Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» або «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 16.09.2008 та отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, в порушення умов договору не сплачувала Позивачу своєчасно та в повному обсязі грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Станом на 13 червня 2019 р. заборгованість Відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить 20796,34 гривень, з яких: ?6975,34 грн. заборгованість за тілом кредиту; ?4893,67 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; ?0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; ?6918,93 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; ?780,00 грн. нарахована пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; ?250,00 грн. фіксована частина штрафу; ?978,40 грн. процентна складова штрафу. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подала. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 16.09.2008 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі, зазначеному у заяві від 16.09.2008 та в підписаних відповідачем умовах кредитування. Відповідачем також погоджено розмір пені в розмірах, вказаних в цих умовах (1 % від суми заборгованості) та штраф у розмірі 250 гривень (одноразовий платіж) та штраф у розмірі 5 % від суми позову. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором банком [PERSON] станом на 13 червня 2019 р. нарахована заборгованість у зазначеному вище розмірі. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки [PERSON] не сплатила заборгованість по тілу кредиту, суд вважає позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Виходячи зі змісту заяви [PERSON] та підписаних нею умов кредитування від 16.09.2008, нарахований штраф в його фіксованій частині в розмірі 250,00 гривень підлягає стягненню в повному обсязі. В той же час, відповідно до узгоджених сторонами умов кредитування процентна складова штрафу вираховується від суми позовних вимог і становить 5 % від неї. Однак, суд вважає необґрунтованим включення позивачем до суми, на яку нараховується штраф, розміру пені, оскільки пеня сама по собі є санкцією за невиконання боржником зобов`язань перед кредитором. Таким чином, процентна складова штрафу має бути вирахувана, виходячи з суми основної заборгованості за кредитом, яка становить: 6975,34 грн. + 4893,67 грн. = 11689,01\~грн. 5 % від цієї суми становить 593,45 грн. Саме ця сума процентної складової штрафу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про обґрунтованість частини позовних вимог про стягнення пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд не бачить підстав для відступу від зазначеної правової позиції. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial