Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON], від імені якої діє [PERSON], з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 05 травня 2014 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS], що належала йому на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №5242 від 13 травня 1999 року. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем майна померлого за законом, і такою, що прийняла спадщину, оскільки інші спадкоємці майна - [PERSON], [PERSON], які є синами померлого, відмовились від спадщини на її користь. Під час звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за законом з тих підстав, що подані нею для вчинення нотаріальних дій документи надані комунальними підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території, і інформація щодо перереєстрації даних підприємств на територію, підконтрольну українській владі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутня. Позивач просить визнати за нею в судовому порядку право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири, розташованої за адресою: м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, що залишилось після смерті [PERSON]. Згідно статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних [PERSON] та Кіровському районним судам м.Донецька, визначена підсудність Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. За таких обставин дана цивільна справа підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивач, представник позивача в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Відповідачі\~в судове засідання не прибули, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за\~\~наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно пункту 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, позивачка є дружиною [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] є рідними синами позивачки та [PERSON] (а.с.4,5). 05 травня 2014 року [PERSON] помер. Місцем смерті зареєстровано [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про право власності №5242, виданого 13 травня 1999 року представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку, зареєстрованого БТІ міста Донецька 14 липня 1999 року за реєстром №124, квартира, яка знаходиться за адресою: м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, на праві спільної часткової власності, по 1/3 частині належала [PERSON] та членам його сімї - [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] видано на імя [PERSON] (а.с.10-11). На підставі договору купівлі-продажу від 17 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області за реєстром 1748, 2/3 частини квартири, розташованої в м.Донецьк, вул.230 Стрілкової Дивізії, 17/60, що належала [PERSON] та [PERSON], передано у власність [PERSON] (а.с.31-32, 71-74). Згідно довідки, після смерті [PERSON], померлого 05 травня 2014 року, на підставі заяви про прийняття спадщини №2468 від 17 жовтня 2014 року, поданої від імені [PERSON], відкрито спадкову справу №975/2014. [PERSON] та [PERSON] відмовились від спадщини на користь [PERSON]. Будь-які інші заяви до спадкової справи не долучалися, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.8). 19 квітня 2016 року на імя позивачки винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], з тих підстав, що подані нею для вчинення нотаріальних дій документи надані комунальними підприємствами, розташованими на тимчасово окупованій території, і інформація щодо перереєстрації даних підприємств на територію, підконтрольну українській владі, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб відсутня (а.с.9). Згідно статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений у статті 16 ЦК України. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~статті 1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. [PERSON] звернувся з заявою до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON] (а.с.47). [PERSON] звернувся з заявою до Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовився від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON] (а.с.47). Відповідно до частини 2 статті 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. У части 3 цієї статті зазначено, що положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Таким чином [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна у вигляді 1/3 частини квартири №60, розташованої в будинку №17 по вул.230 Стрілкової дивізії в м.Донецьк, що залишилась після смерті [PERSON]. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved