Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернулась [PERSON] , з позовом про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08 лютого 2013 року, [PERSON] , уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають двох малолітніх доньок. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.02.2020 року шлюб було розірвано. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. До теперішнього часу вона з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання дітей, діти мешкають разом з позивачем. Вважає, що в інтересах дітей проживання з нею буде забезпечувати їх повноцінним розвитком та вихованням. У зв`язку з чим просить суд визначити місце проживання дітей разом з матір`ю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання. 01.11.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання надала заяву\~про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Від представника третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради, надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітньої дитини. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 08 лютого 2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, 08 лютого 2013 року було укладено шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , про, що було зароблено відповідний актовий запис № 58, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19 липня 2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30 травня 2018 року виданого Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] , та [PERSON] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 лютого 2020 року шлюб між [PERSON] , та [PERSON] , було розірвано. Відповідно до довідок про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № 1411005634 та № 0000572732, неповнолітні [PERSON] , та [PERSON] , мешкають разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради від 30.03.2021 року № 01.1-01-23-86, неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з матір`ю [PERSON] . Дітям створені необхідні умови для проживання. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої\~статті 24 Конституції України\~громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання\~шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Частина 2, 3\~Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтями 11 та 12\~Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Частиною 5 статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Згідно з ч. 2\~ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до\~ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Відповідно до ст.ст. 81, 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~ Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дітей з матір`ю не розлучає їх з батьком, оскільки він не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, виявлення до них турботи та на участь у їхньому вихованні. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved