Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Говорівської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за ним як за спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 2,6611 га., розташовану на території Говорівської сільської ради Віньковсцького району Хмельницької області, в порядку спадкування після смерті бабусі [PERSON], яка померла 16 січня 2009 року. Також просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 017776, що розташована на території Говорівської сільської ради, земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт виданий 21.11.2007 року на ім'я [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 16.01.2009 року померла його бабуся [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина, до якої увійшла вищевказана земельна ділянка. Своїм заповітом спадкодавець заповіла усе своє майно своєму синові батькові позивача [PERSON], проте він помер ще до відкриття спадщини. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових справ, проте у здійсненні його права на спадщину нотаріусом було відмовлено через невідповідність документів вимогам, встановлених законодавством: кадастровий номер 6820681500:03:011:0001 земельної ділянки є невірним - невірно зазначена кадастрова зона 03. У звязку з цим і виникла необхідність звернуться до суду. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без його участі. Відповідачем було надіслано до суду заяву, в якій він просить розглянути справу без представника Говорівської сільської ради, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи, відділ Держгеокадастру у Віньковецькому районі, в судове засідання не з'явився. В заяві, поданій до суду, просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON], яка померла 16 січня 2009 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ № 109964, видане 19.01.2009 року Говорівською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 3), являлась власником земельної ділянки площею 2,66 га, що знаходяться на території Говорівської сільської ради. Ділянка належала їй на підставі Державного акта серії ЯД № 017776 від 21.11.2007 року. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010774900470. Своїм заповітом від 17.11.1989 року спадкодавець заповіла усе своє майно своєму синові (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану від 21.04.2015 року № 00015294906) батькові позивача (свідоцтво про народження серії ІІ-БВ № 368772 від 03.12.1983 року) [PERSON], проте він помер ще до відкриття спадщини (свідоцтво про смерть серії І-БВ 064930 від 13.10.1997 року). [PERSON], як внук спадкодавця, набув право на спадкове майно відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, але одержати свідоцтво про право на спадщину не може. Нотаріус правомірно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку через невідповідність документів вимогам, встановлених законодавством, що також підтверджується інформаційною довідкою відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно статті 25 ч.4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється після її смерті. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно ст.ст.16\~ЦК,\~152 ЗК України\~способами захисту цивільних прав, у тому числі у сфері земельних правовідносин, є визнання недійсним акта органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування та державного акта на право власності на земельну ділянку. Як\~вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу наведених правових норм Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯД № 017776, виданий Віньковецькою РДА 21.11.2007 року на імя [PERSON], слід визнати недійсним, як правовстановлюючий документ, виданий з помилкою, яка не дає підстави для його подальшого використання за призначенням і усунути (виправити) яку неможливо. За [PERSON] слід визнати право власності на земельну частку, яким володіла спадкодавець на підставі сертифіката до моменту її смерті.

Outcome: approved