Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2003 року було задоволено її позов та стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з квітня 2003 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач сплачував та сплачує аліменти у сумі 100 грн. щомісяця. 04.07.2014р. позивачка звернулась до ВДВС Ірпінського МУЮ в Київській області та з'ясувала, що відповідач має заборгованість по аліментам. Як з'ясувалось заборгованість станом на 01.02.2014р. складає 59257,31 грн. Позивач зазначає, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів та має заборгованість понад 59257,31 грн., тому звернулася до суду та просить стягнути з [PERSON] неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 16478,41 грн. на утримання дитини [PERSON] Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час були належним чином повідомлені. До суду надійшла заява від представника позивача, з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про місце, дату та час були належним чином повідомлені. До суду надійшла заява від відповідача, з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає частково з врахуванням сплачених них коштів та матеріального стану. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 05.05.2003 року задоволено позов позивача та стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з квітня 2003 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-14). 04.07.2014р. позивачка звернулась до ВДВС Ірпінського МУЮ в Київській області та з'ясувалось, що відповідач має заборгованість по аліментам, яка станом на 01.02.2014р. складає 59257,31 грн. (а.с.11-12). Крім цього державним виконавцем ВДВС Ірпінського МУЮ в Київській області на адресу начальника Ірпінського МВ ГУМВС України в Київській області подання (повідомлення) із проханням вирішити питання про порушення кримінального провадження у відношенні [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст.164 КК України за ухилення від сплати аліментів. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки відповідач не регулярно надав допомогу на утримання своєї дитини - [PERSON], [INFO], несвоєчасно сплачував аліменти, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В судовому засіданні встановлено, що на утриманні у відповідача знаходиться малолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.41). Згідно копії трудової книжки [PERSON], яка міститься у матеріалах цивільної справи відповідач офіційно не працевлаштований, тобто позбавлений стабільного заробітку (а.с.42). При цьому, з урахуванням розумності, матеріального та сімейного стану платника аліментів, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки зменшити до 10000,00 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог суд вважає, що із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial