Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] про визнання права на спадкове майно за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 20 липня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області вул. Новоселівська, 17, з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0.55 га і земельної ділянки площею 1.000 га, що належала їй згідно державного акту серії ІІІ-ДП № 130723 від 23.07.2002р. За життя [PERSON] залишила заповіт від 24 липня 2007 року, в якому вказала, що все майно заповідає порівну своїм дітям ? [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачка зазначає, що у встановлений законом строк з сестрою та племінником (як спадкоємець після смерті [PERSON]П.) звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак після подачі заяви між спадкоємцями було вирішено питання про поділ спадщини в іншому порядку ніж в заповіті [PERSON] та [PERSON] відмовились від оформлення належної їм частки на користь [PERSON] Тому позивачка вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки по праву спадкування за заповітом. Позивачка надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, прохала їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надіславши на адресу суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 24 липня 2007 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеному в реєстр за № 126, [PERSON] вказала своїх дітей, як спадкоємців належного їй майна житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області вул. Новоселівська, 17, з приватизованою присадибною земельною ділянкою площею 0.55 га і земельної ділянки площею 1.000 га, що належала їй згідно державного акту серії ІІІ-ДП № 130723 від 23.07.2002р (а. с. 11). [PERSON] померла 20 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 340006, актовий запис № 20 (а. с. 10). Після смерті [PERSON] позивач з іншими спадкоємцями звернулися до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але після подачі заяви між спадкоємцями було вирішено питання про поділ спадщини в іншому порядку ніж в заповіті [PERSON] та [PERSON] відмовились від оформлення належної їм частки на користь [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок індивідуального житлового фонду вул. Новоселівська, № 17 с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 4-6) та свідоцтва про право власності на житловий будинок (а. с. 7) власником будинку вказано [PERSON]. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії П без номера від 12 лютого 1998 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за Мд № 3843, земельна ділянка площею 0.55 га, яка розташована на території с. Поливанівка Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 8) та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 130723 від 23 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 1003, земельна ділянка площею 1.000 га, яка розташована на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 9) належали [PERSON]. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємицею по заповіту, який залишила померла [PERSON], має право на спадкування, інші спадкоємці за заповітом відповідачі по справі відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved