Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач)\~про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.10.2006 року в розмірі 22781,63 грн., яка складається з: 967,06 грн. заборгованості за кредитом; 6080,50 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 14173,04 грн. заборгованості за пенею; 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1061,03 грн. штрафу (процентна складова). В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Між позивачем та відповідачем укладений договір б/н від 12.10.2006 року на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36% на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконав, у звязку з чим за ним утворилась вищезазначена заборгованість та нараховані пеня і штраф. Ухвалою суду від 31.10.2018 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження, постановлено справу розглядати без виклику учасників справи та без проведення судового засідання. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов, письмових заяв або клопотань суду не подав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем укладений договір б/н від 12.10.2006 року, про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Клієнт надав згоду на те, що анкета-заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір про надання банківських послуг між ним та банком. Згідно наданого позивачем витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» пільговий період (нарахування відсотків здійснюється по ставці 0.01% річних) 30 днів за кожною тратою; базова відсоткова ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) становить 3%; обовязковий щомісячний платіж (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді)\~7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; комісія за несвоєчасне погашення заборгованості (при виникненні прострочки на суму більше 50 грн.) 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць. Сума заборгованості за кредитом в сумі 967,06 грн. згідно розрахунку позивача утворилася станом на 01.06.2015 року. В подальшому відбувалось нарахування відсотків та нарахування пені зі штрафом. Вирішуючи питання\~про\~стягнення\~заборгованості\~за\~кредитом в\~розмірі\~967,06 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем до позову наданий витяг з умов та правил надання банківських послуг (надалі\~за текстом Умови). За п. 1.1.1.54. Умов, кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт)\~розмір коштів, що надаються Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі на умовах платності та зворотності. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов, обовязком Клієнта є погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.4.6. Умов, Банк має право в разі порушення Клієнтом зобовязання по погашенню заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень\~змінити умови кредиту, встановив строк повернення кредиту 91-й день з моменту порушення зобовязань Клієнта по погашенню кредиту та вимагати від Клієнта повернення кредиту, виплати відсотків за його використання, виконання інших зобовязань по кредиту в повному обсязі. За статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Враховуючи отримання [PERSON] кредитної картки, проведення за нею операцій, нездійснення щомісячних платежів в обумовленому сторонами розмірі, сума неповернутого кредиту в розмірі 967,06 грн. підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Розглядаючи вимоги про стягнення 6080,50 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд виходить з наступного. Як було зазначено судом, відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 12.10.2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, базова відсоткова ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 365/366 днів на рік, з 03.11.2006 року, становить 3%,\~тобто 36% річних. За п. 2.1.1.12.6. Умов, на боргові зобовязання за кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. Враховуючи наведені положення статті 1054 ЦК України, пунктів 1.1.1.54. та 2.1.1.5.5. Умов, вимога про стягнення нарахованих процентів є правомірною. Проте суд не погоджується з розміром нарахованих процентів. Позивач зазначає, що розмір процентів змінено Банком в односторонньому порядку, що передбачено укладеним між сторонами договором. Так з 03.11.2006 року річна процентна ставка становить 36%, з 01.01.2013 року річна процентна ставка зменшена до 30% річних, з 01.09.2014 року річна процента ставка піднята і становить 34,80%, а з 01.04.2015 року піднята до 43,20%. Згідно з п. 1.1.3.2.4. Умов, правом Банку є змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. За п. 1.1.3.1.9. Умов, обовязком Банку є не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним в Заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків та про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. В заяві-анкеті такий спосіб надання виписки не зазначений. Також згідно з п. 1.1.6.1. та п.1.1.6.2. Умов, зміни до цих Умови і Правил надання банківських послуг, вносяться Банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України. У тих випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, [PERSON] повідомляє Клієнтів про внесені зміни шляхом використання наступних каналів звязку: - офіційний сайт Банку; - підпис необхідних документів безпосередньо у відділенні Банку. Доказів щодо дотримання порядку внесення змін до договору щодо збільшення процентної ставки позивачем не надано. Також відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова\~ договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки». Враховуючи відсутність в договорі про надання банківських послуг, укладеному між сторонами, періодичності перегляду процентної ставки, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, максимального розміру збільшення процентної ставки, суд дійшов до висновку, що процентна ставка за кредитом є саме фіксованою та вважає нікчемними положення договору про право кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку. Тому суд дійшов до висновку про стягнення процентів виходячи з базової ставки в розмірі 36% річних. Також суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів щодо зміни процентної ставки (наказів, інших рішень органів управління, уповноважених на встановлення процентної ставки, тощо) та належного повідомлення відповідача про зміну процентної ставки. Суд враховує дату виникнення заборгованості 01.06.2015 року в розмірі 967,06 грн. Розрахунок процентів, що підлягає стягненню, здійснений за період з 01.06.2015 року по 24.09.2018 рік, за процентною ставкою 36% річних і становить 1171,11 грн. Крім того, до 01.06.2015 року у відповідача існувала заборгованість по сплаті процентів у сумі 58,03 грн. Таким чином сума процентів, що підлягає стягненню становить 1229 грн. 14 коп. Вирішуючи питання про стягнення 14173,04 грн. заборгованості за пенею та комісією та штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1061 грн. 03 коп. (процентна складова), суд виходить з наступного. За статтею 539 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В постанові №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року Верховний Суд України дійшов наступного висновку. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності з одне й те саме порушення. За таких умов, вимоги про стягнення пені, враховуючи наявність вимоги про стягнення штрафу, задоволенню не підлягають. Здійснюючи перевірку розміру нарахованого позивачем штрафу, судом встановлено, що 5% штрафу (процентна складова) від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів становить - 109,81 грн. (967 грн. 06 коп.\~боргу + 1229 грн. 14 коп. боргу по сплаті процентів х 5% = 109,81 грн. штрафу). Таким чином позивачем безпідставно нараховані 951,22 грн. штрафу (процентна складова), у зв'язку з чим в задоволенні позову в цій частині має бути відмовлено. За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 967 грн. 06 коп. заборгованості з повернення кредитних коштів, 1229 грн. 14 коп. процентів за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 109,81 грн. (процентна складова). В задоволенні позову про стягнення решти відсотків, пені та решти штрафу за користування кредитом має бути відмовлено. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial