Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 28 квітня 2015 року звернулося ПАТ «Дельта Банк» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 01 червня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний банк «Дельта») та фізична особа [PERSON] уклали кредитний договір №003-04022-010610. Відповідно до умов договору позивач відкрив для відповідача картковий рахунок у національній валюті України гривні, випустив та надав йому платіжну картку та здійснював обслуговування відповідача на умовах тарифного пакету Visa Класичний та Правил здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідач станом на 07.04.2015 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 13311,60 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позові міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача, з якої вбачається, що представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Оскільки суду невідоме зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача, останній у судове засідання викликався в суд через оголошення у пресі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 01 червня 2010 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та [PERSON], був укладений договір №003-04022-010610 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі кредитний договір), за яким позивач відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію (а.с. 2-3). Відповідно до умов кредитного договору позивач оформляє та відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн. та на день укладення договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3000,00 грн. Позивач зобовязаний забезпечити приймання та зарахування на рахунок відповідача грошових коштів, а відповідач зобовязаний щомісяця в строки, визначні Правилами здійснення операцій за картковими рахунками, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, у вигляді Обовязкового мінімального платежу (далі ОМП), який відповідно до Тарифів складається: із частки обовязкового погашення тіла кредиту (3,15% від суми використаних коштів), нарахованих процентів за кредит 0,0001 % річних, плати за обслуговування (комісії) 3,00 %, овердрафту, процентів за овердрафт 48,00%, плати за прострочення заборгованості 0,01% та суми заборгованості минулих періодів. Відповідач 01 червня 2010 року отримала кредитну картку та ознайомилася з Тарифами на обслуговування кредитної картки, що підтверджено її підписами (а.с.3). Відповідач порушила вимоги кредитного договору, а саме належним чином не виконала в обумовлені строки зобовязання, передбачене кредитним договором. Станом на 07 квітня 2015 р. у відповідача мається заборгованість за кредитним договором в сумі 13 311,60 грн., що складається з: - тіла кредиту 13311,60 грн.; Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклала кредитний договір з позивачем, чим взяла на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконала, чим прострочила зобовязання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом. Позов доказано: копією кредитного договору №003-04022-010610 від 01.06.2010 року (а.с.2-3), тарифами на обслуговування платіжних карток (а.с.3), розрахунком суми заборгованості за кредитним договором. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки суд задовольняє позов ПАТ «Дельта Банк», яке було звільнене від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON]А.в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. згідно із Законом України «Про судовий збір». Крім того, позивачем понесені витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 168,00 гривень, які відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved