Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона є бабусею двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] , яких вона одноособово виховує та які проживають разом із нею. ЇЇ правнучка - [PERSON] , народилась [INFO] в с.Семихатка, Генічеського району, Херсонської області. Матір`ю дитини є відповідачка - [PERSON] , яка є її онукою. Відомості про батька дитини записано відповідно до ст.135 СК України, зі слів матері. ЇЇ правнучка - [PERSON] , народилась [INFO] м.Генічеськ, Генічеського району, Херсонської області. Матір`ю дитини є відповідачка - [PERSON] . Відомості про батька дитини записано відповідно до ст.135 СК України, зі слів матері. До липня 2019 року, вона та відповідачка мешкали однією сім`єю в с.Семихатка, Генічеського району, Херсонської області. Разом із нами жили і діти відповідачки. Із самого народження дітей відповідачка не займалася їх вихованням, не дбала про добробут дітей, та не створювала умов для проживання і розвитку дітей. Відповідачка вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, часто уходила з дому на декілька днів, залишаючи малолітніх дітей на її догляд. Відповідачка ніде не працює та не працювала раніше, а державну грошову допомогу, яку вона отримує на дітей, витрачала на власні потреби, здебільшого на придбання алкогольних напоїв. [PERSON] неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності. Зокрема, 11 жовтня 2019 року Генічеським районним судом Херсонської області розглядалася справа №653/2364/19, провадження №3/653/973/19 за адміністративними матеріалами, які надійшли від Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення передбачене ч.1ст.51 КУпАП, а саме: крадіжку металевих виробів на загальну суму 155,51 грн., яку вона вчинила 22.03.2019. Згідно постанови суду відповідачку у даній справі було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП. Через безвідповідальне ставлення до свої дітей та ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню дітей, відповідачка неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей. 20 травня 2019 року, комісією у справах дітей Генічеського РДА у відповідачки було вилучено дітей та передано до КЗ «Херсонський обласний будинок дитини». Вона, як прабабуся малолітніх дітей намагалася вживати всіх можливих заходів, для того, аби дітей повернули в сім`ю. Наполегливо намагалася переконати відповідачку змінити свій спосіб життя, та нарешті дбати про своїх дітей. Неодноразово зверталася до служби в справах дітей, з проханням повернути дівчаток в сім`ю. 19 липня 2019 року, відповідачці повернули дітей матері. В липні 2019 року вони із відповідачкою переїхали жити в м.Дружківка, Донецької облатсі разом з дітьми. Вона сподівалась, що відповідачка змінивши оточення, нарешті змінить спосіб життя та стане справжньою матір`ю для своїх доньок. Проте, відповідачка швидко знайшла собі нових друзів в м.Дружківка, які ведуть звичний для неї спосіб життя. Дітьми не займалася, уходила з дому на декілька днів, а дітей залишала на неї. Відповідачка не працює, жила за рахунок грошової допомоги на дітей та всі гроші витрачала лише на свої потреби. Про дітей не дбала взагалі. В травні 2020 року відповідачка повідомила, що їде в гості в с.Семихатка, Генічеського району, Херсонської області, дітей залишила із нею. З травня 2020 року і по теперішній час, діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні. Відповідачка з того часу жодного разу із дітьми не бачилася і не спілкувалася. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. По телефону вона неодноразово вимагала від відповідачки повернутися додому до дітей, натомість ці вимоги вона ігнорує. Таким чином, відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню дітей, а й зловживає батьківськими права. Фактично відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків і взагалі не спілкується з дітьми, не цікавиться справами дітей, не турбується про їх життя, здоров`я, про їх духовний та моральний розвиток, матеріальної допомги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд, позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти на утримання дитини. 04 вересня 2020 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву та відкрито по ній провадження, справу визначено слухати за правилами загального позовного провадження (а.с.33-34). 09 листопада 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.62а). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Надала суду заяву про можливий розгляд справи без її участі та підтримку позовних вимог. Відповідач по справі [PERSON] була повідомлена судом про час і місце розгляду справи належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, заява про відкладення розгляду справи від неї не надходила. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради в судове засідання не з`явилася надала заяви про можливий розгляд справи без її участі та підтримку висновоку органу опіки та піклування Дружківської міської ради щодо позбавлення відповідачки батьківських прав і вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , вказана [PERSON] , батько дитини записаний зі слів мати, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.10, 11). Також встановлено, що позивачка [PERSON] є бабусею відповідачки [PERSON] (а.с.12-14). Відповідно до характеристики наданою головою кооперативу «Гвоздика», [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За час проживання вона зарекомендувала себе з негативного боку. Маючи двох малолітніх дітей ніколи не приділяла їм уваги, не виводила їх на прогулянки, зникали з дому залишаючи дітей на свою бабусю. А коли знову поверталася додому, то вживала спиртні напої, з квартир часто було чутно нецензурні висловлення. Соціальні кошті, які надходила на дітей, витрачала лише на себе. Вихованням дітей займається лише бабуся (а.с.17). Поряд з цим, відповідачка [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.51 КУпАП, а саме дрібна крадіжка (а.с.19). Водночас, неодноразово її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, а саме неналежне виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.20, 24). Між тим, 20 травня 2019 року, комісією у справах дітей Генічеського РДА у відповідачки було вилучено дітей та передано до КЗ «Херсонський обласний будинок дитини»(а.с.21). 19 липня 2019 року, відповідачці повернули дітей матері, що підтверджується актом про факт передачі дитини (а.с.22-23). Згідно довідки №888/03 від 10.08.2020, [PERSON] перебуває на обліку в Управління ПФУ в м.Дружківці, Донецької області і отримує пенсію за віком. Дохід за шість місяців складає 19829,10 грн. (а.с.29). Відповідно до ч.1 ст.19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.150 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п.2 частини 1 статті 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Про це свідчать наступні обставини: відповідачка самовільно покинула дітей проживати разом з бабусею. Неодноразово покидала квартиру на декілька днів, не цікавилася життям, потребами та не спілкується з дітьми, не займається їх вихованням, зловживає спиртними напоями та ніде не працює. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки, та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з звернення позивача до суду (14.08.2020) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, У зв`язку з тяжким матеріальним становищем позивачки, сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення по справі, однак враховуючи, що позовні вимоги були задоволенні в частині позбавлення батьківських прав, а також позивач Законом звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, а тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачки. На підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. за кожну позовну вимогу, в загальній сумі 1681,60 грн.

Outcome: approved