Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. 09.11.2017 року о 09-00 годині, [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698 к, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Автозаводській, 30 в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнившись, що це буде безпечно, не врахувавши дорожньої обстановки, на дорозі з двухстороннім рухом виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER] , через що на підставі ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Позивач просить стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 20 158,54 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 гривні. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Представник позивача, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явився, в позовні заяві зазначив про можливий розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідач не заперечує. Відповідач, будучи повідомленою судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавала. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09.11.2017 року о 09-00 годині, [PERSON] , керуючи автомобілем ЗАЗ TF 698 к, державний реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Автозаводській, 30 в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнившись, що це буде безпечно, не врахувавши дорожньої обстановки, на дорозі з двухстороннім рухом виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с. 8). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З матеріалів справи вбачається, що момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ», поліс № АК/1909249 зі строком дії з 02 січня 2017 року по 01 січня 2018 року (а.с 16). Цивільно-правова відповідальність автомобіля ЗАЗ TF 698 к, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. 13.11.2017 року [PERSON] до МТСБУ зроблено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 09.11.2017 року, о 09-00 годині, за участі транспортних засобів ЗАЗ TF 698 к, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та «ЗАЗ 110307, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 9-10). Згідно звіту № 772/М/2017 про оцінку вартості відновлювального ремонту КТЗ ЗАЗ 110307, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП, складеного 27.11.2017 року, довідки МТСБУ № 1 від 09.02.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, наказу МТСБУ № 1466 від 15.02.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, рахунку на оплату № 984 від 29.11.2017 року, акту виконаних робіт відповідно до листа МТСБУ №3/1-05/45972/вих./1 від 20.11.2017 року по справі № 45972 та платіжних доручень № 901992 від 15.02.2018 року та № 142771 від 04.01.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля в результаті дорожньо-транспортної пригоди становить 19 458,54 гривень, витрати на збір документів складає 700,00 гривень, загальний розмір витрат складає 20 158,54 гривень. Відповідно до підп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Згідно п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість даних позовних вимог та необхідність їх задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог та положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а також суми витрат на сплату судового збору, яку просить позивач стягнути з відповідача на його користь, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 гривні.

Outcome: approved