Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з 30 липня 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 15 серпня 2017 року за рішення суду було розірвано. від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачем та знаходяться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дітей не надає та не приймає участі в утриманні дітей. У зв`язку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності їх задоволення, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2005 року, який заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року було розірвано. (а.с.9, 10) Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.4,5,6) З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 18.12.2019, вбачається що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані позивач [PERSON] , разом із дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15) Позивач у своїй позовній заяві зазначила, що діти проживають разом із нею, та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх утриманні. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Приписами ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільних дітей повністю відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved