Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 09 червня 2021 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просила суд змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі 4 000 грн. щомісячно, на 5 000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги позову мотивовані тим, що 28 жовтня 1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, під час якого у них народилося двоє синів, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року № 263/627/20 задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 16 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] продовжує проживати з позивачем та перебуває на її утриманні. На теперішній час розмір аліментів, визначений судом, значно менший, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та, в умовах збільшення цін, є недостатнім для утримання дитини, що ставить позивача у скрутне становище. [PERSON] закінчив дев`ятий клас загальноосвітньої школи № 65, танцює в ансамблі народного танцю «Квітень», у зв`язку з чим у позивача наявні додаткові витрати на відвідування гуртків, пошив костюмів. Відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини, працює неофіційно та приховує дійсний розмір свого доходу, не надає необхідної матеріальної допомоги, аліменти у розмірі 4 000 грн. не сплачує, а лише іноді перераховує грошові кошти у сумі приблизно 2 000 грн. Позивачу не відомий розмір заробітної плати відповідача, тому вона скористалася відомостями з сайту Головного управління статистики у Донецькій області, за відомостями якого станом на 07 червня 2021 року середньомісячна заробітна плата працівників у м. Маріуполі становить 19 206 грн., а відповідно 1/4 частини цієї суми становить 4801 грн. 50 коп. Тому, у зв`язку із значним покращенням матеріального стану відповідача, враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач [PERSON] , не погоджуючись із заявленими вимогами, 11 серпня 2021 року подав відзив на позов, в якому він заперечував проти збільшення розміру аліментів, посилаючись на те, що стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, а не в частині від заробітку, здійснено саме за ініціативою позивача. У позовній заяві про збільшення аліментів позивачем зазначено, що розмір аліментів у сумі 4 000 грн. є значно меншим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, однак відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 липня 2021 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2 013 грн., а для дітей від 6 до 18 років - 2 510 грн. Гарантований мінімальний розмір аліментів становить 50 % від прожиткового мінімуму. Таким чином, таке твердження позивача не відповідає дійсності. Позивач постійно спілкується із сином і йому відомо, що вже рік син не займається в ансамблі. Твердження позивача про те, що відповідач лише іноді перераховує кошти у сумі близько 2 000 гривень також не відповідають дійсності, що підтверджується доданими роздруківками (у тому числі, наданими позивачем), суми в яких значно більші. На теперішній час відповідач офіційно не працевлаштований та не зареєстрований як фізична особа-підприємець, але докладає зусилля для цього, що підтверджується направленнями на працевлаштування з Державної служби зайнятості, тобто покращення його матеріального становища не відбулося, у зв`язку з чим, посилаючись на положення ст. 182 СК України, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено сторонам право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, в якій вона підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, які викладені у відзиві. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року. Судом установлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 жовтня 1995 року, про що Міським РАЦС м. Маріуполя Донецької області вчинений актовий запис № 1469. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Рішення набрало законної сили 08 січня 2020 року. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року задоволено позов [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. щомісячно, які підлягають індексації, починаючи з 16 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 05 червня 2020 року. Згідно з довідкою від 16 січня 2020 року № 09-13.01-0119, виданою Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З роздруківки із сайту Головного управління статистики у Донецькій області вбачається, що станом на 07 червня 2021 року середньомісячна заробітна плата працівників у м. Маріуполі становить 19 206 грн. За відомостями роздруківок з карткового рахунку [PERSON] , який відкритий у ПАТ «ПриватБанк», за період з 01 травня 2021 року до 31 травня 2021 року від [PERSON] здійснені грошові перекази на загальну суму 1 601 грн., за період з 01 червня 2021 року до 30 червня 2021 року - 1 200 грн., за період з 01 липня 2021 року до 31 липня 2021 року - 1 999 грн., за період з 01 серпня 2021 року до 17 серпня 2021 року - 1 500 грн. 06 серпня 2021 року Маріупольським міським центром зайнятості видано [PERSON] два направлення для працевлаштування на робоче місце (вакансію) майстра та інженера відповідно. 15 липня 2021 року [PERSON] (наймодавець) та [PERSON] (наймач) уклали договір найму квартири за адресою: [ADDRESS] , строком до 31 грудня 2021 року. Розмір плати за найм (оренду) майна за один місяць становить 3 500 грн. + плата за всі комунальні послуги. Відповідно до розрахунку заборгованості, виданого Центральним ВДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за виконавчим листом № 263/627/20, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2020 року, заборгованість станом на 26 серпня 2021 року становить 74 933 грн. Стороною відповідача долучені квитанції про здійснення грошових переказів на рахунок [PERSON] : від 28 квітня 2021 року у розмірі 400 грн.; від 19 квітня 2021 року у розмірі 600 грн.; від 16 квітня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 12 квітня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 06 квітня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 05 квітня 2021 року у розмірі 200 грн.; від 01 квітня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 01 березня 2021 року у розмірі 201 грн. 01 коп.; від 08 березня 2021 року у розмірі 300 грн.; від 12 березня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 15 березня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 23 березня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 26 березня 2021 року у розмірі 1 000 грн.; від 31 березня 2021 року у розмірі 300 грн.; від 02 лютого 2021 року у розмірі 400 грн.; від 04 лютого 2021 року у розмірі 400 грн.; від 10 лютого 2021 року у розмірі 500 грн.; від 17 лютого 2021 року у розмірі 500 грн.; від 21 лютого 2021 року у розмірі 500 грн.; від 25 лютого 2021 року у розмірі 500 грн.; від 06 січня 2021 року у розмірі 200 грн.; від 16 січня 2021 року у розмірі 300 грн.; від 18 січня 2021 року у розмірі 300 грн.; від 21 січня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 22 січня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 22 січня 2021 року у розмірі 500 грн.; від 29 січня 2021 року у розмірі 400 грн.; від 31 січня 2021 року у розмірі 200 грн.; від 02 грудня 2020 року у розмірі 300 грн.; від 04 грудня 2020 року у розмірі 300 грн.; від 06 грудня 2020 року у розмірі 500 грн.; від 09 грудня 2020 року у розмірі 200 грн.; від 10 грудня 2020 року у розмірі 500 грн.; від 13 грудня 2020 року у розмірі 400 грн.; від 16 грудня 2020 року у розмірі 500 грн.; від 20 грудня 2020 року у розмірі 500 грн.; від 31 грудня 2020 року у розмірі 400 грн.; від 02 листопада 2020 року у розмірі 200 грн.; від 15 листопада 2020 року у розмірі 500 грн.; від 13 листопада 2020 року у розмірі 300 грн.; від 09 листопада 2020 року у розмірі 200 грн.; від 13 листопада 2020 року у розмірі 200 грн.; від 14 листопада 2020 року у розмірі 100 грн.; від 16 листопада 2020 року у розмірі 300 грн.; від 21 листопада 2020 року у розмірі 300 грн.; від 27 листопада 2020 року у розмірі 400 грн.; від 30 листопада 2020 року у розмірі 400 грн. Стороною позивача представлені роздруківки переписки у месенджері, з яких не вбачається їх походження. Мотиви суду. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачений обов`язок кожної із сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається кожна із сторін як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач поєднує підстави позову з тим, що матеріальне становище відповідача значно покращилося, але він його приховує, а розмір аліментів, визначений заочним рішенням суду значно менший прожиткового мінімуму для дитини. Відповідач поєднує заперечення на позов з тим, що він на теперішній час офіційно не працевлаштований, а також періодично здійснює переказ грошових коштів на рахунок позивача, на підтвердження чого надав квитанції. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19 провадження №61-2698св21, яка відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України врахована судом при ухваленні рішення. Проводячи оцінку представлених доказів, досліджених судом обставин, суд виходить з того, що стороною позивача не представлено доказів покращення матеріального стану відповідача, а з доказів, представлених відповідачем, навпаки вбачається, що відповідач на теперішній час знаходиться на обліку в Маріупольському центрі зайнятості як безробітний. Також, сама позивач у позовній заяві посилається на те, що розмір доходу відповідача їй не відомий. Судом не надається оцінка доводам позивача про наявність у неї додаткових витрат на дитину, пов`язаних із його заняттями в ансамблі народного танку «Квітень», оскільки предметом спору є збільшення розміру аліментів, а не стягнення додаткових витрат на дитину. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З огляду на викладене, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. майже вдвічі перевищують розмір прожиткового мінімуму для п`ятнадцятирічної дитини - [PERSON] . Сам по собі факт того, що позивач не вважає аліменти у твердому розмірі - 4 000 грн. достатніми, хоча такий розмір визначений за її ініціативою судом лише рік тому, не може бути розцінений судом як достатня підстава для збільшення розміру аліментів. Визначений судом розмір аліментів у достатній мірі відповідає приписам статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» та статті 150 СК України. Положеннями статті 180 СК України передбачений спільний обов`язок батьків на утримання своєї дитини (дітей) та положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачений мінімальний прожитковий мінімум на дітей віком від 6 років до 18 років, отже, з урахуванням того, що відповідач [PERSON] на теперішній час не працює, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також відсутність будь-яких доказів, з яким ст. 192 СК України поєднує підстави для збільшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що на утримання дитини сума аліментів у твердому розмірі 4 000 грн., яка попередньо визначена судом, у достатній мірі забезпечує необхідний стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а позивачем у передбачений законом спосіб не доведено наявність беззаперечних підстав для збільшення розміру аліментів. Розподіл судових витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України судовий збір відноситься на рахунок держави.

Outcome: dismissed