Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим що 01 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу дітей не мають. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя. Шлюбні відносини між ними припинені з січня 2013 року . Спільне господарство не ведуть. Вважає, що з таких підстав, збереження сімї є неможливим та шлюб повинно бути розірвано. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Циклік». Позивач у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомленим належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони були одружені з 01 червня 2012 року про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Подружжя [PERSON] від шлюбу дітей не мають. З січня 2013 року та по теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо , спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечило б їх інтересам. ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved