Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Територіальний сервісний центр 1443 Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області про визнання недійсним правочину купівлі-продажу транспортного засобу та скасування реєстрації на транспортний засіб. Дана позовна заява мотивована тим, що у неї викрали автомобіль DODG RАМ-1500 держ. номер [NUMBER] 2012 року випуску, номер шасі 1С6RD6FР1СS275315 з особливою відміткою (дозвіл митниці не потрібен, двигун Б/н висн УДАІ 27.06.13 посв.митниці (мито - 100%) LG0000032 21.06.2013; ВМД 702200002/3/000411 21.06.13). За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 420117050000000160 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Як встановлено слідством, невідомі особи підробили паспорт на імя позивача, вклеїли фото іншої людини та уклали договір № 5339 комісії на продаж транспортного засобу від 22.07.2015 року нібито від імені позивача. Предметом даного договору зазначено, що комісіонер ТОВ «АЛМАЛІ» ЄДРПОУ 37011416, яке знаходиться в м. Словянськ Донецької області провулок Довженка, 32 в особі директора [PERSON] зобовязується нібито за її дорученням (комітент) здійснити в її нібито інтересах продаж транспортного засобу, що належить комітенту нібито їй: Марка DODG RАМ-1500 держ. номер [NUMBER] 2012 року випуску, легковий пікап, номер шасі 1С6RD6FР1СS275315, обєм двигуна v-4701 см.куб., технічний паспорт серія СХТ № 128421 Центр ДАІ4405 ціна продажу складає 148 000 грн. Того ж дня 22.07.2015 року на підставі довідки-рахунок серія ААЕ № 210246 вказаний автомобіль було продано від її імені [PERSON] за суму нібито 148000 грн. готівкою. Та про що нібито позивачу видана довідка про отримання вказаної суми коштів від продажу її авто готівкою, про що в даній довідці Справа № 5339 Д/р ААЕ 210246 від 22.07.2015 року стоїть нібито підпис від її імені та імені [PERSON] Також слідством встановлено, що правочин був вчинений на підставі дублікату технічного паспорту серія СХТ № 128421 отримано у центрі ДАІ 4405. Вказаний дублікат позивач не отримувала, натомість має оригінал технічного паспорту серіяСАР № 859309 виданий ВРЕР м. Єнакієве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, який у звязку з викраденням авто залишився у неї. Жодної довіреності на перереєстрацію, на продаж, на отримання дублікатів реєстраційних документів, навіть на право управління її авто на будь-яке імя позивач не видавала, і не підписувала. Належний їй автомобіль вона не продавала та наміру продати не мала, підписи в договорі № 5339 комісії на продаж транспортного засобу від 22.07.2015 року не ставила, документ по справі 5339 Д/р ААЕ 210246 від 22.07.2015 стосовно отримання грошових коштів в сумі 148000 грн. вона не підписувала та жодних грошових коштів чи інших благ від продажу належного їй авто не отримувала. Після незаконного продажу [PERSON] на її автомобілі було змінено державний номер на АН6491ІХ, та змінено власника транспортного засобу на [PERSON], що вказує на проведення державної реєстрації ВРЕВ ДАІ м. Краматорськ. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, то договір купівлі-продажу даного авто у письмовій формі не укладався, а за результатом вчинення правочину комітентом покупцю [PERSON] видано довідка-рахунок серія ААЕ № 210246 від 22 липня 2015 року. Просить суд визнати недійсним правочин купівлі-продажу транспортного засобу на підставі довідки-рахунок серія ААЕ №210246 від 22.07.2015 року, укладений від її імені з [PERSON]; скасувати державну реєстрацію транспортного засобу Марка DODG RАМ-1500 держ. номер [NUMBER] 2012 року випуску, легковий пікап, номер шасі 1С6RD6FР1СS275315, обєм двигуна v-4701 см.куб., на імя [PERSON] та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. У судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Представник позивача, [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи, [PERSON], в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з договором №5339 комісії на продаж транспортного засобу від 22.07.2015 року, укладеним між комітентом [PERSON] та ТОВ «Алмалі» в особі директора [PERSON], комісіонер зобовязується за дорученням комітента здійснити в інтересах останнього продаж транспортного засобу, що належить комітенту: автомобіля марки DODG RАМ-1500 держ. номер [NUMBER] 2012 року випуску, легковий пікап, номер шасі 1С6RD6FР1СS275315, обєм двигуна v-4701 см.куб., технічний паспорт серія СХТ № 128421, виданий Центром ДАІ4405, ціна продажу складає 148 000 грн. Відповідно до Довідки-рахунок серії ААЕ №210246 ТОВ «Алмалі» продав [PERSON] автомобіль марки DODG RАМ-1500 держ. номер [NUMBER], номер шасі 1С6RD6FР1СS275315, обєм двигуна v-4701 см.куб. за 148000 грн. 31.07.2015 року [PERSON] звернувся до начальнику відділу ДАІ з заявою про перереєстрацію транспортного засобу на нового власника та зміну номерних знаків автомобіля. За фактом заволодіння невстановленими особами вищевказаним автомобілем були внесені відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 420117050000000160 від 17.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України. Відповідно до висновку експерта №19/113/6-4/100е від 26.07.2017 року підпис від імені [PERSON], розташований у розділі «Комітент» у договорі №5339 від 22.07.2015 року комісії на продаж транспортного засобу, укладеному між [PERSON] та ТОВ «Алмалі» в особі директора [PERSON], виконаний не [PERSON], а іншою особою. Частина 3 ст. 215 ЦК Українипередбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Із змісту статті 203 ЦК України вбачається, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 236 Цивільного кодексу України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин та відносин, повязаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів регламентується Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, який затверджений Постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 07 вересня 1998 року за №1388, та Інструкцією про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затверджена наказом МВС 11.08.2010 року за №379 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 року за № 123/18861. Відповідно до п. 7 вказаного Порядку, що кореспондується із полоненням статі 343акону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб з дня придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Відповідно до частини 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух»державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто та документів, що посвідчують їх особу, і отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в уповноважених органах МВС, крім зазначених у пункті 8 вказаного порядку документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні засоби, в тому числі легкові автомобілі підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників. Стаття 387 Цивільного кодексу України вказує, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 388 ЦК України закріплює, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1280,00 грн.

Outcome: approved