Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. 04.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Київським районним у м. Одеса ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській обл., про що зроблено актовий запис № 2634. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивач, на момент звернення до суду, діти проживають разом із нею, вона створює належні умови для їх розвитку, виховує дітей в дусі любові до своєї родини, поваги до людей. Утримує синів та намагається матеріально забезпечити своїх дітей. Також, позивач вказала, що [PERSON] разом з нею та дітьми не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не бере, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На даний час аліменти також не сплачує. Позивач стверджує, що одна забезпечити належний рівень життя для дітей не має можливості, а в свою чергу, відповідач працездатний, а тому може і зобов`язаний брати участь в утриманні дитини. На підставі викладеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи стягнення 18.03.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, [PERSON] , [INFO] у розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи стягнення 18.03.2021 року й до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини, в розмірі 2270 грн. щомісячно, і до досягнення [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] , оскільки догляд за малолітньою дитиною позбавляє можливості працювати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності (а. с. 22). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких міститься рукописний текст з підписом, будь-яких заяв чи клопотань щодо розгляду справи, а також відзив на позов до суду не надав (а. с. 20 - 21, 25). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 04.12.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Київським районним у м. Одеса ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській обл., про що зроблено актовий запис № 2634 (а. с. 5). В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , від 24.06.2016 року та серії [NUMBER] , від 10.12.2020 року (а. с. 6 - 7). Згідно паспорту громадянина України та довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 8, з. б.) Зі змісту Довідок про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10 звор.,11 звор.) Тобто, діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги ні на утримання дітей, ні на утримання позивачки, тому остання просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також аліменти на своє утримання в розмірі 2270 грн., щомісячно. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання позивачки, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей, а також на утримання чоловіком дружини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, судом враховано той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня - 2395 гривень, з 01 липня - 2510 гривень, з 01 грудня - 2618 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що неповнолітні діти відповідача, та його дружина, потребують матеріальної допомоги, а відповідач працездатний та може сплачувати щомісячно аліменти на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Доказів на спростування зазначеного матеріали справи не містять. Разом з тим, суд зазначає, що викладені у позовній заяві вимоги позивачки стосовно часу, з якого будуть стягуватися аліменти, а саме: з 18.03.2021 року, не мають правового обґрунтування, оскільки не ґрунтуються на вимогах законодавства. Як вже було зазначено судом у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей та на утримання дружини надійшла до суду 06.04.2021 року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цього часу. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей, а саме: на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повнолітнього віку, тобто до [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 2270 грн., щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Окрім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на позовні вимоги, судовий збір по справі становить 2724,00 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial