Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 8528 гривень 71 копійка, яка складається з: суми основного боргу 4450 гривень 00 копійок, нарахованої плати за користування кредитом в сумі 2743 гривні 71 копійка, штрафних санкцій 30% згідно кредитного договору п.7.3 1335 гривень 00 копійок. В обґрунтування позову вказує, що 15.03.2016 між КС «Добробут» та [PERSON] було укладено договір кредиту №961, відповідно до якого кредитна спілка надала йому кредит в сумі 4450 гривень строком на 12 місяців, тобто до 15.03.2017. Поручителями виступили [PERSON] та [PERSON] Відповідно до договорів поруки від 15.03.2016у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, відсотків. Відповідно до умов договору плата за користування кредитом є фіксованою і становить 58% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. [PERSON] зобовязання за договором кредиту не виконував, порушив графік сплати кредиту, що призвело до його невиконання. Спідка зверталася до поручителів з вимогою щодо виконання зобовязання за договором кредиту за боржника, однак це виявилося безрезультатним. Станом на 15.07.2017 заборгованість по договору кредиту №961 від 15.03.2016 становить 8528 гривень 71 копійка, яка складається з: суми основного боргу 4450 гривень 00 копійок, нарахованої плати за користування кредитом в сумі 2743 гривні 71 копійка, штрафних санкцій 30% згідно кредитного договору п.7.3 1335 гривень 00 копійок. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до статті 169 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), та відповідно до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 15.03.2016 між КС «Добробут» та [PERSON] було укладено кредитний договір №961, відповідно до якого кредитодавець (КС «Добробут) зобовязувався надати позичальнику кредит у сумі 4450 гривень строком на 12 місяців з платою за користуванням кредитом 58%, а позичальник ([PERSON] Ю.) зобовязувався повернути кредит своєчасно та сплатити проценти за користування кредитом /а.с.4-5/. Вказане кредитне зобовязання забезпечене договорами поруки від 15.03.2016, укладеними між КС «Добробут» та [PERSON] та [PERSON] відповідно /а.с.10,13/. Відповідно до вказаних договорів поручителі ([PERSON], [PERSON] П.) зобовязувалися відповідати перед кредитодавцем за виконання зобовязань за кредитним договором №961 від 15.03.2016 у повному обсязі, тобто несе солідарну відповідальність з позичальником. Позивачем свої зобовязання за кредитним договором виконано, що підтверджується видатковим касовим ордером від 15.03.2016 /а.с.6/. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2017 становить 8528 гривень 71 копійка /а.с.38/. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положенням частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Позивач звертався до відповідачів з вимогою про повернення погашення боргу /а.с.16-18/. Тобто, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14 та положень статті 559 ЦК України, суд приходить до висновку, що з відповідачів солідарно слід стягнути заборгованість на користь позивача у розмірі 8528 гривень 71 копійка. Відповідно до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень порівну.

Outcome: approved