Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 06.03.2014 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслової О.М. про визнання дій незаконними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що [INFO] року помер його батько [PERSON], якому за життя на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належало 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. [PERSON] звернувся до П'ятої Одеської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті батька, однак, 13.09.2013 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину посилаючись на те, що згідно довідки КП «БТІ» Одеської міської ради №425452.69 від 23.08.2013 року в домоволодінні [ADDRESS], був затверджений перерахунок ідеальних часток і частка [PERSON] на теперішній час складає 2/100 частини. У зв'язку із невідповідністю даних про зареєстровану частку у праві власності за [PERSON] - 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS], та даним про ідеальну частку права власності спадкодавця - 2/100 частини, листом від 13.09.2013 року державний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька та рекомендувала звернутися до суду. Позивач зазначає, що звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою про визначення частки майна, належної померлому у праві спільної часткової власності. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року визначено частку спадкодавця [PERSON], померлого [INFO] року, у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], в розмірі 2/100 частин. [PERSON] зазначає, що звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яку було визначено рішенням суду. 25.02.2014 року державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Сусловою О.М. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Постанова було мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на 2/100 домоволодіння [ADDRESS], з посиланнями на приписи ст. 1297 ЦК України, п. 4.15 Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Позивач [PERSON] вважає постанову державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори незаконною з підстав того, що відповідно до п. 1.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України правовстановлюючими документами на спадкове майно - 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], - є договір купівлі-продажу, посвідчений П'ятої Одеською державною нотаріальною конторою 24.08.1979 року за реєстровим №3-С-873, як підстава виникнення у спадкодавця права спільної часткової власності, та рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року, яким визначено частку спадкодавця у праві спільної часткової власності на час смерті останнього. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить суд: визнати незаконними дії державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслової О.М., у зв'язку із відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого [INFO] року, на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS]; скасувати постанову державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслової О.М. від 25.02.2014 року про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого [INFO] року, на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS]; зобов'язати державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслову О.М. здійснити нотаріальні дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого [INFO] року, на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], що складається: в житловому літ. «Б»: 3-2 жиле, площею 108, кв.м.; в літ. «б»: 3-1 - кухня, площею 6,9 кв.м.; ? сараю літ. «У»; ? сараю літ. «О». Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, про що надав відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач державний нотаріус П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслова О.М. в судове засідання не з'явилась, повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Державним нотаріусом Сусловою О.М. також було подано до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких заявлені вимоги не визнала, вказала про те, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів та відомостей. [PERSON] було надано правовстановлюючий документ про належність спадкодавцю 3/100 частин домоволодіння [ADDRESS], однак, згідно відомостей КП «БТІ» Одеської міської ради частка спадкодавця змінилась та складає 2/100 частини вказаного домоволодіння, тому за наявності суперечностей між заявленими та зареєстрованими правами на спадкове нерухоме майно, державний нотаріус в межах наданих повноваження відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 29.02.1980 року Іллічівським р/в ЗАГС м. Одеси, актовий запис №297. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно 03.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №11983. За життя [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 24.08.1979 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-С-873, придбав 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS], було зареєстровано Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації за №4351 стр. 145 кн. 17, що підтверджується відповідною відміткою від 14.03.1980 року на примірнику договору купівлі-продажу від 24.08.1979 року. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до П'ятої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується матеріалами спадкової справи П'ятої Одеської державної нотаріальної контори №17/2013 до майна померлого [INFO] року [PERSON] Згідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Статтею 67 Закону України «Про нотаріат» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. За ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Главою 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) врегульовано дії нотаріусів щодо видачі свідоцтв про право на спадщину. Пунктами 4.12, 4.14 Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до п. 4.18 Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] було надано оригінал примірника договору купівлі-продажу від 24.08.1979 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори за реєстровим №3-С-873, про належність спадкодавцю [PERSON] 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Для підтвердження цих обставин державний нотаріус П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслова О.М. звернулась до КП «ОМБТІ та РОН» із запитом щодо реєстрації права власності на домоволодіння [ADDRESS]. Листом №425452.69 від 23.08.2013 року КП «БТІ» Одеської міської ради повідомило, що станом на 31.12.2012 року згідно матеріалів інвентаризаційної справи і записів в реєстраційній книзі 17, стор. 145, р. №4351, право власності на 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою 24.08.1979 року, р. №3-С-873. Згідно з розрахунком ідеальних часток у домоволодінні (замовлення №3045301.0501) ідеальна частка [PERSON] складає - 2/100 частини домоволодіння. У зв'язку із розбіжностями між заявленими та зареєстрованими правами на спадкове нерухоме майно, державний нотаріус Суслова О.М. листом №1572/02-14 від 13.09.2013 року повідомила [PERSON] про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], та рекомендувала звернутися до суду за вирішенням цього питання. Позивач [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної часткової власності. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було визнано частку [PERSON], померлого [INFO] року, у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS], в розмірі 2/100 частин, що складається: в житловому літ. «Б»: 3-2 жиле, площею 108, кв.м.; в літ. «б»: 3-1 - кухня, площею 6,9 кв.м.; ? сараю літ. «У»; ? сараю літ. «О». [PERSON] на підставі зазначеного рішення суду знову звернувся до державного нотаріуса Суслової О.М. із проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька. Постановою від 25.02.2014 року державний нотаріус П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслова О.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна [PERSON], померлого [INFO] року, на 2/100 частки домоволодіння [ADDRESS]. Свою відмову державний нотаріус Суслова О.М. мотивувала тим, що правовстановлюючі документи на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], які за життя належали [PERSON] - відсутні. Позивач [PERSON] не погоджується із зазначеною постановою, вказує на наявність всіх необхідних документів для вчинення нотаріальної дії, вважає такі дії відповідача неправомірними, а відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину безпідставною. Однак, суд не погоджується із твердженнями позивача, з наступних підстав. За п. 4.15 Гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. З встановлених судом обставин справи вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 3/100 частини домоволодіння [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою 24.08.1979 року, р. №3-С-873. У зв'язку із проведеним перерахунком часток в домоволодінні [ADDRESS], частка спадкодавця [PERSON] змінилась та на даний час складає 2/100 частини, однак, не перереєстрована в КП «БТІ» Одеської міської ради. Відповідно до розділу 3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, розрахунок часток у спільній власності на об'єкти нерухомого майна виконується у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об'єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. При таких обставинах, після проведення перерахунку часток у спільній власності на об'єкти нерухомості обов'язковою є перереєстрація права власності кожного із учасників спільної власності на майно з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. З фактичних обставин справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності та не оформив правовстановлюючі документи на частку домоволодіння після перерахунку ідеальних часток, тому відповідні правовстановлюючі документи на 2/100 частини домоволодіння [ADDRESS], - відсутні. Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно. У зв'язку із цим рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року, на яке посилається позивач, не є правовстановлюючим документом про належність [PERSON] 2/100 частин домоволодіння [ADDRESS], оскільки встановлені в ньому обставини щодо належності [PERSON] вказаного майна не зареєстровані відповідним державним органом реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 49 Закону України «Про нотаріат», п. 1 Гл. 13 Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Враховуючи те, що [PERSON] не було подано державному нотаріусу Сусловій О.М. належних правовстановлюючих документів щодо належності 2/100 частин домоволодіння [ADDRESS], спадкодавцеві [PERSON], суд вважає, що державний нотаріус в межах своїх повноважень та відповідно до вимог закону обґрунтовано відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до державного нотаріуса П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Суслової О.М. про визнання дій незаконними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії - є безпідставними, та не підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Суд роз'яснює позивачу, що відсутність можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, не позбавляє [PERSON] права на спадщину після смерті батька. За відсутності документів необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину, та для захисту своїх прав щодо оформлення права власності на спадкове майно [PERSON] може звернутися до суду із окремим позовом про визнання за ним права власності на певне майно в порядку спадкування після смерті батька.

Outcome: dismissed