Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла вказана заява (а.с. 1-30). Заявник прохає встановити факт належності їй - [PERSON] земельної ділянки для ведення садівництва № 69 на території садівничого товариства «Оргтехніка-2» площею 0.1160, з наступними межами; Від А до Б землі загального користування (с/т «Оргтехніка-2»); Від Б до В земельна ділянка № 68 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2»; Від В до А земельна ділянка № 67 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2», згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 25-00-034413 від 05 грудня 1995 року, виданого Лизогубівською сільською Радою народних депутатів Харківського району Харківської області. Заяву обґрунтовує тим, що Рішенням виконавчого комітету сільської зади від 12 вересня 1995 року № 477, до якого вносилися зміни у зв'язку з допущеними описками. Їй - [PERSON] передано у безоплатну приватну власність земельну ділянку площею 0.116 га для ведення садівництва за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, розташовану на території Лизогубівської сільської ради в садівничому товаристві «Оргтехніка-2» (за генеральним планом ділянка № 69) з виданою документа, що підтверджує право власності на земельну ділянку. На підставі вищевказаного рішення 05 грудня 1995 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-25-00-034413, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 374. При заповненні бланку державного акту в сільській раді, у зазначеннях на плані зовнішніх меж земельної ділянки були допущені технічні помилки, а саме: Номером земельної ділянки замість «69» помилково зазначений «68». В описі меж: Замість «Від Б до В - земельна ділянка № 68» помилково зазначено «Від Б до В - земельна ділянка № 66»; замість «Від В до А - земельна ділянка № 67» помилково зазначено «Від В до А - земельна ділянка № 69». Після звернення позивачки із питанням про усунення допущених помилок, голова сільради виправив помилку у номері земельної ділянки, закресливши «№ 68» та написавши «№ 68» та завірив виправлення гербовою печаткою сільради, але при цьому помилки, допущені в описі меж земельної ділянки не виправлялися. Далі заявниця вказує про те, що Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю, затвердженою Наказом державного комітету України по земельних ресурсів № 28 від 15.04.1993 року, яка діяла час оформлення державного акту на ім'я [PERSON], не було передбачено в якій саме формі вносяться виправлення в державний акт у разі виявлення в ньому технічних помилок. Таким чином, на момент набуття Заявниці права власності на землю, документи, які посвідчують це право відповідали діючому на той час законодавству. 28 липня 2015 року на підставі вищезазначеного державного акту, належна [PERSON] земельна ділянка була зареєстрована в Управлінні Держземагенства у Харківському районі, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6325181500:01:011:0079 та видано витяг з /державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до цього витягу, земельна ділянка № 69 на території садівничого товариства «Оргтехніка-2» площею 0.1160 має наступні межі: Від А до Б землі загального користування (с/т «Оргтехніка-2»); Від Б до В земельна ділянка № 68 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2» Від В до А земельна ділянка № 67 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2» У відомостях про власника цієї земельної ділянки зазначена [PERSON], що проживає за адресою: [INFO]. 16А. кв. 39. Документом, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку № 69 вказаний державний акт від 05.12.1995 року ХР 25-00-034413. Підставою для державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі є технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовлена ТОВ «ОЮУ «Закон і захист», встановлені та погоджені наступні межі земельної ділянки № 69 у СТ «Оргтехніка-2». До складу цієї документації входить акт погодження меж земельної ділянки № 69. Згідно якого: від А до Б землі загального користування (с/т «Оргтехніка-2»); від Б до В земельна ділянка № 68 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2»; від В до А земельна ділянка № 67 у садівничому товаристві «Оргтехніка-2». 23 грудня 2015 року позивач звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію свого права власності на вищевказану земельну ділянку. Рішенням державного реєстратора від 29 грудня 2015 року № 27673015 у державній реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено. Підставою для відмови стало те, що державний акт на землю містить закреслення, виправлення та дописки, а тому, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» не може бути прийнятий для державної реєстрації, оскільки немає змоги однозначно тлумачити його зміст. На теперішній час отримати новий акт без помилок неможливо, оскільки видача державних актів чинним законодавством скасована. На особистому прийомі в.о. начальника відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації [PERSON], позивачу було роз'яснено, що після встановлення факту належності позивачу земельної ділянки № 68 з описом меж, який відповідає дійсності, право власності на вказану земельну ділянку буде зареєстровано. Заявник та представник у судове засідання з'явились, надали пояснення аналогічні викладеним у заяві. Заявниця прохала заяву задовольнити. Зацікавлена особа до суду не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено: Рішенням виконавчого комітету сільської зади від 12 вересня 1995 року № 477 [PERSON] передано у безоплатну приватну власність земельну ділянку площею 0.116 га для ведення садівництва за рахунок категорії земель сільськогосподарського призначення, розташовану на території Лизогубівської сільської ради в садівничому товаристві «Оргтехніка-2» (за генеральним планом ділянка № 69) (а.с.10-11). На підставі вищевказаного рішення 05 грудня 1995 року видано державний акт на право приватної власності на землю серії ХР-25-00-034413, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 374 (а.с.13). Установлено, що у відомостях про власника цієї земельної ділянки зазначена [PERSON], що проживає за адресою: [INFO]. 16А. кв. 39. Документом, що посвідчує право власності [PERSON] на земельну ділянку № 69 вказаний державний акт від 05.12.1995 року ХР 25-00-034413 (а.с. 13,14,15). Відповідно до ч. 1 ст. З ЦГІК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати й факти згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved