Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь, на утримання спільної дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що 04 березня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Вказує, що з червня 2008 року вони проживають окремо. Зазначає, що донька проживає разом з нею, а відповідач добровільно аліментів не сплачує, регулярної допомоги не надає. У судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Позовну заяву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в зв'язку з чим, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 04 березня 2000 року, актовий запис № 99. Від шлюбу позивач та відповідач мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, 26 червня 2002 року, актовий запис № 478. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з огляду на те, що спільна дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, враховуючи, що відповідач регулярної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає та інші обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved