Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернулася представник позивача [PERSON] та просила суд: - визнати за її довірителькою [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,2491 гектари, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] - визнати за її довірителькою [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0568 гектари, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: [ADDRESS] - визнати за її довірителькою [PERSON] в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок під номером [ADDRESS] Позов обґрунтовувала тими обставинами, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлого [PERSON], якому зазначені земельні ділянки та житловий будинок належали на праві приватної власності, а тому після його смерті на підставі ст. ст. 16, 392, 1216, 1225, 1261, 1297 Цивільного кодексу України, право власності на них перейшло до позивача. В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву, у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримала. Представник відповідача Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Музичка Л.М. просила розглядати справу у відсутності представника сільської ради та вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Представник позивача звернулася за судовим захистом у зв'язку із тим, що позивач в інший спосіб не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки приватний нотаріус Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. листами від 28 березня 2016 року та 18 квітня 2016 року не визнала її право на отримання в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], права власності на земельні ділянки, що мають кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], та права власності на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. В підтвердження вказаних обставин до матеріалів справи додано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 21 серпня 2015 року виконавчим комітетом Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 15 (а.с. 10). Згідно з копією договору купівлі-продажу від 06 вересня 1989 року, посвідченого секретарем виконкому Потіцької сільської ради народних депутатів [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під № 85, спадкодавець [PERSON] придбав у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). Відповідно до довідки Потіцької сільської ради Миронівського району Київської області від 21 травня 2016 року № 02-33/356 [ADDRESS] (а.с. 66). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,2491 гектари, що має кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована по [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0568 гектари, що має кадастровий номер [NUMBER], яка призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] (а.с. 14). Тобто, померлий [PERSON] за свого життя мав право власності на земельні ділянки, кадастрові номери яких [NUMBER], [NUMBER], та право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS]. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки спадкодавець [PERSON] був власником зазначеного майна, то після його смерті воно увійшло до складу спадщини, що відкрилася після його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. ст. 1222-1223 Цивільного кодексу України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив свого чоловіка чи дружину. Позивач є дружиною спадкодавця [PERSON] Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 21 лютого 1981 року Радянським бюро ЗАГС міста Київ (а.с. 9). За таких обставин, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Відповідно до копії спадкової справи позивач є єдиним спадкоємцем за законом, що прийняв спадщину [PERSON] (а.с. 42-50). Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1225 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримала право власності на майно спадкодавця, в тому числі і право власності на земельні ділянки кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER], та право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 131, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved