Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Житлово-будівельний кооператив № 392 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначила, що відповідач по справі є її рідною сестрою. Їх бабусі на праві власності належала квартира [ADDRESS]. За життя бабуся [PERSON] залишала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповіла належну їй квартиру [PERSON], який був її рідним сином. [INFO] [PERSON] померла. 03.10.2003 року разом з проведенням державної реєстрації права власності на ім'я [PERSON], [PERSON] отримав витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті своєї матері, але свідоцтва про право на спадщину не отримав. [INFO] батько [PERSON] помер. За життя батько заповіту не склав. У передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, а її сестра, відповідач по справі, відмовилась від свого права на спадкування квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON], померлого [INFO]. В судові засідання з'являлась позивач, підтвердила викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також з'являлась, визнала позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що дійсно вона добровільно відмовилась від прийняття спадщини. Представник третьої особи Житлово-будівельного кооперативу № 392 в судові засідання з'являвся, не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. 01 жовтня 2013 року було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі довідки ЖБК № 392 від 08.07.2003 року № 11 та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 відповідно до якого власником квартири [ADDRESS] є [PERSON]. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.10.2003 року, що підтверджується витягом з реєстру № 1641874. Державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської нотаріальної контори 11 січня 1994 року був посвідчений заповіт, згідно з яким [PERSON] заповіла належну їй квартиру [ADDRESS], [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 1712. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 січня 2013 року, актовий запис № 105. Згідно інформації, наданою КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради від 12.11.2013 року № 13123 гр. [PERSON] 03.10.2003 року було отримано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини за адресою: [ADDRESS], але відомості про перехід права власності згідно матеріалів інвентаризаційної справи, відсутні. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2009 року встановлено опіку над [PERSON], визнаного недієздатним, та призначено опікуном [PERSON]. [PERSON], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дніпропетровська від 18 грудня 1976 року. Із заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулась до Криничанської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 21 травня 2013року. Постановою державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить [PERSON], спадкоємцем якої був громадянин [PERSON]. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності квартиру [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved