Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 вересня 1990 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Після укладання шлюбу вона побажала взяти прізвище свого чоловіка, за час шлюбу вона народила двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. З 27 лютого 2013 року вони з відповідачем фактично разом не проживали, оскільки він вигнав її та дітей з дому та покинув на призволяще. Під час шлюбу ними було придбано майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: Легковий автомобіль Мітцубіши Паджеро Спорт державний номер [NUMBER] ,придбаний у 2008 році , вартістю 120000 гривень; комбайн «Нива СК-5» реєстраційний номер [NUMBER] придбаний в 2009 році вартістю 70000 гривень: трактор МТЗ-82, реєстраційний номер [NUMBER] придбаний в 2012 році , вартістю 120000 гривень; трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER] придбаний в 2007 році вартістю 75000 гривень; трактор Т-16 , без державної реєстрації, придбаний в 2002 році, вартістю 15000 гривень; агрегат ґрунтообробний АГ-2.4-20 придбаний в 2012 році, вартістю 40000 гривень; культиватор причіпний КПГ-4 придбаний в 2010 році , вартістю 20000 гривень; сіялка С3-3.6 придбана в 2004 році, вартістю 15000 гривень; сіялка СУПН-8 придбана в 2008 році вартістю 15000 гривень; оприскувач ОП-18 придбаний в 2004 році, вартістю 15000 гривень; плуг чотирьох корпусний, придбаний в 2011 році, вартістю 6000 гривень; плуг трьохкорпусний, придбаний в 2012 році, вартістю 5000 гривень; плоскоріз навісний придбаний в 2006 році, вартістю 5000 гривень; косилка пальцева навісна КПН -2.1, придбана в 2008 році, вартістю 5000 гривень, граблі - ворошилки навісні, придбані в 2008 році, вартістю 5000 гривень; пристрій для збирання соняха СП-5 придбаний в 2009 році, вартістю 10000 гривень; пристрій для збирання кукурудзи, придбаний в 2010 році вартістю 15000 гривень; причеп до трактора Т-150 вартістю 10000 гривень; два причепи до трактора МТЗ вартістю 10000 гривень кожний на загальну суму 20000 гривень; розкидач добрив вартістю 3000 гривень; станок токарний придбаний в 2004 році вартістю 5000 гривень; станок сверлільний придбаний в 2007 році вартістю 2000 гривень; мийка «Керхер» придбана в 2009 році, вартістю 5000 гривень; зварювальний апарат придбаний в 2007 році , вартістю 2000 гривень, на загальну суму: 603 000 гривень. Всім переліченим вище майном, набутим подружжям під час шлюбу, на даний момент користується тільки [PERSON], бо воно знаходиться за адресою його проживання [INFO]. Між нею та відповідачем не було укладено жодних домовленостей щодо користування зазначеним вище майном. Шлюбний договір між ними не укладався, в звязку з цим просить розділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, та виділити в особисту її власність легковий автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT державний у номер АЕ 0312 CM вартістю 120000 гривень, трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER] придбаний в 2012 році, вартістю 120000 гривень, культиватор причіпний КПГ-4 придбаний в 2010 році, вартістю 20000 гривень, сіялка СУПН-8 придбана в 2008 році вартістю 15000 гривень, що в загальній сумі складатиме 275000 гривень, інше зазначене майно визнати за відповідачем. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, позовні вимоги третіх осіб не визнала, посилаючись на те, що дійсно вони обробляли землю і батьків відповідача, оскільки батьки вже були старі та самостійно не могли обробляти свої паї, крім того вони всім чим могли допомагали останнім, будь яких претензій з їх боку щодо майна ніколи не надходило. Відповідач [PERSON] представник відповідача [PERSON], позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що зазначене майно не може бути поділено тільки між відповідачем та позивачем, оскільки зазначене майно також належить батькам відповідача, так як, його батьки надали їм коли вони були одружені свої земельні ділянки, які вони обробляли, та отримували прибутки за які купляли все вище перелічене майно, тому просив задовольнити позовні вимоги третіх осіб. Треті особи [PERSON], [PERSON] подали позовну заяву до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? спірного майна, а саме: легковий автомобіль [NUMBER], придбаний у 2008 році; комбайн «Нива СК-5», реєстраційний номер [NUMBER], придбаний у 2009 році; трактор МТЗ-82, реєстраційний номер [NUMBER], придбаний у 2012 році; трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER], придбаний у 2007 році; агрегат ґрунтообробний АГ-2.4-20, придбаний у 2012 році, вартістю 40000грн.; косилка пальцева навісна КПН-2.1, придбана у 2008 році, вартістю 5000 грн.; пристрій для збирання соняха СП-5, придбаний в 2009 році; та просять визнати за ними право власності на ? переліченого майна кожному, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з квітня 2000 року між ними та сином [PERSON] було укладено угоду про те, що всі доходи від їх земельних ділянок він буде витрачати для придбання сільгосптехніки та посівного матеріалу. З березня 2001 року вони отримали державні акти на право власності на землю і син почав її обробляти і обробляє до теперішнього часу. Як і було домовлено, син весь прибуток з наших земельних ділянок забирав для придбання техніки, посівного матеріалу. Таким чином, вся техніка, придбана з 2001 року по теперішній час належить також і їм, так як придбана за їх кошти. Свідок [PERSON] показала, що вона є дочкою позивача та відповідача, на в сему протязі спільного проживання батьки займались обробітком землі, за що отримували кошти, з того віку, що вона добре памятає, мати також допомагала батькові в обробітку землі, також допомагала і вона по досягненню певного віку. На даний час все мано знаходиться у батька, а вони з матірю переїхали жити в м. Дніпропетровськ, без нічого. Свідок [PERSON] показав, що він добре знаю сімю [PERSON], після розлучення [PERSON] з дітьми переїхала жити в м. Дніпропетровськ. Коли [PERSON] проживали разом відповідач займався обробітком своєї землі та землі своїх батьків, а також [PERSON], Позивач в силу своїх можливостей також допомогла при обробітку землі. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню Згідно ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства , догляд за дітьми , хвороба , тощо ) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у випадку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, долі майна жінки та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбною угодою . Відповідно до ст. 368 Цивільного Кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї , є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі . Згідно ч.3 ст.372 Цивільного Кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 22 вересня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який був розірваний Магдалинівським районним судом 13.11.2013 року (а.с. 10). За час спільного проживання позивачем та відповідачем було придбане наступне майно: автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT державний у номер АЕ 0312 CM вартістю 120000 гривень в 2008 році, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АЕС 260899; комбайн «Нива СК-5» реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 70000 гривень в листопаді 2009 року свідоцтво про реєстрацію серії А.Б. № 664949; трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 120000 гривень в листопаді 2012 року свідоцтво про реєстрацію серії ЕА № 002089 ; агрегат ґрунтообробний АГ-2.4-20 вартістю 41 160 гривень в вересні 2012 року відповідно до накладної № ф-к05487; культиватор причіпний КПГ-4 вартістю 22 000 гривень в серпні 2010 року накладна № ф-к05109; жатка пальцева навісна КПН-2.1 вартістю 4 166, 67 гривень, в травні 2008 року - накладна № ф-03404; пристрій для збирання соняху СП-5 вартістю 5 000 гривень, в листопаді 2009 року, на загальну суму - 382 327 гривень (а.с. 12-19). Таким чином вищезазначене майно повинне бути визнане спільно сумісною власністю позивача та відповідача, та підлягає розподілу. Все інше майно, яке зазначене в позові розподілу не підлягає, оскільки позивачем не надано доказів, щодо дати придбання майна та кому воно належить. При розподілі майна, суд враховує обєктивні обставини встановлені в судовому засіданні, та не оспорюванні сторонами, а саме той факт, що відповідач [PERSON] дійсно займається обробітком землі, за рахунок чого отримує прибутки та для подальшого обробітку землі йому необхідна сільськогосподарська техніка. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати спільною сумісною власністю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а саме:; автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT державний у номер АЕ 0312 CM вартістю 120000 гривень комбайн «Нива СК-5» реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 70000 гривень; трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 120000 гривень; агрегат ґрунтообробний АГ-2.4-20 вартістю 41 160 гривень; культиватор причіпний КПГ-4 вартістю 22 000 гривень; жатка пальцева навісна КПН-2.1 вартістю 4 166, 67 гривень; пристрій для збирання соняху СП-5 вартістю 10 000 гривень на загальну суму - 382 327 гривень. Виділити [PERSON], - автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT державний у номер АЕ0312 CM вартістю 120000 гривень. Виділити [PERSON], - комбайн «Нива СК-5» реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 70000 гривень; трактор МТЗ-82 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 120000 гривень; агрегат ґрунтообробний АГ-2.4-20 вартістю 41 160 гривень; культиватор причіпний КПГ-4 вартістю 22 000 гривень; жатка пальцева навісна КПН-2.1 вартістю 4 166, 67 гривень; пристрій для збирання соняху СП-5 вартістю 10 000 гривень стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] різницю в вартості поділеного спільного майна в сумі 71 163 гривень. Позовні вимоги третіх осіб задоволенню не підлягають, оскільки в судовому засіданні встановлено, що дійсно за час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] останні користувались не лише своїми земельними ділянками, а і землею яка належать третім особам, що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю (а.с. 52-55). Наявність розписок третіх осіб від 3 квітня 2000 року (а.с. 49,51) про те, що вони надають згоду своєму синові на використання землі для придбання с/г техніки та посівного матеріалу, та вся техніка буде належати їм на правах спільної сумісної власності суд не може брати до уваги, так як встановлено в суді, що сільськогосподарська техніка зареєстрована на відповідачі [PERSON], будь яких договорів треті особи з відповідачем не укладали, крім того треті особи просять визнати за ними право власності на ? частку автомобіля MITSUBISHI PAJERO SPORT, який не відноситься до сільськогосподарської техніки. Таким чином суд вважає, що позовні вимоги третіх осіб задоволенню не підлягають.

Outcome: partial