Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

До Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] , [PERSON] «про стягнення коштів за договором позики », у якому прохала суд: -стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та [PERSON] на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) грошові кошти у розмірі 57 169, 20 гривень відповідно до договору позики у формі розписки від 20.02.2018 року; -стягнути солідарно з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) та [PERSON] на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) судові витрати по справі у розмірі 704, 80 гривень. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.06.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, після отримання судом інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що 20 лютого 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено письмовий договір позики у формі розписки від 20.02.2018 року, відповідно до якого позивач передала відповідачу №1 грошові кошти у розмірі 2200 доларів США для використання цих грошей в інтересах сім`ї. Розписка про те, що відповідач №1 отримав кошти у розмірі 2200 доларів США, у зв`язку з виникненням фінансових труднощів для використання в інтересах сім`ї була власноруч написана відповідачем №1. Суму позики у розмірі 2200 доларів США відповідач №1 зобов`язався повернути до 01.04.2018 року. У зв`язку з тим, що відповідач №1 та відповідач №2 на момент позичання грошових коштів за договором позики та по сьогоднішній день перебувають у шлюбі та гроші були використані в інтересах сім`ї, тому вважає за необхідне стягнути суму боргу солідарно з відповідача №1 та відповідача №2. Враховуючи те, що відповідачем [PERSON] та [PERSON] не виконані взяті на себе зобов`язання про повернення грошової суми у розмірі 2200 доларів США, станом на момент звернення до суду 57 168,20 гривень, до 01.04.2018 року, що передбачалось розпискою від 20.02.2018 року. Позивач [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву в якій прохала провести розгляд справи за її відсутності, на підставі поданих доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач №1 - [PERSON] до судового засідання подав заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та проведення розгляду справи без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач №2 - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] та [PERSON] 20 лютого 2018 року було укладено письмовий договір позики у формі розписки від 20.02.2018 року, відповідно до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 2200 доларів США для використання грошових коштів в інтересах сім`ї, строком повернення до 01.04.2018 року. (а.с.6). Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не виконані взяті на себе зобов`язання про повернення грошової суми [PERSON] у розмірі 2200 доларів США, станом на момент звернення до суду сума заборгованості складається у розмірі 57 168,20 гривень. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тобто, чинне законодавство відносить договір позики до реальних договорів, обов`язковою умовою укладення якого окрім досягнення згоди сторін ще ( передача речі, коштів, вчинення фактичних дій. Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного Кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При неодноразових зверненнях позивача [PERSON] до відповідачів з приводу повернення грошових коштів за договором позики, у добровільному порядку, однак мирним шляхом спір врегулювати не вдалося. Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають на підставі договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 530 ЦК України передбачений строк (термін) виконання зобов`язаний. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою та подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Як передбачено ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 76-81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі. З боку відповідачів по справі не надійшло заперечень та доказів у спростування позовних вимог, тому суд діє відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в сумі 57168,20 гривень. Також суд вважає, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.4).

Outcome: approved