overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

До суду звернувся громадянин [PERSON] з заявою про встановлення факту , що має юридичне значення , а саме факт смерті його батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м. Слободзея Республіки Молдова . Встановлення юридичного факту необхідно для звернення в відповідні державні органи та для прийняття спадщини. Заявник вимоги підтримав та в заяві пояснив , що його батько [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Слободзея Республіки Молдова 22.01.2018 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації факту смерті та видачі свідоцтва про смерть на підставі того , що Україна не визнає правосуб,єктності Придністровської Молдавської Республіки. Іншим способом легалізувати довідку про смерть батька та отримати свідоцтво про смерть можливості не має, вимушений звернутися до суду Зацікавлена особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянськеого управління юстиції в Одеській області Роздільнянського району Одеської області не заперечував протии розгляду справи за їх відсутності на підставі поданої заяви. В судовому засіданні встановлено , що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження. А.с. 11. Померлий є громадянином України А.7,8 та проживав в [ADDRESS] . [PERSON] помер в лікувальному закладі [INFO] м. Слободзея Республіки Молдова , про що свідчить оригінал довідки виданий лікарем А.с. 9 В теперішній час заявник бажає отримати спадщину , але через відсутність право установчого документу оформити своє волевиявлення неможливо. Суд вивчивши матеріали справи , дослідивши докази в їх сукупності , вивчивши заяву заявника , вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] в м. Слободзея Республіки Молдова . Встановлення факту не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд роз.яснює , що відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України - рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судовий збір по справі сплачено заявником при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

До суду звернувся громадянин [PERSON]М, з заявою про встановлення належності документа , а саме що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія 1У-ОД № 037992 виданий на ім.,я [PERSON] Мойсеєвича , 30.01.1997 року , площею 0,25 га , кадастровий номер б/н для будівництва та обслуговування житлового будинку , яка розташована на території Кам.янської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області , зареєстрована в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 14 належав [PERSON] , померлому 05.02.2011 року . Встановлення юридичного факту необхідно для звернення в відповідні державні органи та для прийняття спадщини у порядку спадкування. Заявник вимоги підтримав та в заяві пояснив , що [PERSON] , помер 05.02.2011 року . про що свідчить актовий запис в Книзі реєстрації смертей за №34 . свідоцтво серія 1-ЖД № 253159 Виникла необхідність прийняття спадщини по закону . Спадкоємці спадщину не прийняли. Внаслідок того , що в оригіналі державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в написанні по батькові , а саме написано « Мойсеєвич « замість вірного « Мусійович» виникла необхідність оформити спадщину. На даний час неможливо оформити у нотаріуса спадщину так , як відсутній право установчий документ на право власності. Вказане підтверджується відповіддю нотаріуса. Виникла необхідність для звернення до суду. Кам,янська сільська рада Роздільнянського району Одеської області не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності , розгляд справи суд проводить за відсутності їх представника на підставі поданої заяви. . В судовому засіданні встановлено , що дійсно [PERSON] помер 05.02.2011 року . про що свідчить актовий запис в Книзі реєстрації смертей за № 34 . свідоцтво серія 1-ЖД № 253159 Матеріалами справи встановлено, що згідно наданих доказів державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія 1У- ОД № 037992 виданий на ім.,я герасимюка віктора Мойсеєвича для будівництва та обслуговування житлового будинку , яка розташована на території Кам,янської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області , зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку за № 14, належав герасимюк [PERSON] . Вказане підтверджується наданими доказами - документами , відповіддю приватного нотаріуса. Заявник звернувся до нотаріальної контори , заведено спадкову справу. В теперішній час заявник бажає оформити та розпорядитися майном по своєму бажанню , але через відсутність право установчого документу оформити своє волевиявлення неможливо.. Суд вивчивши матеріали справи , дослідивши докази в їх сукупності , вивчивши заяву заявника , вважає за необхідне встановити факт належності вказаного державного документу її власнику. Встановлення факту не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судовий збір по справі сплачено заявником при зверненні до суду в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

До суду звернувся громадянин України [PERSON] з заявою про встановлення належності документа, а саме, що правоустановлюючий документ - державний акт на землю( пай) серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 9,7 га , який розташований на території Степової сільської Ради Роздільнянського району Одеської області виданий 20.12.2000 року на ім..я [PERSON] належить йому , [PERSON] , [INFO] . Встановлення юридичного факту необхідно для звернення в відповідні державні органи . Заявник вимоги підтримав та в заяві пояснив, що внаслідок невірного написання по батькові з « [PERSON] « на « [PERSON] « було допущено помилку при написанні по батькові при отриманні та реєстрації державного Акта на землю ( пай) серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 9,7 га , який розташований на території Степової сільської Ради Роздільнянського району Одеської області виданий 20.12.2000 року на ім.я [PERSON]. Виникла необхідність оформити документи , але було відмовлено. Вказане підтверджується відповіддю нотаріуса. Виникла необхідність для звернення до суду. Степова сільська Рада Роздільнянського району Одеської області не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності, розгляд справи суд проводить за відсутності їх представника, повідомленого належним чином. В судовому засіданні встановлено, що дійсно заявник є громадянином України - [PERSON] по паспорту. Вказане підтверджується наданими доказами - документами, відповіддю нотаріуса. Заявник звернувся до нотаріальної контори , але вчинити нотаріальні дії неможливо. В теперішній час заявник бажає оформити та розпорядитися майном по своєму бажанню, але через відсутність правоустановчого документу оформити своє волевиявлення неможливо. Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, вивчивши заяву заявника, вважає за необхідне встановити факт належності вказаного державного документу її власнику. Встановлення факту не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Своє рішення суд мотивує тим, що дійсно в державному Акті на землю ( пай) серії [NUMBER] , кадастровий номер [NUMBER] , площею 9,7 га , який розташований на території Степової сільської Ради Роздільнянського району Одеської області виданий 20.12.2000 року на ім..я [PERSON] записано по батькові «[PERSON] « , а в паспорті - « [PERSON]».( А.с.5-9). Це технічна помилка. Судовий збір по справі сплачено заявником при зверненні до суду в повному обсязі. Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

До суду звернувся державний виконавець з вказаним поданням, в якому вказано, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ перебуває виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду про стягнення боргу з ТОВ «Кремос-Прок» на корсить КОДПІ. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Рішення суду боржником не виконується. Нерухомого майна за ним не зареєстровано. На виконання ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України» просили встановити боржнику тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань. Суд, розглянувши подання, додані до нього матеріали, приходить до наступних висновків. Відповідно до п.1 ст. 377 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконання судових рішень та рішень органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)- до виконання зобов'язань. Згідно з частиною 2 пункту 18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Отже, зазначені норми Закону надають право державному виконавцю звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України лише у випадку ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього відповідними рішеннями. Про вчинення будь-яких інших дій по примусовому виконанню судових рішень державним виконавцем, наявні документи даних не містять, як і не місять доказів про те, що боржник ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями та від виконання обов'язків боржника по виконавчому провадженню.. З огляду на те, що судом не встановлено ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань по виконанню судових рішень, суд приходить до висновку, що підстав для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України не має.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

До суду звернувся державний виконавець із заявою про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Свої вимоги мотивують тим, що в ході провадження виконавчих дій виконавчий документ було втрачено. У судове засідання сторони не з'явились, про час і місце судового розгляду подання повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката. У судовому засіданні встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2016 видано дублікат виконавчого листа №2-4041/2008 за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2008 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для видачі дубліката виконавчого листа немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

До суду звернувся директор ПрАТ «Дніпрозв`язок» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпроз`язок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Вимоги заяви мотивовані тим, що ухвалою суду від 27.11.2019 було прийнято відмову позивача та постановлено ухвалу, якою закрито провадження по справі №756/2146/19 у зв`язку із поданням позивачем заяви про відмову від позову. Позивач у своїй заяві крім клопотання про закриття провадження у справі, просив вирішити питання про стягнення судових витрат, однак, судом не було вирішено це питання. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Зважаючи на положення ч.4 ст.270 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.11.2019 постановлено закрити провадження у справі за позовом ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунальної інфраструктури «Дніпрозв`язок» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Проте при постановленні ухвали судом не було вирішено питання судових витрат. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з приписами ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

До суду звернувся ДНЗ ЗВУ «Моторобудівник» з позовом. у якому зазначив, що відповідачі проживали у кімнатах [NUMBER],[NUMBER] гуртожитку, розташованому в будинку [ADDRESS] з 2000 року по травень 2014 року. За період з 2000 по 2014 рік утворилась заборгованість з оплати за користування житловою площею та комунальними послугами в сумі 5535,27 гр. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідачів та стягнути судові витрати. Представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачі проти позову заперечують, та пояснили, що за період з 2000 року по березень 2006 року за рішенням Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від25.05.2006 року з них стягнуто у межах строку позовної давності 350,25 гр. За рішенням Шевченківського райсуду міста Запоріжжя від 12.10.2012р. з них стягнуто заборгованість за період з вересня 2009 року по жовтень 2012 року 1313 гр. Після стягнення зазначених сум вони виплатили заборгованість у повному обсязі, про надали довідку про стан заборгованості за період з січня 2012 р. по липень 2013 року, та копії квитанцій про сплату боргу. Відповідачі просять відмовити в задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються про розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини. За рішеннями Шевченківського райсуду міста Запоріжжя (а.с.37,38) з відповідачів стягнуто на користь позивача заборгованість за період з 2000 по жовтень 2012 року. Таким чином, позивач безпідставно вимагає стягувати заборгованість за цей період. Крім того, постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС від 26.04.2014 р. виконавче провадження закінчено у зв'язку зі сплатою боргу. Розрахунок заборгованості повинен бути зроблений за період після жовтня 2012 року по день звільнення кімнат відповідачами. Відповідачами надано суду довідку про стан заборгованості з квартплати та комунальних послуг щодо [PERSON] , з якої вбачається, що за період з жовтня 2012 року по липень 2013 року нараховане 672,67 гр., і сплачено 1457,61 гр. Відповідно довідки про стан заборгованості (а.с.6) вбачається, що за період з липня 2012 року по травень 2014 року нараховане 746,74 гр., а сплачене 515,87 гр. Тобто за період з жовтня 2012 року по травень 2014 року нараховане 1419,41 гр., а сплачено 1973,48 гр., що перевищує суму заборгованості. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

До суду звернувся заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави - Адміністрації Державної прикордонної служби України, як органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах, в особі Кінологічного навчального центру з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 грудня 2016 року приблизно о 12 годині під час заміни військовослужбовців резерву (Кінологічного навчального центру «Великі мости») в місці тривалого несення служби на ділянці ВПС «Красноїльськ» Чернівецького прикордонного закону в районі 749 прикордонного знаку виявлено відсутність теплової камери «FLIR BHS-XR» № т-118129, яка була закріплена за [PERSON], який також був матеріально-відповідальною особою за неї. Вартість вказаної теплової камери становить 201898 грн., які позивач просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні прокурор та представник Кінологічного навчального центру позов підтримали. Відповідач [PERSON] позов визнав на суму 201898грн.. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачем позовні вимоги визнано і це не суперечить закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, даний позов слід задовольнити. Відповідно ст.88 ЦПК України, суд, вважає за доцільне, стягнути з відповідача в користь держави 3028,47 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

До суду звернувся заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури з позовом заявленим до [PERSON] про стягнення з відповідача матеріальної шкоди заподіяної державі в особі Каноницької ЗОШ І-ІІІ ступенів заподіяної, в порядку ст. 45 ЦПК України, внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, а саме викраденням в ніч на 22.05.2015р. матеріальних цінностей на суму 1025 грн та викраденням 18.02.2016р. з Каноницької школи матеріальних цінностей на суму 11 618 грн, а всього викрадено з Каноницької ЗОШ І-ІІІ степенів матеріальних цінностей на суму 12643 гн. Вищезгаданими кримінальними правопорушеннями завдано державі, в особі Каноницької ЗОШ І-ІІІ ступенів, матеріальної шкоди на суму 12 643 грн. Прокурор в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти розгляду справи без присутності відповідача не заперечив. Прокурор наголосив на тому, що вирок котрим визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінальних правопорушень 22.05.2015р. та 18.02.2016р. у викраденні з Каноницької ЗОШ І-ІІІ ступенів на загальну суму 12643 грн. встановлено вироком Володимирецького районного суду від 01.02.2016 р. котрий набрав законної сили 03.01.2017 р. і є обов'язковим для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідач в судове засідання не прибув, хоч судова повістка з копією позовної заяви була йому направлена за місцем проживання вказаного у вироці Володимирецького районного суду від 01.12.2016р. рекомендованим листом. Однак, відповідач отримавши судову повістку рекомендованим листом 14 січня 2017р. про явку до суду 08.02.2017р. та судову повістку отриману рекомендованим листом 11.02.2017р. про явку до суду 02.03.2017р. до суду не зявився. Оскільки відповідач рекомендовані листи отримав про виклик до суду і про час та дату розгляду справи він знав заздалегідь, то суд вважає за потрібне провести заочний розгляд справи у відповідності до ст.ст.224-227 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення. Проти заочного розгляду представник позивача не заперечив. Суд заслухавши прокурора, дослідивши та оцінивши інші докази в справі прийшов до висновку про задоволення заявленого позову. В матеріалах справ є ксерокопія вироку Володимирецького районного суду від 01.12.2016 р, котрий набрав законної сили 03.01.2017р., згідно якого відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 кк України щодо викрадення з Каноницької ЗОШ І-ІІІ ступенів матеріальних цінностей на суму 12 643 грн., чим заподіяв державі матеріальної шкоди на вищезгадану суму. Згідно вимог ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища окрім випадків, коли шкода заподіяна вчиненням злочину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До суду звернувся заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області про стягнення з [PERSON] заподіяної 29 серпня 2016р. матеріальної шкоди внаслідок незаконної порубки сироростущого дерева породи сосна в кварталі № 32 Сопачівського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп». Внаслідок незаконної порубки сироростущого дерева відповідач заподіяв державі матеріальної шкоди на суму 6388,48 грн. Прокурор підтримав в судовому засіданні заявлений позов в повному обсязі і просить суд стягнути з відповідача заподіяну шкоду внаслідок незаконної порубки дерев на суму1507,47 грн. на користь Сопачівської сільської ради та сплачений судовий збір. Відповідач за незаконну порубку притягався до адміністративної відповідальності в розмірі 170 грн. Відповідач в судовому засіданні заявлений позов визнав в повному обсязі і суду пояснив, що зрізав сироростущу сосну для використання на опалення будинку. В матеріалах справи є копія постанови №000148 від 30 вересня 2016 р. про притягнення відповідача [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАп за незаконну порубку сироростущого дерева в сумі 170 грн. Постанова набрала законної сили і штраф сплачений [PERSON] в добровільному порядку. Розмір заподіяної шкоди на суму 6388,48 грн. встановлено розрахунком від 27.09.2016р. завіреного печаткою та підписом директора ДП «Володимирецький лісгосп». Суд, дослідивши та оцінивши інші докази в справі приходить до висновку про задоволення позовних вимог оскільки вони обґрунтовані та доведені в судовому засіданні

Outcome: approved