Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 17.11.2007 року, що зареєстрований у Другому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 690. Від шлюбу є дитина - [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам. Спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин тривалий час. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове за сідання не з`явилася, повідомлена судом про дату та час розгляду справи згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ДМС України в Одеській області. Враховуючи, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З матеріалів справи вбачається, що 17.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно 18.05.2020р, що зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 690. Від шлюбу є дитина - [PERSON] , [INFO] . У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, сторони спільного господарства та тривалий час проживають окремо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

Outcome: approved