overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

До суду 09 червня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15.04.2011 року з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем вони мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, відмінності у характерах, звичках, смаках та поглядів на життя, що призводило до сварок, остаточно шлюбно-сімейні відносини між ними припинені у грудні 2016 року, з цього часу вони разом не проживають, ведуть роздільне господарство, мають роздільний бюджет, подальше зберігання шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам, спір про розподіл майна між ними відсутній, діти після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з нею. Ухвалою суду від 17.07.2017 року сторонам був наданий строк для примирення строком на один місяць. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Солодовнікова», про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглянути справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 15 квітня 2011 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, примирення між ними не досягнуто, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До суду 10.07.2015 року звернулась [PERSON] з позовом про визнання права власності на ? частину житлового будинку №27 по вул.. Кармелюка в м. Запоріжжя в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 28 грудня 2013 року. Посилається на те, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №27 по вул.. Кармелюка в м. Запоріжжя. Спадкоємцями першої черги є вона та відповідачка мати спадкодавця. Вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки в неї був відсутній оригінал правовстановлюючого документу. В судове засідання позивачка не зявилась, її інтереси представляли за довіреностями представники [PERSON] та [PERSON], які позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, оскільки позивачка за батьком не доглядала, не навідувала його, тому вона не має права на спадщину. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. Батьком позивачки [PERSON] є [PERSON], померлий 28 грудня 2013 року, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, шлюб та смерть (а.с. 4-6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №27 по вул. Кармелюка в м. Запоріжжя, який належав померлому на праві власності за договором дарування від 03.09.1985 року (а.с.7). [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) К.В. 18.04.2014 року звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки спадкоємцем правовстановлюючий документ на житловий будинок №27 по вул.. Кармелюка в м. Запоріжжя не надано. Право власності на житловий будинок №27 по вул.. Кармелюка в м. Запоріжжя за [PERSON] підтверджується копією договору дарування, реєстраційним посвідченням ОП Запорізьке БТІ, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, зважаючи на те, що позивачка є донькою спадкодавця, не усунута від права на спадкування, є підстави для визнання за позивачем права власності на ? частину житлового будинку №27 по вул. Кармелюка в м. Запоріжжя в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого 28 грудня 2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

До суду 10.10.2018 року надійшла вищезгадана позовна заява на підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2018 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.11.2016 року між ним та відповідачем укладений шлюб, від якого дітей немає. Подружнє життя не склалось, шлюбні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, сторони мешкають в різних країнах, спільне господарство не ведуть, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, скориставшись правом представництва. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Клопотань не має. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Клопотань не має. В заяві зазначила, що шлюбні стосунки не підтримують більше року. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому10 листопада 2016 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві , актовий запис № 1604 (а.с.7). Від шлюбу дітей не мають. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони тривалий час мешкають в різних країнах, не ведуть спільного господарства, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

До суду 10 вересня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 03.05.1996 року, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки по веденню спільного господарства та виховання дитини, що призвело до постійних сварок, відповідач сім'ю матеріально не забезпечує, зберігання шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», та розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у суду відсутні відомості про причину неявки відповідача в судові засідання на 09.10.2014 р., 05.11.2014 р. і 20.11.2014 р., повістки, що направлялися відповідачу за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання, повернуті до суду з відміткою на зворотному поштовому повідомленні через неотримання. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 03 травня 1996 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова за актовим записом № 491, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

До суду 10 вересня 2015 року звернулась [PERSON] із заявою про визнання її рідної сестри [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що її рідна сестра [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, перебуває на обліку в ПНД № 3, страждає на психічну хворобу, через яку потребує постійного догляду, не розуміє значення своїх дій. Заявник [PERSON] вимоги, викладені у заяві, підтримала у повному обсязі, про що виклала у письмовій заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради [PERSON], який діє на підставі довіреності, вважав доцільним визнати [PERSON] недієздатною та встановити опіку над нею, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 5 від 05.01.2016 року [PERSON] в дійсний час виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу в формі шизофренії параноїчної, в дійсний час за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.44-48). Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення опіки над нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

До суду 10 вересня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.08.2003 року з [PERSON], посилаючись на те, що, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, через що між ними відбувалися сварки, разом вони не проживають, фактично шлюбно-сімейні відносини не підтримують, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з відповідачем, майнові спори між ними відсутні. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Харкевич», розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 16 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.15). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До суду 10 грудня 2013 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.09.1993 року з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок різних поглядів на сімейні відносини, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з червня 2000 року, проживають окремо один від одного, мають роздільний бюджет, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, у разі неявки відповідачки ухвалити заочне рішення та розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у суду відсутні відомості про причину неявки відповідачки в судові засідання на 22.01.2014 р. та 12.02.2014 р., повістки, що направлялися відповідачці за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання, повернуті до суду з відміткою на зворотному поштовому повідомленні через неотримання. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачки неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 1993 року у Палаці одруження «Центральний» м. Харкова за актовим записом № 1772 (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

До суду 10 листопада 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.03.2007 року з [PERSON], посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності порозуміння в життєвих справах, що призвело до втрати почуття любові та поваги, разом вони не проживають з червня 2010 року, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з батьком. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Худякова», у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року у Шестаківській сільській раді Вовчанського району Харківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До суду 10 червня 2015 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2003 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, відповідач працездатний, інших аліментних зобовязань не має. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, про що виклала в письмовій заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.10.2003 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.3). Неповнолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття, відомості про дохід відповідача та наявність у нього на утриманні інших осіб у суду відсутні. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

До суду 10 червня 2015 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, шлюб між ними було розірвано 19.09.2012 року. Від шлюбу з відповідачем має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає, інших аліментних зобовязань не має. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі та у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, про що виклала в письмовій заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі [PERSON] і [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.3). За рішенням Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2012 року у справі № 2027/10811/2012 шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано (а.с.4). Неповнолітній [PERSON] Домінік, [INFO] зареєстрований та проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття, відомості про дохід відповідача та наявність у нього на утриманні інших осіб у суду відсутні. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved