Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

До суду 30 квітня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Український державний інститут по проектуванню заводів важкого машинобудування» про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з січня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 10683 грн. 86 коп., та середнього заробітку за час затримки проведення остаточного розрахунку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в період з 07.12.2005 р. по 18.02.2015 р. він працював інженером-конструктором в ДП «Укрдіпроважмаш», та 18.02.2015 року був звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату, проте заробітна плата йому повністю не була виплачена, остаточний розрахунок при звільненні не був проведений. 08 червня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача проти позову, в яких відповідач позовні вимоги визнав в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та оплаті витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що остаточний розрахунок з позивачем не був проведений через скрутне фінансове становище підприємства (а.с.17-20). 30 червня 2015 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі з врахуванням частково погашеної відповідачем заборгованості, у розмірі 9469 грн. 98 коп., а також середній заробіток за час проведення остаточного розрахунку, з 18.02.2015 р. по день винесення судового рішення. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у розмірі 9469 грн. 98 коп., середній заробіток за час проведення остаточного розрахунку, з 18.02.2015 р. по день винесення судового рішення, та судові витрати на правову допомогу у розмірі 100 грн. Представник відповідача Малихіна Н.С., яка діє на підставі довіреності (а.с.44), в суді визнала позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 9469 грн. 98 коп., в частині вимоги про стягнення середнього заробітку та витрат на правову допомогу заперечувала з тих підстав, що заборгованість по заробітній платі виникла не з вини підприємства, а доказів про наявність вини відповідача у не проведенні остаточного розрахунку позивачем суду не надано, крім того, з квитанції про сплату за правову допомогу не вбачається, що позивач поніс витрати на правову допомогу саме по цій справі. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] в період з 07.12.2005 р. по 18.02.2015 р. працював інженером-конструктором в ДП «Укрдіпроважмаш», та 18.02.2015 року був звільнений за п.1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату, що підтверджується ксерокопією трудової книжки (а.с.7-9). Згідно довідки ДП «Укрдіпроважмаш», станом на 22.06.2015 року заборгованість підприємства з виплати заробітної плати [PERSON] становить 9469 грн. 98 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. В день звільнення позивача з ним не був проведений остаточний розрахунок. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно довідки ДП «Укрдіпроважмаш» від 04.06.2015 р., сума середньої заробітної плати [PERSON] на день становить 124,32 грн., сума середньої місячної заробітної плати становить 1367,52 грн. Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за час затримки проведення остаточного розрахунку, з 18.02.2015 року по 01.07.2015 року включно, становить 5967 грн. 36 коп. (372,96 грн.(за лютий 2015р.)+5470,08 грн.(з березня 2015 р. по червень 2015 р.)+124,32 грн.(за 01.07.2015р.). Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати на правову допомогу у розмірі 100,00 грн., що підтверджується квитанцією № 31 від 30.04.2015 р. (а.с.4), які суд стягує з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved