Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить визнати дачний будинок з підвалом та прибудовою, господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, місто Чорноморськ, 8 Лінія, № 6, - і в цілому складається з літ. «Н» - дачного будинку, загальною площею 257,90 кв.м., в т.ч. житловою площею 92,80 кв.м., літ. «А» - літня кухня, літ. «Б» - майстерня, літ. «К» - гараж, літ. «Л» - вбиральня, літ. «М» - сарай, дворові споруди № 1-4, - садовим будинком і обєктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON], визнати за сторонами право власності за кожним по Ѕ частки зазначеного майна, припинивши право власності відповідача на нього на підставі свідоцтва про право власності № 2096, виданого виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 18 липня 2005 року (а.с.58-61). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що майно придбане у період шлюбу, а тому на нього поширюються правила спільної сумісної власності. Представник позивача надала суду клопотання в якому просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти заочного рішення (а.с.80). Відповідач і третя особа у судове засідання не зявились, повідомлялись про день, час та місце судового розгляду справи (а.с.65-67, 69-74), відзив на позов не надали. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 березня 1992 року по 13 грудня 2016 року (а.с.12). Факт розірвання шлюбу підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 141864 (а.с.31). У період шлюбу сторонами побудовано дачу за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ (колишня назва м.Іллічівськ), 8 Лінія, №6. Рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 1070 від 20.12.2001 р. затверджено акт державної технічної комісії по прийому до експлуатації дачі і господарчих будівель (а.с.24), та 02.01.2002 р. видано свідоцтво про право власності на імя [PERSON]. Згідно свідоцтва, обєкт в цілому складався з дачі загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №033609 від 19.02.1997 року (а.с.29), власником земельної ділянки за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, садове товариство «Портовик», Сади, лінія 8, буд.6, є [PERSON]. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення садівництва. 25 лютого 2005 року [PERSON] надав нотаріально посвідчену згоду на будівництво [PERSON] садового будинку та будь-яких господарських споруд на зазначеній вище земельній ділянці (а.с.30). В звязку з новим будівництвом, рішенням виконавчого комітету Іллічівської міської и №520 від 23.06.2005 р. (а.с.14) затверджено акт державної комісії по прийому до експлуатації двоповерхового дачного будинку з підвалом та прибудовою загальною площею 257,9 кв.м., у т.ч. житлова 92,80 кв.м., господарчих будівель і споруд. Таким чином, відповідач у відповідності до вимог чинного законодавства здійснив дії щодо введення в експлуатацію вказаного реконструйованого обєкта нерухомості. На підставі зазначеного рішення, 18 липня 2005 року виконавчим комітетом Іллічівської міської ради замість свідоцтва про право власності на дачу, виданого 02.01.2002 р., видано свідоцтво про право власності на імя [PERSON] на дачний будинок, який розташований в м.Чорноморську (м.Іллічівськ), 8 Лінія, №6, - та який в цілому складається з двоповерхового дачного будинку з підвалом та прибудовою, господарчих будівель та споруд, загальною площею 257,9 кв.м., житловою площею 92,80 кв.м. (а.с.13) Згідно технічного паспорту, виготовленого станом на 30.03.2005 р., дачний будинок з підвалом та прибудовою, господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, місто Чорноморськ (кол. м.Іллічівськ), 8 Лінія, № 6, - в цілому складається з літ. «Н» - дачного будинку, загальною площею 257,90 кв.м., в т.ч. житловою площею 92,80 кв.м., літ. «А» - літня кухня, літ. «Б» - майстерня, літ. «К» - гараж, літ. «Л» - вбиральня, літ. «М» - сарай, дворові споруди №1-4 (а.с.15-21). З наведених матеріалів справи вбачається, що оскільки цільове призначення земельної ділянки є ведення садівництва, то такий будинок є садовим. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Розмір часток майна дружини та чоловіка при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначається за правилами ст.70 СК України. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. При цьому беруться до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно із ч.4 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. При відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦПК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У тому разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток без застосування грошової компенсації і припинення права власності одного з подружжя на його частку в такому майні, суд може визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності (п.25 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»). До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи (п.24 Постанови пленуму). Аналогічні вимоги містились у положеннях ст.ст.22, 28-29 КпШС України. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Враховуючи те, що будинок було побудовано у період шлюбу, на земельній ділянці для ведення садівництва та з дозволу власника цієї земельної ділянки, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved