Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на 1/3 частки земельної ділянки. Позивач просить визнати за нею право власності на 1/3 частки земельної ділянки, цільове призначенняя, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1663 га, яка знаходиться в [ADDRESS] з кадастровим номером 5610100000:01:017:0103. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Рівненської міської ради від 22.11.2006 року №404 земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] передано у власність [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до державного акту серії ЯЕ №246318 від 11.10.2007 року співвласниками вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:01:0103 є [PERSON] та [PERSON] Власником 2/3 частин житлового будинку, який знаходиться адресою: [ADDRESS] є [PERSON] [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] ( [ADDRESS] / [ADDRESS] частки житлового [ADDRESS] [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2007 року, укладеному між нею та [PERSON] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник позивача та [PERSON] в заяві від 30.10.2019 року теж позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В судовому засіданні та в заявах поданих до суду відповідачі [PERSON] та [PERSON] не заперечили проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обгрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно державного акту серії ЯЕ №246318 від 11.10.2007 року співвласниками вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:017:0103 є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] належить на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування, серія та номер 1374, виданого 11.05.2005 року, 1/3 житлового будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5610100000:01:017: [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1663 га за адресою: [ADDRESS] ., а також [PERSON] належить на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 25.11.1983 року належить 1/3 житлового будинку, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 5610100000:01:017: [NUMBER] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1663 га за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16924/17, [PERSON] виділено 2/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер 5610100000:01:017:0103, яка знаходиться адресою: [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на неї. Припинено право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] на земельну ділянку яка знаходиться адресою: [ADDRESS] . В свою чергу інший співвласник земельної ділянки [PERSON] (власник 1/3 частини житлового будинку) подарував 1/3 частки житлового будинку, який знаходиться адресою: [ADDRESS] [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 15.06.2007 року у справі №2-5160/07 виділено частку [PERSON] у спільній частковій власності у житловому будинку [ADDRESS] , з зазначенням відповідних приміщень, в окрему квартиру [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2007 року, укладеного між позивачем [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] . На сьогодні відповідачу [PERSON] , на підставі рішення Рівненського міського суду від 28.05.2019 року, належить на праві власності 2/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер 5610100000:01:017:0103, яка знаходиться адресою: [ADDRESS] , а також він є власником 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Стаття 120 ЗК України (в редакції,чинній на час укладення сторонами договорів дарування та договору купівлі-продажу частини жилого будинку 2007рік) визначила, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка не обхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких вона належала попередньому власнику. Частина четверта статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Згідно ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Враховуючи вищезазначене, до [PERSON] перейшло право власності на 1/3 частки земельної ділянки, кадастровий номер 5610100000:01:017:0103, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, загальною площею 0,1663 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , що відповідає її частці у праві власності на об`єкт нерухомості, що на цій ділянці розміщений. А тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved