Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

До Дніпровського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 21.06.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, кожен з подружжя має різні погляди на життя та ведення спільного господарства, наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, а тому позивачка вимушена звернутись до суду із позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.07.2020 р. визначено направити матеріали позовної заяви до Деснянського районного суду м. Києва, для розгляду за підсудністю. 20.08.2020 вищевказана справа надійшла на адресу Деснянського районного суду м. Києва та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року була передана в провадження судді Зотько Т.А. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 26.08.2020 року у вказаній вище справі відкрито провадження та вирішено питання про доцільність її розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Позивачка 03.11.2020 звернулась до суду із заявою, згідно якої підтримала позовні вимоги та просила здійснювати розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином, на адресу суду подав заяву, згідно якої позов визнав в повному обсязі. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що між сторонами 21.06.2014 року було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві (а/з № 1041), що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджуються копією свідоцтва про народження (а/з № 2829) Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно пояснень викладених в позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, наразі вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача та відповідача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved