Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

До суду звернувся позивач з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько. Після померлого відкрилась спадщина до складу якої входить: 75/200 частини [ADDRESS]; 1/3 частина земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0640 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення колективного садівництва; 1/3 частина гаражного боксу [ADDRESS], при цьому позивач не має оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно, у зв'язку з чим державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Враховуючи той факт, що спадкоємець заповіту не залишив, а спадкоємцем першої черги за законом є позивач, тому просить визнати за собою право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, у відповідності до яких просить служати справу за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. У відповідності до свідоцтва про народження, позивач є сином померлого [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить: 75/200 частини [ADDRESS]; 75/600 частини [ADDRESS]; 1/3 частина земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0640 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для ведення колективного садівництва; 1/3 частина гаражного боксу [ADDRESS]. У відповідності до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 22.12.2016 р. позивач є спадкоємцем померлого [PERSON] Вказані свідоцтва видані на спадщину, яка складається з: 75/600 частини [ADDRESS]; 1/3 частина гаражного боксу [ADDRESS]. Згідно з постановою державного нотаріуса 10-ї Київської державної нотаріальної контори Давидової Т.М. від 10.11.2016 р., позивачу відмовлено в видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [PERSON], а саме на: 75/200 частини [ADDRESS], 1/3 частина земельної ділянки [NUMBER], площею 0,0640 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за адресою: [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вказане майно. Ст. 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч. 1 ст. 1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до ст.ст. 1261, 1267 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Відповідно ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Особи, які входять до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] є син померлого - позивач [PERSON] Інших спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] не виявлено, даних про них Спадкова справа №1094/2014 не містить. Разом з тим, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 визначено, що один з документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності. У відповідності до листа Міністерства юстиції від 12.01.2005, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки КМБТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 13.01.2015 р., [PERSON] на праві власності належить 75/200 та 75/600 частини [ADDRESS]. Згідно з копією свідоцтва на право власності від 15.10.2010 р. на праві приватної власності [PERSON] належить 75/200 частини [ADDRESS]. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.12.2012 р. [PERSON] був спадкоємцем 1/3 частини земельної ділянки [NUMBER], площею 0, 0640 га (кадастровий номер [NUMBER], що розташована [ADDRESS]. Судом встановлено, що життя [PERSON] не вніс в державний земельний кадастр відомості, щодо успадкованої земельної ділянки зазначеної вище. Отже, за життя [PERSON] на праві власності належали, зокрема, 75/200 частини [ADDRESS] та 1/3 частини земельної ділянки [NUMBER], площею 0, 0640 га (кадастровий номер [NUMBER], що розташована [ADDRESS], що підтверджується матеріалами справи. З огляду на викладене, об'єктивно дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що доводи, викладені в позові, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в частині визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved