Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

До Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області звернувся Головний лікар [PERSON] закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу [PERSON]. У поданій до суду заяві зазначає, що хвора [PERSON] перебуває на обліку на туберкульоз МРТБ органів дихання, категорії 4 когорта 4 (15). [PERSON] хворіє на активну форму туберкульозу, у звязку з чим є епідемічно загрозливою для оточуючих, та на даний час ухиляється від стаціонарного лікування, порушує протиепідемічний режим, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, які з нею спілкуються. З врахуванням того, що хвора на заразну форму туберкульозу є небезпечною, як джерело інфекції, для своєї сім'ї та суспільства, тому вона підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу - [PERSON] закладу «Новомиколаївська туберкульозна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», строком на З місяці на підставі ч.1 ст.11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз». В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала заяву та просила суд її задовольнити, госпіталізувати [PERSON] до протитуберкульозного закладу, посилалась на обставини викладені в заяві. Відповідно до ст.285 ЦПК України, у зв'язку з тим, що за даними протитуберкульозного закладу особа, щодо якої заявлена вимога про госпіталізацію, становить загрозу розповсюдження хвороби, оскільки є джерелом розповсюдження інфекції для осіб, які з нею контактують, суд вважає можливим розглянути справу без участі [PERSON] Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши представника заявника та прокурора, який підтримав заяву заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії [PERSON] закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» від 15.02.2016 року [PERSON] страждає на діагноз: МРТБ (08.12.2015 року) органів дихання дестр МБТ+М-МГ+РИФ+К+Рез+І(HRS)II(Mfx) гіст 0 категорія 4 когорта 4(15) та підлягає примусовій госпіталізації до відділення легеневого туберкульозу для дорослих з метою ізоляції на термін три місяці. На даний час [PERSON] не зявляється для лікування туберкульозу на виклики лікаря, що становить небезпеку для оточуючих, для лікування наявного у неї захворювання туберкульозу, що підтверджується витягом з медичної картки хворої на туберкульоз [PERSON] за № 98. Таким чином, [PERSON] ставить під загрозу здоров'я оточуючих осіб та унеможливлює ефективне проходження подальшого лікування. Згідно ст.1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» госпіталізація - поміщення особи, хворої на туберкульоз, або особи, стосовно якої існує підозра захворювання на туберкульоз, до стаціонарного відділення протитуберкульозного закладу з метою діагностики, лікування чи ізоляції; туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують. Відповідно до Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», туберкульоз віднесено до соціально небезпечних інфекційних хвороб. Згідно з вимогами зазначеного закону, особи, хворі на туберкульоз, зобов'язані дотримуватись режиму лікування, виконувати призначення лікаря протитуберкульозного закладу, проходити в установлені строки необхідні медичні огляди та обстеження, дотримуватись вимог санітарно-протиепідемічних правил і норм у лікувально-профілактичних закладах. На роботі і в побуті, вживати інших заходів для запобігання поширенню туберкульозу. Ст.11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» та інших законодавчих актів України від 22 березня 2012 року визначено, що у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Рішення про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу чи про продовження строку примусової госпіталізації хворих на заразні форми туберкульозу приймається судом за місцем виявлення зазначених хворих або за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу та підлягає негайному виконанню. Органи внутрішніх справ за зверненням керівника протитуберкульозного закладу надають у межах своїх повноважень допомогу у забезпеченні виконання рішення суду. Продовження строку примусової госпіталізації таких осіб здійснюється за рішенням суду на визначений ним строк з урахуванням висновку лікаря, який здійснює лікування цього хворого. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що заява Головного лікаря [PERSON] закладу «Дніпродзержинський протитуберкульозний диспансер Дніпропетровської обласної ради» [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки [PERSON] в добровільному порядку відмовляється пройти курс лікування від захворювання на туберкульоз, на теперішній час становить загрозу розповсюдженню хвороби, що підтверджується мотивованим висновком лікарської комісії про наявність захворювання та необхідність стаціонарного лікування, а тому [PERSON] підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного диспансеру.

Outcome: approved