Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області за підсудністю з Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. З урахуванням уточнень від 09.04.2021 (т. 2 а.с. 133-134) позивач просить стягнути на користь позивача: \~солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у розмірі 1688032,92\~грн. за кредитним договором № ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008; \~з [PERSON] 1000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 [PERSON] отримав кредит у розмірі 227502,10\~грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2015. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором [PERSON] станом на 22.04.2015 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 47149,31 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1043955,15 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80427,76 грн. штраф (процентна складова). Зобов`язання за вказаним договором забезпечено: \~порукою в розмірі 1000,00 грн. на підставі договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014, укладеним з поручителем [PERSON] ; \~договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON] . Вимога, що була пред`явлена до поручителів, залишена без задоволення. У справі міститься відзив на позовну заяву відповідачів [PERSON] та [PERSON] (т. 1 а.с. 160-166), який був направлений відповідачами до Арбузинського районного суду Миколаївської області до передання справи за підсудністю. У даному відзиві відповідачі просять задовольнити позов частково, зменшивши розмір пені до 20000,00 грн. та застосувавши до позовних вимог строк позовної давності по стягненню неустойки та нарахованої позивачем заборгованості за кредитом, відсоткам за період з 05.01.2009 по 07.05.2010. У відповіді на відзив (т. 1, а.с. 185-190) представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, виклавши окремо доводи щодо укладання кредитного договору, наданого розрахунку заборгованості, правомірності стягнення неустойки, необхідності зменшення розміру неустойки, умов договору щодо комісійної винагороди, строків позовної давності, застосування позовної давності до пені. У судове засідання 22.03.2021, 28.05.2021, 13.08.2021 з`явився представник позивача [PERSON] , який позов підтримав у повному обсязі. Зазначив, що з [PERSON] слід стягнути 1000,00 грн. як борг за тілом кредиту. Комісія, що заявлена до стягнення у позові це плата за резервування ресурсів. Тіло кредиту наразі погашене на суму 8662,46 грн. У прохальній частині сума менша ніж суми окремих зобов`язань це є технічною помилкою, не врахували 200,00 грн. комісії. У подальшому представник позивача, адвокат Коняшин А.М., участі у розгляді справи не брав, у заяві від 06.10.2021 просив розглянути справу за його відсутності. На позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] , адвокат Слизовська\~М.Ю. (до зміни прізвища [PERSON] ), з`явилась у судові засідання 22.03.2021, 14.04.2021, 28.05.2021, 13.08.2021, зазначила, що відповідачі не згодні з комісією за неіснуючі послуги. Також просила урахувати, що пеня перевищує основний борг, а тому її слід зменшити до 20000,00 грн. Пеня та штрафи є подвійною відповідальністю, а тому у стягненні штрафів слід відмовити. Просить застосувати п`ятирічний строк позовної давності. Суму у розмірі 241915,74 грн. відповідачі визнають. Відсотки у розмірі 275534,96 грн. нараховані вірно, але підлягають стягненню з урахуванням строку позовної давності, тобто стягнути їх з 08.05.2010 по день подачі позову. Сума у розмірі 8662,46 грн. вже стягнута з [PERSON] . У подальшому, після ознайомлення представником відповідачів із заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 у справі №\~317/3680/13-ц, представник відповідачів [PERSON] участі у розгляді справи не брала, у заяві від 06.10.2021 просила розглянути справу за її відсутності. У даній заяві вже зазначено, що відповідачі не визнають позовні вимоги, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 03.07.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~ZPMHGK0000000009, відповідно до п. 8.1 якого банк надав [PERSON] кредитні кошти на строк з 03.07.2008 по 03.07.2015 включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 246073,80 грн. на наступні цілі: 227502,10 грн. на придбання нерухомості, з них 218300,00 грн. на придбання нерухомості шляхом видачі готівки через касу, а також у розмірі 6549,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 1561,60 грн. для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 1091,50 грн. для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 18571,70 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,67 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 5,04 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу. Згідно п. 5.1 кредитного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожний день прострочення. У відповідності до п. 8.4 кредитного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, розмір пені складає 0,15 % від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення, але не менше 1,00 грн. За умовами п. 5.3 кредитного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 250,00 грн. + 5 % від суми позову. Як визначено п. 5.5 кредитного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Наразі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № 02/ДЗ (т. 1, а.с. 14). Відповідно до умов зазначеного договору розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежуються сумою 1000,00 грн. Також, з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки № б/н від 03.07.2008 (т. 1, а.с. 15). Відповідно до умов зазначеного договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За змістом розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 6-8) станом на 22.04.2015 [PERSON] за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 47149,31 грн. заборгованість по комісії; 1043955,15 грн. пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 80427,76 грн. штраф (процентна складова). За змістом іншого розрахунку заборгованості, що міститься у матеріалах справи (т.\~2 а.с. 148), станом на 22.04.2015 [PERSON] за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 має заборгованість у розмірі 1689232,92 грн., яка складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 275534,96 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 46687,05 грн. заборгованість по комісії; 734909,45 грн. пеня. Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 у розмірі 1117841,65 грн. та судові витрати. Із мотивувальної частини заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 видно, що заборгованість стягнута станом на 04.07.2013 і складається з наступного: 241915,74 грн. заборгованість за кредитом; 260918,40 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом; 44629,69 грн. заборгованість по комісії; 516909,17 грн. пеня; 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 53218,65 грн. штраф (процентна складова). Дослідивши у судовому засідання матеріали цивільної справи № 317/3680/13-ц суд встановив, що у повідомленні від 25.08.2013 ПАТ КБ «Приватбанк» просило [PERSON] у термін не пізніше 5 календарних днів з дати одержання цього повідомлення погасити прострочену заборгованість. У разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк, на підставі ст. 1050 ЦК України, умов кредитного договору №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 та договору поруки №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, ПАТ КБ «Приватбанк» вимагало повернути суму кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції. Дане повідомлення було направлено відповідачу [PERSON] 29.08.2013, що підтверджується реєстром згрупованих відправлень та фіскальним чеком. Відомостей про дату отримання [PERSON] повідомлення матеріали справи не містять. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України у разі\~порушення боржником\~зобов`язання,\~забезпеченого порукою,\~боржник і\~поручитель відповідають\~перед кредитором\~як солідарні\~боржники,\~якщо договором\~поруки не\~встановлено додаткову\~(субсидіарну)\~відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Стаття 555 ЦК України визначає, що у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов`язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов`язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього\~Кодексу.\~Якщо позичальник\~своєчасно не\~повернув речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~він зобов`язаний\~сплатити неустойку\~відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу,\~яка нараховується\~від дня,\~коли речі\~мали бути\~повернуті,\~до дня\~їх фактичного\~повернення позикодавцеві,\~незалежно від\~сплати процентів,\~належних йому\~відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У надісланому [PERSON] повідомленні від 25.08.2013 не визначено конкретну дату, до якої мала б бути повернута сума кредиту у повному обсязі, а також нараховані проценти та штрафні санкції. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту, незалежно від способу такого стягнення, змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] у справі № 317/3680/13-ц 13.09.2013, а тому строк дії договору змінився. У такому разі положення абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Оскільки заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 з [PERSON] у повному обсязі стягнуто заборгованість за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 станом на 04.07.2013, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно підлягає стягненню заборгованість лише з 05.07.2013 до моменту звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду у справі № 317/3680/13-ц, а саме до 12.09.2013, оскільки після 12.09.2013 здійснення будь-яких нарахувань за кредитним договором, окрім тих, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, є незаконним. При цьому суд враховує, що у даній справі АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість станом на 22.04.2015, яка включає в себе заборгованість, яка вже була стягнута заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014. Вказана обставина виключає можливість стягнення з [PERSON] однієї й тієї ж заборгованості двічі. Також слід урахувати, що суд позбавлений можливості стягнути лише з [PERSON] ту заборгованість, яка утворилась станом на 04.07.2013, оскільки вона вже була стягнута заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 лише з [PERSON] . Окреме стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] однієї і тієї ж заборгованості станом на 04.07.2013 за різними рішеннями судів без зазначення у жодному із рішень про солідарне стягнення, буде подвійним стягненням однієї й тієї ж заборгованості. Звертаючись до суду із позовом лише до [PERSON] у справі № 317/3680/13-ц, банк самостійно визначив спосіб виконання зобов`язань за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008, скориставшись своїм диспозитивним правом обрати відповідача за позовом. Отже, не підлягає стягненню у даній справі заборгованість за тілом кредиту та відсотками, яка існувала станом на 04.07.2013 і вже стягнута з [PERSON] заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014. Таким чином, наразі з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно підлягає стягненню заборгованість за відсотками та пенею за період з 05.07.2013 до 12.09.2013. Розрахунок заборгованості за відсотками за період з 05.07.2013 до 12.09.2013 є наступним: 241915,74 грн. (заборгованість за кредитом, яка визначена заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 станом на 04.07.2013) х 20,04 % (річна відсоткова ставка, яка зазначена у договорі №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008) х 70 (кількість днів у періоді) / 365 / 100 = 9297,52 грн. Крім того, підлягає солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість з пені за період з 05.07.2013 до 12.09.2013 у наступному розмірі: 241915,74 грн. (заборгованість за кредитом, яка визначена заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 станом на 04.07.2013) х 54,75 % (річна ставка пені, яка зазначена у договорі №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008 з розрахунку 0,15 % за кожний день)) х 70 (кількість днів у періоді) / 365 / 100 = 25401,15\~грн. За приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, положення ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням наведених положень норм процесуального права щодо загальних засад цивільного судочинства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Оскільки розмір пені майже у три рази перевищує розмір збитків (відсотків за договором), суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 9297,52 грн., тобто до суми стягуваних судом з відповідачів відсотків. Щодо заявлених до стягнення штрафів суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав, або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, суд відмовляє у вимогах про стягнення штрафів як різновиду неустойки у зв`язку з їх необґрунтованістю та невідповідністю вимогам ст. 61 Конституції України (подвійна відповідальність за одне й те саме порушення). Щодо заявленої до стягнення комісії за користування кредитом суд виходить з наступного. Положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено п. 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок. Щодо необхідності стягнення коштів із відповідача [PERSON] суд виходить з наступного. Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, адвокат Коняшин\~А.М., з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість у розмірі 1000,00\~грн. в рахунок погашення заборгованості саме за тілом кредиту. Дане питання окремо з`ясовувалось судом під час судового розгляду. Підстав для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості з тіла кредиту суд не вбачає, оскільки заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 24.01.2014 з [PERSON] вже була стягнута у повному обсязі заборгованість з тіла кредиту за договором №\~ZPMHGK0000000009 від 03.07.2008. Покладати на [PERSON] обов`язок щодо сплати відсотків чи пені суд права не має, оскільки таким чином суд порушить диспозитивне право позивача обирати належний спосіб стягнення, належного відповідача, належні суми до стягнення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial