Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов вищевказаний позов, в якому позивачі просять визнати припиненими зобов`язання [PERSON] за Додатковою угодою №1 від 15 серпня 2007 року та Додатковою угодою №2 від 13 травня 2008 року до Договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-РР#1211 від 03 серпня 2007 року, укладеними між [PERSON] та ТОВ Комерційний Банк «СоцКом Банк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «СоцКом Банк», на підставі їх виконання, проведеним належним чином; визнати припиненими іпотеку за іпотечним договором, укладеним 16 серпня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстраційний №4774, відповідно до якого в іпотеку передана земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121080300:06:001:0044; іпотеку за іпотечним договором, укладеним 13 травня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстраційний №3913, відповідно до якого в іпотеку передана земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121084200:04:001:0135; виключити з Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 5497908 про заборону відчуження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121080300:06:001:0044, запис №7168312 про заборону відчуження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121084200:04:001:0135; виключити з Державного реєстру іпотек Запис №5498091 про іпотеку, внесений на підставі іпотечного договору від 16 серпня 2007, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстраційний №4774, Запис №7168470 про іпотеку, внесений на підставі іпотечного договору від 13 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстраційний №3913; визнати припиненим Договір поруки, який укладено 13.05.2008 року між [PERSON] та ТОВ Комерційний Банк «СоцКом Банк», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний Банк «СоцКом Банк». Позов мотивується тим, що зобов`язання, які виникли за Додатковою угодою №1 від 15 серпня 2007 року та Додатковою угодою №2 від 13 травня 2008 року до Договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-РР#1211 від 03 серпня 2007 року, є припиненими в зв`язку з належним їх виконання в повному обсязі, а відтак є припиненими також іпотека за іпотечними договорами від 16.08.2007 року та від 13.05.2008 року. Також, дія поруки [PERSON] за договором поруки від 13.05.2008 року припинена з 31.02.2009 року на підставі приписів ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк, після закінчення якого припиняється порука, у договорі від 13.05.2008 року не встановлено, а кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до [PERSON] . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Копаньов О.В. у судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03.08.2007 року [PERSON] уклала з ТОВ КБ «СоцКом Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «СоцКом Банк», Договір банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-РР#1211. Згідно пункту 2.1. вказаного Договору Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та видав банківську платіжну картку № [NUMBER] терміном по 08.2008 року. Відповідно до п.3.6. Договору від 03.08.2007 року допускається встановлення овердрафту (короткострокового кредиту), який оформляється Додатковою угодою до Договору. На виконання вимог п.3.6. Договору від 03.08.2007 року [PERSON] підписала з Банком наступні Додаткові угоди до Договору про надання короткострокових кредитів: 15.08.2007 року підписала Додаткову угоду №1, якою встановлено загальний ліміт овердрафту в сумі 180 000,00 грн., із доступним лімітом - 162 000,00 грн., строком на 1 рік (п.13.1.8), річною відсотковою ставкою 36% (п.13.1.3) і отримала за цією угодою короткостроковий кредит у сумі 151\~500,00 грн. Для забезпечення виконання зобов`язань за Додатковою угодою №1 від 15.08.2007 року, 16.08.2007 року Банком та [PERSON] підписано Іпотечний Договір, реєстраційний №4774, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., на земельну ділянку [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121080300:06:001:0044. В зв`язку з укладенням Іпотечного договору від 16.08.2007 року до Державного реєстру іпотек Запис про іпотеку № 5498091. Крім того, до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис № 5497908 про заборону відчуження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121080300:06:001:0044, яка належить на праві власності [PERSON] . Згідно п.13.1.8. Додаткової угоди №1 від 15.08.2007 року визначено строк виконання зобов`язань в один рік, тобто до 15.08.2008 року. Короткостроковий кредит та відсотки за Додатковою угодою №1 від 15.08.2007 року [PERSON] погасила в повному обсязі 28.09.2007 року, на підтвердження чого позивачами було надано копії відповідних квитанцій поповнення карткового рахунку для погашення кредитів та розрахунок погашення кредиту та відсотків. Тобто, з 28.09.2007 року зобов`язання [PERSON] за Додатковою угодою №1 від 15.08.2007 року було припинено, а значить припинена іпотека за іпотечним договором від 16.08.2007 року №4774. 13.05.2008 року [PERSON] підписала Додаткову угоду №2, якою встановлено загальний ліміт овердрафту в сумі 630 000,00 грн., із доступним лімітом - 567 000,00 грн., і отримала за цією угодою 275\~000,00 грн. Остаточне погашення кредиту за Додатковою угодою №2 від 13.05.2008 року настає на момент закінчення строку дії ліміту овердрафту (п.14.1.7.), який дорівнює строку дії банківської платіжної картки (п.14.1.8.). Строк дії банківської платіжної картки № [NUMBER] , чинної на момент підписання Додаткової угоди №2, по 08.2008 року. Для забезпечення виконання зобов`язань за Додатковою угодою №2 від 13.05.2008 року Банком та [PERSON] підписано Іпотечний Договір, реєстраційний №3913, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., на земельну ділянку [PERSON] , яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121084200:04:001:0135. В зв`язку з укладенням Іпотечного договору від 13.05.2008 року до Державного реєстру іпотек Запис про іпотеку № 7168470. Крім того, до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис № 7168312 про заборону відчуження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5121084200:04:001:0135, яка належить на праві власності [PERSON] . Короткостроковий кредит за Додатковою угодою №2 від 13.05.2008 року [PERSON] погасила в повному обсязі 12.02.2010 року, на підтвердження чого позивачами було надано копії відповідних квитанцій поповнення карткового рахунку для погашення кредитів та розрахунок погашення кредиту та відсотків. Тобто, з 12.02.2010 року зобов`язання [PERSON] за Додатковою угодою №2 від 13.05.2008 року було припинено, а значить припинена її іпотека за іпотечним договором від 13.05.2008 року №3913. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але на аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, з дати сплати 28.09.2007 року останньої суми в рахунок погашення кредитів та відсотків за Додатковою угодою №1 від 15.08.2007 року та з 12.02.2010 року - за Додатковою угодою №2 від 13.05.2008 року зобов`язання [PERSON] за цими додатковими угодами про отримання короткострокових кредитів вважаються припиненими їх виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відтак, враховуючи, що зобов`язання [PERSON] , які виникли з Додаткової угоди №1 від 15.08.2007 року та Додаткової угоди №2 від 13.05.2008 року до Договору, є припиненими виконанням, проведеним належним чином, є припиненими також іпотека за іпотечними договорами від 16.08.2007 року та від 13.05.2008 року. Згідно правової позиції Верховного Суду України щодо припинення іпотеки, яка викладена у Постанові від 6 липня 2016 року у справі № 6-118цс16, «законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.» Згідно викладених законодавчих норм Банк зобов`язаний був своєчасно подати до Державного реєстру Іпотек та Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів іпотечних договорів інформацію про припинення іпотеки за іпотечними договорами від 16.08.2007 року №4774 та від 13.05.2008 року №3913, та зняття заборони відчуження об`єктів цих іпотечних договорів,що банком не було виконано, чим порушено право власників об`єктів іпотечних договорів. Викладене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав та прав власності. Після отримання інформації що іпотеку по зазначеним іпотечним договорам не припинено було встановлено, що Постановою Правління НБУ від 20.10.2011 року №371 з 21.10.2011 року ініційована процедура ліквідації ПАТ «КБ «СоцКомБанк». Згідно інформації, наданої Національним Банком України листом від 23.11.2018 року та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб листом від 05.12.2018 на запит сторони по справі [PERSON] «07.12.2015 року НБУ прийнято рішення про затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «КБ «СКБ». ПАТ «КБ «СКБ» включено до переліку банків, строк ліквідації яких завершено та ліквідаторами яких вживаються заходи щодо виключення банків з ЄДР. Юридичною особою, якій передано в управління непродані активи та перелік незадоволених вимог кредиторів ПАТ «КБ «СКБ», є ТОВ «Брокінвестгруп» (адреса для листування: 40020, м. Суми, вул.Л.Українки, 14)». Згідно інформації із сайту НБУ непродані активи ПАТ «КБ «СоцКом Банк» передано в управління ТОВ «Брокінвестгруп» за рішенням НБУ № 260 від 29.05.2015 року. Згідно оголошення ФГВФО закінчив виплати відшкодувань вкладникам ПАТ «КБ «СоцКом Банк». Згідно інформації з ЄДР станом на 15.05.2020 року ПАТ «КБ «СоцКом Банк» перебуває у стані припинення. Згідно листа від 15.05.2019 року ТОВ «Брокінвестгруп» у відповідь на заяви від 31.01.2019 року та від 14.03.2019 року поручителя та іпотекодавця [PERSON] надало інформацію про борг [PERSON] в сумі 1\~245\~071,56 гривень. В наданій ТОВ «Брокінвестгруп» копії Договору №46-Л від 23.07.2015 року про передавання в управління непроданих активів [PERSON] не значиться. Додаток №1 до цього договору з переліком переданих в управління непроданих активів (п.1.1. Договору) до копії Договору не додано. Інших доказів зазначеного боргу [PERSON] до листа також не додано. Тобто, із наданої ТОВ «Брокінвестгруп» відповіді на заяви [PERSON] не вбачається сам факт передачі ТОВ «Брокінвестгруп» в управління кредитів [PERSON] . На заяву [PERSON] від 01.07.2019 року із доданим списком квитанцій і розрахунком погашення кредитів та вимогою виключити із Державного реєстру іпотек записи про іпотечні договори, а з Єдиного реєстру заборону відчуження об`єктів нерухомого майна записи про заборону відчуження об`єктів іпотеки ТОВ «Брокінвестгруп» у листі від 10.07.2019 року заявило про борг [PERSON] уже в сумі 3\~326\~573,30 гривень. Проте доказів зазначеної, уже іншої інформації про розмір боргу, до листа також не додано. Таким чином, ТОВ «Брокінвестгруп» надало бездоказову і суперечливу інформацію про борг [PERSON] . Враховуючи відсутність доказів передачі в управління ТОВ «Брокінвестгруп» кредитів [PERSON] ( [PERSON] ), бездоказову та суперечливу інформацію про розмір її боргу поручитель та іпотекодавець [PERSON] подав ТОВ «Брокінвестгруп» заяву 27.07.2019 року і повторно 04.01.2020 року з клопотанням надати належно завірені копії документів про передачу йому в управління кредитів [PERSON] ), первинних документів про одержання кредитів, договорів їх забезпечення та розрахунок заборгованості. До заяви від 04.01.2020 року додано копії квитанцій та розрахунок погашення кредитів. Одержання ТОВ «Брокінвестгруп» зазначених заяв підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Проте, до цього часу ТОВ «Брокінвестгруп» відповіді на зазначені заяви не надало. Доказів зворотного відповідачем надано не було. Таким чином, незважаючи на вжиті позивачами заходи виниклий між сторонами спір в досудовому порядку врегульовано не було. Згідно п.п. Ї п. 2.3 Договору про передавання в управління непроданих активів №45-Л від 23.07.2015 року передбачено зобов`язання ТОВ «Брокінвестгруп» повідомити боржників ПАТ «КБ «СоцКом Банк» про передавання його Активів в управління ТОВ «Брокінвестгруп», з яким належить здійснювати розрахунки за Активами. Проте, такого повідомлення ні [PERSON] , ні [PERSON] протягом чотирьох років і одинадцяти місяців від ТОВ «Брокінвестгруп» не надходило. Доказів зворотного відповідачем надано не було. Викладена інформація щодо одержаних [PERSON] у ПАТ «КБ «СоцКом Банк» короткострокових кредитів, їх повного погашення, що підтверджується наявними у [PERSON] квитанціями, Розрахунком погашення кредитів, відсутність письмового повідомлення [PERSON] та [PERSON] про передачу в управління ТОВ «Брокінвестгруп» кредитів [PERSON] та відсутність протягом строку, який значно перевищує строк загальної позовної давності, вимог погасити заборгованість, свідчить про те, що зобов`язання, які виникли в зв`язку з отриманням [PERSON] вищезгаданих короткострокових кредитів, належить вважати припиненими в зв`язку з їх виконанням належним чином в повному обсязі. Стосовно зобов`язань [PERSON] , що виникли з договору поруки від 13 травня 2008 року по забезпеченню виконання зобов`язань за Додатковою угодою №2 від 13 травня 2008 року суд зазначає, що до вказаних відносин підлягають застосуванню положення чинної на дату припинення поруки за цією додатковою угодою ч. 4 ст. 559 ЦК України, згідно якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (п.3.1) що договір поруки припиняє свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов`язання, не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки у розумінні ч.1 ст. 251 та ч.1 ст. 252 ЦК України. Додатковою угодою №2 від 13 травня 2008 року передбачено настання строку виконання основного зобов`язання 31 серпня 2008 року. Проте, протягом шести місяців з дати 31.08.2008 року до 31 лютого 2009 року ПАТ «КБ «СоцКом Банк» не пред`явило вимоги до [PERSON] . Таким чином, дія поруки [PERSON] за договором поруки від 13.05.2008 року припинена з 31.02.2009 року дати, яка настає раніше дати погашення кредиту, виконання зобов`язань за яким забезпечено зазначеним договором поруки. Викладена правова позиція щодо припинення поруки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.03.2018 року по справі №2-1283/11, правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у Постановах від 17.09.2014 р. по справі №6-6цс14, по справі №6-53цс14, по справі №6-92цс14. Зокрема, у Постанові Верховного Суду, від 21.03.2018 року по справі №2-1283/11 відносно ч. 4 ст. 559 ЦК України зазначається, що аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може. Аналогічну правову позицію виклав Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові від 30.03.2012 р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Згідно п. 24 цієї Постанови відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює та виконує цивільні обов`язки у межах, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, які може застосовувати суд у зобов`язальних відносинах, є примусове виконання обов`язку в натурі, що передбачено п. 5 ч. 2 цієї статті. Крім того, ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, вбачається наявність підстав для визнання припиненими зобов`язань [PERSON] , що виникли за Додатковою угодою №1 від 15 серпня 2007 року та Додатковою угодою №2 від 13 травня 2008 року до Договору банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки №103/02-РР#1211 від 03 серпня 2007 року, на підставі їх виконання, проведеним належним чином, та як наслідок для визнання припиненою іпотеки за іпотечними договорами від 16.08.2007 року та від 13.05.2008 року. В зв`язку з цим, суд доходить висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави існування вищевказаних обтяжень належного позивачам нерухомого майна. При цьому, існування цих обтяжень створює перешкоди позивачам в реалізації своїх прав як власників цього майна. Порушені права позивачів, як власників зазначеного нерухомого майна, можуть бути відновлені шляхом зняття заборон на його відчуження. Крім того, наявні підстави вважати припиненою поруку [PERSON] , яка виникла на підставі Договору поруки від 13.05.2008 року. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог [PERSON] , [PERSON] та задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved