Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

До Печерського районного суду м. Києва звернувся [PERSON] (надалі - Позивач) із заявою до [PERSON] (надалі - Відповідач) про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи її тим, що протягом тривалого часу між подружжям існують напружені відносини через постійні непорозуміння та конфлікти та подальше збереження сімейних відносини між ними є неможливим. Згідно з положеннями процесуального закону, справи, що виникають з сімейних відносин розглядаються у порядку загального позовного провадження, як передбачено пунктом 1 частини 4 ст. 274 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Ухвалою суду від 14 червня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу та призначено підготовче засідання. 27 лютого 2019 р. відповідач через свого представника через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян подала зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя. 23 квітня 2019 р. протокольною ухвалою зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя повернуто. 24 червня 2019 р. відповідач через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян подала відзив на позовну заяву в якому визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо розірвання шлюбу . Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, до судового розгляду по суті. Представник Позивача через Відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян подала заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розірвати шлюб укладений між Позивачем [PERSON] та Відповідачем [PERSON] . Відповідач чи її представник в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, разом з тим, як вбачається з відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу укладеного з Позивачем, розгляд справи просить проводити за її відсутності. Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 10.02.1991 року між Позивачем та Відповідачем укладено шлюб, про що Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених у м. Києві в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний запис №538 та видане відповідне Свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] . Позивачем до матеріалів справи додано оригінал свідоцтва про шлюб, який видано повторно Шевченківським районним у м. Киві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 27.11.2018 р., Серії [NUMBER] , запис №538. Так, за глибоким переконанням сторін подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і вони вважають, що подальше проживання однією сім`єю та підтримання сімейних відносин між ними неможливе. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, від шлюбу мають дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Так, ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо та втратили один до одного почуття поваги і любові. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім`я сторін існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. При таких обставинах суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, а саме розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] .

Outcome: approved