Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Управління Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення сум незаконно отриманих пенсійних виплат. При цьому позивач посилається на те, що відповідач незаконно не повідомляв позивача про працевлаштування після виходу на пенсію. У зв'язку з цим позивач отримував вищу пенсію а ніж йому повинна була виплачуватися. Уточнивши розмірі позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 7975,45 грн. Представник позивач в судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач по справі в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президента України № 384/2011 від 6 квітня 2011 року затверджено Положення про Пенсійний фонд України, відповідно до якого Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, його діяльність спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та Законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. Пенсійний фонд України, відповідно до покладених на нього завдань, організовує, координує та контролює роботу головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь у районах, містах і районах у містах щодо, зокрема, призначення (перерахунку) і виплати пенсій. На обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси з 17 серпня 2004 року перебував гр. [PERSON], 1968 р. н., який отримував соціальну пенсію по інвалідності ІІ групи у сумі 558,20 грн. при загальному стажі роботи 1 рік 11 місяців. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі по тексту - Закон № 1058-IV) особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності для осіб 32 років і старше - 5 років страхового стажу на час настання інвалідності. Згідно ст. 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року інвалідам внаслідок загального захворювання, які не мають достатнього для призначення повної пенсії стажу роботи, призначається пенсія по інвалідності при неповному стажі роботи в розмірі, пропорційному наявному стажу, але не менше соціальної пенсії, встановленої для відповідної групи інвалідності. Статтею 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам, крім інвалідів з дитинства, при відсутності права на трудову пенсію. На підставі ст. 94 вказаного Закону соціальні пенсії для інвалідів 2 групи призначаються у розмірі 100 процентів мінімального розміру пенсії за віком, а інвалідам З групи - 50 процентів мінімального розміру пенсії за віком. При призначенні пенсії гр. [PERSON] був повідомлений про те, що про всі зміни, які впливають на розмір виплаченої пенсії необхідно повідомляти управління, про що свідчить підписана ним заява від 06 вересня 2004 року, в якій він також зобов'язався у випадку влаштування на роботу, повідомити пенсійний відділ своєчасно. Громадянином [PERSON] була надана копія трудової книжки, де вказано, що з останнього місця роботи його було звільнено 24 червня 2004 року. Після звільнення відповідач на роботу не влаштовувався. 14 лютого 2006 року гр. [PERSON] було надіслано запрошення з необхідністю надати до управління трудову книжку або довідку з відділу кадрів за місцем роботи. На виконання вказаного запрошення останній надав копію трудової книжки, де не було зазначено жодних змін у працевлаштуванні. 11 грудня 2009 року гр. [PERSON] надав до управління заву про переведення його з одного виду пенсії на інший, а також копію трудової книжки з зазначенням прийняття на посаду електромонтера до Відкритого акціонерного товариства «Холдінгової компанії «Краян», починаючи з 25 квітня 2007 року. Оскільки відповідач працевлаштувався, право на отримання соціальної пенсії по інвалідності він втратив, так як на підставі зазначеного, а саме: ст. 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» соціальні пенсії призначаються і виплачуються непрацюючим громадянам. Також суд вважає за необхідне зазначити, що ВАТ «ХК «Краян», починаючи з 09.09.06 р. знаходиться у стадії банкрутства, а саме у стадії санації. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Індивідуальні відомості про застрахованих осіб за 2006 - 2009 роки до системи персоніфікованого обліку управлінню ВАТ ХК «Краян» надав 10 грудня 2009 року. Таким чином, раніше виявити факт роботи гр. [PERSON] управлінню по даним БД АСПОВ було неможливо. Рішенням комісії від 23 грудня 2009 року № 144149 виплата пенсії гр. [PERSON] була припинена з 01 жовтня 2009 року у зв'язку з виявленням факту працевлаштуванням. Згідно до абз. 1 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 5 листопада 1991 року пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. Абзацом 2 ст. 102 вищевказаного Закону передбачено, що у разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Залишок переплати на 01.04.2012 року складає 7975, 47 грн. Згідно ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1V від 09 липня 2003 року (далі по тексту - Закон № 1058-IV) суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст. 50 Закону № 1058-IV відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків, виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов., виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати, оскільки на даний час вже здійснюється утримання з пенсії в розмірі 20% від загального її розміру з гр. [PERSON], проте у зв'язку з тим, що відшкодування вказаного відсотку (20 %) призведе до тривалого часу на здійснення відшкодування переплати (від одного до декількох років), - управління просить суд стягнути з гр. [PERSON] переплату в одноразовій виплаті.

Outcome: approved