Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою та виселення. В обґрунтування поданої заяви позивачі зазначили, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1998 року, розпорядження від 13.11.1998 року за № 3/3461-98, виданого виконкомом Дніпропетровської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис в реєстраційній книзі за №378п-94-180. Зазначена квартира складається з трьох кімнат житловою площею 37,1 кв. м., а саме: кімната - 11,8 кв. м.; кімната - 7,7 кв. м.; кімната - 17,6 кв. м., та із кухні площею 7,9 кв. м., ванної кімнати - 2,7 кв. м., вбиральні -1,2 кв. м., коридору - 11,3 кв. м., вбудованих шаф - 1,2 кв. м., балкону - 0,9 кв. м., лоджії - 1,9 кв. м. Загальна площа складається 64, 2 кв. м. Зазначає, що домовленості між нами не досягнуто, відповідач - [PERSON] без згоди позивачів користується житловою кімнатою - 17,6 кв. м., окрім того без їхньої згоди дозволив проживати в квартирі відповідачу - [PERSON]. Посилаючись на ст.ст. 368, 369, 391 ЦК України, ст. 161 ЖК України просять суд виселити [PERSON] з квартири та встановити порядок користування квартирою, виділивши [PERSON] та [PERSON] в користування кімнату, житловою площею - 17, 6 кв. м.; виділивши [PERSON] в користування кімнату, житловою площею 7,7 кв. м.; виділивши [PERSON] в користування кімнату, житловою площею 11,8 кв. м. та залишивши в загальному користуванні: кухню площею 7,9 кв. м., ванну кімнату - 2,7 кв. м., вбиральню - 1,2 кв. м., коридор - 11,3 кв. м., вбудовану шафу - 1,2 кв. м., балкон (тераса) - 0,9 кв. м, лоджію - 1,9 кв. м. В судове засідання позивачі з'явились, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Зазначили, що [PERSON] дійсно на даний час не проживає в квартирі декілька днів. З позивачем з квартири та кімнати, яку займали, виїхали зі своїми речами на початку квітня 2015 року. В судове засідання з'явився представник відповідача [PERSON], позовні вимоги щодо встановлення порядку користування квартирою визнав. Щодо позовних вимог в частині виселення [PERSON] наголошував, що [PERSON] в квартирі не проживає на даний час, та її речі в квартирі відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.11.1998 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів м. Дніпропетровськ відповідно до розпорядження від 13.11.1998 року за № 3/3461-98, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що зроблено запис в реєстраційній книзі за №378п-94-180. Відповідно до технічного паспорту зазначена квартира складається з трьох кімнат житловою площею 37,1 кв. м., а саме: перша кімната - 11,8 кв. м.; друга кімната - 7,7 кв. м.; третя кімната - 17,6 кв. м., та із кухні площею 7,9 кв. м., ванної кімнати площею 2,7 кв. м., вбиральні площею 1,2 кв. м., коридору площею 11,3 кв. м., вбудованих шаф площею 1,2 кв. м., балкону (терасою) площею 0,9 кв. м., лоджії площею 1,9 кв. м. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення порядку користування квартирою підлягають задоволенню. Разом з цим, враховуючи те, що [PERSON] останнім часом не проживає у спірній квартирі, враховуючи, що позивачі не надали суду доказів перешкоджання [PERSON] у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині виселення [PERSON] з квартири. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial