Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] до [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. на місяць від дня предявлення позову та до досягнення сином 23 річного віку або закінчення навчання. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 07.11.1993 року по 20.02.2001 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 21.01.1998 року у них народився син [PERSON], який на даний час проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Син є студентом денного відділення Медичного коледжу Харківської національного медичного університету, інвалідом 3 групи. Термін навчання до 30.06.2019 року, форма фінансування навчання контрактна. У звязку з тим, що їх повнолітня дитина продовжує навчання, на його утримання необхідні кошти, які позивач не має, вона і була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких він просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу із [PERSON] на підставі рішення суду він сплачував аліменти на утримання сина. Крім того, надавав грошові кошти та купував різні речі для сина. З часом відносини між ним та позивачем погіршилися і внаслідок цього зіпсувалися відносини між ним та сином. Декілька разів він намагався налагодити стосунки, однак все було марно. Зазначив, що на даний час у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу, так як він є пенсіонером, інших джерел існування не має. Крім того, останній час часто лікується на денному стаціонарі в лікарнях м. Харкова. На його утриманні знаходиться мати, у якої також незадовільний стан здоровя і вона періодично проходить курс лікування. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, пояснила, що син є інвалідом дитинства 3 групи, отримує пенсію у розмірі 1100 грн., навчається на денному відділенні на контракті, стипендію не отримує, проживає разом із нею. Вона також є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1100 грн., однак коштів на навчання та виховання сина не вистачає. Відповідач участі у житті сина не приймає. Стосовно посилання відповідача, що на його утримання перебуває мати, яка є пенсіонеркою, зазначила, що [PERSON] не єдиний син, він має старшого брата, який також може приймати участь в утриманні матері. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 03.01.2017року, в судовому засіданні позов не визнав, просив суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1900 грн., проживає разом із матірю, яка постійно хворіє, не працює, інших доходів, крім пенсії, не має. Розмір пенсії є мінімальним, тому він не зможе платити аліменти, оскільки сам знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає необхідним їх частково задовольнити виходячи із наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Відповідно ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими. Так, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] народився 21.01.1998 року, його батько [PERSON], мати [PERSON]. (а.с. 5) Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом з дитинства 3 групи, що підтверджується копією посвідчення серія ААГ № 055461, виданого Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради. (а.с. 13) Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 20.02.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 75. Після розірвання шлюбу прізвище дружини [PERSON]. (а.с. 4) Згідно довідки Медичного коледжу Харківського національного медичного університету від 13.10.2016 року за №1451, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання за спеціальністю 223 «Медсестринство». Термін навчання з 01.09.2016 року до 30.06.2019 року. Форма фінансування навчання контрактна. (а.с. 6) Стаття 199 СК України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В судовому засіданні було встановлено, що повнолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою м. Харків, пров. Сількорівський, б. 8 кв. 2, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» № 736 від 22.11.2016 року. (а.с. 7) Згідно довідки Управління Пенсійного фонду України від 23.01.2017 року, [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію у розмірі 1011,46 грн.(а.с. 44) Отже, судом встановлено, що позивач приймає участь у забезпеченні сина, однак даних коштів не достатньо для нормального проживання та забезпечення потреб дитини, у звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання з батька. Також судом встановлено, що повнолітній [PERSON] є інвалідом 3-тьої групи та отримує пенсію у розмірі 1 100 грн. Відповідач, заперечуючи проти позову, вказував, що він пенсіонер, має поганий стан здоров'я, на його утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою, а інших доходів крім пенсії, він не має. На підтвердження своїх заперечень відповідачем надана довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №85 від 17.01.2017 року, відповідно до якої [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області і отримує пенсію за вислугу років у розмірі 1932,00 грн. (а.с. 45) Також надані виписки із медичних карток та епікризи, із яких вбачається, що [PERSON] страждає на ряд хронічних захворювань. (а.с.32-39) При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, враховуючи пояснення сторін, надані докази та обставини справи, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього [PERSON], який продовжує навчання, мають стягуватися у твердій грошовій сумі у розмірі 450,00 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: partial