Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Покровської міської ради про визнання права власності на майно спадкодавця. В обґрунтування заявлених зазначила, що 25 січня 2016 року помер її чоловік [PERSON], уроженець міста Красноармійськ Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО № 939320, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 86. [PERSON] постійно проживав за адресою: [INFO] (теперішня Карпатська), будинок номер 62. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке залишилося йому у спадок після смерті його батька - [PERSON]. [PERSON] помер 03 квітня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО № 362104, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 296. Спадкове майно складається із житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщеного за адресою: місто Покровськ (Красноармійськ) Донецької області, вулиця Карпатська (колишня Орджонікідзе), будинок номер 62 (шістдесят два) та земельної ділянки площею 0,0887 га, кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:14:016:0385, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказаний житловий будинок належав спадкодавцю, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок № 58, виданого 03.03.2000 року управлінням градобудівництва та архітектури міста Красноармійська та зареєстрованого в БТІ м. Красноармійська 03.03.2000 року в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 603. Вартість житлового будинку відповідно до технічного паспорту від 03.08.2016 року складає 119 499,00 грн. Земельна ділянка площею 0,0887 га, кадастровий номер земельної ділянки 1413200000:14:016:0385 належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 123414 виданого 22 листопада 2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 03643. Вартість земельної ділянки відповідно до Витягу № 03/443/2 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 19.07.2016 року складає 104772,44 грн. Спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] була позивачка, [PERSON], дружина спадкодавця, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - діти [PERSON]. Інших спадкоємців першої черги не було. Позивачка спадщину після смерті чоловіка у встановлений законом шестимісячний строк прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Спадкова справа № 48/2016 перебуває у приватного нотаріуса Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON]. Дочка спадкодавця - [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], яка проживала та була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем подала заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Інші діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини - спадщину у встановлений законом шестимісячний строк не прийняли. Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку після померлого 25.01.2016 року чоловіка, позивачка не має можливості, оскільки батько її чоловіка - [PERSON] 16 вересня 1994 року оформив договір дарування належного йому будинку, відповідно до якого подарував своєму синові, [PERSON], а її чоловіку житловий будинок за адресою: місто Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, вулиця Орджонікідзе (нині Карпатська), будинок номер 62. Договір дарування посвідчений [PERSON], державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 16 вересня 1994 року за реєстровим № 2- 2210, але не був зареєстрований в БТІ м. Красноармійська Донецької області. 23 серпня 2016 року за № 666/02-31 приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю підтвердження реєстрації в реєстрі права власності на нерухоме майно договору дарування, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Краеноармійської державної нотаріальної контори 16 вересня 1994 року за реєстровим № 2-2210 та приватизацію житлового будинку і земельної ділянки Зважаючи на викладені обставини позивачка вимушена звернутися до суду з цією заявою, та визнати за собою право власності на спадкове майно, на яке не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею приміщень 54,9 кв.м., який розташовано за адресою: місто Покровськ (колишній Красноармійськ) Донецької області, вулиця Карпатська (колишня вулиця Орджонікідзе), будинок № 62 (шістдесят два), після померлого 25.01.2016 року чоловіка [PERSON]. Позивачка до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача Покровської міської ради до судового засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради та справу вирішити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст. 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. [PERSON] помер 25.01.2016 року у місті Красноармійськ, актовий запис про смерть № 86 (а.с.4). [PERSON] помер 3.04.2009 року у місті Красноармійськ, актовий запис про смерть 296 (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 7.06.1974 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.7). Відповідно до договору дарування від 16.09.1994 року [PERSON] подарував житловий будинок який розташовано за адресою: місто Красноармійськ, Донецької області, вулиця Орджонікідзе, будинок № 62, та належав йому на підставі договору на відновлення права забудови 14.05.1939 року, [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 16.02.200р. за № 58 (а.с.10), житловий будинок який розташовано за адресою: місто Красноармійськ, Донецької області, вулиця Орджонікідзе, будинок № 62, належить [PERSON] (а.с.9). Технічний паспорт на житловий будинок оформлено на [PERSON] (а.с.11-14). Згідно державного акту на право приватної власності на землю виданого [PERSON] у тому, що на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 19.04.2000 року № 180, йому передається у приватну власність земельна ділянка площею 0,0887 га. Земельна ділянка розташована на території міста Красноармійська, вул.. Орджонекідзе, 62 (а.с.15). Постановою приватного нотаріусу від 23.08.2016 року у звязку з відсутністю підтвердження в реєстрі права власності на нерухоме майно договору дарування, посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори 16 вересня 1994 за реєстровим № 2-2210 та приватизацією житлового будинку і земельної ділянки за адресою: місто Красноармійськ, Донецької області, вулиця Орджонікідзе, будинок № 62 на іншу особу у 2000 році, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя [PERSON] після смерті 25 січня 2016 року її чоловіка [PERSON] на житловий будинок і земельну ділянку відмовлено (а.с.22). Згідно інформації наданої приватним нотаріусом [PERSON] від 08.09.2016р. заведена спадкова справа після смерті [PERSON] за № 48/2016. 24 травня 2016 року заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця [PERSON], заяву про відмову від спадщини подала дочка спадкодавця [PERSON], інших заяв по цій спадковій справі не надходило. Спадкової справи після смерті [PERSON] не заводилося. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На час смерті [PERSON] з ним за адресою: місто Красноармійська, вул.. Орджонекідзе, 62, був зареєстрований його син [PERSON] (а.с.23-26), тому відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, є таким, що прийняв спадщину після смерті батька. Відповідно до статті 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. У статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, становленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні, та такі, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved