Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Слов’янської міської ради, третя особа [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності. Дана позовна заява мотивована тим, що [INFO] у місті Слов’янську помер батько позивачки [PERSON] Після його смерті залишилася спадщина - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] та 4/8 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, які розташовані у [ADDRESS], та інше майно. 4/8 частини житлового будинку, який розташований у [ADDRESS] належав померлій [INFO] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої Слов’янської державної нотаріальної 10.03.1987 року за реєстром № 1-636, спадкоємцем за заповітом після смерті якої є [PERSON], який спадщину прийняв фактично, але не оформивши своїх спадкових прав помер. Право власності [PERSON] зареєстровано у реєстрі прав власності на нерухоме майно. Земельна ділянка, яка розташована у [ADDRESS]. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд знаходиться в комунальній власності, кадастровий номер не визначений. Зазначений житловий будинок складається з двох ізольованих кімнат, співвласник користується належною йому часткою на підставі окремого правовстановлюючого документу, визначений порядок користування господарськими будівлями. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набуття чинності Цивільним Кодексом України, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 548 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном - житловим будинком [ADDRESS], використовуючи його за прямим призначенням. [PERSON] постійно проживав в цьому будинку, робив там необхідний поточний ремонт, підтримував будинок у придатному для проживанні стані, користувався земельною ділянкою, з 14.09.1998 року зареєстрував своє постійне проживання в цьому будинку. Після смерті [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала його колишня дружина - мати позивачки - [PERSON], третя особа за цим позовом. Відповідно до її заяви у Першій Слов’янській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 467/2012. Мати позивачки не є спадкоємцем після смерті батька [PERSON], оскільки 01.09.2011 року шлюб між ними розірвано. Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] Позивачка звернулася до Першої Слов’янської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак нотаріусом в видачі свідоцтва було відмовлено у зв'язку з відсутністю доказів прийняття спадщини. До 2005 року батько позивачки [PERSON] проживав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS]. У 2005 році батьки вирішили проживати разом і [PERSON] переїхав на постійне проживання до позивачки та її матері за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок був придбаний батьком та матір'ю під час перебування у зареєстрованому шлюбі відповідно до договору купівлі-продажу від 18.07.2003 року, право власності зареєстровано за батьком. Вони проживали однією сім'єю, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, дохід витрачали сумісно. Місце проживання позивачки та місце проживання її матері зареєстровано за однією адресою: будинок [ADDRESS], місце проживання батька зареєстровано за адресою: [ADDRESS], але фактично були сім'єю в розумінні ст. 3 Сімейного Кодексу України. Позивачка не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що оскільки спадкодавець є її рідним батьком, вона є єдиним спадкоємцем після його смерті першої черги за законом, проживала разом з ним до самої смерті, займалася його похованням - вона може прийняти спадщину у будь який час. Мати позивачки, незважаючи на подання заяви про прийняття спадщини у теперішній час не бажає отримувати спадщину та не заперечує проти того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано тільки на ім'я позивачки. Просила суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], встановити факт її постійного проживання однією сім'єю разом з [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на 4/8 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, розташований за адресою: [ADDRESS]. Окрім того, відповідно до уточненої позовної заяви, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення аналогічні поясненням, якими обґрунтовуються позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач Слов’янська міська рада в судове засідання свого представника не направив, відповідно до наданого суду клопотання просить розглянути справу без участі представника відповідача. Рішення просить винести на розсуд суду. Третя особа, [PERSON], в судовому засіданні надала пояснення та зазначила, що вони проживали разом із [PERSON] однією сім'єю за адресою: [ADDRESS], а після смерті [PERSON] переїхали в будинок [ADDRESS]. Потім, у 2004-2005 році придбали будинок [ADDRESS], де постійно проживали. Наміру приймати спадщину вона не має. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він є дідусем позивачки та батьком спадкодавця [PERSON] Його померлий син разом із своєю сім'єю проживав у нього, [PERSON] проживала в сусідньому будинку. Вони їй допомагали, внаслідок чого [PERSON] вчинила заповіт на користь [PERSON]. Після смерті [PERSON] його син разом із сім'єю переїхав в будинок [PERSON] Потім, вони придбали будинок [ADDRESS], в якому постійно проживали. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 18 березня 1994 року, виданого Слов’янським міським відділом записів актів цивільного стану, [PERSON] померла [INFO]. Місце смерті - місто Слов’янськ. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася до набуття чинності Цивільним Кодексом України, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1963 рок у часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Стаття 526 ЦК УРСР 1963 року говорить про те, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Як вбачається з Договору купівлі-продажу від 10 березня 1987 року [PERSON] придбала чотири восьмих частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації», відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» № 1731-2/045/01 від 02.08.2013 року. Отже, до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло 4/8 частини житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Як вбачається з Заповіту від 12 серпня 1993 року, [PERSON] заповідала належну їй частку житлового будинку відповідною часткою господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. Відомостей про отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на частку вищезазначеного домоволодіння, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії суду не надано, з чого суд робить висновок про те, що [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався. Однак, суд приймає до уваги та визнає достовірним той факт, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. [INFO] [PERSON] помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 березня 2012 року. Місце смерті - місто Слов'янськ Донецької області. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті [PERSON], [INFO] за місцем мешкання померлого відкрилася спадщина. Як вже встановлено в судовому засіданні, при житті [PERSON] фактично отримав у спадщину після смерті [PERSON] 4/8 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], але свідоцтво про право на спадщину не отримав, своє право власності на зазначену частку домоволодіння не оформив. Окрім того, відповідно до Договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 липня 2003 року [PERSON] придбав житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS]. Право власності на даний будинок зареєстровано, що вбачається з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська № 35822031 від 11.10.2012 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшов житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та чотири восьмих частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових споруд за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається зі Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 травня 1988 року, батьком позивача [PERSON] є спадкодавець [PERSON]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, що врегульовано нормами ст. 1261 ЦК України. Третя особа, [PERSON] не є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, шлюб між нею та спадкодавцем [PERSON] розірвано на підставі Рішення Слов'янського міськрайонного суду № 2-2594-2011 від 01.09.2011 року. Окрім того, [PERSON], є одночасно матір'ю позивача, не має наміру приймати спадщину, що вона підтвердила в судовому засіданні. Батько спадкодавця, [PERSON], із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством термін не звертався. Тому, на підставі аналізу даних обставин справи та

Outcome: approved