов, пред»явлений до ТОВ «Єврофрут-компані», як до поручителя не визнала та просила в цій частині в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що ТОВ «Єврофут-компані» не може бути гарантом у виниклих правовідносинах, оскільки не є фінансовою установою. Відповідач [PERSON] Іцян у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судових засідань повідомлявся завчасно, належним чином, шляхом розміщення повідомлень про виклик на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Третя особа ТОВ «Українська південна аграрна група» та його представник в судове засідання не з'явилися, пояснень, заяв та клопотань не подавали. Про дату та час судового засідання сповіщені належним чином. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, а також дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до можливості часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 серпня 2017 року\~[PERSON] надав в борг [PERSON] Іцян грошові кошти в розмірі 29 500 дол. США, що в загальному розмірі становить 799\~745,00 грн., які останній зобов»язувався повернути в такому порядку: 10\~000 (десять тисяч) доларів США до 31.08.2017 року; 19\~500 (девятнадцять тисяч пятсот) доларів США до 30.11.2017 року. Отримання коштів підтверджено розпискою, виданою та підписаною відповідачем власноручно. Відповідно до змісту боргової розписки від 16 серпня 2017 року, при невиконанні [PERSON] Іцян боргових зобовязань, зазначених в п. 1 розписки, гарант - ТОВ «ЄВРОФРУТ-КОМПАНІ» в особі [PERSON] (на час написання розписки був директором товариства) і Zheng Feng ([PERSON]) (засновник товариства) гарантує погашення боргу в сумі 10\~000 (десять тисяч) доларів США до 31.12.2017 року, про що вказані особи підписалися нижче в розписці. У визначений в розписці строк боржник не виконав свої зобовязання, грошові кошти не повернув і на час подання позову термін повернення боргу давно сплинув. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.\~1047\~ЦК України договір позики укладається у письмовій формі,на підтвердження договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка підписана Відповідачем є підтвердженням укладення договору. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання». Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Відповідно до ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.\~Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивач належним чином виконав умови договору позики - передав відповідачу зазначену суму, а відповідач зобов'язання не виконав, отримані в борг кошти, не повернув. Закінчення строку договору, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 625\~ЦК України\~передбачає,\~що Боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем у\~позовній заяві\~наведено розрахунок\~трьох відсотків\~річних,\~відповідно до\~якого сума\~трьох відсотків\~за невиконання\~зобовязання передбаченого\~п.\~1\~боргової розписки\~становить 2\~272,78 гривень,\~а за\~невиконання зобовязання\~передбаченого п.\~2\~боргової розписки\~ 477,95 гривень. Також, згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. В позовній\~заяві проведено\~розрахунок та\~обраховано наступну\~суму процентів\~за користування\~грошовими коштами:\~11\~204,23 гривень за користування грошовими коштами за зобовязання передбачене п. 1 боргової розписки та 21\~848,25 гривень за користування грошовими коштами за зобовязання передбачене п. 2 боргової розписки. Вказані розрахунки відсотків за користування грошовими коштами та суми трьох відсотків річних за невиконання зобовязання обраховані правильно, у відповідності до вимог чинного законодавства та даних про розмір облікової ставки Національного Банку України. Відтак, відповідно до вказаних розрахунків, повна сума боргу Відповідача [PERSON] Іцян перед Позивачем становить: 835\~548,21 (вісімсот тридцять пять тисяч пятсот сорок вісім) гривень двадцять одна копійка. Варто вказати, що суд погоджується з позицією відповідача - ТОВ «Єврофрут-компані», що була висловлена представником [PERSON] під час судового засідання та зазначає, що дійсно, ТОВ «Єврофрут-компані» не може нести відповідальності за неналежне виконання Відповідачем [PERSON] Іцян взятого на себе зобовязання по причині того, що в розписці йдеться мова саме про гарантію, а не поруку. Відповідно до положень чинного законодавства України, а саме ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Відповідач - ТОВ «Єврофрут-компані» відповідно до спрямованості своєї діяльності не являється банком, фінансовою установою, страховою організацією (гарантом), а відтак боргова розписка в цій частині є нікчемною та не підлягає виконанню. Відповідно до ст. ст.133,\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Так відповідно до розрахунку судових витрат, наданому позивачем, сума судових витрат понесених ним у даній справі складається з витрат по сплаті судового збору в розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією прибуткового касового ордера № КП/6035/1 від 16 травня 2018 року.

Outcome: partial