Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовом, та просила суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки внаслідок вчинення злочину у розмірі 15695,22 грн., а також витрати на правничу допомогу 7000,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 20.03.2015 року о 11.25 год. відповідач керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] по вул. Роганській у м.Харкові зі швидкістю 40 км/год. в районі будинку №161 по вул. Роганській відповідач, здійснюючи маневр повороту ліворуч допустив зіткнення з мопедом «Мотобі» під керуванням батька позивача [PERSON] , який в цей час рухався на технічно справному мопеді по вул. Роганській у зустрічному напрямку прямолінійно. Внаслідок ДТП згідно висновку судово-медичної експертизи №101-АТ/15 від 10.06.2015 року, [PERSON] спричинення тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме травма лівої нирки. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №800/15 від 15.09.2015 року відповідач грубо порушив вимоги п.10.1 та п. 16.13 ПДР. Зазначила, що з місця ДТП [PERSON] було доставлено для надання медичної допомоги до КЗОЗ «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» де у період часу з 20.03.2015 року до [INFO] він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: забій грудної клітини, розрив лівої нирки. [INFO] [PERSON] помер. Під час перебування батька у лікарні позивач витратила власні кошти на придбання лікарських препаратів і медикаментів у розмірі 15695,22 грн. Ухвалою суду від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що відповідач частково відшкодував матеріальну шкоду, тому просив задовольнити позов та стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 6874,27 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Відповідач та його представник [PERSON] проти задоволення позову у розмірі 6874,27 грн. не заперечували. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст. 16 ЦК України способами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В судовому засіданні було встановлено, що 20.03.2015 року об 11-25 год. [PERSON] керував технічно справним автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER] на асфальтобетонному покритті в районі будинку №161 по вул. Роганській у м.Харкові зі швидкістю 40 км/год., здійснюючи маневр повороту ліворуч, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи №800/15 від 15.09.2015 року, грубо порушив вимоги п. 10.1 та п. 16.12 ПДР України і допустив зіткнення з мопедом «Мотобі» під керуванням [PERSON] , який в цей час рухався на своєму технічно справному мопеді по вул. Роганській прямолінійно. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності. Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 18.03.2020 року. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок ДТП, згідно висновку судово-медичної експертизи №101-Ат/15 від 10.06.2015 року водію мопеда «Мотобі» [PERSON] спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме травма лівої нирки. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] . Під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ «Харківська міська лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» [PERSON] були витрачені кошти у розмірі 15695,22 грн. на придбання лікарських препаратів і медикаментів, що підтверджується копіями чеків на зазначену суму. [PERSON] народилась [INFO] , її батько [PERSON] . Зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно із ст.1188 ЦК України шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 (із змінами і доповненнями ), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як встановлено у судовому засіданні, внаслідок ДТП, яка сталася 20.03.2015 року [PERSON] спричинено тілесні ушкодження від яких він [INFO] помер. Позивач є донькою [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що відповідач частково відшкодував матеріальну шкоду, що підтверджується розписками, та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 6874,27 грн., яку відповідач визнав. З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про задоволення позову в цій частині, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки внаслідок вчинення злочину в розмірі 6874,27 грн. грн. Стосовно вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). Позивачем не надано суду доказів, які свідчать про оплату послуг та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги (квитанція, касовий ордер , тощо), а також розумність цих витрат, які складають таку ж суму, що і розмір позовних вимог, а тому в цій частині вимог слід відмовити. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: partial