Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позов [PERSON] до відповідача [PERSON], третьою особою зазначена [PERSON], в якому позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №19 по вул. Петра Болбочана, буд. 4 у м. Харкові та судові витрати стягнути з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.12.2006 року нею було придбано у [PERSON] 40/100 частин комунальної квартири № 19, у будинку готельного типу №4 по вул. Клапцова (нині [PERSON]) у м. Харкові. Інша частина комунальної квартири №19 у будинку готельного типу №4 по вул. Клапцова (нині [PERSON]) у м. Харкові, а саме 60/100 частин, належить на праві приватної власності [PERSON], яка зареєстрована за даною адресою. Позивач зазначає, що [PERSON], після укладення з нею договору купівлі-продажу 40/100 квартири №19 у будинку готельного типу №4 по вул. Клапцова (нині [PERSON]) у м. Харкові, а саме з 23.12.2006 року в даній квартирі не мешкає та виїхав на постійне місце проживання у Російську Федерацію, наскільки позивачу на той час було відомо, до міста Брянськ. При цьому позивач вказує, що вона ніяких перешкод у користуванні спірною квартирою відповідачу не чинила. Витрат по оплаті квартири відповідач не несе, всі витрати по оплаті комунальних послуг за 40/100 частин комунальної квартири № 19 у будинку готельного типу по вул. Петра Болбочана, 4 у м. Харкові позивач несе самостійно. Позивач також зазначає, що наявність реєстрації відповідача у спірній квартирі перешкоджає позивачу здійснювати право власності, оскільки існують перешкоди в розпорядженні житловим фондом та його ефективним використанням, крім того позивач змушена оплачувати комунальні послуги і за відповідача. У звязку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.11.2018 року справа прийнята до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, яка призначена до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали, надали вступне слово, посилаючись на обставини, викладені в позові та не заперечували проти заочного розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала, підтвердила факт відсутності відповідача у спірній квартирі після продажу частини зазначеної квартири позивачу. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON], згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.01.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Судом, на підставі досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини і визначений зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії договору купівлі-продажу, укладеного 23.12.2006 року та зареєстрованого в реєстрі за №9221 і посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON]\~передав у\~власність,\~а [PERSON]\~прийняла у\~власність 40/100\~частин комунальної\~квартири №19\~у будинку\~готельного типу\~,\~що знаходиться\~у місті\~Харкові по\~вул.\~Клапцова,\~буд.\~4\~(а.с.\~12-13). . Згідно з\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~13.10.2018\~року №141237906,\~40/100\~частин комунальної\~квартири №\~19\~у будинку\~готельного типу\~№4\~по вул.\~Клапцова у\~м.\~Харкові належить\~на праві\~приватної власності\~[PERSON],\~а 60/100\~належить на\~праві приватної\~власності [PERSON],\~що також\~підтверджуєтьсякопією витягу з Державного реєстру правочинів, сформованого 23.12.2006 року та копією технічного паспорту Харківського міського бюро технічної інвентаризації за реєстровим №П-6-17174, який виготовлено 18.10.2004 року (а.с.14-16, 19-20). Відповідно до інформації з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про осіб, місце проживання осіб яких зареєстровано за адресою: [INFO] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17). Зазначені дані про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] відповідають інформаційній довідці з Відділу обліку та моніторингу інформації, наданої на запит суду (а.с.28). Допитана в судовому засіданні в якості свідка з її згоди позивач [PERSON] пояснила, що відповідач [PERSON] доводиться їй дядьком, однак не є близьким родичем. Він продав належну йому частину комунальної квартири в 2006 році і поїхав проживати до Росії, де народився. Після цього відповідач жодного разу не зявлявся за місцем реєстрації, особистих речей його в квартирі немає, суперечок з приводу перешкод у проживання у сторін не виникало, комунальні послуги позивач сплачує самостійно, хоча й проживає за іншою адресою. Допитана в судовому засіданні в якості свідка з її згоди третя особа [PERSON] пояснила, що проживає в квартирі №19 у будинку готельного типу №4 по вул. Клапцова (нині [PERSON]) у м. Харкові. Відповідач [PERSON] доводився їй сусідом, однак продав частину квартири позивачу і після цього більше ніж 10 років [PERSON] за місцем реєстрації його не бачила. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно з ч. 1, 4\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (пункт другий вказаної статті). Право приватної власності, згідно частини четвертої наведеної\~статті Основного закону України, є непорушним. Зазначені положення кореспондуються з вимогами\~статті 319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 вказаного кодексу\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» \~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом на підставі досліджених доказів встановлено, що власник 40/100 частин комунальної квартири\~№ 19\~у будинку\~готельного типу,\~по вул.\~Клапцова,\~буд.\~4\~у м.\~Харковіпозивач [PERSON] має певні перешкоди у здійсненні нею права користування належною їй власністю, її право порушено, оскільки реєстрація місця проживання відповідача [PERSON] за даною адресою тягне додаткові витрати з боку позивача по сплаті за комунальні послуги та витрати на утримання квартири. При цьому відповідач [PERSON] з реєстрації не знятий та не має права власності на вищевказану квартиру, не є членом родини позивача або іншого власника квартири, в квартирі більше 10 років не проживає, в судове засідання не зявився та протилежного не довів, відзив на позов не подавав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] (Клапцова)[ADDRESS] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] (Клапцова) в м. Харкові. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про\~позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. У звязку з задоволенням позову на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн. (а.с. 2). На підставі викладеного і

Outcome: approved