Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , яку згодом уточнив та в якій просить суд: звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/11457/14-ц від 10.12.2014 року за період з 10.06.2019 року по 24.05.2020 року до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/11457/14-ц від 10.12.2014 року з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. З тексту даного рішення вбачається, що він не заперечував проти задоволення позову у повному обсязі і згоден був сплачувати аліменти у сумі, яку просила [PERSON] з нього. На теперішній час ті обставини, що існували на момент винесення рішення у нього змінились, а саме: по-перше, у нього змінився сімейний стан, [INFO] він одружився з [PERSON] ; по-друге, його мати [PERSON] тяжко хворіє, у неї встановлено першу групу інвалідності, він піклується за нею, у тому числі утримує матеріально, лікує, купляє ліки, що постійно вимагає витрачення значних коштів. На теперішній час він та його дружина проживають в орендованій квартирі, за яку сплачують 2500 грн. щомісячно. Житло яке є у нього у власності, а саме житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться в аварійному стані, не годен для проживання. На зазначений будинок накладено арешт через те, що у нього існують боргові зобов`язання перед банком, які він виконує і на сьогодні, заборгованість за кредитом складає 100000 грн. Він працює на морських судах, його заробітна плата складає 1000 дол. США на місяць, але протягом року він працює не кожного місяця, а тільки на період певного контракту. Тому у 2016 році за 12 місяців він працював 6 місяців, у 2017 році працював 8 місяців, у 2018 -2019 роках 6 місяців. Будь-яких інших доходів він та його дружина не мають. Його позиція, як батька була спрямована на досягнення загального інтересу між ним і відповідачем по визначенню розміру аліментів необхідного і достатнього для утримання їх спільного сина, тому до винесення рішення суду про стягнення з нього аліментів, він добровільно допомогав матеріально відповідачу. Аліменти сплачував у повному обсязі, але на сьогодні він не в змозі сплачувати аліменти в тій сумі, що визначена рішенням суду. Через погіршення матеріального стану, зміну сімейного положення, тому вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 11.05.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~міста Маріуполя\~Донецької області\~від 01.08.2019\~року заяву\~позивача [PERSON] \~про залишення\~позовних вимог\~про зменшення\~розміру аліментів\~без розгляду\~та витребування\~доказів,\~задоволено.\~Позовну заяву\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про зменшення\~розміру аліментів,\~що стягуються\~з [PERSON] ,\~ [INFO] \~на користь\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~на утримання\~неповнолітньої дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з 12000\~грн.\~до 4000\~грн.,\~починаючи з\~дня набрання\~рішення суду\~законної сили\~до досягнення\~дитиною повноліття\~щомісячно -\~залишено без\~розгляду,\~у зв`язку\~зі зміною\~позовних вимог. Зобов`язано Центральну районну в м.Маріуполі комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради надати суду завірені належним чином копії матеріалів щодо розгляду заяви [PERSON] про розгляд питання стосовно виконання батьківських обов`язків матір`ю дитини [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] та Центральний ВДВС м.Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області надати суду завірені належним чином копії з матеріалів виконавчого провадження ВП№45928322, в тому числі заяву стягувача [PERSON] про повернення виконавчого документа від 05.06.2019 року та інші документи, які були підставою повернення виконавчого документа, постанову про повернення виконавчого документа 28.08.2019 року з Центрального ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області надійшли копії матеріалів виконавчого провадження АСВП №45928322. 28.08.2019 року на адресу суду з Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради надійшла відповідь в якій зазначено, що до управління надходила заява [PERSON] щодо виконання його матір`ю батьківських обов`язків, яка разом з іншими матеріалами була розглянута на засіданні Центральною районною в м.Маріуполі комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті ММР. Ухвалою суду від 18.10.2019 року клопотання\~ відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] про виклик свідка, задоволено. Зобов`язано Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради надати суду завірені належним чином копії матеріалів щодо розгляду заяви [PERSON] , [INFO] щодо виконання його матір`ю батьківських обов`язків, яка була розглянута на засіданні Центральною районною в м.Маріуполі комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради (протокол №10 від 12.06.2019 року). 31.10.2019 року до суду від представника органу опіки та піклування ММР на виконання ухвали суду надійшли завірені належним чином копії документів щодо розгляду заяви [PERSON] . Ухвалою суду від 07.11.2019 року закрито підготовче засідання за позовною заявою та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25.11.2019 року зобов`язано Центральний ВДВС м.Маріуполя ГТУ у Донецькій області надати суду завірені належним чином копії постанови про закриття виконавчого провадження №45928322 та постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №263/11457/14-ц, виданого 16.12.2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя, після винесення постанови про закриття виконавчого провадження. 06.02.2020 року від представника позивача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про долучення доказів у справі, а саме: копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2019 року стосовно боржника [PERSON] та довідки про суму заборгованості [PERSON] . Ухвалою суду від 07.02.2020 року залучено\~орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, за клопотанням представника відповідача [PERSON] [PERSON] . В судове засідання позивач та його представник не з`явились, при цьому від останньої на адресу суду надійшла заява в якій просила справу розглянути без її участі та позивача, позовні вимоги задовольнити. У випадку неявки в судове засідання відповідача та її представника просила винести у справі заочне рішення. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, хоча неодноразово повідомлялись про дату, час та місце розгляду цивільної справи, про причину своєї неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Органа опіки\~та піклування\~Маріупольської міської\~ради в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи зі згоди позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Судом досліджуються саме представлені письмові докази у цій справі на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається позивач, а також матеріали цивільної справи №263/11457/14-ц. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 19.12.2011 року розірвано. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10.12.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2014 року та до повноліття дитини, з подальшою індексацією стягнутої суми аліментів, відповідно до закону. Відповідно до заяви представника [PERSON] [PERSON] від 24.12.2014 року виконавчий лист №263/11457/14-ц виданий 16.12.2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполя прийнятий до виконання Жовтневим ВДВС Маріупольського ГУЮ. Так, неповнолітній [PERSON] подав керівнику Служби у справах дітей Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради заяву в якій просив: провести перевірку того, як гр-нка [PERSON] і гр.-н [PERSON] здійснюють свої батьківські права і обов`язки щодо свого неповнолітнього сина [PERSON] ; провести перевірку та контроль цільового призначення аліментів одержуваних [PERSON] від [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (хто розпоряджається аліментами, чи бере участь у розпорядженні аліментами неповнолітній, якщо так, то чим це підтверджується, якщо ні, то чому); надати доступ неповнолітньому [PERSON] , [INFO] , до власних речей, які знаходяться за адресою його місця реєстрації: [ADDRESS] ; вжити заходи до батьків неповнолітнього [PERSON] , залучив їх до адміністративної відповідальності (ст.184 КУпАП) за невиконання батьківських прав і обов`язків. Дану заяву було зареєстровано Службою у справах дітей по Центральному району. 30.05.2019 року Службою у справах дітей по Центральному району Управління «Служба у справах дітей» складено акт-роз`яснення про відповідальність батьків щодо утримання, виховання і навчання дітей, відповідно до якого з [PERSON] спеціалістом служби у справах дітей проведено роз`яснення. Також, 30.05.2019 року спеціалістами Служби у справах дітей винесено акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно якого умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічний стан відповідає нормам. У витягу з протоколу засідання Центральної районної в м.Маріуполі комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради за №10 від 12.06.2019 року зазначено: надати відповідь [PERSON] ; рекомендувати батькам звернутись до Центрального районного центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді для організації та проведення відповідної роботи з метою налагоджування взаємовідносин з сином. З постанови про повернення виконавчого документа стягувачу №45328322 від 10.06.2019 року вбачається, що виконавчий лист №263/11457/14-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 12000 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2014 року та до повноліття дитини, з подальшою індексацією стягнутої суми аліментів, відповідно до закону, повернуто [PERSON] на підставі її заяви. 11.11.2019 року державним виконавцем Центрального ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження№60553698 за виконавчим листом №263/11457/14-ц. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що загальна сума заборгованості за сплату аліментів за виконавчим листом №263/11457/14-ц у перід з червня 2019 року по січень 2020 року становить 96000 грн. З копій квитанцій наданих позивачем вбачається, що [PERSON] за період з червня 2019 року по 10.03.2020 року сплатив заборгованість за аліментами на загальну суму 115534 грн. Згідно свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , 26.09.2015 року зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що 26.09.2015 року зроблено відповідний актовий запис за №459. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно посвідчення інваліда Серії [NUMBER] , мати [PERSON] [PERSON] є інвалідом першої групи. З індивідуальної програми реабілітації інваліда від 05.09.2016 року за №1135 вбачається, що мати позивача [PERSON] проходить курси реабілітацій, на підтвердження чого також надано епікриз останньої. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить [ADDRESS] на який встановлено заборону на нерухоме майно. Відповідно до договору кредиту №215/2-07-0413 від 29.05.2007 року укладеного між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] та договором про внесення змін №4, останній отримав грошові кошти в сумі 90250 дол. США, зі сплатою 12,7 процентів річних з порядком погашення суми основної заборгованості. З посвідчення особи моряка [NUMBER] випливає, що [PERSON] є моряком та періодично працює. Згідно закордонного паспорту UKR TY 231253 [PERSON] перетинає кордон України з іншими країнами. Згідно копії договору найма житлового приміщення від 10.04.2016 року дружина [PERSON] [PERSON] винаймає двохкімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В довідці від 10.04.2019 року за вих.№414 виданої ТОВ «Марлоц Навігейшн Україна» зазначено, що з 2005 року [PERSON] надає посередницькі послуги з працевлаштування на судах іноземних судновласників. У відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків за №№76739/3/05-81, 76740/3/05-81 зазначено, що інформація про доходи [PERSON] і [PERSON] відсутня за період з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2018 року. Відповідно до квитанцій від 05.04.2019 року [PERSON] сплатив 378050 грн. в рахунок сплати кредитної заборгованості та 1500 грн. за консультаціонні послуги з проведробіт. З копій квитанцій, заяви для відправлення вбачається, що дружина [PERSON] [PERSON] здійснює періодичні переводи грошових коштів в Білорусь. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок стосуються обох батьків дитини. За змістом ч .ч. 2, 3 ст. 181 СК України сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої одним із таких способів є припинення правовідношення. Пунктами 17, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до ст. 273 СК України, у разі зміни матеріального або сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Системний аналіз указаних норм права дає підстави для висновку про те, що у разі, якщо батьки дитини проживають окремо та коли особа, з якої стягуються аліменти, починає проживати разом з дитиною, на яку такі аліменти сплачує, та утримує цю дитину, сплата аліментів іншому з батьків, який, відповідно, починає проживати окремо від дитини, втрачає сенс, адже вказані кошти платник аліментів має можливість безпосередньо витратити саме на утримання дитини. Сплата аліментів у такому випадку не відповідатиме приписам ст.181 СК України. Відповідач та його представник правом на подання відзиву не скористався, будь-яких доказів на спростування доводів позивача щодо проживання дитини з нею та знаходження такого на її утриманні не представила. З урахуванням наведеного, слід дійти висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме в частині звільнення його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області №263/11457/14-ц від 10.12.2014 року, але за період з 10.06.2019 року і по 11.11.2019 року, оскільки державним виконавцем 10.06.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а 11.11.2019 року знов постановою державного виконавця відкрито провадження щодо стягнення з позивача аліментів. Крім того, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] тривалий час не проживав, а ні з батьком, а ні з матір`ю. Позивач проживає в орендованій квартирі, його дружина [PERSON] ніде не працює, також [PERSON] допомагає своїй матері [PERSON] , яка є інвалідом 1 групи, тобто знаходиться у скрутному майновому стані. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Оскільки позивач у позовній заяві не заявляв вимогу щодо стягнення з відповідача сплаченого ним при подані позовної заяви судового збору, то суд вважає недоцільним вирішувати це питання, а сплачений позивачем судовий збір слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial