Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач після уточнень мотивує тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , в якому, в тому числі зареєстрована відповідачка. З 2015 р. відповідачка в квартирі не проживає, бо виїхала за кордон, не оплачує комунальні послуги, не приймає участі в її утриманні. В зв`язку з тим, що член сім?ї власника житла втрачає право на користування житлом в разі відсутності його без поважних причин понад один рік, просить визнати відповідачу такою, що втратила право на користування квартирою [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, причини неявки не сповістила, належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, за допомогою оголошення на сайті судової влади України. У зв?язку з цим суд ухвалив справу розглянути заочно, без відповідача. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивачу [PERSON] , його матері [PERSON] , батькові [PERSON] на праві спільної власності належить квартира [ADDRESS] , про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію права власності на житло від 29.02.96 № 722/122 (а.с. 5). В цій квартирі крім зазначених осіб як член сім?ї (дружина позивача) зареєстрована з 25.04.2006 р. відповідачка [PERSON] , що підтверджується Довідкою КП «УЖКГ «Ірпінь» від 10.05.18 № 626 (а.с. 13). Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 06.05.2019 р. (ас. 24) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, а з 2015р. відповідачка в зазначеній вище квартирі не проживає, про що свідчать акти депутатів Ірпінської міської ради Київської області від 08.08.2020 р., від 04.03.2021 р. (а.с. 47, 67). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Виходячи з наведеної норми, суд дійшов висновку, що після розірвання шлюбу відповідач набув статусу наймача приватного житла. Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за їхньої заявою може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Отже, враховуючи, що відповідачка, як колишній член сім`ї позивача, не проживає без поважних причин в квартирі [ADDRESS] більше шести місяців, суд дійшов висновку, що вона втратила право на користування цією квартирою, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved