Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON], в якому просила розірвати шлюб, укладений із [PERSON] 30 квітня 2011 року, актовий запис № 269 від 23 вересня 2008 року складений Совєтським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з грудня 2014 року через різні погляди на життя та вирішення питань, що постають у спільному сімейному житті. Від спільного проживання подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, тому просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, строк на примирення просила не надавати, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 21.03.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 23 вересня 2008 року зареєстрували шлюб у Совєтському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 269 від 23 вересня 2008 року, дошлюбне прізвище дружини «Солдатова», що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим потворно 26 вересня 2018 року Солом'янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від спільного проживання подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 04.08.2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 18.06.2013 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно із ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість пред'явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сім'ю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам дружини [PERSON] Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім'ї суперечить інтересам дружини [PERSON], що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджується відповідною квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved