Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа: державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він звернувся до Шостої дніпровської нотаріальної контори, однак державним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку із відсутністю оригіналу у нього правовстановлюючого документа. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечував. Пояснював, що оригінал свідоцтва про право власності на житло знаходиться у відповідача. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв, заперечень до суду не надала, у зв`язку з чим, враховуючи, що позивач не заперечував щодо ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Державний нотаріус Шостої дніпровської нотаріальної контори Карлова Тетяна Геннадіївна в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 13.08.2019 року. [PERSON] , [INFO] , є сином померлої, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 10.06.2000 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00022964735. Згідно заповіту від 26.01.2010 року, [PERSON] , [INFO] , заповіла [PERSON] , [INFO] , належну їй частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» № 5143 від 25.05.2020 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить 1/2 частина - [PERSON] та 1/2 частина - [PERSON] . 14.08.2019 року до державного нотаріуса звернувся [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріусу Шостої дніпровської нотаріальної контори від 23.01.2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з підстав відсутності у спадкоємця оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved