Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

До Суворовського районного суду міста Одеси у травні 2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 206980 грн. 00 коп., трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 3351 грн. 37 коп., інфляційних витрат в розмірі 11418 грн. 32 коп., що в сумі складає 221749 грн. 69 коп.. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 червня 2017р. він позичив [PERSON] грошові кошти в розмірі 206980 грн. 00 коп., які згідно розписки відповідач мав повернути 25 жовтня 2017р., але борг вчасно не повернув. Оскільки відповідач позику не повернув, позивач просить стягнути зазначену заборгованість, а також три проценти річних в розмірі 3351,37 грн., інфляційні втрати в розмірі 11418 грн. 32 коп. та судові витрати у розмірі 2217,50 гривень з відповідача. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2018 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання. У підготовчому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток з повідомленням про вручення за останньою адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, не подав відзив на позовну заяву та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 вересня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані письмові пояснення, вважає позов таким, що підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 29 червня 2017 року [PERSON] (відповідач) позичив у [PERSON] (позивач) грошові кошти в розмірі 206980,00 гривень. На підтвердження отримання грошових коштів від [PERSON] [PERSON] 29 червня 2017 року написав розписку, згідно якої він взяв на себе зобовязання повернути отриману позику 25 жовтня 2017р. (а.с.9). З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що загальна заборгованість відповідача станом на час звернення до суду у травні 2018 року становить 221749 грн. 69 коп., з яких 206980 грн. 00 коп. сума основного боргу, 3351 грн. 37 коп. три проценти річних від простроченої суми, та 11418 грн. 32 коп. інфляційні втрати позивача за час прострочення відповідачем повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1 ст.1047 ЦК України). Відповідно до частини 2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладених обставин та з огляду на порушення відповідачем умов договору позики та взятих на себе зобовязань, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 221749 грн. 69 коп. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, з урахуванням задоволення позовних вимог, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору сплаченого позивачем в сумі 2217 грн. 50 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved