Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначає, що батьки малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зокрема не виховують та не утримують дітей, життям та розвитком не цікавляться, Онуки проживають з ним з початку 2019 року. Просить суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно її малолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання. Ухвалою суду від 13.01.2020 відкрито загальне провадження у справі. Ухвалю від 17.02.2020 зобов`язано виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування надати висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] , [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей. Відзив не позов відповідачами не подано. Ухвалою від 27.05.2020 закрито підготовче провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] ,. підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування - Назаренко І.С. підтримує наданий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх. Відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON] ,матір`ю яких є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно, виданих 20.07.2015 року. Відповідно до ст 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклування, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або іній дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. [PERSON] народилась [INFO] матір`ю якої є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 30.11.1989 року. З матеріалів справи постає, що діти проживають по [ADDRESS] разом із дідом [PERSON] та перебувають на його повному матеріальному забезпеченні. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 22.05.2020 року № 746, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як постає з висновку, батьки були запрошені на засідання комісії, та встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Батьки життям дітей, їх успіхами не цікавиться, не забезпечують їх одягом та їжею. Діти проживають з дідом [PERSON] по [ADDRESS] де зареєстроване їх місце проживання. Діти перебувають на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах. Мати надала нотаріально посвідчену заяву від 20.02.2020 року щодо позбавлення її батьківських прав. [PERSON] на засідання комісії не з» явився. Станом на день розгляду справи діти проживають з дідом - [PERSON] , відвідує дошкільний навчальний заклад, забезпечені їжею та одягом, що пояснив представник позивача та представник органу опіки і піклування. Малолітні були запрошені у судове засідання та пояснила що проживають з дідом. Відповідно до відомостей з дошкільного навчального закладу ясла садок №73 [PERSON] та [PERSON] відвідують ясла садок з вересня 2018 року і по теперішній час. З початку 2019 року навчального року приводять та забирають дітей [PERSON] та [PERSON] . Батьки дітей батьківські збори не відвідують, не приводять та не забирають дітей. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ситуації, що розглядається з часу розлучення відповідача з дитиною минуло більш ніж рік при ініціативі відповідачів, які протягом тривалого часу не виявили бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дітьми. За час судового розгляду, під час якого, органами опіки та піклування з`ясовувалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, відповідачі жодним чином не продемонстрували суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з малолітніми дітьми і в такій ситуації на думку суду без бажання відповідачів держава позбавлена можливості сприяти у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї. Важливим для суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачів, відносини, які склались між ними не зміняться в бік розлучення їх з дітьми, які разом не проживають протягом тривалого часу. Позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дітей, буде сприяти захисту інших прав дитини та можливості встановлення опіки на дітьми позивачем . Необхідно наголосити, що застосований захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст. . 169 СК України. Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. А статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне згідно ст. 199 СК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати малолітні аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із дня подачі позову до суду і до повноліття дітей. Рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 15.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] проводиться стягнення аліментів. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved