Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до територіальної громади Лютенської сільської ради, треті особи: Гадяцька державна нотаріальна контора, відділ Держземагенства у Гадяцькому районі про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,28 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року. В своїй позовній заяві позивач вказує, що його дід [PERSON] проживав [ADDRESS]. [PERSON] на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 137 від 12.05.2000 року був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 0794875, згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «імені Шевченка», розміром 3,28 га в умовних кадастрових одиницях. Але даний Сертифікат у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався та діду за життя не видавався. [INFO] року помер [PERSON] Після його смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначеної земельної частки (паю), яку прийняв [PERSON], так як фактично вступив в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, але спадщину після смерті батька не встиг оформити. [INFO] року помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина, що складається з вищезазначеної земельної частки (паю), яку прийняв позивач, оскільки був зареєстрований та проживав разом з покійним батьком за адресою: [ADDRESS] Гадяцького району Полтавської області. Позивач звернувся до Гадяцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, де йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю сертифіката на вказану земельну ділянку, тому він вимушений був звернутися до суду з даною позовною заявою. До суду позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, в якій просив його позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Лютенської сільської ради до суду не з'явився, але надали заяву в якій вказують, що сільська рада позовні вимоги [PERSON] визнає, проти їх задоволення не заперечує і просять справу розглянути без участі їх представника. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори до суду не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути без участі представника державної нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Гадяцькому районі до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 529 ч.1 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги являються діти померлого. Судом встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], [NUMBER], виданого 04.08.1977 року Гадяцьким райвідділом ЗАГС Полтавської області. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «імені Шевченка», розміром 3,28 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Гадяцької районної державної адміністрації № 137 від 12.05.2000 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 0794875 на його ім'я виготовлявся, але у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався та не видавався, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства № 01-12/409 від 29.10.2014 року. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого повторно 28.10.2014 року відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На день смерті [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS] Гадяцького району Полтавської області. [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки вступив в управління спадковим майном в шестимісячний термін після смерті батька, що підтверджується довідкою № 02-46/1587, виданої 04.11.2014 року виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, але оформити спадщину не встиг. [PERSON] був батьком позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 01.08.1970 року Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 20.11.2001 року Лютенською сільською радою Гадяцького району Полтавської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з права на земельну ділянку розміром 3,28 га в умовних кадастрових гектарах, із земель, які перебувають у колективній власності КСП «імені Шевченка» і яке фактично прийняв [PERSON], так як на момент смерті батька [PERSON] був зареєстрований та проживав разом з ним по [ADDRESS] Гадяцького району Полтавської області і фактично вступив в управління та володіння його майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідкою № 02-46/1586, виданою 04.11.2014 року виконавчим комітетом Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 23 від 21.01.2015 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа № 695/2002 заведена на підставі фактичного прийняття, 20.06.2002 року видавались свідоцтва про право на спадщину на ім'я сина померлого [PERSON] (земельний та майновий паї), 18.01.2003 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на будинок. Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька [PERSON]. Нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно. Відповідно до Указу Президенту України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку. В пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою. Отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право його володільця на виділення земельної ділянки в натурі та отримання державного акту про право власності на цю земельну ділянку. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець [PERSON] не встиг до своєї смерті отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) на виділену йому рішенням Гадяцької районної державної адміністрації № 137 від 12.05.2000 року земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «імені Шевченка», розміром 3,28 га в умовних кадастрових гектарах. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] мав лише право на вищевказану земельну частку (пай), а не право власності на вказану земельну ділянку. Тому суд, враховуючи вищевикладене, вважає що позивач успадкував лише право на земельну ділянку площею 3,28 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Лютенської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті його батька [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, але не встиг оформити свої спадкові права і в зв'язку з цим позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

Outcome: partial