Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 07.12.2015 року звернувся позивач із позовом до ТОВ «Аль Кабір Буд», зазначаючи, що 02 листопада 2015 року в будинку позивача за адресою, м. Одеса, пров. Морехідний, 26/2 були зруйновані труби каналізації, кабель мережі Інтернет, чим спричинено матеріальну шкоду в розмірі 250000, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень. Позивач зазначає, що ані телефонний кабель, кабель мережі Інтернет, ані каналізація досі не відновлені, чим спричиняється значна моральна шкода, оскільки відповідачу не можуть додзвонитись його партнери, колеги, родичі, не може прийняти і передати електроні листи. Враховуючи викладене, позивач просив задовольнити позовну заяву, стягнути суму заподіяної матеріальної та моральної шкоди. Позивач уточнив позовні вимоги в частині суб'єктного складу спору, просив вважати відповідачами ТОВ «Алькабір-строй», ТОВ «Алькарім-Буд», ТОВ «Кадорр-Каманін». Згодом, позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 435030 гривень, згідно розрахунку вартості будівництва. У судовому засіданні позивач підтримав доводи позовної заяви, просив її задовольнити в повному обсязі. Представник ТОВ «Кадорр-Каманін» - Балан В.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, при цьому визнав факт пошкодження каналізаційної труби, кабелю мережі інтернет, однак зазначив, що місцем пошкодження є місце будівництва, надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив, що позивач самовільно користувався каналізацією, що була пошкоджена під час будівництва багатоквартирного будинку, вказана каналізація влаштована самовільно. Зазначив, що факт пошкодження каналізаційної труби мав місце саме за адресою будівництва, а не за адресою позивача. Представник інших співвідповідачів до суду не з'явились про дату час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 29.07.2008 року, [PERSON] є власником жилого буднику літ «А», загальною площею 888,2 кв.м., жилою площею 341,6 кв.м., за адресою: [ADDRESS] Так, з довідки ЖБК «Морське» вих. № 21 від 10.08.2016 року, вбачається, що [PERSON] є членом ОК «ЖБК «Морське», отримує послуги з водопостачання та водовідведення від кооперативу на підставі договору № 4325/1 від 01.11.2000 року, укладеного з філіалом «Інфоксводоканал». Заборгованості по сплаті послуг не має. В судовому засіданні, представник відповідача Балан В.І. визнав факт пошкодження каналізаційної труби під час проведення будівництва за адресою м. Одеса, Каманіна, 16-а, тому суд, з огляду на положення ст. 61 ЦПК України, вважає цю обставину доведеною. З наданої позивачем в якості доказу розрахунку вартості будівництва, проведеною інженером-проектувальником [PERSON] вбачається, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт мереж каналізації та слабкострумових мереж житлового будинку [ADDRESS] складає 435030 гривень. Надаючи оцінку вказаному доказу, суд зазначає, що згідно кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури серії № [NUMBER] [PERSON], остання має категорію інженера-проектувальника. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не є експертом в галузі будівництва, не має відповідної ліцензії, а відтак, що наданий доказ є недопустимим для визначення розміру заподіяної шкоди. Однак при відмові в задоволенні позову, суд насамперед виходить з наступного. Так, при встановленні в діях відповідачів цивільно-правового делікту, суд зазначає, що згідно листа ТОВ «Інфокс», філії «Інфоксводоканал» № 3119-009/6585 каналізаційних мереж, що проходять на території земельної ділянки розташованої за адресою [ADDRESS] на балансі філії «Інфоксводоканала» немає. Проектна документація на будівництво і введення до експлуатації каналізаційної труби Д=150 та 300 мм за вищевказаній адресі не надходила та не узгоджувалась. Крім того, згідно технічних умов на водовідведення індивідуального житлового буднику по пров. Морехідному 26\\2 № 1303-29 від 15.05.2007 року, вбачається, що при проектуванні водовідведення необхідно врахувати, що відвід каналізаційний стоків можливий лише в існуючий колодязь в міському колекторі D=500мм по вул. Каманіна\\ провулок Аркадіївський. Технічні умови дійсній на протязі року з моменту реєстрації. Судом встановлено, що вказані технічні умови на теперішній час не реалізовані, а місце пошкодження труби не узгоджується з місцем підключення зазначеним в технічних умовах., а відтак пошкоджена резервна система каналізації влаштована самовільно. Відповідно до п. 4.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів). Крім того, згідно п. 3.11 витрати, пов'язані з відключенням і можливою ліквідацією пристроїв (споруд), які самовільно зведені і приєднані до систем централізованого водопостачання та водовідведення, підлягають відключенню від цих систем, оплачуються їх власником. Суд вважає, що оскільки пошкодження вказаної каналізаційної труби відбулось не за адресою, що належить позивачу, а за адресою будівництва, суду не надано доказів перебування у власності вказаної труби саме позивачеві, а відтак суд не встановив факт спричинення матеріальної шкоди. Крім того, судом не встановлена наявність в діях відповідачів протиправної поведінки. Розглядаючи вимоги в частині стягнення компенсації за пошкодження телефонного кабелю, суд зазначає наступне. Дійсно, між позивачем та ТОВ «ЦСС», правонаступником якого є ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та [PERSON] було укладено договір № 804072, відповідно до умов якого, ПрАТ «Фарлеп-Інвест» надає позивачу телекомунікаційні послуги. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016 року встановлено, що на теперішній час підключення позивача на мережі телекомунікаційний послуг відновлено, хоча дійсно за період з 03.11.2015 року по 01.12.2015 року послуги не надавались, по особовому рахунку [PERSON] не здійснювалось нарахувань за телекомунікаційні послуги, у зв'язку з пошкодженням кабелю. Згідно п. 6.2. вищезазначеного договору, Оператор не несе відповідальності за неможливість виконання умов цього Договору внаслідок дії або бездіяльності третіх осіб, що безпосередньо впливають на виконання умов цього договору. Судом, зокрема з пояснень представника відповідача встановлено, що останній також не заперечує проти факту пошкодження відповідних кабелів під час будівництва. Разом з тим, позивачем не надано доказів перебування вказаного кабелю у власності позивача, не надано доказів того, що позивач витрачав кошти на його відновлення, не надано доказів спричинення моральних страждань. Так, статтею ст. 23 ЦК України встановлений вичерпний перелік підстав для відшкодування моральної шкоди. Так моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Враховуючи відсутність доказів наявності вини в діях відповідачів під час будівництва, відсутності доказів перебування пошкодженого кабелю у власності позивача, суд констатує відсутність підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Таким чином, підстави для задоволення позову в цієї частині також відсутні.

Outcome: dismissed