Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про встановлення факту перебування на утриманні. Дана заява мотивована тим, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З моменту реєстрації шлюбу заявниця з чоловіком мешкали однією сім`єю в квартирі за адресою [ADDRESS] . У зв`язку з проведенням АТО в м. Донецьку, вони виїхали до м. Димитрова, де чоловік оформив пенсію. Їх сімейний бюджет складався з пенсії чоловіка та її пенсії за віком. Пенсія чоловіка була значно більшою за її пенсію, оскільки він все життя працював шахтарем. Інших доходів вона не мала. Пенсія чоловіка витрачалась на повсякденні потреби їх сім`ї. Після смерті чоловіка вона переїхала до м.Маріуполя, звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, але пенсія їй не була призначена, оскільки факт його перебування на утриманні має бути підтверджено в судовому порядку. Тому просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка. У судове засідання [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилася, в заяві про встановлення факту перебування на утриманні міститься прохання розглядати справи без її участі. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника управління, просила винести рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.11.1960 року. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 21.12.2000 року, місцем реєстрації заявника [PERSON] є [ADDRESS] . Місце мешкання її чоловіка також зареєстровано за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою від 15.12.2014 року №1455008692, виданою Управлінням соціального захисту населення Димитровської міської ради. Згідно довідки від 15.12.2014 року №1455008692, виданої Управлінням соціального захисту населення Димитровської міської ради заявник, як особа, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, перемістилась та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 07.03.2018 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м.Донецьк, про що зроблено відповідний актовий запис №169. Відповідно до довідки наданої Маріупольським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області [PERSON] отримала за період з січня 2019 року по липень 2019 року пенсію на загальну суму 17667, 57 грн. Згідно довідки виданої Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного Фонду України Донецької області, [PERSON] отримував в період з січня 2015 року по січень 2018 року пенсію на загальну суму 160463,35 грн. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до вимог діючого законодавства, може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у вигляді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. Ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання від спадкодавця не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Дана позиція цілком підкріплюється п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Згідно ч.1 ст.37 Закону України « Про пенсійне забезпечення», право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч.2 ст.3 СК України, - сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення» встановлено, що члени сім`ї померлого вважаються такими , що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів для існування. Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт перебування заявника [PERSON] на утриманні у її чоловіка [PERSON] , оскільки основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тому заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved