Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 06.10.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] , яка до дня смерті проживала постійно у селі Каленівка Оратівського району Вінницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані в [ADDRESS] . Житловий будинок відносився до робочого двору, головою якого була [PERSON] . Батько позивача, [PERSON] , на підставі ст. 328 ЦК України, набув право власності на вказане спадкове майно відповідно заповіту [PERSON] , посвідченого Угарівською сільською радою Оратівського району Вінницької області 18.12.1993 року. Однак, за час свого життя [PERSON] не оформив право власності на вказаний будинок, оскільки [INFO] помер. Після смерті [PERSON] спадщину, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , прийняла його дружина, мати позивача - [PERSON] , яка на момент смерті проживала разом з [PERSON] в будинку по [ADDRESS] . Однак, за час свого життя [PERSON] також не оформила право власності на будинок, так як [INFO] померла. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, спадкоємцями якої є позивач - [PERSON] та відповідач, її рідна сестра - [PERSON] на підставі ст.1261 ЦК України. За заявами [PERSON] та [PERSON] від 02.07.2014 відкрито спадкову справу № 103/2014 року у Другій тростянецькій державній нотаріальній конторі Позивач та відповідач прийняли у рівних частках частину спадщини після смерті матері [PERSON] , а саме квартиру, грошові кошти, земельні ділянки, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданими 19.01.2015 державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області. Інших спадкоємців після смерті матері немає. Однак, оформити спадщину в нотаріальній конторі на житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані в [ADDRESS] , позивач [PERSON] не взмозі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 22.10.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 26.11.2020 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 26.11.2020 року не з`явилася. При цьому, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без її участі, яку зареєстровано канцелярією суду 20.11.2020 року за № 1838/20 Вх. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, повноважного представника не направила. При цьому, до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без її участі, яку зареєстровано канцелярією суду 25.11.2020 року за № 1890/20 Вх. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення у підготовчому судовому засіданні. Враховуючи той факт, що від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла, [PERSON] , про що 12.11.1999 року виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 12. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , в графі «Батько» запис « [PERSON] », в графі «Мати» запис « [PERSON] ». Згідно заповіту від 18.12.1993 року, посвідченого секретарем виконкому Угарівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області Гуляєвою Г.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 36, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона буде мати право за законом, в тому числі житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с. Каленівка Оратівського району Вінницької області, заповідає [PERSON] . Заповіт не змінений і не скасований. У довідці № 126 від 04.05.2012 року, виданої виконавчим комітетом Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області вказано, що [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно проживала в селі Каленівка Оратівського району Вінницької області. З витягу з погосподарської книги по с. Каленівка Угарівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за 1996-2000 роки вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , а/з № 12 від 12.11.1999 р. У довідці № 2-103 від 22.07.2020 року, виданої Угарівським старостинським округом Оратівської селищної ради Вінницької області вказано, що житловий будинок з погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] фактично прийняв у спадщину за заповітом, складеним та посвідченим Угарівською сільською радою 18 грудня 1993 року за реєстровим № 36, [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] та фактично доглядав та утримував майно. 20.09.1970 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 20.09.1970 року зроблено запис за № 13 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , про що 14.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області складено відповідний актовий запис № 153 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що 27.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижину Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області складено відповідний актовий запис № 26. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 37773430 від 02.07.2014 року, 02.07.2014 року у Другій тростянецькій державній нотаріальній конторі Вінницької області заведено спадкову справу № 103/2014, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , номер у Спадковому реєстрі 56258184. Згідно спадкової справи, крім позивача, спадкоємцем після померлої є [PERSON] , яка спадщину прийняла, про що написала відповідну заяву та якій видано свідоцтва про право на спадину за законом, що знаходяться матеріалах спадкової справи. Зокрема, як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2015 року, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , проживаюча [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , [INFO] , проживаюча [ADDRESS] по Ѕ (одній другій) частці кожна. Спадщина, на яку видано дане свідоцтво, складається з: 2/5 (двох п`ятих) частин квартири [ADDRESS] , в якому 1/5 (одна п`ята) частка належить померлій на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, а 1/5 (одна п`ята) частка належить померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області від 07 липня 2010 року за реєстрованого в реєстрі за № 1 -944. Опис об`єкту: двохкімнатна квартира, житловою площею 29,7 (двадцять дев`ять цілих сім десятих) кв.м., загальною площею 45,0 ( сорок п`ять цілих) кв.м. Квартира складається:1-а- кімната, 2-а- кімната, кухня, ванна кімната, туалет, коридор, балкон. Оцінка спадкового майна складає: 102366 (сто дві тисячі триста шістдесят шість) гривень. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку видано [PERSON] . Спадкова справа № 103/2014 року. Зареєстровано в реєстрі за № 45. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2015 року, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , по Ѕ (одній другій) частці кожна. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: -грошових коштів (вкладів) з процентами, компенсаційними та іншими нарахуваннями Оцінка спадкового майна складає: 4230 ( чотири тисячі двісті тридцять) гривень 60 копійок; - грошових коштів (вкладів) з процентами, компенсаційними та іншими нарахуваннями. Оцінка спадкового майна складає: 1956 ( одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 59 копійок; - грошових коштів (вкладів) з процентами, компенсаційними та іншими нарахуваннями. Оцінка спадкового майна складає : 35235 ( тридцять п`ять тисяч двісті тридцять п`ять) гривень 72 копійки; - цінних паперів акціонера ПАТ «ДТЕК» ЗАХІДЕНЕРГО», номінальна вартість одного цінного паперу 10 ( десять) гривень, кількість цінних паперів- 4 ( чотири) штуки., загальна номінальна вартість 40 ( сорок) гривень. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку видано [PERSON] . Спадкова справа № 103/2014 року. Зареєстровано в реєстрі за № 46. Також відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2015 року, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , по Ѕ (одній другій) частці кожна. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 0,030 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території СТ «Протон» м. Ладижин Вінницької області наданої для ведення садівництва, (землі сільськогосподарського призначення), що належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 779440, кадастровий номер земельної ділянки - 05106000000:07:002:0414. Оцінка спадкового майна складає: 5803 ( п`ять тисяч вісімсот три) гривні. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку видано [PERSON] . Спадкова справа № 103/2014 року. Зареєстровано в реєстрі за № 41. Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2015 року, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна гр. [PERSON] , 1947 року народження, яка померла [INFO] , є її діти: [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , та дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , по Ѕ (одній другій) частці кожна. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки розміром 2,7095 гектарів в межах згідно з планом, що розташована на території Угарівської сільської ради (за межами населеного пункту) Оратівського району Вінницької області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належить померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 073596, кадастровий номер земельної ділянки- 0523185500:02:001:0058. Оцінка спадкового майна складає: 59440 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок) гривень. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку видано [PERSON] . Спадкова справа № 103/2014 року. Зареєстровано в реєстрі за № 40. Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвої Г.С. № 731/02-31 від 19.09.2020 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме спадкове майно, оригінал якої долучено до матеріалів цивільної справи № 141/655/20. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1267, ст. 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом на Ѕ частину спадкового майна, після померлої [INFO] своє матері [PERSON] , яка у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Другої тростянецької державної нотаріальної контори Вінницької області Кощеєвої Г.С. № 731/02-31 від 19.09.2020 року про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. При цьому, відповідач [PERSON] як спадкоємець за законом на Ѕ частину спадкового майна, згідно поданої заяви від 25.11.2020 року позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти визнання права власності в цілому на житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] за позивачем. За вказаних обставин, суд враховуючи норм чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володіла та користувалася спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved