Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 14.05.2015 року звернувся позивач із вказаною позовною заявою, зазначаючи, що 27.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Влад» укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №693/022-301, відповідно до якого встановлено загальний ліміт кредитування у розмірі 840\~000,00 грн. В забезпечення виконання кредитного зобовязання між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано горищне приміщення над квартирою №30, загальною площею 164,7 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 7. У звязку з невиконанням позичальником обовязків за кредитним договором, станом на 06.05.2014 року загальна сума заборгованості складає 1\~898\~378,16 грн., в рахунок часткового погашення якої позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації предмету іпотеки з прилюдних торгів. Представник позивача [PERSON] за довіреністю від 09.06.2015 рокув судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтрималав повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. У звязку з неявкою відповідача, зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідившиматеріали справи, суд вважає, щопозовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено,що 27.12.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Влад» укладено договір невідновлювальної кредитної лінії №693/022-301, відповідно до якого кредитор зобовязався надати позичальнику транші зі сплатою 14,5% річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 840\~000,00 грн. з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 26.12.2012 року. Згідно п. 1.3.2 Договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань перед кредитором за договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів комісій, можливої неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає з позичальником [PERSON] нотаріально посвідчений договір іпотеки горищного приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 7, яке належить йому на праві власністю, вартістю предмета застави 356\~800,00 грн. 27.12.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON], [PERSON] та Приватним малим підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Влад» було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №217, 218, за умовами якого [PERSON] передав в іпотеку позивачу горищне приміщення над квартирою №30, загальною площею 164,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 7, яке належить відповідачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 14.10.2005 року за №4419. Згідно статуту ПАТ «Укрсоцбанк», затвердженого рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 24.04.2015 рокуПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що позичальник взяті на себе обовязки з повернення суми кредиту не виконував, з розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 06.05.2015 року загальна сума заборгованості становить 1\~898\~378,16 грн. Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно ч. 1 ст. 591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Згідно висновку ТОВ «Українське консалтингове бюро» від 11.11.2016 року ринкова вартість горищного приміщення загальною площею 164,7 кв.м., розташованого над квартирою №30 чотирьох поверхового будинку за адресою: м. Одеса, вул.. Маразлієвська, 7 на дату оцінки складає 771\~128,00 грн. без ПДВ. Таким чином, вартість майна, на яке позивач просить звернути стягнення, є меншою від загальної суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно п. 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у випадку якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до статті 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотекиабо передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для подальшої реалізації. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації з прилюдних торгів є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення № [NUMBER] від 12.05.2015 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3\~654,00 грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved