Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи без самостійних вимог [PERSON], [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову з урахуванням змін та доповнень зазначено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі. За час перебування сторін у шлюбі, позивачем з власні кошти було придбане майно, тому він простить суд визнати вказане майно, а саме квартиру у [ADDRESS], автомобіль [NUMBER], нежитлове приміщення № 1 за адресою: м.\~Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок 85, земельну ділянку площею 0,0364 га за адресою: вулиця Харківська, 32, смт. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область кадастровий номер 1221455400:02:008:0933, земельну ділянку площею 0,0645 га за адресою: вулиця Харківська, 34, смт. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область кадастровий номер 1221455400:02:008:0935, земельну ділянку площею 0,1500 га за адресою: вулиця Незалежності 67, смт. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, кадастровий номер 1221455400:02:007:0304, земельну ділянку площею 0,1230 га за адресою: вулиця Незалежності 69, смт. Кіровське, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область кадастровий номер 1221455400:02:007:0342 особистою приватною власністю [PERSON] (а.с. а.с. 1-3, 61а-61б). В судовому засіданні представник позивача вимоги позовної заяви підтримав, позов просив задовольнити. Вказував, що майно поділу якого просить позивач, будо придбано особисто позивачем за власні кошти, які були набуті до шлюбу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, з доводами свого представника погоджувався. Представник відповідача в судовому засіданні вказував, що вимоги позивача є надуманими, через те, що частина майна, яке на думку позивача є його приватною власністю, було придбано під час перебування сторін у шлюбі а отже є спільним майном подружжя, решта майна була придбана іншими особами за їх власні кошти. Відповідачка в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, з доводами свого представника погоджувалась. Треті особи в судове засідання не зявились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, подали заяви про розгляд без їх участі (а.с.66-67). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. 08 червня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, під час якого прізвище [PERSON] було змінено на «Кізенко», що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 14 липня 2015 року, актовий запис №\~292 (а.с.4). 17 червня 2010 року [PERSON] придбала земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул.\~Незалежності, 67, площею 0,1500 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:007:0304, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 17 червня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1006 (а.с.146-149). 15 вересня 2010 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.11). 25 червня 2010 року [PERSON] придбала земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Незалежності, 69, площею 0,1230 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:007:0342, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 25 червня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1095 (а.с.150-153). 15 вересня 2010 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.10). 07 грудня 2010 року [PERSON] придбала земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Харківська, 34, площею 0,0645 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:008:0935, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 2663 (а.с.154-157). 03 березня 2012 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.8). 07 грудня 2010 року [PERSON] придбала земельну ділянку розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, вул. Харківська, 32, площею 0,0364 га, кадастровий номер земельної ділянки 1221455400:02:008:0933, що підтверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки від 07 грудня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 2673 (а.с.158-161). 23 січня 2012 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку (а.с.9). 03 серпня 2012 року [PERSON] було надано дозвіл на обєднання вказаних вище земельних ділянок, що підтверджується рішенням Кіровського селищної ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області «Про обєднання земельних ділянок» від 03 серпня 2012 року № 256-13/УІ (а.с.137). 27 грудня 2012 року було обєднано земельні ділянки, які перебувають у власності громадянки [PERSON] площею 0,1500 га, за адресою: смт. Кіровське, вул. Незалежності, 67, площею 0,1230 га, за адресою: смт. Кіровське, вул. Незалежності, 69, площею 0,0645 га, з адресою: смт. Кіровське, вул. Харківська, 34, площею 0,0364 га, за адресою: смт. Кіровське, вул. Харківська, 32 встановлено площу обєднаних земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд рівною 0,2730 га та присвоїти єдину адресу: смт. Кіровське, вул. Незалежності, 67, для ведення особистого селянського господарства рівною 0,1009 га та присвоїти єдину адресу: смт. Кіровське, вул. Незалежності, 67 (а.с.136). Доказів того, що вказані земельні ділянки були придбані за кошти одного із подружжя, які є його особистою власністю, до матеріалів справи не надано, такого не було встановлено й в ході розгляду справи. Згідно з ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 65 Сімейного кодексу України\~дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 369 Цивільного кодексу України\~встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно з ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. З огляду на викладене, враховуючи, що вказані земельні ділянки були придбані подружжям в період шлюбу, вони є спільною сумісною власністю подружжя. Вирішуючи питання щодо поділу вказаних земельних ділянок суд виходить з того, що наявні на час вирішення справі 2 земельні ділянки по вул.\~Незалежності, 67 в смт. Обухівка (смт. Кіровське), Дніпровський (Дніпропетровський) район Дніпропетровської області: загальною площею 0,2730 га з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий №\~1221455400:02:007:0144, та загальною площею 0,1009 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1221455400:02:008:0933, утворені внаслідок обєднання 4 земельних ділянок, про визнання права власності на які просив позивач. У звязку з цим, поділу підлягають саме наявні на час вирішення справи по суті 2 земельні ділянки. При вирішенні питання щодо вимог позивача про визнання права особистої приватної власності на приміщення № 1 за адресою: м.\~Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок 85, квартиру [ADDRESS] та автомобіль [NUMBER] за позивачем суд виходить з такого. 31 першого січня 2002 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 238, за умовами якого [PERSON] купила квартиру № 1 у жилому будинку А-4, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок № 85 (а.с.26). Станом на 24 листопада 2015 року власником вказаного приміщення є [PERSON], що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №\~48318001, сформованої 24 листопада 2015 року (а.с.57). 23 листопада 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-2418, за умовами якого [PERSON] купив квартиру № 77 у житловому будинку А-9, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.56). Власником автомобіля «Mitsubishi Outlander», VIN JMBXLCW6W7Z000811, колір чорний, 2007 року випуску є [PERSON],що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія CXT 187684, виданого Центром ДАІ 1202 (а.с.55). Позивачем не було доведено, що вказане майно було придбано третіми особами за кошти подружжя або за рахунок особистих коштів позивача. Крім того, позивач не позбавлений права предявити позов безпосередньо до власників цього майна. За таких обставин вимоги позивача в частині визнання за ним права особистої приватною власністю на вказане майно задоволенню не підлягають. Враховуючи, що єдиним майном, що є спільною сумісною власністю подружжя і яке підлягає поділу, є земельні ділянки по вул.\~Незалежності, 67 в смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області, враховуючи відсутність підстав для відходу від рівності часток при поділі майна, зважаючи на відсутність оцінки новосформованих земельних ділянок, через що неможливо вирішити питання про надання кожному з подружжя однієї ділянки, суд приходить до висновку, що в порядку поділу майна подружжя слід визнати за позивачем право приватної власності на 1/2 частини кожної земельної ділянки. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем, які складаються з судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову (а.с. а.с. 14, 31-32), стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: partial