Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 19.12.2011р. між нею та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого вона передала позичальнику у борг гроші в сумі 180 000 грн., строком до 19.01.2014р. Незважаючи на закінчення терміну повернення боргу, відповідач обов'язки за договором не виконав, гроші не повернув. Позивачка зазначила, що на вимоги повернути борг відповідач не реагує, від зустрічі ухиляється, повертати борг відмовляється. У зв'язку з чим, позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом. Крім того, позивачка вказує, що сума 3% річних від суми боргу складає 1 775 грн., які позивачка також просить стягнути на її користь. Письмовий розрахунок 3% річних від суми боргу додано позивачем до матеріалів справи. Таким чином позивачка просила стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 180 000 грн., 3% річних від суми боргу у розмірі 1775 грн. та витрати пов'язані з оплатою судового збору. 30.10.2014р. в судовому засіданні судом залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути у його відсутності та відсутності позивача, про що надав письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] надала заяву в якій вказала, що відповідач [PERSON] позовні вимоги за договором позики визнає в повному обсязі, просила розглядати справу у її відсутності та відсутності відповідача про що надала письмову заяву. Третя особа в судове засідання не з»явилася, сповіщена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні 19.12.2011р. між позивачкою та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого вона передала позичальнику у борг гроші в сумі 180 000 грн., строком до 19.01.2014р. та зобов'язався повернути зазначену суму у повному обсязі в зазначений строк, відповідно до письмової розписки відповідача від 19.12.2011р. Позичальник в зазначений строк суму боргу в розмірі 180 000 грн. не повернув, зобов'язання щодо позивача в повному обсязі не виконав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві туку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вимогами частини 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчений передання йому визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Як вбачається зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самі кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно до наданого розрахунку 3% річних від суми боргу, вбачається, що прострочення виплати боргу становить 120 днів, розмір 3% річних за 120 днів: 3% річних від 180 000 = 5 400 грн., 5400 : 365 х 120 = 1 775 грн. Таким чином, розмір 3% річних з простроченої суми за 120 днів становить 1 775 грн. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір, сума якого становить 1 801,00 грн., згідно до квитанції, що є в матеріалах справи. За таких підстав суд вважає за необхідне позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Outcome: approved