Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно та звільнення майна з-під арешту, третя особа: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26 лютого 2015 року з відповідачем було укладено цивільно-правовий договір купівлі-продажу транспортного засобу: марки DAEWOO NEXIA, легковий седан, 1997 року випуску, білого кольору, двигун V=1498 CUB.CM/ (B), номер шасі (кузова, рами) №KLATF19Y1VB122304, № KLATF19Y1VB122304, номер державної реєстрації АН 4202 СТ, який зареєстровано за [PERSON] у РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 23 липня 2008 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № АНС 219708, дата реєстрації 23.07.2008, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області. Продаж автомобіля Відповідачем було вчинено за ціною 30 000 тисяч грн. Всі істотні умови договору було узгоджено та ніяких заперечень щодо ціни та предмета угоди не виникало. З моменту продажу та по теперішній час автомобіль перебуває у власності позивача.Щодо переоформлення автомобіля на своє ім'я з відповідачем домовились, що проведуть цю процедуру пізніше з підстав належної відсутності на це значних грошових коштів. Також на той час, з усіх ЗМІ лунала інформація, що найближчим часом Урядом будуть внесені відповідні зміни до нормативно правових - актів України, щодо спрощення та зменшення у декілька разів вартості послуг щодо переоформлення транспортних засобів. Дана інформація щодо зменшення вартості послуг знайшла своє підтвердження через деякий час. Крім того, на час придбання позивачем автомобіля, він знаходився в не задовільному технічному стані та потребував ремонту, щодо його належної експлуатації, тобто самостійно не міг пересуватися без буксиру. Враховуючи вищезначені обставини, вирішили переоформити транспортний засіб на і'мя позивача пізніше. В жовтні 2016 року, коли у позивача виникла можливість переоформити автомобіль на своє ім'я, він звернувся до Територіального сервісного центру № 1444, (місцезнаходження якого: 85300, Донецька область, м. Покровськ вул. Тюленіна, 1) щодо надання інформації відносно його транспортного засобу та для уточнення необхідних документів для переоформлення автомобіля. В територіальному сервісному центрі позивачу повідомили, що на даний час, відділом державної виконавчої служби Красноармійського міськрайнного управління юстиції, правонаступником якого є Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на зазначений автомобіль накладено арешт, та будь яке відчудження є під забороною. З цього приводу, позивач звернувся до відповідача, щодо надання обґрунтованих пояснень з зазначених обставин, останній повідомив що на час продажу автомобіля не знав про його арешт та заборону відчудження транспортного засобу. Відповідач також сповістив, що дійсно у нього мається заборгованість перед третіми особами, дана заборгованість декілька років по даний час стягується з його офіційної заробітної плати в порядку встановленим законом, за будь які заборони щодо продажу його майна не знав та відповідні документи з виконавчої служби не отримував. [PERSON] зазначив, що зазначений транспортний засіб вже давно продав позивачу, і він має право робити з автомобілем все що завгадно, оскільки він же не його. Зі свого боку, вважає та впевнений, що набув права власності на автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач передав йому автомобіль разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, тим самим, передав всі повноваження як власника автомобіля. Крім того, позивач сплатив відповідачу кошти за придбання автомобіля в повному розмірі. Арешт, накладений на зазначений автомобіль, вважає таким, що створює йому перешкоди в його користуванні, володінні та розпорядженні. Спірне рухоме майно, у вигляді вищезазначеного транспортного засобу перебуває за місцезнаходженням: Донецька область, м.Покровськ, вул.Сагайдачного. буд.20. Позивач просить суд визнати за ним право власності на автомобільномер державної реєстрації АН 4202 СТ, зняти арешт з автомобіля. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі.\~\~ Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши\~\~фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно розписки від 26 лютого 2015 року [PERSON] продав [PERSON] належний йому автомобіль марки DAEWOO NEXIA, номер державної реєстрації АН 4202 СТ, за ціною 30 тис. гривень. Гроші отримав. Претензій один до одного не мають. Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль DAEWOO NEXIA, номер державної реєстрації АН 4202 СТ, 1997 року випуску, зареєстровано на ім'я [PERSON] (а.с.9). \~\~\~\~\~\~ Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №50659208 від 2.11.2016 року, на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження по ВП 40456571 від 03.12.2013 року накладено арешт на легковий автомобіль DAEWOO NEXIA, номер державної реєстрації АН 4202 СТ, 1997 року випуску, із забороною його відчуження (а.с.10). Згідно ч.1\~ст.638 Цивільного кодексу України,\~\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до\~ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частинами 4 та 5\~статті 203 ЦК України\~передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1\~статті 207 ЦК України\~обумовлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2\~статті 220 ЦК України\~встановлюється, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно\~статті 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, як зазначено частиною 1\~статті 316 ЦК України. Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження», який набрав законної сили 5.10.2016 року, \~передбачає, що особа,\~\~яка вважає,\~\~що майно,\~\~на\~\~яке\~\~накладено\~\~арешт, належить\~\~їй,\~\~а не боржникові,\~\~може звернутися до суду з позовом\~\~про визнання права власності на це майно\~\~і\~\~про\~\~зняття\~\~з\~\~нього арешту.\~\~ У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому\~пунктом 10\~частини першої статті 34 цього Закону. Відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за\~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з п.24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач придбав у відповідача рухоме майно, за яке сплатив певну суму, тривалий час користується та розпоряджається ним. На даний час в реалізації свого права власності у позивача виникли перешкоди, тому іншого способу захисту права власності, крім судового, позивач не має, визнання позову відповідачем безумовне, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved