Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області за підсудністю згідно ухвали Олександрівського районного суду Донецької області від 16 грудня 2019 року надійшла цивільна справа за позовом Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради в позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 10 березня 2020 року зазначив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] мають ще чотирьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , останнє відоме фактичне місце проживання: [ADDRESS] . Сім`я [PERSON] перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення як внутрішньо переміщені особи. Малолітня [PERSON] перебуває на обліку Служби у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Підставою взяття дитини на облік була інформація комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 24 червня 2019 року, згідно якої, 28 травня 2019 року о 17-55 годині до Центру за допомогою, звернулась малолітня [PERSON] та була зарахована до закладу за самозверненням. [PERSON] перебуває у закладі вдруге, першого разу вона знаходилась у Центрі з 27 квітня 2018 року по 15 серпня 2018 року, до закладу була зарахована за клопотанням ССД по Слобідському району. З пояснень дитини стало відомо, що батьки зловживають спиртними напоями, у зв`язку з чим в сім`ї виникають конфлікти та сварки. З метою з`ясування обставин, які склалися в сім`ї, де мешкала малолітня дитина спеціалістами ССД по Основ' янському району та структур, причетних до роботи з дітьми, неодноразово здійснювалися виходи за останнім місцем проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , проте двері ніхто не відчиняв, на неодноразові повідомлення, щодо явки до ССД ніхто не відреагував. Під час телефонної бесіди з [PERSON] їй було роз`яснено про необхідність звернутися до ССД по Основ`янському району щодо вирішення подальшої долі малолітньої доньки, на що вона повідомила, що знаходиться у м. Дебальцеве Донецької області. До теперішнього часу батьки дитини до Центру та ССД по Основ`янському району з питань щодо повернення доньки в сім`ю не зверталися, долею дитини не цікавилися. Також, сім`я [PERSON] проживала у [ADDRESS] , по [ADDRESS] [ADDRESS] . Відповідно до інформації центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Слобідського району від 23 лютого 2018 року, сім`я [PERSON] проживала у [ADDRESS] , куди сім`ю поселили як жертв постраждалих від сімейного насильства, та внутрішньо переміщених осіб. Зі слів мешканців гуртожитку [PERSON] вихованням дітей не займається, діти часто бувають голодними та брудними, залишаються на довгий час без нагляду. Згідно інформації Слобідського ВП ГУНП в Харківській області, під час виїзду на повідомлення від 08 квітня 2018 року про те, що по [ADDRESS] , мати у стані алкогольного сп`яніння б`є та не кормить своїх малолітніх дітей, співробітниками ювенальної превенції було прийнято рішення про відібрання дітей [PERSON] та [PERSON] , яких було доставлено до КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1». Відповідно до інформації КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» від 10 квітня 2018 року, у дітей були виявлені забої лівої виличної області, м`яких тканин тім`яної області та обличчя. В подальшому дітей було влаштовано до комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей». Відповідач [PERSON] притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 1 ст. 184 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, позивач Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Представник позивача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Горбачова І.М. в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , (а.с. 7) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 05 від 16 червня 2017 року (а.с. 6). Відповідачі перебувають у шлюбі, який зареєстрували 09 грудня 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дебальцівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 172 (а.с.9). З листа Індустріального відділу поліції ГУНП в Харківській області від 25 січня 2018 року (а.с. 12) вбачається, що 20 січня 2018 року о 15 год. 00 хв. від оператора надійшло повідомлення про те, що до 4-ої ХМКЛ ім. Мещанінова з адреси: [ADDRESS] , було доставлено з тілесними ушкодженнями [PERSON] , [INFO] , яку, з її слів, побив її чоловік, [PERSON] , [INFO] , з яким вона мешкає за адресою: [ADDRESS] , разом з їхніми дітьми. У зв`язку з тим, що мати була госпіталізована до лікарні, маленьких [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] працівниками поліції було поміщено до дитячої лікарні м. Харкова. Старша донька - [PERSON] залишилася з батьком, однак наступного дня батько попросив свою сестру зателефонувати до поліції та повідомити про те, що вона сама покинута за адресою мешкання: [ADDRESS] , а сам зник у невідомому напрямі та його місцезнаходження не відомо. Дитину було передано матері, яка забрала її за адресою, її тимчасового проживання. Як вбачається з повідомлення СППП Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області від 10 квітня 2018 року (а.с. 16), під час виїзду на повідомлення від 08 квітня 2018 року про те, що за адресою: [ADDRESS] , мати у стані алкогольного сп`яніння б`є та не кормить своїх малолітніх дітей, працівниками ювенальної превенції було встановлено, що [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння б`є своїх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зі слів дітей встановлено, що мати дітей не кормить, п`є, приводить додому незнайомих людей з якими пиячить. Після чого співробітниками ювенальної превенції було прийнято рішення доставити дітей до КБЛ №17. Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 08 квітня 2018 року, складеного інспектором ЮПСП Слобідського ВП Карась О. В. у присутності особи, яка знайшла дитину, понятих, працівника закладу охорони здоров`я, начальника ССД Слобідського району, за адресою: [ADDRESS] знайдена дитини [PERSON] , у задовільному стані з виявленим забоєм скулової кості зліва, була доставлена до ОДКБ №1 (а.с.15). 11 квітня 2018 року, відповідно до акту про факт передачі дитини (а.с. 13), ССД по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в особі начальник служби Татарської І . І. передали дитину [PERSON] до КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №24» на підставі листа ССД по Слобідському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради №04-24/546-18 від 11 квітня 2018 року. 27 квітня 2018 року Комунальний заклад «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» згідно акту прийому дитини прийняли від начальника ССД по Слобідському району департаменту служб у справах дітей Татарської І.І. [PERSON] , [INFO] для влаштування за самозверненням у зв`язку зі складними життєвими обставинами (а.с. 14). Як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» (а.с. 10) [PERSON] , [INFO] знаходилась на обстеженні у наркологічному відділенні №3 КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з 17 по 20 квітня 2018 року з діагнозом: «вживання алкоголю зі шкідливими наслідками F 10.1» та виписана з рекомендацією спостереження у лікаря-нарколога за місцем проживання протягом року. Згідно характеристики [PERSON] за місцем проживання від 20 квітня 2018 року, складеної інспектором ЮПСП Слобідського ВП ГУНП України в Харківській області капітаном поліції Карась О.В. (а.с. 11) остання мешкає з малолітніми дітьми [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2011 р.н., [PERSON] , 2014 р.н., [PERSON] , 2017 р.н., зі слів сусідів характеризується негативно, вживає алкогольні напої, порушує громадський порядок, постійно конфліктує з сусідами. Була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2, ч.1 ст.184 КУпАП. Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей надала висновок від 11 вересня 2019 року за № 576 про доцільність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки батьки вихованням та утриманням дитини не займаються, дитина перебуває на обліку ССД по Основ`янському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, як дитина, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Підставою взяття дитини на облік була інформація комунального закладу «Харківський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про зарахування [PERSON] до закладу за самозверненням. За час перебування малолітньої [PERSON] у центрі батьки з питання щодо повернення доньки на виховання в сім`ю не звертались, долею дитини не цікавилися, на зв`язок не виходили (а.с. 17-18). Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування. Частиною 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п.6. та п.7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Таким чином, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Водночас Пленум Верховного Суду України в п.15 зазначеної вище постанови роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено факт ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що виразилось в тому, що вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти, не забезпечують безпечних умов проживання, зазначене дає підстави вважати про наявність винної поведінки відповідачів, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками, що являється згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України підставою для позбавлення їх батьківських прав відносно доньки. У зв`язку з чим [PERSON] , [INFO] , громадянку України та [PERSON] , [INFO] , громадянина України, необхідно позбавити батьківських прав щодо дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки судом не встановлена наявність інших родичів, малолітню [PERSON] необхідно передати Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради для подальшого влаштування дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави витрати, пов`язані із сплатою судового збору.

Outcome: approved