Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час. Свої позовні вимоги, позивач аргументувала тим, що з листопада 2008р. по серпень 2011 року вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син - [PERSON], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3 серпня 2011 року справа № 2-4103/11 шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначила, що з моменту розлучення відповідач ухилявся від сплати аліментів, не дбав про їхнього сина, не цікавився його розвитком, нехтував своїм батьківським обов'язком по належному утриманню малолітньої дитини. Як вказує позивач, вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про сплату грошової допомоги, необхідної для утримання дитини, але він всіляко ухилявся від надання допомоги. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 22 січня 2015 року у справі за № 521/14062/14-ц з [PERSON] стягнуто на утримання сина аліменти у розмірі 800 грн. з дня звернення до суду, тобто з 04.08.2014 року. Виходячи з вищевикладеного, позивач вважає, що з відповідача повинні бути стягнуті аліменти і за минулий час, а саме з 05.08.2011 року по 03.08.2014 р. У зв'язку з чим вона звернулася з зазначеним позовом до суду. Позивачка та представник позивачки в судове засідання не з'явилися, представник позивача надав суду заяву з проханням справу розглянути за їх відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач та його представник в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися неодноразово належним чином, шляхом направлення судових ухвал та повісток на адресу місця реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями.( а.с.27, 36, 38, 42, 45, 46, 50, 51, 55). За таких обставин суд, зі згоди позивачки, відповідно до положень статті 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 02 листопада 2008р. по серпень 2011 року перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 15) [INFO] у них народився син - [PERSON], копію свідоцтва про народження дитини, позивачка до позову не долучила та за час слухання справи до суду не надала. Як вказує позивачка, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3 серпня 2011 року по справі № 2-4103/11, шлюб між сторонами розірвано, копію вказаного рішення, позивачка до позову не долучила та не надала до суду під час слухання справи. Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 22 січня 2015 року у справі за № 521/14062/14-ц з [PERSON] стягнуто на утримання сина аліменти у розмірі 800 грн. з дня звернення до суду, тобто з 04.08.2014 року.(а.с. 20) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В контексті даної статті, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов'язок батьків. Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю - позивачкою у справі [PERSON], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 16). До матеріалів справи позивач долучила довідку від 06.08.2014р. з ПП «Медичний центр «Полінар», згідно якої, вона працює на посаді медичної сестри стаціонару та її заробітна плата за останні шість місяців складає 9946,14 гривень. (а.с. 17) Згідно частини 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі, суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Доказів на підтвердження вказаного позивачкою до матеріалів справи не долучено та не надано їх до суду і під час розгляду справи. Проте, і відповідачем і його представником до суду на спростування вказаного не надано жодного доказу, хоча судом багаторазово відкладався розгляд справи та надавався час для сторін надати до суду докази, але вони своїм правом не скористались, тому суд виходить з тих доказів, які містяться в матеріалах справи. Позивачка мала право надати заяву при прийнятті Рішення Малиновським районним судом міста Одеси від 22 січня 2015 року у справі за № 521/14062/14-ц про стягнення з відповідача аліментів за три останні роки до звернення до суду. Проте, позивачка не надала доказів того, що вона зверталась до суду про винесення додаткового рішення Малиновським районним судом міста Одеси у справі за № 521/14062/14-ц про стягнення з [PERSON] на утримання сина аліменті у розмірі 800 грн. за три останні роки до дня звернення до суду за тим позовом, тобто до 04.08.2014 року,.(а.с. 20) Згідно частини 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки, позивач поштою відправила новий позов до суду - 21.06.2015 року, а тому, суд відраховує три роки, з моменту подання зазначеної позовної заяви до винесення рішення судом по звазначеній справі про стягнення аліментів з відповідача. Тобто, суд враховує період часу у три роки, за який потрібно стягнути аліменти з відповідача, до 21.06.2015року. Отже, період стягнення аліментів суд визначає - з 21.06.2012 року, але, оскільки рішенням суду вже стягуються аліменти - з 04.08.2014 р., то підлягаєють стягненню аліменти за період часу: з 21.06.2012 року по 03.08.2014 р. Позивач в своїх вимогах просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина за минулий час у розмірі 800 грн. щомісячно починаючи з 05.08.2011р. до 03.08.2014р. на загальну суму 28800 грн. Проте, з зазначеною позивачем, сумою коштів суд не може погодитись, оскільки позивач не надала до суду жодних доказів стосовно ненадання їй відповідачем допомоги у вказаний період часу на утримання дитини та доказів про доходи відповідача в зазначений період, з урахуванням яких, можливо було б прийти до висновку про стягнення зазначеної позивачем суми коштів з відповідача. Крім того, не надано позивачем також доказів того, що у відповідача за вказаний період часу не було на утриманні інших осіб. Між тим, суд зазначає, що частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Стаття 184 СК України зазначає про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте, доказів на підтвердження вказаного, ні позивачем, ні його представником до суду не надано; не надано також стосовно вказаного доказів і відповідачем, і представником відповідача. Між тим, статтею 60 ЦПК України, обов'язок надання доказів по справі, законодавцем покладено на сторін у справі. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, оскільки, сторонами по справі; а саме: позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем не надано заперечень та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача за минулий час, а саме за період з 21.06.2012 року по 03.08.2014р. на утримання дитини: у розмірі 1/4 частки від усіх його доходів, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця. Отже, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів за минулий час. На підставі викладеного,

Outcome: partial