Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 27.03.2020 з позовною заявою звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення заборгованості солідарно з [PERSON] , [PERSON] у розмірі 155 385,90 грн., судового збору у розмірі 2 330,79 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначається, що 17.04.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11335169000 від 17.04.2008 року, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 21 690,00 доларів США зі сплатою 13,5 % річних. З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №198226 від 17.04.2008 року. 20.04.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором №11335169000 від 17.04.2008 року та договором поруки №198226 від 17.04.2008 року. З 01.08.2018 року ТОВ «Кредекс Фінанс» було перейменовано на ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим ТОВ «Вердикт Капітал» виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Кредекс Фінанс». Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, станом на 05.03.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 37 705,36 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 938 516,57 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 15 198,94 дол. США, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5 059,18 дол. США, заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги - 16 398,90 дол. США, залишок заборгованості по пені і щтрафам - 1 048,34 дол. США. У зв`язку з вищевказаним, позивач звернувся до суду з позовною вимогою про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у розмірі 155 385,90 грн., з яких: 34 104,91 грн. - 3% річних, 121 280,99 грн. - пеня., розрахунок якої здійснений за тіло кредиту у розмірі 378 313,78 грн. за період із 05.03.2017 по 05.03.2020 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. 10.04.2020 року представником ТОВ «Вердикт Капітал» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 21.05.2020 року. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.05.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків, згідно акту Приморського районного суду м. Одеси від 13.04.2020 року, яким виявлено відсутність копії позову з додатками для відповідачів. 01.06.2020 року представником ТОВ «Вердикт Капітал» подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.06.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 09.07.2020 року. Учасники справи у судове засідання призначене на 09.07.2020 року не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись належним чином. Розгляд справи відкладено на 30.09.2020 року. У судове засідання 30.09.2020 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином, разом з позовною заявою подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином., причин неявки не повідомили. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно із ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 07.10.2020 року. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2008 року між АКІВ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11335169000 від 17.04.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 21 690,00 доларів США, терміном погашення не пізніше до 17.04.2015 року в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору. Згідно із п. 2.1. кредитного договору, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник передає, а банк приймається - транспортний засіб марки Nissan, рік випуску 2008, державний номер [NUMBER] . З метою забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №198226 від 17.04.2008 року, відповідно до якого, поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань перед кредитом, що виникли з договору №11335169000 від 17.04.2008 року, в повному обсязі як існуючих на теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Із матеріалів справи вбачається, що банком свої зобов`язання виконано належним чином та надано позичальнику кошти в кредит, що не спростовано відповідачами. 20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12 від 20.04.2012 року, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кредекс Фінанс», а ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором до позичальників та/або поручителів, в тому числі за Договором надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11335169000 від 17.04.2008 року та Договором поруки №198226 від 17.04.2008 року, що підтверджується Витягом з Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кредекс Фінанс» №01/08-2018 від 01.08.2018 року «Про перейменування ТОВ «Кредекс Фінанс» на ТОВ «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (код ЄДРПОУ: 36799749) змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ: 36799749), у зв`язку з чим, ТОВ «Вердикт Капітал» виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «Кредекс Фінанс». Позивач в позовній заяві зазначає, що внаслідок неналежного виконання зобов`язань [PERSON] , загальний розмір заборгованості станом на 05.03.2020 року по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, за кредитним договором №11335169000 від 17.04.2008 року становить 37 705,36 доларів США грн., що на курсом НБУ станом на 05.03.2020 року, становить 938 516,57 грн. та складається з наступного: - заборгованість за тілом кредиту - 15 198,94 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 378 313,78 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 5 059,18 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 125 927,04 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору з моменту відступлення права вимоги - 16 398,90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 408 181,74 грн. - залишок заборгованості по пені і щтрафам - 1 048,34 дол. США., що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 26 094,02 грн. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За правилом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як визначено ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як визначено ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Тобто, за змістом цього положення несприятливі умови для нового кредитора пов`язуються із виконанням боржником обов`язку первісному кредитору, а не у звільненні від такого обов`язку в цілому. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Звернувшись до суду із позовом, представник ТОВ «Вердикт Капітал» просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №11335169000 від 17.04.2008 року за період із 05.03.2017 року по 05.03.2020 року у розмірі 155 385,90 грн., з яких: 34 104,91 грн. - 3% річних, 121 280,99 грн. - пеня. Розрахунок нарахування 3% річних та пені представник позивача здійснював з суми заборгованості за тілом кредиту -15 198,94 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.03.2020 року становить 378 313,78 грн. Як вбачається із позовної заяви позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість позичальника за кредитним договором в повному обсязі не погашена. Разом із цим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №11335169000 від 17.04.2008 року станом на 05.03.2020 року, неможливо встановити дійсний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, періоди за які така заборгованість була нарахована, суми та часу внесення відповідачем платежів тощо. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Верховний Суд 30 січня 2018 року (ВС/КЦС у справі № 161/16891/15-ц) дійшов до висновку про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Між тим, із урахуванням викладеного, на підставі наданих банком доказів, суд вбачає, що розмір боргу, заявлений товариством до стягнення, є таким, що не знайшов свого належного та допустимого підтвердження за розглядом справи. Банком відповідної виписки поруху коштів за кредитним договором та останніми платежами позивальником на виконання вимог ст. 81 ЦПК України суду не надано. Також не надано доказів щодо терміну останнього здійсненого відповідачем платежу. Враховуючи те, що позивач вказував на здійснення часткових платежів на погашення кредиту, однак, доказів на підтвердження чи спростування цієї обставини не надав, суд позбавлений можливості перевірити правильність виконаного позивачем розрахунку заборгованості, встановити дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, а відтак і перевірити правильність нарахування 3% річних та пені, заявлених до стягнення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 83 ЦПК України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів. Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). З урахуванням викладеного, зважаючи, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат не здійснюється.

Outcome: dismissed