Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] із позовом до ТОВ «Факторинг фінанс», ТОВ «Слов'янська деревня», про визнання договору факторингу та договору поруки недійсними. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 05 жовтня 2011 року між ТОВ «Факторинг фінанс» та ТОВ «Слов'янська деревня» укладено договір факторингу № 051011, відповідно до умов якого предметом договору є здійснення ТОВ «Факторинг Фінанс» факторингу дебіторської заборгованості (права вимоги) клієнта по відношенню до третіх осіб (боржників). З додатку № 1 до договору факторингу вбачається, що дебітором є Державна пенітенціарна служба України та Державне агентство резерву України. Відповідно до п. 1.3 Договору, до факторингу за цим договором приймаються права вимог грошових коштів та поставку товарів (виконання робіт, послуг) на суму розрахункового документа з терміном їх остаточної оплати, вказаними в реєстрі, з лімітом максимальної заборгованості за факторинговим фінансуванням до 7000000 грн. включно. Договором про внесення змін та доповнень № 6 до Договору факторингу № 051011 від 05 жовтня 2011 року, внесено зміни до п. 1.3 Договору, а саме: до факторингу за цим договором приймаються права вимог грошових коштів за поставку товарів (виконання робіт, послуг) на суму розрахункового документа з терміном їх остаточної оплати, вказаними в реєстрі, з лімітом максимальної заборгованості за факторинговим фінансуванням до 23493000 грн. включно. Пунктом 2.10 Договору факторингу передбачено, що за здійснення факторингу клієнт сплачує фактору щомісячно до 5 числа наступного за звітним місяцем, плату в наступних розмірах: - 24 % річних за користування факторинговим фінансуванням, що нараховується на фактичну заборгованість за відступленим фактором правом вимоги за весь період її існування на рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Банк Національний Кредит»; - 1,5 % від номінальної вартості відступленого фактору права вимоги, що авансується - комісія за адміністрування дебіторської заборгованості. Комісія сплачується на рахунок № № [NUMBER] у ПАТ «Банк Національний Кредит». Зазначає, що зважаючи на викладене, між ТОВ «Факторинг Фінанс» та ТОВ «Слов'янська деревня» укладено договорів факторингу, який був спрямований на фінансування ТОВ «Факторинг Фінанс» ТОВ «Слов'янська деревня» шляхом передачі в розпорядження останнього певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надавалась фактором клієнту за плату, розмір якої визначався п. 2.10.1 та п. 2.10.2 Договору. Тобто, вказаним договором факторингу, передбачено обов'язковість платності за відступлення права грошової вимоги та мету отримання додаткового доходу. Окрім того, п. 3.3.7 Договору встановлено додаткове зобов'язання клієнта - ТОВ «Слов'янська деревня» здійснити зворотній викуп права вимоги в порядку, визначеному пунктами 2.6-2.8 цього Договору із встановленням фактором додаткового періоду очікування кошті від дебітора, протягом якого клієнт має право не здійснювати зворотний викуп права вимоги. З огляду на встановлений обов'язок щодо здійснення клієнтом зворотного викупу права вимоги протягом встановленого періоду очікування відповідними пунктами укладеного спірного договору, встановлена плата за виконання цього обов'язку: - у разі встановлення фактором періоду очікування, клієнт зобов'язується сплачувати на відповідний рахунок фактора комісію у розмірі 45 % річних від суми фактичної заборгованості за відступленим фактору правом вимоги за весь період очікування та сплачується за кожен день користування факторинговим фінансуванням в період очікування (договором про внесення змін та доповнень № 13 від 01 квітня 2013 року, змінено ставку наведеної комісії на 26 % річних від суми фактичної заборгованості); - у разі якщо клієнт не здійснив зворотний викуп права вимоги до моменту завершення періоду очікування, клієнт зобов'язується сплачувати комісію в розмірі 60 % річних від суми фактичної заборгованості (договором про внесення змін та доповнень № 13 від 01 квітня 2013 року, змінено ставку наведеної комісії на 26 % річних від суми фактичної заборгованості). Вважає, що одночасно із положеннями договору факторингу у спірному договорі передбачений обов'язок клієнта щодо зворотного викупу права вимоги фактора до дебітора та встановлена плата за здійснення такого викупу, що за своєю фактичною сутністю є обов'язком повернути грошові кошти, надані ТОВ «Факторинг Фінанс» ТОВ «Слов'янській деревні», та здійснити плату за їх користування. Відступлення права вимоги відбувалось на підставі укладених в межах проведення процедур відкритих конкурсних торгів договорів про закупівлю товарів за державні кошти з Державною пенітенціарною службою України та Державним агентством резерву України. Оскільки вищевказані договори укладені за результатами проведення процедур конкурсних торгів, то порядок їх укладення, виконання, зміни, припинення та інше регулюється ЗУ «Про здійснення державних закупівель». Відповідно до норм наведеного Закону, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім вичерпного переліку випадків передбаченого відповідною статтею Закону. Вказала, що відповідачі оформили спірний договір факторингу у такий спосіб, що насправді встановлював правовідносини з надання кредиту, враховуючи його нормативне визначення, згідно ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України. Оскільки спірний договір факторингу, укладений між відповідачам не відповідає договірній конструкції договору факторингу в розумінні фінансування під відступлення права грошової вимоги, а натомість містить притаманні ознаки кредитного договору. 29 серпня 2012 року між ТОВ «Слов'янська деревня», ТОВ «Факторинг фінанс» та нею укладено Договір поруки № 051011/П3, за умовами якого вона зобов'язалась перед фактором - ТОВ «Факторинг фінанс» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання клієнтом - ТОВ «Слов'янська деревня» зобов'язань, передбачених договором факторингу № 051011 від 05 жовтня 2011 року, зокрема, зобов'язань щодо факторингу, здійснення зворотного викупу прав вимоги в випадках та порядку, визначених основним договором, сплати процентів за користування грошовими коштами, комісійної винагороди, можливих пені та штрафів, а також інших грошових витрати ТОВ «Факторинг фінанс», пов'язаних з захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання ТОВ «Слов'янська деревня» основного договору. Зауважує, що договір передбачає її солідарний обов'язок щодо відповідальності за невиконання або неналежне виконання ТОВ «Слов'янська деревня» спірного договору факторингу, вона має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Тому, просить суд визнати недійсними договір факторингу № 051011 від 05 жовтня 2011 року та договір поруки № 051011/ПЗ від 29 серпня 2012 року, а також стягнути з відповідачів судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Факторинг фінанс» в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, пояснивши, що між ТОВ «Факторинг фінанс» та ТОВ «Слов'янська деревня» укладено саме договір факторингу, а не кредитний договір, як це вважає позивач, у зв'язку з чим визнання недійсним даного договору за зазначеними у позовній заяві вимогами не є обґрунтованим. У судовому засіданні ТОВ «Слов'янська деревня» Пилипенко Е.В. у судовому засіданні заявлені [PERSON] вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засіданні не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання представник ТОВ «Маріоніка» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності Будучи належним чином повідомленим про дату, часу та місце розгляду справи представник третьої особи ТОВ «Сінтезпродсервіс» у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки повідомив, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог [PERSON] та вважає за належне їх задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав. 05 жовтня 2011 року між відповідачами ТОВ «Факторинг фінанс» та ТОВ «Слов'янська деревня» укладено договір факторингу № 051011, відповідно до умов якого предметом договору є здійснення ТОВ «Факторинг Фінанс» факторингу дебіторської заборгованості (права вимоги) клієнта по відношенню до третіх осіб (боржників). З додатку № 1 до договору факторингу вбачається, що дебітором є Державна пенітенціарна служба України та Державне агентство резерву України. Статтею 1077 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до п. 1.3 Договору, до факторингу за цим договором приймаються права вимог грошових коштів та поставку товарів (виконання робіт, послуг) на суму розрахункового документа з терміном їх остаточної оплати, вказаними в реєстрі, з лімітом максимальної заборгованості за факторинговим фінансуванням до 7000000 грн. включно. Договором про внесення змін та доповнень № 6 до Договору факторингу № 051011 від 05 жовтня 2011 року, внесено зміни до п. 1.3 Договору, а саме: до факторингу за цим договором приймаються права вимог грошових коштів за поставку товарів (виконання робіт, послуг) на суму розрахункового документа з терміном їх остаточної оплати, вказаними в реєстрі, з лімітом максимальної заборгованості за факторинговим фінансуванням до 23493000 грн. включно. Пунктом 2.10 Договору факторингу передбачено, що за здійснення факторингу клієнт сплачує фактору щомісячно до 5 числа наступного за звітним місяцем, плату в наступних розмірах: - 24 % річних за користування факторинговим фінансуванням, що нараховується на фактичну заборгованість за відступленим фактором правом вимоги за весь період її існування на рахунок № [NUMBER] у ПАТ «Банк Національний Кредит»; - 1,5 % від номінальної вартості відступленого фактору права вимоги, що авансується - комісія за адміністрування дебіторської заборгованості. Комісія сплачується на рахунок № № [NUMBER] у ПАТ «Банк Національний Кредит». Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зважаючи на викладене, суд робить висновок, що між ТОВ «Факторинг Фінанс» та ТОВ «Слов'янська деревня» укладено договорів факторингу, досягнуті домовленості в якому спрямовані на фінансування відповідачем ТОВ «Факторинг Фінанс» відповідача ТОВ «Слов'янська деревня» шляхом передачі в розпорядження останнього певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надавалась фактором клієнту за плату, розмір якої визначено п. 2.10.1 та п. 2.10.2 Договору. Отже, даним договором факторингу, передбачено обов'язковість платності за відступлення права грошової вимоги та мету отримання додаткового доходу. Окрім цього, пунктом 3.3.7 Договору встановлено додаткове зобов'язання клієнта - ТОВ «Слов'янська деревня» здійснити зворотній викуп права вимоги в порядку, визначеному пунктами 2.6-2.8 цього Договору із встановленням фактором додаткового періоду очікування кошті від дебітора, протягом якого клієнт має право не здійснювати зворотний викуп права вимоги. З огляду на встановлений обов'язок щодо здійснення клієнтом зворотного викупу права вимоги протягом встановленого періоду очікування відповідними пунктами укладеного спірного договору, встановлена плата за виконання цього обов'язку: - у разі встановлення фактором періоду очікування, клієнт зобов'язується сплачувати на відповідний рахунок фактора комісію у розмірі 45 % річних від суми фактичної заборгованості за відступленим фактору правом вимоги за весь період очікування та сплачується за кожен день користування факторинговим фінансуванням в період очікування (договором про внесення змін та доповнень № 13 від 01 квітня 2013 року, змінено ставку наведеної комісії на 26 % річних від суми фактичної заборгованості); - у разі якщо клієнт не здійснив зворотний викуп права вимоги до моменту завершення періоду очікування, клієнт зобов'язується сплачувати комісію в розмірі 60 % річних від суми фактичної заборгованості (договором про внесення змін та доповнень № 13 від 01 квітня 2013 року, змінено ставку наведеної комісії на 26 % річних від суми фактичної заборгованості). Одночасно із положеннями договору факторингу у спірному договорі передбачений обов'язок клієнта щодо зворотного викупу права вимоги фактора до дебітора та встановлена плата за здійснення такого викупу, що за своєю фактичною сутністю є обов'язком повернути грошові кошти, надані ТОВ «Факторинг Фінанс» ТОВ «Слов'янській деревні», та здійснити плату за їх користування. Відступлення права вимоги відбувалось на підставі укладених в межах проведення процедур відкритих конкурсних торгів договорів про закупівлю товарів за державні кошти з Державною пенітенціарною службою України та Державним агентством резерву України. Вищевказані договори укладені за результатами проведення процедур конкурсних торгів, а отже порядок їх укладення, виконання, зміни, припинення та інше регулюється ЗУ «Про здійснення державних закупівель». Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами у повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов'язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі; 5) зміни умов у зв'язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті; 6) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 7) зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 8) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю. Проте, відповідачі уклали договір факторингу у такий спосіб, що фактично встановлював правовідносини з надання кредиту, враховуючи його нормативне визначення, згідно ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України. Так, ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Аналізуючи вищевказані норми Цивільного кодексу України та Закону України «Про здійснення державних закупівель», суд вважає за можливе зробити висновок, спірний договір факторингу, укладений між відповідачами не відповідає вимогам, що ставляться до договору факторингу в розумінні фінансування під відступлення права грошової вимоги, а натомість містить притаманні ознаки кредитного договору, а підлягає визнанню його недійсним. 29 серпня 2012 року між ТОВ «Слов'янська деревня», ТОВ «Факторинг фінанс» та позивачем [PERSON], укладено Договір поруки № 051011/П3, за умовами якого остання зобов'язалась перед фактором - ТОВ «Факторинг фінанс» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання клієнтом - ТОВ «Слов'янська деревня» зобов'язань, передбачених договором факторингу № 051011 від 05 жовтня 2011 року, зокрема, зобов'язань щодо факторингу, здійснення зворотного викупу прав вимоги в випадках та порядку, визначених основним договором, сплати процентів за користування грошовими коштами, комісійної винагороди, можливих пені та штрафів, а також інших грошових витрати ТОВ «Факторинг фінанс», пов'язаних з захистом свого порушеного права у разі невиконання/неналежного виконання ТОВ «Слов'янська деревня» основного договору. Наведений договір поруки передбачає солідарний обов'язок позивача щодо відповідальності за невиконання або неналежне виконання ТОВ «Слов'янська деревня» спірного договору факторингу. У відповідності до ч. 2 ст. 555 ЦК України, Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Згідно положень ч. 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Пунктом п'ятим Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Частиною другою статті 548 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. На підставі викладеного, та

Outcome: approved