Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

до Печерського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів по утриманню квартири у розмірі 1020,41 грн. та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . 22.10.2012 до Шостої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його мати [PERSON] . На підставі заяви [PERSON] 22.10.20212 нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна померлого № 709/2012. 11.12.2012 із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Таким чином після смерті [PERSON] квартира [ADDRESS] була успадкована в рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 1/3 частині кожним. [INFO] померла [PERSON] 20.03.2014 до Шостої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся її син [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 154/2014. Таким чином [PERSON] , набув у власність 1/3 частину квартири. Після смерті матері [PERSON] самотужки утримує квартиру в належному стані, сплачує комунальні послуги. Так за січень-грудень 2014 позивачем було сплачено 210101,86 грн. витрат по утриманню будинку та прибудинкової території та надання послуг по опаленню, за січень-березень 2015 року - 959,37 грн. Оскільки відповідач [PERSON] як співвласник майна участі у витратах на утримання квартири не приймає, позивач просить суд стягнути з неї на свою користь витрати по утриманню квартири пропорційно до її частки в спільному майні 1/3 частину, що становить 1020,41 грн. Ухвалою суду від 21.08.2015 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. У судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, в матеріалах справи міститься заява представника про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. З урахуванням вищезазначеного, відповідно до положень ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано суду в якості письмових доказів копії: 1) свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1996 № 2018 відповідно до якого [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6); 2) заяв [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 7-8, 10); 3) квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 9,20-40); 4) заяви [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] (а.с. 11); 5) свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.2014 відповідно до якого [PERSON] отримав спадщину [PERSON] , яка складається з: 1/3 частки квартири [ADDRESS] та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] (а.с. 12,14); 6) договору купівлі-продажу частки квартири від 14.08.2014 №1479 відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] 1/3 частку квартири [ADDRESS] (а.с. 15-16); 7) паспорту [PERSON] відповідно до він зареєстрований з 11.02.2015 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17); 8) ідентифікаційного номера та паспорту [PERSON] відповідно до якого воназ 06.09.1975 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18); 9) розрахунку житлово-комунальних послуг (а.с. 19); документів на підтвердження витрат на правничу допомогу (а.с. 41-47). Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. (стаття 212 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача про стягнення витрат на утримання квартири з [PERSON] не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними доказами, оскільки не долучено жодного документа, який би підтверджував право власності відповідачки 1/3 частину квартири. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed