Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

До суду 27 липня 2020 року надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 13 491, 90 грн., в обґрунтування якого зазначено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспорту № 4676644-02-16-01 від 06.11.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Chevrolet Captiva, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20.03.2019 року у м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ЗТЗ та ТЗ Land Rover Range Rover, д.н.з. [NUMBER] від керуванням [PERSON] .. В результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Відповідно до Розрахунку СТО вартість відновлювального ремонту складає 13 491, 90 гривень. Згідно умов договору страхування, у відповідності до ст. 25 ЗУ «Про страхування» на підставі заяви страхувальника, ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 13 491, 90 гривень, що підтверджується страховим актом № 03500-02 від 02.04.2019 року та платіжними дорученнями. Згідно з довідкою про обставини ДТП, особою, винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є [PERSON] .. ЇЇ вина встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20.05.2019 року. Отже після виплати страхового відшкодування у Позивача виникло право вимоги до Відповідача щодо відшкодування завданої внаслідок ДТП шкоди. Відповідно до відомостей отриманих з БД МТСБУ на момент ДТП щодо ТЗ Land Rover Range Rover, д.н.з. [NUMBER] не було укладено жодного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи. Представник ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлено належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. До суду надійшла заява від представника позивача в який він просив розглядати справу без участі представника позивача та зазначив про підтримання позовних вимог. Станом на 19 травня 2021 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» і [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземних транспорту № 4676644-02-16-01 від 06.11.2017 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Chevrolet Captiva, державний реєстраційний номер [NUMBER] . 20.03.2019 року в місті Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю застрахованого автомобіля. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ВУСО» автомобіль Chevrolet Captiva, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з постановою Приморського районного суду міста Одеси від 20 травня 2019 року по справі № 522/6359/19 особою винною в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело до настання ДТП є водій [PERSON] . Відповідно до рахунку-фактури № АО-00000854 від 26.03.2019 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить - 13 491 гривень 90 копійок. ПрАТ СК «ВУСО» було визнано вищевказане ДТП страховим випадком та сплатило Страхувальник суму страхового відшкодування в розмірі 13 491 гривень 90 копійок. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ СК «ВУСО» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» що підтверджується страховим актом № 03500-02 від02.04.2019 року. Факт зазначеної виплати також підтверджується платіжним дорученням № 8095 від 02 квітня 2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП щодо ТЗ Land Rover Range Rover, д.н.з. [NUMBER] не було укладено договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ. За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо- транспортної пригоди. Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували твердження позивача. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. Пунктом 56 Постанови Великої Палати Верховного Суд від 04.07.2018 року встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Таким чином, з урахуванням встановленої вини [PERSON] у вчиненні ДТП, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2102 грн.

Outcome: approved