Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] , [INFO] , (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ), яка подана адвокатом Сабліною Юлією Сергіївною (поштова адреса: 65113, м.Одеса, пр-т Ак.Глушка, 6) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, 30), третя особа приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович (місцезнаходження: 76000, м. Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 121), в якій просить визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 6739 від 26.12.2020, відповідно до якого за [PERSON] визнано та запропоновано стягнути борг, який виник перед АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором № 003-15046-141012 від 14.10.2012 у загальному розмірі 49946,35 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 34155,88 грн., відсотками 14990,47 грн., комісії 00,00 грн. оплати послуг нотаріуса 800 грн. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що виконавчий напис було видано з порушенням встановленого порядку та без належних для того підстав. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Зазначає, що виконавчий напис було видано безпідставно, оскільки з дня виникнення права вимоги відповідача минуло більше дев`яти років, оскільки кредитний договір укладався у 2012 році; відповідач не надав нотаріусу кредитний договір з усіма додатками до нього та виписку з рахунка боржника. Крім цього, з виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від Банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 06.04.2021 на адресу суду від представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд», відповідно до якого вважають позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Посилається на те, що з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідачем виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості (виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості). Крім того зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» на підставі Договору № 2242/К відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису перебуває у межах з 07 травня 2020 року по 07 травня 2023 року, а отже твердження позивача щодо пропуску вчинення виконавчого напису є помилковим (а.с.30 40). 12.04.2021 на адресу суду, засобами поштового зв`язку, від представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов аналогічний відзив на позовну заяву (а.с .72 76). Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 03 червня 2021 року закрито підготовче засідання\~по цивільній справі за позовом [PERSON] та\~призначено\~справу до судового розгляду по суті (а.с.102).\~ Представник позивача адвокат Сабліна Ю.С. у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву від 21.10.2021, відповідно до якої позов підтримує та просить його задовольнити та стягнути заявлені у справі судові витрати. Також просить провести розгляд справи у відсутності позивача та його представника. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві просив слухати справу за відсутності представника відповідача. Третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 14.10.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-15046-141012, відповідно до якого ліміт кредитної лінії 25000 грн. Строк ліміту кредитної лінії 354 календарних дні (а.с.15). 16.04.2016 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб та після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 16.04.2016, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі Одеського міського управління юстиції (а.с. 14). 26.12.2020 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис № 6738, яким запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» борг, який виник перед АТ «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором № 003-15046-141012 від 14.10.2012 у загальному розмірі 49946,35 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 34155,88 грн., відсотками 14990,47 грн., комісії 00,00 грн. оплати послуг нотаріуса 800 грн. (а.с.16). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 10.02.2021 (ВП № 64446681) звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] за виконавчим написом № 6738 від 26.12.2020. Копію постанови направлено до виконання до ТОВ «Комерційний банк «АЛЬКАБІР-СТРОЙ» (п. 7) (а.с.18 - 19). Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора - заставодержателя вважається безспірною. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Відповідно до п. 3.5 ст. 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом з тим суд зазначає, що ні приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. на виконання ухвали суду про витребування доказів, ні відповідачем на підтвердження заперечень проти позову, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження безспірності заборгованості позивачки перед відповідачем, наявності письмового кредитного договору, як і не надано доказів на підтвердження виникнення у відповідача права вимоги до позивачки. Отже, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, доказів протилежного останнім суду не надано. Крім того, суду не надано доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що сума боргу, зазначена у виконавчому написі нотаріуса, яка розрахована відповідачем на дату звернення із заявою про вчинення виконавчого напису, не може бути визнана безспірною, оскільки розмір боргових зобов`язань позивачки перед відповідачем, який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим належними доказами, також відсутні докази отримання позивачкою вимоги про усунення порушень - сплати заборгованості, а тому наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Посилання відповідача на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, є необґрунтованим, оскільки вказаний пункт 2 постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі № 826/20084/14 визнано незаконним та нечинним. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Відповідач у відзиві також посилається на те, що на підставі Договору № 2242/К відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, право вимоги виникло у відповідача 07 травня 2020 року і до моменту звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 26 грудня 2020 року минуло менше трьох років, а отже строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису не пропущено. Суд відхиляє такі доводи відповідача, оскільки заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved