Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.10.2012 року, відповідач повинен сплачувати на її користь для утримання дитини аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30.04.2015 року за відповідачем утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13585,68 грн. Сума пені за прострочення сплати аліментів за період з 17.08.2012 року по 30.04.2015 року, відповідно до наданого розрахунку складає 62768,00 грн. У звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в межах сплаченого судового збору, а саме в розмірі 24360,00 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, додатково пояснив, що відповідач знав про судове рішення про стягнення аліментів на суму 500 грн., бо був присутнім у судовому засіданні, оскаржував його, вона неодноразово говорила йому про необхідність сплачувати аліменти, але відповідач умисно не платив аліменти. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити додатково пояснив, що згідно наданого суду розрахунку розмір пені складає 62768,00 грн., але вони просять стягнути тільки 24360,00 грн., що відповідає розміру судового збору, сплаченого при зверненні до суду. В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що він працює неофіційно, у нього є тяжко хвора матір, лікування якої потребує значних коштів, він приходив до сина, брав його з собою, покупав те що просила позивачка та вважав, що таким чином виконує рішення суду про стягнення аліментів. В судовому зсіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив та пояснив, що відповідач не знав про наявну заборгованість по сплаті аліментів, бо позивачка не зверталася до державного виконавця з приводу несплати аліментів, не просила притягнути відповідача до кримінальної відповідальності. Про існуючу заборгованість відповідач узнав тільки в вересні 2014 року. Вважає, що вини відповідача у тому, що виникла заборгованість по аліментам не має. Також вважає, що розрахунок позивача зроблений не вірно, бо аліменти за січень, лютий та березень 2015 року сплачені, крім того зробив заяву про застосування строку позовної давності в один рік до вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Представник третьої особи підтримала позовні вимоги та просила винести рішення на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оглянув в судовому засіданні матеріали цивільної справи про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, дослідивши матеріали виконавчого провадження, повно та всебічно зясував обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.10.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у твердій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно (про що не заперечували сторони та матеріали справи досліджені в судовому засіданні). (а.с.7, 120) Відповідно до журналів судового засідання в суді першої та апеляційної інстанції, справа слухалася за участю [PERSON], останнім також подана апеляційна скарга на рішення суду про стягнення аліментів у сумі 500 грн. В судовому засіданні досліджені матеріали виконавчого провадження, з яких вбачається, що рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання свого сина знаходиться на примусовому виконанні з 22.10.2012 року(а.с.65-77) Відповідно до листа Фізичної особи підприємця [PERSON], отриманого державним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів, відповідач [PERSON] працював в ПП Акимов з 30.08.2012 року по 28.11.2012 року станом на 04.12.2012 року податки з заробітної плати не сплачені, заробітна плата не видавалася (а.с.69) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] за період часу з 17.08.2012 року по 30.04.2015 року утворилася заборгованість у сумі 13585,68 грн., (а.с.137-138). Відповідно до копій фіскальних чеків, товарних чеків та накладної, представлених відповідачем, останній в період часу з грудня 2012 року по грудень 2013 року покупав солодощі, фрукти, сік, напиток Живчик, масло, йогурт, молоко, хліб,сушку, морозиво, фісташки, вітамін С, дитячі сапоги, дитячі іграшки, телефон «Самсунг», витратив на дитячі атракціони, а всього на суму 2266 грн. (а.с.53-59). Відповідно до копії рішення Краматорського міського суду Донецької області від 17.12.2014 року та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 11.03.2015 року, [PERSON] було відмовлено в задоволенні його позовних вимог до [PERSON], третя особа відділ ДВС Краматорського міського управління юстиції про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами на суму 2266 грн., які підтверджуються чеками на придбання продуктів харчування, іграшок, дитячих сапог та інше (а.с.124-127). Відповідно до розрахунку, розмір пені за період з 17.08.2012 року по 30.04.2015 року склав 62768,00 грн. (а.с.139) Представник відповідача зробив заяву про застосування до вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів позовної давності в один рік (а.с.134) Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, дитина належить до сімї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Згідно ст.7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Відповідно до ч.4 ст.15 СК України, невиконання або ухилення від виконання сімейного обовязку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених СК України або домовленістю (договором) сторін. Відповідно ст.20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч.2 ст.72, ч.2 ст.129, ч.3 ст.138, ч.3 ст.139 СК України. Відповідно до ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ст.196 СК України, При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, враховуючи, що до вказаних правовідносин позовна давність не застосовується, вимоги позивачки про стягнення пені за період з 17.08.2012 року по 30.04.2015 року є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим суд зазначає, що за період з серпня по листопад 2012 року пеня в розмірі 15795,00 грн. розрахована необґрунтована, бо з серпня по листопад 2012 року відповідач працював, але не отримував за робітню плату, а отже відсутня його вина при виникненні заборгованості. Однак, враховуючи, що загальна сума пені за період з 17.08.2012 року по 30.04.2015 року складає 62768,00 грн., то на розмір позовних вимог на суму 24360, 00 грн. виключення цього періоду не впливає. Вказівка представника відповідача щодо неправильності розрахунку заборгованості державного виконавця за січень березень 2015 року, також не впливає на розмір пені, яку просить стягнути позивачка. Суд не приймає заперечень відповідача та його представника щодо відсутності його вини при виникненні заборгованості, бо [PERSON] був обізнаний про стягнення з нього аліментів у вигляді твердої грошової суми в розмірі 500 грн. щомісячно, та відповідно до рішення Краматорського міського суду від 17.12.2014 року та ухвали апеляційного суду від 11.03.2015 року, суд правильно не визнав придбання продуктів харчування, іграшок та розважальних послуг обставинами, які звільняють [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам. Доводи [PERSON] про відсутність його вини у виникненні заборгованості спростована матеріалами справи. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд не вбачає підстав для зменшення розміру пені, бо фактично таке суттєве зменшення здійснила сама позивачка, що є її правом вільно розпоряджатися предметом позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved