Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулися позивачі з остаточними позовними вимогами до Одеської міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 10.10.2013 року. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на те, що вони звернулися до нотаріальної контори після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено, оскільки пропущено шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття спадщини. Оскільки строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а саме з тих, що позивачі постійно проживають за межами України та доглядали тяжко хворого батька, [PERSON], вони змушені звернутись з позовом до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка представляла інтереси по довіреності [PERSON], позовні вимоги підтримала, при тому надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги просить розглядати лише в частині поновлення строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як раніше заявляла інші вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні участі не приймав, однак надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.10.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД, №354899. За життя [PERSON] успадкувала ? частину квартири №17 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі, після смерті своєї матері [PERSON], померлої 05.02.1994 року, так як постійно та на день смерті проживала в вказаній квартирі (ст549 ЦК України 1963 року, яка діяла на той час). Інша ? частина квартири належала їй праві власності. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Спадкоємцями померлої за складеним нею заповітом від 21.04.1999 року, є її племінники, [PERSON] та [PERSON], а також спадкоємці за законом брат померлої та батько позивачів, який помер 09.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. 27.08.2015 року [PERSON], в своїх інтересах та інтересах [PERSON], звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у відкриті спадкової справи у звязку з закінченням строку на прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, суд враховує норми європейського законодавства по правам людини, в якому зазначено, що згідно зі стандартом, розробленим у практиці ЄСПЛ на підставі висновків у його рішеннях, для встановлення відповідності певного заходу принципу правомірності позбавлення володіння слід проаналізувати три критерії: 1) чи є такий захід правомірним (передбачається національним законодавством); 2) чи має позбавлення власності суспільний (громадський) інтерес; 3) чи є такий захід пропорційним поставленій меті (забезпечує справедливу рівновагу між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини). Якщо хоча б одного із зазначених критеріїв не буде дотримано, то ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до третього критерію, уніфікований підхід ЄСПЛ до оцінки вимог, закріплених у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ґрунтується також на критерії «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), повязаними з втручанням у право власності, та інтересами особи, яка так чи інше страждає від такого втручання (рішення від 23.09.1982 року справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі «Трегубенко проти України»). Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним. Суд враховує, що наслідки пропущення позивачами строку для прийняття спадщини будуть не пропорційним, оскільки вони втратять право на успадкування майна, яке залишилося після смерті спадкодавця. І спочатку смерть близької людини, а потім і втрата спадкового майна будуть для них занадто надмірним тягарем нерозмірним з їй діями, і при цьому буде порушено «баланс» між інтересами держави та фізичної особи. Крім цього, причини по яким був пропущений строк для прийняття спадщини є поважними. Судом встановлено, що позивачі постійно проживали за межами території України та доглядали тяжко хворого батька, [PERSON] У звязку з тим, що лікування батька потребувало значних фізичних сил та витрат часу, позивачі вирішили, що фактичним доглядом займатиметься саме [PERSON], а [PERSON], з метою фінансового забезпечення лікування батька, була вимушена постійно працювати на декількох роботах і не могла взяти відпустку з метою поїздки до Одеси. Крім того, згідно наданих [PERSON] медичних документів вона практично весь час встановлений для прийняття спадщини хворіла, що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, визнаються поважними зокрема перебування спадкоємця тривалий час за межами України. Через встановлені судом обставини, які суд визнає поважними причинами того, що позивачі були позбавлений можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через обставини, які зазначені вище. Ці причини, на думку суду, повязані з обєктивними та істотними труднощами як фізичного так і морального характеру для спадкоємців на вчинення цих дій. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов на тій підставі, що, на думку суду, позивачі пропустили строк для прийняття спадщини з поважних причин і тому суд визначає позивачам додатковий строк для прийняття спадщини у продовж трьох місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили. Таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved