Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 19.05.2014 року звернулось ПАТ «ІМЕКСБАНК» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначаючи, що 04.06.2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір № 999-00056405/1 про надання кредиту, за умовами якого, ПАТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язалось надати [PERSON] овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 37 575,00 гривень, зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 03.06.2016 року. Також, 04.06.2013 року між банком та [PERSON] укладений договір № 999-00056405 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної карти Visa для фізичної особі. Позивач свої зобов'язання за укладеним договором виконав, однак відповідач своїх зобов'язань, в частині сплати процентів, комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку, а також повернення грошових коштів у порядку встановленому договором не виконав, у зв'язку з чим, у нього виникла заборгованість в розмірі 50 151, 69 гривень, яку позивач, разом із сумою сплаченого судового збору в розмірі 501, 52 гривень, просив стягнути з відповідача на свою користь. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав, просив розглянути позовну заяву за його відсутністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності суду не надала. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.06.2013 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» з однієї сторони, та [PERSON] - з іншої сторони, був укладений договір № 999-00056405/1 про надання кредиту, за умовами якого, ПАТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язалось надати [PERSON] овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 37 575,00 гривень, зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 03.06.2016 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту, у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість в загальному розмірі 50 151 (п'ятдесят тисяч сто п'ятдесят одна) гривня, 69 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 36 919 (тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) гривень, 20 копійок; 2 812 ( дві тисячі вісімсот дванадцять) гривень, 49 копійок - заборгованість по сплаті відсотків; 5 720 (п'ять тисяч сімсот двадцять) гривень - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 4 700 (чотири тисячі сімсот) гривень - штраф. Так, дійсно, п. 4.9 договору кредиту встановлена відповідальність позичальника за повне або часткове прострочення повернення кредиту таабо сплати процентів за користування ним таабо інших платежів за договором у вигляді обов'язку сплатити банку штраф в розмірі 200 гривень за перший прострочений платіж, та 500 гривень за кожний наступний прострочений платіж. Таким чином, суд вбачає відповідність здійсненого розрахунку заборгованості умовам договору про надання кредиту, а також правомірність нарахування штрафних санкцій. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимоги щодо дострокового повернення кредитних коштів кореспондують вимогам законодавства. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 501, 52 гривень що підтверджується меморіальним ордером № 47517 від 14.05.2014 року, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за договором про надання кредиту та суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved