Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. ХарковазвернулосяПАТ «Банк золоті ворота» з позовом до [PERSON], в якому просив суд постановити рішення в силу якого стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк золоті ворота»заборгованості за кредитним договором у сумі1804365,59 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що23.11.2010 року між ПАТ «Банк золоті ворота» та [PERSON] було укладено договір №252 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної), згідноякоговідповідачубулонадано кредит: за умовами договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у рамках не відновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості1287500,00 грн., а позичальник зобов'язується на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит у будь-якому випадку не пізніше 21.10.2014 року та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 8% річних, а з 22.06.2012 року -7,5% річних, на визначених кредитним договором умовах. В результаті невиконання відповідачем умов кредитного договору утворилася заборгованість за кредитом та відсотками, що є порушенням взятих ним зобов'язань. Банк набув право стягнути суму заборгованості та пені. Станом на 28.04.2015 року заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 1804365,59 грн. Враховуючи вище викладене позивач і був змушений звернутисядо судуд. Представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності від 08.12.2014 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 23.11.2010 року між ПАТ «Банк золоті ворота» та [PERSON] було укладено договір №252 про надання споживчого кредиту у формі кредитної лінії (невідновлювальної), згідно якого відповідачу було надано кредит: за умовами договору банк зобов'язується надати позичальникові кредит у рамках невідновлювальної кредитної лінії з максимальною сумою заборгованості 1287500,00 грн., який він зобов'язаний на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит у будь-якому випадку не пізніше 21.10.2014 року та сплачувати проценти за користування ним у розмірі 8% річних, а з 22.06.2012 року - 7,5% річних, на визначених кредитним договором умовах. (а.с.9-14) Згідно п.4.2.1. договору відповідач зобов'язавсяздійснити погашення кредиту та сплатити проценти, комісійну винагороду в повному обсязі в порядку та на умовах , передбачених договором. Відповідно до умов п.3.5. договору банк нараховує проценти за користування кредитом із дня фактичного надання кредиту до дня, який передує дню повного погашення кредитної заборгованості, застосовуючи при цьому згідно з вимогами чинного законодавства України метод факт/факт. Відповідач договірні зобовязання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 28.04.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1804365,59 грн., з яких: сума простроченої заборгованості за кредитом - 1287500,00 грн., сума простроченої заборгованості за відсотками - 228398,97 грн., пеня за прострочення кредиту 255524,53 грн., за прострочення відсотків 32942,09 грн. (а.с. 23-91) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певнудію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Банк золоті ворота» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved