Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 30.07.2019 року звернувся представник МТСБУ із вказаною позовною заявою та просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6105,20 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.12.2015 року в м. Одесі сталась ДТП за участю транспортного засобу КІА, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Хюндай Санта Фе, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 року відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, вартість відновлювального ремонту склала 5605, 20 грн. Однак, відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу застрахована не була, у зв`язку з чим позивачем було сплачено на рахунок потерпілої особи суму страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути на свою користь разом з витратами на збір документів та послуги аварійного комісара в загальному розмірі 6105,20 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.07.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 02.12.2019 року. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18.12.2015 року о 17:45 год. в м. Одесі сталась ДТП за участю транспортного засобу КІА, д/н [NUMBER] під керуванням відповідача та автомобіля Хюндай Санта Фе, д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність потерпілої [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №5458288. Разом з тим, відповідальність [PERSON] як власника транспортного засобу застрахована не була. 24.12.2015 року [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що сталась 18.12.2015 року. Згідно звіту №158/16 про оцінку автомобіля Хюндай Санта Фе, р/н [NUMBER] , від 03.06.2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 6 726,24 грн., в томі числі з ПДВ. Наказом МТСБУ №6055 від 03.08.2016 року прийнято рішення про відшкодування [PERSON] шкоди з фонду потерпілих в розмірі 5 605,20 грн., які було перераховано на рахунок потерпілої, що підтверджується копією платіжного доручення №6055рв від 03.08.2016 року. Окрім цього, згідно платіжного доручення №99/16рв від 11.03.2016 року позивачем було сплачено 200,00 грн. за послуги аварійного комісара згідно рахунку №99/16 від 18.02.2016 року. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті). Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин суд приходить до висновку про виникнення у МТСБУ права майнової вимоги у порядку регресу до відповідача і про наявність правових підстав для стягнення з останнього суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 605,20 грн. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на послуги аварійного комісара, суд виходить з наступного. Так, згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ. Згідно з пунктом 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з відповідача витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 200,00 грн. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.07.2019 року у справі № 185/5812/16-ц. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що позивачем доведено вимоги в розмірі суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 605,20 грн. та витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 200,00 грн., що разом складає 5 805,20 грн. Разом з тим, заявлена сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 105,20 грн. є не підтвердженою жодними належними та допустимими доказами. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення №9791976 від 12.08.2019 року. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України та задоволення позовних вимог на 95%, сума судового збору в розмірі 1824,95 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial