Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа - Жданівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В будинку позивача зареєстрований - [PERSON], але тривалий час за місцем реєстрації не проживає. Його фактичне місце проживання невідоме, точне місце проживання їй невідоме. Позивач вважає, що реєстрація місця проживання в будинку сторонньої особи, порушує її права як власника. На підставі наведеного, позивач прохає усунути перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом зняття з реєстрації місця проживання. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій прохав позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок і господарські споруди, які знаходяться по [ADDRESS], є приватною власністю [PERSON] (а. с. 6). В довідці, виданій Жданівською сільською радою № 551 від 19.07.2018 року значиться, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але за даною адресою не проживає (а. с. 5). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. З матеріалів справи вбачається, що в житловому будинку позивача зареєстрований відповідач, якого позивач просить визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком, відповідач тривалий час в ньому не проживає, фактичне місце проживання його невідоме. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом усунення перешкод позивачеві, як власнику, володіти користуватися та розпоряджатися своїм майном, шляхом зняття з реєстрації відповідача.

Outcome: approved