Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] до КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» про зняття заборони з нерухомого майна. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що вона є власником нерухомого майна, а саме нежитлового будинку (магазину) по [ADDRESS] , загальною площею 357,4 метра квадратних. 18 вересня 2019 року при зверненні до Новоайдарської районної державної адміністрації з заявою про видачу інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з метою подальшої реєстрації права на нерухоме майно. Отримавши витяг дізналась, що на зазначений будинок (магазин) накладено заборону, реєстраційний номер обтяження 2670960, який зареєстровано 07.12.2005, реєстратор Новоайдарська ДНК, підстава обтяження: договір застави б/н, фонд допомоги будівництва на селі. Дата виникнення застави 04.03.1998 р. Зняти зазначену заборону нотаріус не має можливості у зв`язку з тим, що у відповідача відсутні будь-які відомості про існування зазначеного договору застави. Тому, в даному випадку єдиним способом захисту своїх прав є звернення до суду для вирішення питання та зняття заборони на нерухоме майно. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 25.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с.21). Представник відповідача КП «Луганський обласний фонд підтримки Індивідуального житлового будівництва на селі» у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника, а також пояснення, що згідно відомостей, наявних у відповідача забудовника зазначеного в позовній заяві, а саме [PERSON] не існує. За вказаною адресою, а саме: [ADDRESS] (два), заборона на відчуження вказаної будівлі не накладалась, проти зняття заборони на відчуження з вищевказаної будівлі не заперечують (а.с.14). З огляду на неявку учасників процесу в судове засідання, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом, 23 серпня 2000 року [PERSON] «Даритель» та [PERSON] «Обдарований» склали договір дарування будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] (два) (а.с. 5). Як свідчить довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вказані інформаційні ресурси містять інформацію щодо реєстраційного номеру обтяження 2670960, який зареєстровано 07.12.2005, реєстратором Новоайдарська ДНК, підстава обтяження: договір застави б/н, фонд допомоги будівництва на селі, об`єкт обтяження: інше, будівля магазину, состав ціле, состояние: добудоване, статус жиле, адреса: [ADDRESS] . Дата виникнення застави 04.03.1998 р. (а.с.7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Outcome: approved