Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до комісії з ліквідації Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про визнання дій протиправними, зобов`язання нарахувати та виплатити надбавку за вислугу років. Позов мотивує тим, що за час роботи у Південно-Західній регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті йому нараховувались відсотки надбавки за вислугу років 20%, а повинні були нараховувати 30%, оскільки його стаж роботи в державних установах ветеринарної медицини становить 28 років 8 місяців, а право на 30% надбавки виникає при стажі 20 років. Однак, відповідач вважає, що стаж позивача становить 15 років 7 місяців і тому ним правомірно нараховувались 20% надбавки за вислугу років. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, у зв`язку із чим звернувся до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні. 21.01.2021 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання. 16.02.2021 року від представника відповідача надійшов на позов. 24.02.2021 року позивачем надано відповідь на відзив. 02.03.2021 року справу призначено до слухання по суті. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 19.04.2019 року по 31.12.2020 року працював у Південно-Західній регіональній службі державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті на посаді головного фахівця - лікаря ветеринарної медицини Хмельницького прикордонного інспекційного пункту ветеринарної медицини з оплатою праці згідно штатного розпису. У листопаді 2020 року йому стало відомо про невідповідність нарахування за весь період роботи в даній установі відсотків надбавки за вислугу років, а саме: нараховувалось 20%, а не 30 %. У зв`язку з цим позивач звернувся до Комісії з ліквідації Південно-Західної регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті з приводу неправильного нарахування заробітної плати в частині надбавки за вислугу років, на що отримав лист-відповідь про те, що для перерахунку заробітної плати в частині надбавки за вислугу років в розмірі 30 % з квітня 2019 року немає підстав, тому що за їхніми підрахунками стаж роботи в установах ветеринарної медицини складає 15 років 7 місяців. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. У статті 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до складу якої входить: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців: додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій; інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік. премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. З викладеного вбачається, що надбавка за вислугу років є складовою частиною заробітної плати працівника. Згідно зі статтею 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно- правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів. Аналогічне положення закріплене також у частині 1 статті 13 Закону України «Про оплату праці», згідно якої оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Згідно пункту 4 статті 102 Закону України «Про ветеринарну медицину» розміри посадових окладів, порядок встановлення кваліфікаційних категорій та надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини визначаються Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 972 було затверджено Порядок встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини. У пункті 1 вищезазначеного Порядку визначено, що надбавки за вислугу років установлюються з 1 серпня 2007 р. спеціалістам державних установ ветеринарної медицини залежно від стажу роботи: при стажі роботи понад 3 роки розмір щомісячної надбавки до посадового окладу встановлюється у розмірі 10 %, при стажі роботи понад 10 років - 20 %, при стажі роботи понад 20 років - 30 %. Згідно пункту 2 Порядку, надбавки за вислугу років установлюються спеціалістам державних установ ветеринарної медицини, які проводять лабораторно-діагностичні дослідження, ветеринарно-санітарну експертизу на ринках, лікувально-профілактичні роботи, здійснюють ветеринарно-санітарний контроль та нагляд на державному кордоні і транспорті. Безпосередній Перелік посад спеціалістів державних установ ветеринарної медицини, які проводять лабораторно-діагностичні дослідження, ветеринарно-санітарну експертизу на ринках, лікувально-профілактичні роботи, здійснюють ветеринарно- санітарний контроль та нагляд на державному кордоні і транспорті - розкривається у Додатку до Порядку встановлення надбавок за вислугу років спеціалістам державних установ ветеринарної медицини затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 972. Відповідно до пункту 4 Порядку, зазначається, що документом для визначення стажу роботи, який дає право на одержання надбавок за вислугу років, є трудова книжка та інші документи, що відповідно до законодавства підтверджують наявність стажу роботи. Згідно записів у трудовій книжці позивача, його стаж роботи у державних установах ветеринарної медицини, що відноситься до постанови КМУ № 972 від 25.07.2007 року, розпочався 18 червня 1990 року з прийняттям на роботу в Хмельницьку зональну спеціалізовану ветеринарну лабораторію по особливо небезпечних хворобах тварин на посаду ветеринарного лікаря- епізоотолога. Отже, з липня 2010 року у [PERSON] виникло право на встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 30 % посадового окладу. Оскільки з урахуванням пункту 1 вищезазначеного Порядку, станом на 19 квітня 2019 його безперервний стаж роботи в державних установах ветеринарної медицини з 18.06.1990 року становить 28 років 8 місяців, що відображено у записах № 5 - № 20 трудових книжок [NUMBER] та № [NUMBER] , а не 15 років 7 місяців, як зазначено у листі-відповіді за № 1358 від 24.12.2020 року. За таких обставин, суд вважає, що у період з 19 квітня 2019 року по 31 грудня 2020 року відповідач зобов`язаний був встановити та нараховувати надбавку за вислугу років [PERSON] у розмірі 30 % до посадового окладу, однак нараховував таку надбавку лише у розмірі 20 % до посадового окладу. Наведені вище обставини свідчать про те, що наявні законні підстави для донарахування та виплати [PERSON] за вищевказаний період надбавки за вислугу років у розмірі 10% до посадового окладу. Суд критично оцінює заперечення відповідача щодо позовних вимог, оскільки його твердження про те, що загальний стаж роботи [PERSON] становить 15 років 7 місяців, а тому розмір надбавки у 20% є законним, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved