Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом, звернулася [PERSON] та просила позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , щодо їх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тими обставинами, що вона являється тіткою неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Матір`ю цих дітей являється [PERSON] , а батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої материнської обов`язки, часто без попередження зникала з дому, залишаючи дітей на бабусю. В жовтні 2019 року відповідач вкотре зникла з дому і з того часу вдома не з`являється. Вихованням та доглядом дітей займаються бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] , вони піклуються про стан їх здоров`я, створили належні умови для їх проживання, виховання та духовного розвитку. Діти перебувають на утриманні бабусі та дідуся. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надала. Також відповідачу [PERSON] за адресою вказаною в позовній заяві було надіслано судову повістку про виклик до суду, як вбачається з поштової довідки ф. 20, лист з судовою повісткою відповідачу не вручено під час доставки у зв`язку за закінченням встановленого строку зберігання. Відповідач не вжила заходів, щодо отримання вищезазначених листів. Від представника Органу опіки та піклування Миронівської районної державної адміністрації Фесенко О.М. надійшла заява в якій вона просила справу розглядати у їх відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). Про те, відповідачі належним чином не виконують свої батьківські обов`язки. Піклуванням неповнолітніх дітей займаються бабуся [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Полівської сільської ради Миронівського району Київської області № 15 від 08 липня 2020 року прийнято вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у відношенні до дітей сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] у судовому порядку (а.с. 9). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 01 липня 2020 року вбачається, що вихованням дітей, їх навчанням, здоров`ям та і взагалі їх життям займаються бабуся з дідусем (а.с. 12). Відповідно до довідки виданої директором Потіцького академічного ліцею-центр позашкільної освіти від 02 липня 2020 року № 42 виданої учню 8 класу [PERSON] , [INFO] , що його батьки у вихованні сина не беруть, батьківські збори та свята відвідує їх бабуся [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки виданої директором Потіцького академічного ліцею-центр позашкільної освіти від 02 липня 2020 року № 43 виданої учені 4 класу [PERSON] , [INFO] , що її батьки у вихованні доньки не беруть, батьківські збори та свята відвідує їх бабуся [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки виданої Полівською сільською радою Миронівського району Київської області від 21 липня 2020 року №02-41/130 [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] чоловік; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] - невістка; [PERSON] , [INFO] - внук; [PERSON] , [INFO] - внучка (а.с. 15) Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не приймають участі у вихованні та піклуванні своїх неповнолітніх дітей. Виконавчий комітет Полівської сільської ради Миронівського району Київської області 08 липня 2020 року зробив висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с. 10-11). Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року) «дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав може звернутися особа, в сім`ї якої проживає дитина. При прийнятті рішення суд приймає до уваги проживання дітей протягом тривалого часу з бабусею та дідусем без догляду матері та батька, а тому суд приходить до висновку, про можливість задоволення позовної заяви. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved