Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилався на наступні обставини. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.04.1999 року, йому на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі, крім позивача, зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Однак, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, про що складено Акт не проживання особи за місцем реєстрації від 14.06.2020 року за підписом сусідів. Шлюб між донькою позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі, квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позбавляє можливості оформити субсидію. Фактично відповідач постійно проживає у місті Харків. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не проживає без поважних причин за місцем реєстрації більше як один рік, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення. Просив визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про слухання справи, не повідомили суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надали. Позивач не заперечувала проти заочного врозгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 08.04.1999 року АВА№480362. Разом з позивачем у зазначеній квартирі, зареєстрований [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні №11021 від 27 лютого 2020 року, виданою Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради. Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В ч. 3 ст.156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Факт непроживання [PERSON] у вказаному житловому приміщенні підтверджується актом про непроживання за місцем реєстрації від 14.06.2020 року, складеним за підписом сусідів [PERSON] та [PERSON] . В ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у вказаному житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад рік, участі в утриманні квартири не приймає, особисті речі не зберігає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] . На підставі статей 391,405ЦК України та

Outcome: approved