Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати в порядку спадкоємства за ним як за спадкоємцем за законом право приватної власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,82 га, кадастровий номер 6820655100090080019, що знаходиться на території Віньковецької селищної ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що після смерті його матері [PERSON] - 20 лютого 2011 року (свідоцтво про смерть, видане відділом ДРАЦС Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області 01.03.2011 року, актовий запис № 23) відкрилась спадщина. Спадщину він, як син, який постійно проживав з матірю в смт. Віньківці по вул. М. Кривоноса, 21 Віньковецького району прийняв відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. До спадкового майна належить, окрім іншого, право на земельну ділянку розміром 1,82 га, за державним актом серії ХМ № 082581, виданим на підставі розпорядження Віньковецької РДА від 10 листопада 2003 року. Факт родинних відносин з [PERSON] він підтверджує свідоцтвом про його народження. Постановою приватного нотаріуса йому відмовлено 09 грудня 2015 року в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність документів, необхідних для оформлення спадщини. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, справу слухати без його участі. Відповідач та третя особа його вимоги визнали, надіслали заяви в яких повідомляють суд про можливість розгляду справи за відсутності їх представників. Справа розглянута у відповідності до п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу . Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 20 лютого 2011 року (свідоцтво про смерть серії І-БВ №158610, видане 01 березня 2011 року відділом ДРАЦС Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис №23). Вона являлась власником земельної ділянки площею 1,82 га на території Віньковецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Цільове призначення ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії ХМ № 082581. Вартість ділянки становить 46\~668,24 грн. [PERSON] як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем (довідка Віньковецької селищної ради № 4307 від 02.12.2015 року) і подав заяву до нотаріальної контори набув право на її спадкове майно відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, але одержати свідоцтво про право на спадщину не може. Нотаріус постановою від 19.12.2015 року правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай), оскільки правовстановлюючий документ державний акт ХМ № 082581 не зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю на території Віньковецької селищної ради на громадянку [PERSON]. Зареєструвати його на час розгляду справи немає можливості через відсутність такого органу у відділі земельних ресурсів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Віньковецка селищна рада та відділ Держгеокадастру визнали вимоги заявника, що відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України позбавляє його необхідності доводити вказані в позові обставини, оскільки вони ніким не оспорюються, а зареєструвати земельний акт позивач немає можливості, тому вимоги його задовольняються. Відповідно до ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ст. 373 ч.3 ЦК України право власності на землю набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на викладене, спадкоємець [PERSON] правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 1,82 га після смерті своєї матері [PERSON], це право за ним визнається судом.

Outcome: approved