Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про вселення в житлове приміщення в якій зазначено, що їй на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, розміщений за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення Ірпінського міського суду від 31.05.2013 року за нею та третіми особами по справі визнано право власності на ј частину вказаного будинку по 1/12 частині за кожним в порядку спадкування за законом. Оскільки, відповідачі по справі перешкоджають її вселенню до спірного житлового будинку, вимушена була звернутись до суду. Просить вселити її в житловий будинок [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Оніщенко П.В. не з`явився. Через канцелярію суду надав заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились. Заяви про слухання справи за їх відсутності не надали, причини неявки суду не повідомили. Про час і місце слухання справи повідомлені належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подано заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Ірпінського міського суду по справі № 1013/7690/2012 від 31.05.2013 року за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнано право власності на ј частину будинку [ADDRESS] по 1/12 частині за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 871565132108, номер запису про право власності: 13630970, дата державної реєстрації 26.01.2016 року - житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності, розмір частки 1/12 - [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до Постанови ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, згідно з положеннями статті 391 ЦК України лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. На підставі викладеного судом встановлено, що позивачу [PERSON] , яка є власником 1/12 частини житлового будинку [ADDRESS] відповідачами чиняться перешкоди у вселенні в вище вказаний житловий будинок, а тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову про вселення.

Outcome: approved