Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла вказана заява. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що її чоловік [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Шахтарськ, Донецької області. Звернувшись до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немешлянських районах у м. Харкові для державної реєстрації факту смерті її чоловіка, у здійсненні зазначених дій їй було відмовлено з тих підстав, що свідоцтво про смерть [PERSON] видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з тим, що її чоловік помер на території зони проведення антитерористичної операції, вона не в змозі отримати свідоцтво про його смерть, яке необхідно їй для оформлення спадщини. Заявник вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених вимог. Також пояснив, що встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Представник зацікавленої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянських районах у м. Харкові в судове засідання не з'явився, надали заяву слухати справу за їх відсутності. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця доводилася дружиною - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] та 07.08.2017 року взята на облік за адресою: [ADDRESS] як внутрішньо переміщена особа. [PERSON] - помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 21.10.2015 року, виданим органом непідконтрольній Україні території. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов'язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Законом України № 1680-VII «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» надано особливий статус територій, які не контролюють сили АТО, у зв'язку з чим в окремих районах Донецької та Луганської областей на період дії особливого порядку місцевого самоврядування діє з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 2). Перелік районів і населених пунктів, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, визначений рішенням Верховної Ради України. Відповідна постанова була прийнята 17 березня 2015 року. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що зареєструвати факт смерті [PERSON] в органі державної реєстрації актів цивільного стану громадян Міністерства юстиції України заявник не в змозі, оскільки видане незаконним органом свідоцтво про смерть не є документом, на підставі якого можливо провести державну реєстрацію смерті особи, а отже не створює жодних юридичних наслідків на території України. Встановлення факту смерті чоловіка має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved