Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції про стягнення грошової компенсації у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду та про стягнення моральної шкоди. Дана позовна заява мотивована тим, що Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 12.10.2012 року задоволені її позовні вимоги про розподіл спільного майна подружжя та стягнуто з [PERSON] на її користь компенсацію вартості ? частини вказаного в рішенні суду майна в сумі 117796,00 грн. Рішенням апеляційного суду Донецької області розділено майно, що є спільною власністю подружжя в натурі. 09.01.2013 року Слов'янським міськрайонним судом виданий виконавчий лист № 2/0544/4 про розподіл спільно нажитого майна, вселення позивачки в домоволодіння [ADDRESS]. Також, [PERSON] був зобов'язаний не чинити перешкоди в користуванні домоволодінням та передати ключі від житлового будинку та господарських споруд. Однак, виконання рішення суду не уявляється можливим. 05.02.2013 року позивачка була вселена в зазначене домоволодіння. 05.03.2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Реввою А.Ю. при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого листа було встановлено, що виконати рішення суду про виділ на праві власності майно не уявляється можливим, про що складений акт державного виконавця. Відповідач протягом періоду з 07 січня 2011 року по теперішній час розпорядився даним майном за власним розсудом, у зв'язку з чим державний виконавець не має фактичної можливості виконати рішення суду. 15 червня 2011 року державним виконавцем була проведена опис та накладено арешт на майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та було оголошено про заборону на його відчуження. Однак, відповідач [PERSON] злісно ухиляється від покладених на нього судом обов'язків відносно майна, що належить позивачці на підставі рішення суду. Також, оскільки позивачка не має можливості користуватися майном, що виділено їй рішенням суду, вона відчуває сильні душевні хвилювання, дискомфорт. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 115592,00 грн. та 1000,00 грн. моральної шкоди. Також, до Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні домоволодінням. Дана позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 04.12.2012 року позивачка вселена в домоволодіння [ADDRESS] при проведенні виконавчих дій. В період з 12.02.2013 року відповідач порушує її права, у зв'язку з чим позивачка неодноразово зверталася з письмовими заявами до органу УМВС. До теперішнього часу душ, туалет, спальня в будинку відповідачем закриті на внутрішні замки, ключі відповідач не дає, вхідні двері будинку знаходяться у відкритому стані, з вольєрів випущені собаки без намордників. Крім того, у позивачки немає вільного доступу до води. Просить суд зобов'язати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні житловим будинком, господарськими побудовами та спорудами за адресою: [ADDRESS], передати ключі від замків санвузлу в будинку, спальні, господарських споруд, де розташований водяний насос, трьох погребів, всіх споруд в домоволодінні та сараїв, а також від двох калиток та двох воріт. 30 серпня 2013 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 ЦПК України, Ухвалою суду зазначені позови об'єднані в одне провадження. Відповідач [PERSON] надав суду письмове заперечення на позовну заяву, яке мотивоване тим, що 05 березня 2013 року [PERSON] була вселена в житловий будинок [ADDRESS]. Частина майна, на яке визнано право власності за позивачкою знаходиться у [PERSON], а саме: комп'ютер вартістю 7500,00 грн., диван вартістю 8500,00 грн., стіл журнальний вартістю 450,00 грн., шафа вартістю 1700,00 грн., камін вартістю 4000,00 грн., телевізор «Філіпс» вартістю 4000,00 грн., люстра вартістю 2900,00 грн., акустика ЛДЖІ вартістю 3000,00 грн., коври загальною вартістю 2300,00 грн., картини та ікони загальною вартістю 3500,00 грн. Також, позивачка користується холодильником «ВНІФЕР», вартістю 5000,00 грн., пральною машинкою «Зануссі» вартістю 4000,00 грн., оскільки дане майно знаходиться в будинку, в який [PERSON] вселена 05.02.2013 року. Крім того, за [PERSON] визнано право власності на дві морозильні камери вартістю 10000,00 грн., кондиціонер ЛДЖІ вартістю 3500,00 грн., передати які позивачці немає ніяких труднощів. Скульптури та садово-паркові вироби були описані державним виконавцем та передані відповідачу на зберігання та зберігаються по теперішній час. Оскільки вони описані, їх ідентифікація та розподіл в натурі реально можливий. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона в будинку майже нічим не користується, води в будинку не має, сарай та гараж закриті, двері в будинку відкриті настіж, по двору бігають собаки. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення та зазначила, що 05.02.2013 року державним виконавцем на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду від 12.10.2012 року було проведено вселення позивачки [PERSON] до домоволодіння. При цьому в якості свідка була присутня донька [PERSON], що є порушенням законодавства, державним виконавцем при проведенні вселення не була перевірена справність замків, ключі від домоволодіння були покладені на стіл та позивачка їх в руки не брала. Позивачка зверталася до відповідача з проханням не чинити їй перешкоди в користуванні домоволодінням та відчинити всі двері, однак [PERSON] це зроблено не було. Крім того, позивачка зверталася до Слов'янського МВ УМВС з приводу порушення відповідачем [PERSON] її прав, однак отримала відповідь, де їй було роз'яснено, що це є підставою для звернення до суду в порядку цивільного судочинства. Рішення суду про вселення позивачки по теперішній час не виконано, закриті всі двері, окрім вхідної двері, яка на замок не закривається. В господарській споруді, розташованій в домоволодіння є насос, через який вода надходить в будинок, через що позивачка позбавлена можливості користуватися водою. Електропостачання в будинку немає, водонагрівальний бак знятий. Крім того, відповідач випустив собак великих порід, Відповідач [PERSON] причинив позивачці тілесні пошкодження, внаслідок яких вона перебувала в лікарні, по виходу з лікарні з'ясувала, що відповідач змінив замки. При проведенні виконавчих дій на підставі рішення суду про виділення майна, державним виконавцем був складений Акт про те, що майно відсутнє, [PERSON] його вивіз. Також, в Акті державного виконавця зазначено, що виконання рішення суду не можливе, оскільки не можна ідентифікувати майно, у зв'язку з чим позивачка вимушена просити суд стягнути грошову компенсацію вартості цього майна. Те майно, що побито позивачка брати відмовляється. Відповідно до Акту опису та арешту від 15.06.2011 року [PERSON] був попереджений про відповідальність за розтрату дану майна та зобов'язався його зберігати. Виконавчий лист про виділення позивачці майна на праві власності перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби та 05.03.2013 року був повернутий позивачці [PERSON] відповідно до її заяви. Дану заяву [PERSON] написала, оскільки Актом державного виконавця було встановлено, що виконання рішення суду не можливе, оскільки майно, зазначене в рішенні суду неможливо ідентифікувати. Від отримання садово-паркового декору позивачка не відмовлялася та має намір його отримати в належному стані. Крім того, в судовому засіданні представник позивача не заперечувала той факт, що в кімнаті домоволодіння, якою вона користується знаходиться камін, який виділений їй на підставі рішення суду. Морозильні камери позивачка відмовилася приймати, оскільки вони знаходилися в несправному стані. Люстра в кімнаті в несправному стані, тому позивачка не має можливості нею користуватися. Приймаючи до уваги, що відповідно до Акту державного виконавця виконати рішення суду неможливо, просить суд стягнути матеріальну грошову компенсації вартості майна. Також, представник позивачки зазначила, що у відділі державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції знаходиться невиконане рішення суду про передачу ключів від домоволодіння. Дане виконавче провадження було закрите в частині вселення 06.02.2013 року, після цього позивачка [PERSON], у зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] чинив їй перешкоди в користуванні домоволодінням та забрав ключі, звернулася до ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції, у зв'язку з чим процесуальний документ був скасований заступником начальника відділу ДВС. Копії Постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження та про скасування процесуального документу [PERSON] не надані. Позивачка неодноразово зверталася зі скаргами на дії державного виконавця до відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції та до Обласного управління юстиції. Крім того, зазначила, що заступник начальника відділу ДВС не мав права скасовувати даний документ, оскільки це належить до повноважень начальника відділу ДВС. Також, при виконанні рішення суду заступником начальника ВДВС на [PERSON] був накладений штраф з помилкою, оскільки сума штрафу, яка підлягає стягненню вказана не неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а в твердій грошовій сумі, що стало підставою для скасування судом зазначених постанов. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення та зазначив, що даний позов він вважає незаконним, 05 лютого 2013 року він передав позивачці ключі, майно, яке рішенням суду виділено позивачці зберігається в будинку [ADDRESS] та [PERSON] їм користується. Сам відповідач фактично проживає у [ADDRESS]. При отриманні листа від державного виконавця з повідомленням про проведення виконавчих дій, готував все майно до останньої одиниці. 09 жовтня 2013 року проведення виконавчих дій не відбулося, оскільки [PERSON] не пустила державного виконавця до будинку. Представник відповідача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення та зазначила, що дане домоволодіння на праві власності належить [PERSON] Відповідно до рішення суду позивачка [PERSON] вселена в дане домоволодіння. Діючим законодавством передбачено, що власник житла має право виділити в користування певну кімнату особі, яка перестала бути членом його сім»ї, що відповідачем і було зроблено. Кухня та прихожа залишилися у власному користуванні. Судом було роз'яснено, що позивачка має право отримати ключ від калитки, вхідної двері в будинок, від туалету та душу, всім цим позивачка користується. Крім того, власник будинку відповідач [PERSON] в даному будинку не проживає, там проживає тільки позивачка. Виконавче провадження про повторне вселення позивачки перебуває на виконанні у ВДВС, призначена дата проведення виконавчих дій. Позовні вимоги про стягнення грошової компенсації внаслідок невиконання рішення суду не підлягають задоволенню, оскільки позивачка з власної ініціативи написала заяву про повернення виконавчого листа без виконання. Відповідач [PERSON] був готовий передати зазначене в рішенні суду майно, однак позивачка відмовилася його отримати. Представник третьої особи відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції Ревва А.Ю. пояснив, що від позивачки [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої вона просила прийняти виконавчий лист про розподіл майна до виконання, на підставі чого було відкрито виконавче провадження. 05.03.2013 року були проведені виконавчі дії та складений акт державного виконавця та встановлено, що виконати рішення суду не має можливості, у зв'язку з тим, що неможливо ідентифікувати майно, зазначене в рішенні суду. Після цього від [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила повернути виконавчий лист без виконання. 05.03.2013 року винесена Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Ідентифікувати майно не було можливості, оскільки в значній частині майна не були зазначені серійні номери. Позивачу [PERSON] було запропоновано звернутися до суду за роз'ясненням щодо подальшого виконання рішення суду. В теперішній час на виконання знаходиться виконавчий лист про вселення позивачки в домоволодіння. Повторне вселення заплановано на 09.09.2013 року. Постанова про закінчення виконавчого провадження, винесеного у зв'язку з виконанням рішення суду (вселенням) була скасована. При проведенні виконавчих дій 05.03.2013 року на підставі рішення суду про розподіл майна відповідач [PERSON] був готовий передати зазначене майно, заперечень не мав. Садово-парковий декор був підготовлений для передачі, однак [PERSON] відмовилася його приймати, оскільки він був вже старим. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 23 травня 2011 року Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду частково задоволено клопотання [PERSON] про накладення арешту та доручення державній виконавчій службі зробити опис майна. Накладено арешт на майно, що знаходиться в житловому будинку [ADDRESS] та державна виконавча служба Слов'янського міськрайонного управління юстиції зобов'язана провести опис майна. Актом опису й арешту майна від 15.06.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції на підставі Ухвали суду від 23.05.2011 року проведено опис та арешт майна. Як вбачається з зазначеного Акту, описане майно прийняв на зберігання відповідач [PERSON] Крім того, [PERSON] був попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну описаного майна. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 12 жовтня 2012 року проведено розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя позивачки по справі [PERSON] та відповідача [PERSON] Також, відповідно до зазначеного рішення Слов'янського міськрайонного суду позивачка [PERSON] вселена до домоволодіння [ADDRESS], а відповідач [PERSON] зобов'язаний не чинити перешкод у користуванні домоволодінням та передати ключі [PERSON] від житлового будинку та господарських будівель та споруд. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 04 грудня 2012 року рішення Слов'янського міськрайонного суду від 12 жовтня 2012 року скасовано в частині поділу майна подружжя та виділено на праві власності [PERSON] наступне майно: комп'ютер, вартістю 7500,00 грн.; стіл журнальний, вартістю 450,00 грн.; холодильник ВНІФЕР, вартістю 5000,00 грн.; диван, вартістю 8500,00 грн., шафа вартістю 1700,00 грн., дві морозильні камери вартістю 10000,00 грн., телевізор «Філіпс», вартістю 4000,00 грн., телевізор «Соні», вартістю 2000,00 грн., пральна машинка «Зануссі», вартістю 4000,00 грн., кондиціонер ЛДЖІ, вартістю 3500,00 грн., пилосос, вартістю 4000,00 грн., комп'ютерне крісло, вартістю 300,00 грн., хлібопіч вартістю 3000,00 грн., електросамовар вартістю 500,00 грн., люстру вартістю 2900,00 грн., камін, вартістю 4000,00 грн., картини, вартістю 800,00 грн., акваріум-тумба вартістю 3000,00 грн., електром'ясорубка вартістю 350,00 грн., ДВД Піонер вартістю 520,00 грн., акустика ЛДЖІ вартістю 3000,00 грн., піч комбінована Індезіт вартістю 4000,00 грн., три стабілізатора вартістю 3540,00 грн., шафа-тумба в ванну кімнату вартістю 2500,00 грн., холодильник вартістю 1700,00 грн., два гобелени-ікони вартістю 800,00 грн., фотоапарат вартістю 1200,0 грн., три килими вартістю 2300,00 грн., картина вартістю 1500,00 грн., дві ікони вартістю 400,00 грн. та скульптури і садово - паркові вироби. Всього майна на суму 115592,00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. На підставі рішення суду по справі № 2/0544/4/45, 09.01.2013 року виданий виконавчий лист про вселення [PERSON] в будинок [ADDRESS] та про зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод в користуванні домоволодінням та передати [PERSON] ключі від житлового будинку та господарських будівель та споруд. Як вбачається з Постанови про відкриття виконавчого провадження, 15.01.2013 року заступником начальника ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/0544/4, виданого 09.01.2013 року Слов'янським міськрайонним судом про вселення [PERSON] в будинок [ADDRESS], зобов'язання [PERSON] не чинити перешкод в користуванні домоволодінням та передати ключі від житлового будинку та господарських будівель та споруд. Також, Постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 3 2/0544/4 від 09.01.2013 року про виділення на праві власності [PERSON] наступного майна: комп'ютера, вартістю 7500,00 грн.; столу журнального, вартістю 450,00 грн.; холодильнику ВНІФЕР, вартістю 5000,00 грн.; двох морозильних камер вартістю 10000,00 грн., телевізору «Філіпс», вартістю 4000,00 грн., телевізору «Соні», вартістю 2000,00 грн., пральної машинки «Зануссі», вартістю 4000,00 грн., кондиціонеру ЛДЖІ, вартістю 3500,00 грн., пилососу, вартістю 4000,00 грн., комп'ютерного крісла, вартістю 300,00 грн., хлібопічі вартістю 3000,00 грн., електросамовару вартістю 500,00 грн., люстри вартістю 2900,00 грн., каміну, вартістю 4000,00 грн., картини, вартістю 800,00 грн., акваріуму-тумби вартістю 3000,00 грн., електром'ясорубки вартістю 350,00 грн., ДВД Піонер вартістю 520,00 грн., акустики ЛДЖІ вартістю 3000,00 грн., пічі комбінованої Індезіт вартістю 4000,00 грн., трьох стабілізаторів вартістю 3540,00 грн., шафи-тумби в ванну кімнату вартістю 2500,00 грн., холодильнику вартістю 1700,00 грн., двох гобеленів-ікон вартістю 800,00 грн., фотоапарату вартістю 1200,0 грн., трьох килимів вартістю 2300,00 грн., картини вартістю 1500,00 грн., двох ікон вартістю 400,00 грн. та скульптури і садово - паркові вироби. Всього майна на суму 115592,00 грн. Таким чином, суд доходить до переконання, що виконавчі листи на підставі рішення Слов'янського міськрайонного суду по справі № 2/0544/2012 надійшли на виконання до відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції та перебували на виконанні певний час. Як вбачається з Акту державного виконавця від 05.02.2013 року рішення суду про вселення [PERSON] в будинок [ADDRESS] та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні домоволодінням та передати ключі від житлового будинку та господарських будівель і споруд виконано. Ключі від житлового будинку по [ADDRESS] боржником передані стягувачу. Інші ключі не були передані у зв'язку з непрацездатністю замків (двері відкриті). З висновку дільничного інспектора міліції Слов'янського МВ з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району МВ УМВС України в Донецькій області від 26.02.2013 року вбачається, що позивачка [PERSON] заверталася з письмовою заявою, в якій просила вжити заходи до [PERSON], який чинить перешкоди її проживанню [ADDRESS], у зв'язку з чим з [PERSON] була проведена профілактична бесіда, в ході якої [PERSON] був попереджений про недопущення протиправних дій по відношенню до [PERSON] Відповідно до висновку дільничного інспектора міліції Слов'янського МВ з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району МВ УМВС України в Донецькій області від 14.02.2013 року позивачка [PERSON] заверталася з письмовою заявою, в якій просила вжити заходи до [PERSON], який чинить перешкоди її проживанню [ADDRESS], у зв'язку з чим з [PERSON] була проведена профілактична бесіда, в ході якої [PERSON] був попереджений про недопущення протиправних дій по відношенню до [PERSON] Згідно висновку дільничного інспектора міліції Слов'янського МВ з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району МВ УМВС України в Донецькій області від 12.02.2013 року позивачка [PERSON] заверталася з письмовою заявою, в якій просила вжити заходи до [PERSON], який чинить перешкоди її проживанню [ADDRESS], у зв'язку з чим з [PERSON] була проведена профілактична бесіда, в ході якої [PERSON] був попереджений про недопущення протиправних дій по відношенню до [PERSON] Аналізуючи зазначені письмові докази, суд доходить до висновку, що фактично позивачка [PERSON] була вселена в зазначене домоволодіння та між нею та відповідачем [PERSON] склалися напружені стосунки. Актом державного виконавця від 22.04.2013 року встановлено, що станом на 22.04.2013 року рішення суду не виконано, ключі [PERSON] не було передано [PERSON]В, боржник змінив замки від будинку та господарських будівель та споруд. Постановою від 22.04.2013 року заступника начальника відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції накладено штраф на [PERSON] за невиконання рішення суду у розмірі 340,00 грн. Дана Постанова про накладення штрафу визнана незаконною відповідно до Постанови Слов'янського міськрайонного суду від 15 липня 2013 року. Як вбачається з Постанови про накладення штрафу від 29.04.2013 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 680,00 грн. Дана Постанова визнана неправомірною та скасована відповідно до Постанови Слов'янського міськрайонного суду від 27 червня 2013 року. 14.05.2013 року відділом державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції до Слов'янського МВ (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) МВ УМВС України в Донецькій області направлено подання у відповідності до ст. 214 КПК України для вирішення питання про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення. Відповідно до Акту державного виконавця від 09.10.2013 року, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/0544/4 від 09.01.2013 року Слов'янського міськрайонного суду про вселення [PERSON] в будинок [ADDRESS] та зобов'язання [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні домоволодінням та передати ключі від житлового будинку та господарських будівель і споруд державним виконавцем встановлено, що [PERSON] перешкоджає проведенню виконавчих дій, закрилася в будинку за адресою: [ADDRESS], представників відділу державної виконавчої служби Слов'янського МРУЮ для проведення виконавчих дій не пустила. Боржник готов виконати рішення суду добровільно. З даних письмових доказів, які були досліджені в судовому засіданні, суд робить висновок, що державним виконавцем вживалися заходи щодо повного виконання рішення Слов'янського міськрайонного суду, у межах своїх прав та з урахуванням обов'язків, передбачених ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження». Крім того, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка фактично мешкає в будинку, в якій вона відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду повинна бути вселена та користується майном, що знаходиться в даному будинку. Відповідно до Акту державного виконавця від 05.03.2013 року державним виконавцем встановлено, що рішення суду про виділення на праві власності [PERSON] майна згідно виконавчому листу неможливе у зв'язку із не встановленням повної ідентифікації майна, не вказано номери, марки майна. Стягувач відмовився приймати майно у зв'язку з неможливістю ідентифікації майна, зазначеного у виконавчому листі. Також, 05.03.2013 року позивачка [PERSON] звернулася до ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції з заявою про повернення виконавчого листа № 2/0544/4 від 09.01.2013 року в частині виділу на праві власності майна, без виконання. У зв'язку з неможливістю ідентифікувати майно ( а.с. 111). Як вбачається з Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 05.03.2013 року виконавчий лист № 2/0544/4 від 09.01.2013 року Слов'янського міськрайонного суду про виділення на праві власності [PERSON] наступного майна: комп'ютера, вартістю 7500,00 грн.; столу журнального, вартістю 450,00 грн.; холодильнику ВНІФЕР, вартістю 5000,00 грн.; двох морозильних камер вартістю 10000,00 грн., телевізору «Філіпс», вартістю 4000,00 грн., телевізору «Соні», вартістю 2000,00 грн., пральної машинки «Зануссі», вартістю 4000,00 грн., кондиціонеру ЛДЖІ, вартістю 3500,00 грн., пилососу, вартістю 4000,00 грн., комп'ютерного крісла, вартістю 300,00 грн., хлібопічі вартістю 3000,00 грн., електросамовару вартістю 500,00 грн., люстри вартістю 2900,00 грн., каміну, вартістю 4000,00 грн., картини, вартістю 800,00 грн., акваріуму-тумби вартістю 3000,00 грн., електром'ясорубки вартістю 350,00 грн., ДВД Піонер вартістю 520,00 грн., акустики ЛДЖІ вартістю 3000,00 грн., пічі комбінованої Індезіт вартістю 4000,00 грн., трьох стабілізаторів вартістю 3540,00 грн., шафи-тумби в ванну кімнату вартістю 2500,00 грн., холодильнику вартістю 1700,00 грн., двох гобеленів-ікон вартістю 800,00 грн., фотоапарату вартістю 1200,0 грн., трьох килимів вартістю 2300,00 грн., картини вартістю 1500,00 грн., двох ікон вартістю 400,00 грн. та скульптур і садово - паркових виробів повернутий [PERSON] відповідно до її заяви. На підставі аналізу даних обставин справи, суд доходить до висновку, що факт вивезення, пошкодження або розтрати іншим чином майна, яке відповідно до рішення Слов'янського міськрайонного суду відповідачем [PERSON] не доведений. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Таким чином, стягнення грошової компенсації у зв'язку з невиконання рішення суду не є способом захисту цивільного права. Крім того, існує рішення суду, яке набрало законної сили та підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Звернення судового рішення до виконання є останньою завершальною стадією цивільного процесу, що унеможливлює стягнення грошових коштів замість належного виконання рішення суду що набрало законної сили. Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено поняття виконавчого провадження - виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначеним Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно - правовими актами. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для своєчасного та в повному обсязі виконання рішення суду державний виконавець наділений певним колом прав, які передбачені ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження». Ствердження представника позивача про незаконні дії державного виконавця при виконанні зазначених вище рішень суду, суд не може прийняти до уваги, оскільки, відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог. До відділу державної виконавчої служби Слов'янського міськрайонного управління юстиції позивачем ніяких позовних вимог заявлено не було. Крім того, ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права та обов'язки. Як вбачається з матеріалів справи, рішення, дій чи бездіяльність державного виконавця при виконанні даного рішення суду оскаржені позивачем не були. Крім того, законодавством передбачена кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення - ст. 382 КК України, за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, заставленого майна або майна, яке описане чи підлягає конфіскації - ст. 388 КК України. Отже, на підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку, що вимога про стягнення грошової компенсації у зв'язку з неможливістю виконання рішення суду не може бути задоволена. При вирішення питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого та тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Обґрунтовуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, у позові зазначено, що через протиправні дії відповідача позивачка не має можливості користуватися майном, виділеним їй на праві власності у зв'язку з чим вона відчуває сильні душевні хвилювання, дискомфорт, приниження її честі та гідності. Компенсація моральної шкоди оцінюється позивачкою у розмірі 1000,00 гривень. Однак, проаналізувавши обставини справи, суд доходить до висновку, що винна поведінка відповідача в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження, як і не знайшло підтвердження наявність моральних чи фізичних страждань яких зазнала позивачка [PERSON] , що є підставою для відмови в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed