overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

До суду 04.01.2018 року надійшла заява КЗОЗ ХОКПЛ № 3 про продовження примусової госпіталізації недієздатної [PERSON], [INFO], яка страждає на тяжкий психічний розлад у формі судинної деменції, внаслідок якого хвора безпорадна та не може самостійно задовольняти основні життєві потреби. В судовому засіданні представник КЗОЗ «ХОКПЛ №3» [PERSON], який діє на підставі довіреності, заяву підтримав, вважав доцільним продовжити примусову госпіталізацію щодо недієздатної [PERSON] Прокурор заяву про продовження примусової госпіталізації недієздатної [PERSON] підтримав. Недієздатна [PERSON] в судовому засіданні проти продовження примусової госпіталізації не заперечувала. Адвокат Лисенко В.І. в судовому засіданні проти продовження примусової госпіталізації недієздатної [PERSON] не заперечувала. Суд, заслухавши учасників розгляду справи та думку прокурора, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2017 року у справі № 643/7886/16-ц визнана недієздатною та над нею встановлено опіку. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25.05.2017 р. у справі № 643/6689/17 у відношенні [PERSON] застосована примусова госпіталізація в умовах психіатричного стаціонару КЗОЗ «ХОКПЛ №3». Відповідно до акту психіатричного огляду недієздатної особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні від 04.12.2017 р., недієздатна [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі судинної деменції, внаслідок чого не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби (втрачені навики читання та письма, не може купувати продукти та готувати їжу, приймати ліки, виконувати гігієнічні процедури, утримувати житло), потребує у продовженні примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару. Встановлені факти свідчать про наявність у [PERSON] тяжкого психічного розладу у формі судинної деменції, внаслідок чого хвора не здатна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, та має потребу у продовженні примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі, згідно ст. 14 Закону України « Про психіатричну допомогу», та відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України окремих положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». В зв'язку з наведеним, суд продовжує у відношенні недієздатної [PERSON] примусову стаціонарну психіатричну допомогу. Відповідно до п. 11 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До суду 04.03.2021 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому позивач посилався на те, що 21 квітня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, було зроблено актовий запис № 138, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2013 року. В період шлюбу народилося дві дитини: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] .Тривалий час сторони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними є неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Позивач не приймав участі у судовому засіданні, однак надав до\~суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без його участі, строк на примирення просив не надавати. Відповідач також не приймала участь у судовому засіданні, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати без її участі, строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що\~21 квітня 2006 року\~зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, було складено актовий запис № 138, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19 грудня 2013 року. В шлюбі народилося два сина: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . Згідно позову, шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені та сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.\~ Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До суду 04.03.2021 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12 липня 2017 року між ними зареєстровано шлюб, про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, було зроблено актовий запис № 1650, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2017 року. В період шлюбу народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними є неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2021 року провадження у справі було відкрито. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що\~ 12 липня 2017 року\~зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, було зроблено актовий запис № 1650, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2017 року. В шлюбі народилася донька: [PERSON] , [INFO] .. Згідно позову, шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені та сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.\~ Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

До суду 04.09.2018 року надійшла вищезгадана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 07.06.2013 року між ним та відповідачем укладений шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через конфлікти і непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують з серпня 2018 , мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Клопотань не має. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Клопотань не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 2013 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 193 (а.с.10). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] /а.с.8/. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

До суду 04.10.2018 року надійшла вищезгадана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 25.06.2011 року між нею та відповідачем укладений шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося через конфлікти і непорозуміння, шлюбні стосунки не підтримують , мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити. Клопотань не має. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Клопотань не має. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадженні, оскільки позов визнано відповідачем. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 червня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області , актовий запис № 248 (а.с.10). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] /а.с.11.12/. У відповідності до положень ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вимог статті 112 Сімейного Кодексу України судом зясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони мешкають окремо, не ведуть спільного господарства, обидва наполягають на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До суду 04 березня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.10.2003 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні та після розірвання шлюбу залишаються проживати разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок розбіжності в поглядах на життєво важливі питання, фактично їх сім'я розпалась, вони рік проживають окремо один від одного, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет, подальше зберігання шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував, просив розглядати справу за його відсутністю, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18 жовтня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет, примирення між ними не досягнуто, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

До суду 04 листопада 2013 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 13.12.1986 року, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, що призвело до відчуження між ними, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують більше дванадцяти років, мають роздільний бюджет, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Єрохіна», у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення та розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв’язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 13 грудня 1986 року у Палаці одруження «Дзержинський» м. Харкова за актовим записом № 3627 (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-03 00:00:00

До суду 05.04.2021 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 жовтня 2002 року між ними зареєстровано шлюб, про що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі, було зроблено актовий запис № 969, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 жовтня 2002 року. В період шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Тривалий час сторони не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що примирення між ними є неможливим, а тому просив шлюб розірвати. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2021 року провадження у справі було відкрито. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що\~ 11 жовтня 2002 року\~зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції в м. Одесі, було зроблено актовий запис № 969, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 жовтня 2002 року. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно позову, шлюбні відносини між сторонами тривалий час припинені та сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.\~ Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони вирішили прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До суду 05 березня 2014 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] у розмірі 2/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до повноліття дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що від спільного життя з відповідачем має двох дітей: сина [PERSON], [INFO] і неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які в даний час проживають разом з нею. 25.11.2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Позивачка уточнила позовні вимоги, зазначивши, що неповнолітня донька [PERSON] була народжена у шлюбі з відповідачем, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, розглядати справу за її відсутністю та ухвалити заочне рішення у розі неявки відповідача, про що надала письмову заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] і [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.5). Неповнолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку (а.с.2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість та зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

До суду 05 березня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 лютого 2009 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок непорозумінь та сварок, що призвело до втрати почуття любові, фактично шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують з січня 2014 року, разом не проживають, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, та розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 2009 року у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved