Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки у вигляді штрафу у загальній сумі 2 979 200,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Між [PERSON] та [PERSON] 22.01.2013 року було укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011» (далі - Договір). Відповідно до п.1.1, 3.1, 4.1 Договору [PERSON] зобов'язувалася передати [PERSON] частку у статутному капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011», що дорівнює 50% його статутного капіталу, загальною вартістю 4256000,00 грн., а відповідач зобов'язувався сплатити на користь [PERSON] в строк до 31.01.2013 року грошові кошти у зазначеній сумі. В порушення умов Договору відповідач у встановлений строк гроші не сплатив, про причини власної поведінки позивача не повідомив, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. З огляду на вищевикладене, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь грошову заборгованість зі сплати неустойки у вигляді штрафу в розмірі 2979200 гривень 00 копійок, а також судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2013 року між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011» (далі - Договір). Відповідно до п.1.1, 3.1, 4.1 Договору [PERSON] зобов'язувалася передати [PERSON] частку у статутному капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011», що дорівнює 50% його статутного капіталу, загальною вартістю 4 256 000,00 грн., а [PERSON] зобов'язувався сплатити на користь [PERSON] в строк до 31.01.2013 року грошові кошти у зазначеній сумі. В порушення умов Договору відповідач у встановлений строк гроші не сплатив, про причини власної поведінки [PERSON] не повідомив, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п. 10.1 Договору, у разі невиконання покупцем зобов'язань по сплаті вартості придбаної частки у статутному капіталі ТОВ «Ріал-Проперті 2011», Продавець має право в односторонньому порядку розірвати даний Договір та стягнути на свою користь неустойку та спричинені збитки. Відповідно до п. 7.1 Договору, у випадку прострочення покупцем сплати вартості частки за Договором більш ніж на 1 день, він сплачує продавцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 70% загальної вартості Договору, визначеної п.3.2. Загальна вартість Договору складає 4 256 000,00 грн., тому розмір неустойки дорівнює 2 979 200,00 грн. Відповідно до ст. 509 ЦК, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Власні зобов'язання за даним договором купівлі-продажу [PERSON] виконані в повному обсязі. За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Таким чином, у зв'язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved