Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON], треті особи - Перший Малиновськиий відділ державної виконавчої служби Одеського МУЮ, відділ ДВС Великомихайлівського МУЮ в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» і [PERSON] укладено кредитний договір № 2029-н про надання кредитних коштів у сумі 22 099.00 дол. США. з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.10.2014 р. Для забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із кредитного договору № 2029-н від 18.10.2007 р., із [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу від 18.10.2007 р. (легковий сєдан, марки СНЕRY, модель ЕАSТАR DС24В, реєстраційний номер - [NUMBER]). 06 вересня 2011 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською Інесою Володимирівною було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб типу легковий сєдан, марки СНЕRY, модель ЕАSТАR DС24В, реєстраційний номер - [NUMBER]. 30.05.2013р. Фрунзівським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позов Банку задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором 2029-н від 18.10.2007 р. у розмірі 31 649.77 дол. США та 5 090.27 грн. Під час проведення дій по добровільній реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, Банку стало відомо, що заставне майно за договором застави транспортного засобу від 18.10.2007 року знаходиться під арештом та розшуком, накладеним: Постановою Великомихайлівського ВДВС МУЮ в Одеській області про розшук майна боржника від 31.01.2015 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №2061, виданого 06.09.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. про звернення стягнення на транспортний засіб [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України»; Постановою відділу ДВС Фрунзівського РУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №2061. Оскільки, наявність арешту унеможливлює реалізацію предмета застави, у зв'язку з цим банк, як заставодержатель та стягувач, вимушений звернутись до суду із відповідною позовною заявою про звільнення заставного майна з-під арешту. Представник позивача в судове засіданя не прибула, надала заяву до суду, у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач, третя особа -1 та третя особа -2, в судове засідання не прибули та не повідомили суд про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та від них не надійшло заяви про розгляд справи за їх відсутності. Тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Судом встановлено, що 30.05.2013 р. Фрунзівським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позов Банку задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором 2029-н від 18.10.2007 р. у розмірі 31 649.77 дол. США та 5 090.27 грн.( а.с. 8-9) Для забезпечення виконання зобов'язань, що випливають із кредитного договору № 2029-н від 18.10.2007 р., між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу від 18.10.2007 р. (легковий сєдан, марки СНЕRY, модель ЕАSТАR DС24В, реєстраційний номер - [NUMBER]). (а.с. 5-7). У зв'язку з цим, в ході проведення дій по добровільній реалізації заставного майна в рахунок погашення заборгованості за кредитом, Банку стало відомо, що заставне майно за договором застави транспортного засобу від 18.10.2007 року знаходиться під арештом та розшуком, накладеним: Постановою Великомихайлівського ВДВС МУЮ в Одеській області про розшук майна боржника від 31.01.2015 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №2061, виданого 06.09.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. про звернення стягнення на транспортний засіб [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України»; Постановою відділу ДВС Фрунзівського РУЮ в Одеській області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.02.2012 року в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №2061. (а.с.10-12) Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставо держатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Отже, застава, як спосіб забезпечення виконання зобов'язання, спрямована на те. щоб гарантувати кредитору-заставодержателю задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна, незалежно від майнового стану боржника, і наявності у нього заборгованості перед іншими кредиторами, отже, застава встановлюється для гарантування майнових інтересів кредитора-заставодержателя. Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з - під арешту. Згідно зі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставне майно, вирішуються судом. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх відповідне задоволення.

Outcome: approved