Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася [PERSON] з позовом до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання за нею права власності на частину спадкового майна 1/4 ідеальну частину квартири [ADDRESS] по спадкуванню за заповітом 14.03.2014, після смерті 24.04.2016 батька [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є донькою [PERSON], який помер 24.04.2016 та якому за життя належала 1/4 квартири [ADDRESS]. За життя померлий склав заповіт, згідно якого усе своє майно де б воно не було та з чого б не складалося заповів позивачу [PERSON]. Звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану квартиру. Просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно 1/4 ідеальну частину квартири. Ухвалою від 07.03.2017 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області за заявою позивача залучив до участі в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання 21.04.2017 не зявився відповідач [PERSON]. Після обговорення суд дійшов висновку, що неявка відповідача [PERSON], який був присутній в попередньому судовому засіданні 07.04.2017 та під розписку повідомлявся про дату та час судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала вимоги позовної заяви. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] підтримали вимоги позовної заяви та в ході судового розгляду залишили вирішення даного питання на розсуд суду. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до матеріалів справи 24.04.2016 помер батько позивача [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) [PERSON] [PERSON], який являвся чоловіком відповідача [PERSON], батьком відповідачів [PERSON] та [PERSON], та який 14.03.2014 склав заповіт і заповів позивачу [PERSON] усе його майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, і взагалі що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Разом з тим, відповідно до довідки КП ЛОР „Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 31.01.2017 № 136 [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 30.03.2001 комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради. Дублікат документа не видавався. Дані про власність станом на 31.12.2012. Самочинне будівництво не проводилося. Загальна площа 38,2 кв.м, житлова 20,5 кв.м. Інвентаризаційна вартість 1/4 частини квартири становить 25\~257 грн. Свідоцтво про право власності від 30.03.2001 записано в реєстрову книгу № 45, реєстр № 13451. За приписами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За нормами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців) він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційне обєднання Дрогобицької міської ради від 18.07.2016 № 6674 на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] спільно з ним проживала [PERSON]. Згідно з\~ ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. 19.07.2016 [PERSON] подала приватному нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за заповітом. 08.09.2016 [PERSON] подав приватному нотаріусу Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини за законом. Таким чином єдиним спадкоємцем [PERSON] є [PERSON] на підставі заповіту. Позивач не має змоги оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON] від 06.01.2017 № 01/02-31). Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що спадкодавцю належало спірне спадкове майно, оскільки документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, що зокрема підтверджено довідкою МБТІ, проте були втрачені та не можуть бути відновлені у встановленому законодавством порядку, позивач змушений звертатися із цим позовом в порядку ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути предявлено зокрема у разі втрати правовстановлюючого документу на нерухоме майно. Аналогічна правова позиція викладена також в Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Оскільки, позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, то суд приходить до висновку, що право власності на 1/4 ідеальну частину квартири за адресою: [ADDRESS], яка належала на праві власності померлому [PERSON] перейшло у порядку спадкування до позивача, а тому є підстави для визнання за ним права власності на таке майно.

Outcome: approved