Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про стягнення з [PERSON] на його користь боргу за договором позики, укладеного між ним та відповідачем 21 січня 2019 року, згідно якого [PERSON] отримав від позикодавця позику в сумі 1000 доларів США, на підтвердження позики відповідачем була надана розписка. Умовами договору визначено термін повернення - до 01 лютого 2019 року, сума повернення 1100 доларів США, але позичальник не повернув борг до цього часу. 11 лютого 2019 року відповідач отримав від позивача у борг ще 600 доларів США, які зобов`язувався повернути до 01 березня 2019 року разом із попереднім боргом, у загальному розмірі 1750 доларів США. Однак до цього часу борг позивачу не повернуто. За таких обставин позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на його користь заборгованість за договором позики від 21.01.2019 у розмірі 1907 доларів США та стягнути судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5207 грн. 46 коп. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судовезасідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з?явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Судом по справі встановлено, що 21 січня 2019 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого [PERSON] отримав від позикодавця [PERSON] позику в сумі 1000 доларів США, на підтвердження позики відповідачем була надана розписка. Умовами договору визначено термін повернення - до 01 лютого 2019 року, сума повернення 1100 доларів США, але позичальник не повернув борг до цього часу. 11 лютого 2019 року відповідач отримав від позивача у борг ще 600 доларів США, які зобов`язувався повернути до 01 березня 2019 року разом із попереднім боргом, у загальному розмірі 1750 доларів США. Однак до цього часу борг позивачу не повернуто. За таких обставин позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Оскільки договором не встановлено розмір процентів за користування позикою, позивач просить стягнути з відповідача згідно ст. 1048 ЦК України у розмірі облікової ставки в сумі 133,45 доларів США, та 3 проценти річних за весь час прострочення грошового зобов?язання, починаючи з 01.03.2019 і до моменту звернення до суду, що становить 23,55 доларів США. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на його користь заборгованість за договором позики від 21.01.2019 у розмірі 1907 доларів США ( 1750+23.55+265.57 ), та стягнути судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5207 грн. 46 коп. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення коштів за договором позики не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. З відповідача також підлягають стягненню судові витрати згідно наданих квитанцій. Враховуючи викладене,

Outcome: approved