Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 19.09.1972 р. та договором дарування від 13.11.2001. Разом з тим, в належному Позивачу житловому будинку без правових підстав зареєстрована з 1999 року онучка [PERSON] (далі - Відповідач), [INFO]. Відповідач зареєстрована в належному Позивачу на праві приватної власності житловому будинку, однак з 2001 року не проживає у ньому, що підтверджується актом депутата Бучанської міської ради від 26.12.2005. Відповідно до Актів депутатів Бучанської міської ради від 16.04.2015, 23.09.2015, 25.05.2018 громадянка [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з 2001 року. Позивач вказує, що з 2001 року з відповідачем вона жодних стосунків не підтримує. [PERSON] вибула на інше постійне місце проживання (місце проживання: [ADDRESS]) проте добровільно не зареєструвалася за місцем справжнього проживання, порушуючи вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та не знялася з даного місця реєстрації. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Жодних матеріальних витрат щодо оплати комунальних послуг та витрат, щодо утримання даної квартири Відповідач не несе. На даний момент та обставина, що в належному Позивачеві житловому будинку без правових підстав зареєстрована Відповідач, обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, перешкоджає в реалізації права власності, призводить до втручання в особисте життя. У зв'язку з вищевикладеним просила суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] Судові витрати покласти на Відповідача. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та публікацією оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котра міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 19.09.1972 р. та договором дарування від 13.11.2001. Разом з тим, в належному Позивачу житловому будинку без правових підстав зареєстрована з 1999 року онучка [PERSON], [INFO]. Відповідач зареєстрована в належному Позивачу на праві приватної власності житловому будинку, однак з 2001 року не проживає у ньому, що підтверджується актом депутата Бучанської міської ради від 26.12.2005. Відповідно до Актів депутатів Бучанської міської ради від 16.04.2015, 23.09.2015, 25.05.2018 громадянка [PERSON] за місцем своєї реєстрації не проживає з 2001 року. Позивач вказує, що з 2001 року з відповідачем вона жодних стосунків не підтримує. [PERSON] вибула на інше постійне місце проживання (місце проживання: [ADDRESS]) проте добровільно не зареєструвалася за місцем справжнього проживання, порушуючи вимоги ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та не знялася з даного місця реєстрації. Особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Жодних матеріальних витрат щодо оплати комунальних послуг та витрат, щодо утримання даної квартири Відповідач не несе. На даний момент та обставина, що в належному Позивачеві житловому будинку без правових підстав зареєстрована Відповідач, обмежує її право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, перешкоджає в реалізації права власності, призводить до втручання в особисте життя. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2001 року не проживає у житловому будинку [ADDRESS], а тому вона втратила право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з Відповідача підлягає судовий збір в сумі 704,80 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved