Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернулася [PERSON] із вказаним позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 12 вересня 2013 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу незавершеного будівництва житлового будинку у [ADDRESS]. Так на виконання умов договору купівлі-продажу від 12.09.2013 року позивач [PERSON] передала [PERSON] 5 000 гривень за проданий незавершений будівництвом житловий будинок, але через ту обставину, що [PERSON] після укладення угоди зник та у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на незавершене будівництво житлового будинку, позивач позбавлена у позасудовому порядку визнати право власності на вказане незавершене будівництво житлового будинку. З огляду на вищенаведене позивач просила суд визнати договір купівлі-продажу незавершеного будівництва житлового будинку, розташованого у [ADDRESS], який відбувся 12.09.2013 року між нею [PERSON] та [PERSON] - дійсним. Та визнати за нею - [PERSON] право власності на незавершене будівництво житлового будинку, розташованого у [ADDRESS]. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно матеріалів справи, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і 12.09.2013 року відбулося його повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатила вартість нерухомості - незавершеного будівництва житлового будинку, а [PERSON], передала позивачу документи на нерухомое майно та написав розписку про отримання грошей за незавершене будівництво будинку. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved