Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 10 листопада 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON](далі відповідач) про стягнення боргу. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначив, що 05.08.2016 року [PERSON], мешканець с. Смирнове, Більмацького району, Запорізької області під розписку позичив у нього грошові кошти у розмірі 30000,00 гривень, які він отримав в цей же день. Вище зазначена розписка містить кінцеву дату повернення боргу, а саме 09.08.2016 року. Після настання терміну повернення коштів відповідач добровільно відмовляється повертати кошти, пояснюючи, що у нього немає такої суми, чим порушив взяті на себе зобовязання. Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 30 000,00 гривеньтавитрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень. 29.11.2016 року позивачем подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи випливає, що у 2011 році [PERSON], що проживає в [INFO], взяв у [PERSON] 30 000,00 гривень та зобовязався їх повернути до 09.08.2016 року, що підтверджується розпискою від 05.08.2016 року (а.с. 6). За такою сукупністю обставин у справі суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли договірні зобовязання - правовідносини за договором позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Факт отримання грошових коштів відповідачем та наявність між сторонами грошового зобовязання підтверджується відповідною розпискою (а.с.6). На теперішній час відповідач не повернув грошові кошти позивачу. Відповідач уклав договір позики із позивачем, взяв цим на себе грошове зобовязання, які належним чином не виконав, чим прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договором позики задоволені повністю, тому суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат у виді витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved