Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] до відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», [PERSON] про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральної шкоди. Позивач просить стягнути з відповідача відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» - на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 23\~079,19 грн.; з [PERSON] - матеріальні збитки за пошкоджений автомобіль в розмірі 20\~873,54 грн. (як різниця між страховим відшкодуванням та фактично спричиненими збитками); стягнути з відповідачів моральну шкоду в розмірі 7\~083,35 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2\~000,00 грн., витрати на ремонт автомобіля в розмірі 168 грн. та вартість звіту про оцінку пошкодження автомобіля в розмірі 1585,00 грн.; а також стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 547,89 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24 березня 2015 року о 15 год. 20 хв. [PERSON] (надалі співвідповідач) поблизу села Козероги Чернігівського району Чернігівської області на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів керував автомобілем [NUMBER], і при виникненні небезпеки для руху (задимлення проїжджої частини), не вчинив своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на автотранспорт ТОЙОТА, д.н.з.СВ 1298 АХ, який знаходився на проїжджій частині і належить позивачу [PERSON]. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, потерпілих не має. 10 червня 2015 року Козелецький районний суд Чернігівської області своєю постановою визнав [PERSON] виним в порушенні пунктів 12.2-12.3 Правил дорожнього руху України та скоєнні правопорушення, передбаченного ст. 124 КУпАП, та піддав його штрафу в дохід держави в сумі 350 гривень. Позивач своєчасно наддав страховій компанії всі необхідні документи, що підтверджують настання страхового випадку. Відповідачем (страховиком) згідно поданих документів була заведена страхова справа за номером 1951 та два рази проводився огляд транспортного засобу. 01.04.2015 року огляд проводив аварійний комісар [PERSON] в м.Чернігів, пр-кт Миру, 249-А. 23.07.2015 року огляд проводив на замовлення відповідача провідний спеціаліст відділу комісарів ТОВ «Ґарант-АСІСТАНС» [PERSON] в м.Київі, вул.Здолбунівська, 7-Д. В наданні йому даних ремонтної калькуляції було відмовлено відповідачем, посилаючись на ст.21 п.2 Закону України «Про інформацію» та враховуючи те, що ремонтна калькуляція є невід'ємною частиною автотоварознавчого дослідження, яке було замовлено HACK «Оранта» в ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» і є власністю страхової компанії. [PERSON] автотоварознавчого дослідження № СВ 1298 АХ-24.07.15 р. відповідачем двома траншами було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 26\~920,81 гривень. Перший транш згідно страхового акту № ОЦВ-15-1951/1 відповідачем 28.07.2015 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 17 477,08 гривень на рахунок банку АППБ «Аваль». Беручи до уваги результати проведеного додаткового огляду від 01.04.2015 року, відповідач прийняв рішення щодо доплати страхового відшкодування у розмірі 9\~443,73 гривень згідно страхового акту № ОЦВ-15-1951/2. 11.08.2015 року позивач отримав 17\~477,08 грн. та 04.09.2015 року - 9\~443,73 грн. В неодноразових йому відповідях відповідач (страховик) зазначав, що у разі надання позивачем оригіналів актів виконання робіт зі станції технічного обслуговування та документів, що підтверджують дійсні витрати на відновлювальний ремонт (квитанції, чеки) відповідачем буде проведено аналіз та можливий перерахунок розміру ремонтно-відновлювальних робіт на підставі вартості однієї нормо-години ремонтних робіт цього підприємства, згідно поданих актів виконаних робіт. 29.09.2015 року він уклав договір № 413 К-15 з ФОП [PERSON] за адресою в м. Києві, вулиця Сосницька, 21, офіс 13 про проведення товарознавчого дослідження автомобіля [NUMBER] з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого в результаті пошкодження автомобіля при ДТП без урахування втрати товарної вартості та з урахуванням втрати товарної вартості. Огляд автомобіля проводився 05.10.2015 року за адресою: м.Київ, пр-кт Московський, 24-Б. [PERSON] висновку від 16.10.2015 року «Звіт № 413 про оцінку автомобіля Toyota Camry 2.5 L Comfort держномер CB 1298 AX матеріальний збиток, завданий власникові вище вказаного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП без урахування втрати товарної вартості складає: 64\~824,57 грн. З урахуванням втрати товарної вартості - 70\~873,54 грн. Після цього позивач звернувся з заявою до відповідача з проханням зробити перерахунок розміру страхової виплати з наданням їм необхідних документів про матеріальні збитки в результаті ДТП. В усній формі йому відповіли в HACK «Оранта», що перерахунку вони більше робити не будуть. Позивач звертався до співвідповідача [PERSON] про компенсацію йому матеріальних витрат за пошкоджений автомобіль, але було відмовлено також. Внаслідок пошкодження транспортного засобу позивача, зі своєї сторони позивач вчинив всі необхідні дії для врегулювання страхового випадку та здійснення страхової виплати та відшкодування матеріального збитку, чого не було зроблено зі сторони відповідача та співвідповідача. Порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором страхування, та наступна відмова у виплаті, відмова співвідповідача у компенсації йому матеріальної шкоди забрало у позивача багато робочого та вільного часу, спричинило душевні хвилювання, оскільки через постійні звернення до них, він став дратівливим, менше часу проводив з рідними та близькими, що вплинуло на родинні стосунки, стосунки з колегами по роботі, друзями. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 10% від суми загальної шкоди - 7083,35 гривень. Вартість правові допомоги складає 2000,00 гривень. 03.04.2015 року за рихтовку (зняття-встановлення) переднього бампера автомобіля на СТО ТОВ «САМIT МОТОРЗ Україна» в м.Києві, пр-кт Московський, буд. 24-Б він заплатив 168 гривень. Вартість за звіт про оцінку автомобіля складає - 1585,00 гривень. Різниця між виплаченою відповідачем страховою сумою 26 920, 81 грн. і страховим лімітом 50 000 грн., згідно страхового поліса - складає - 20 873,54 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», в судові засідання не з'являвся, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника страхової компанії. Відповідач [PERSON] в судові засідання також неодноразово не зявлявся. Відповідно до Статуту публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» вказане товариство продовжує свою діяльність в результаті зміни типу та найменування відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (п. 1.1). Таким чином, суд вважає позов таким, що заявлений до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, оцінивши належність та допустимість доказів, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] 24 березня 2015 року о 15 год. 20 хв. поблизу с. Козероги Чернігівського району Чернігівської області, на автодорозі Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, керував автотранспортом РАФ 2203, д.н.з. [NUMBER], і при виникненні небезпеки для руху (задимлення проїжджої частини) не вчинив своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до повної зупинки, внаслідок чого здійснив наїзд на автотранспорт ТОЙОТА, д.н.з. [NUMBER], який знаходився на проїжджій частині, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано штрафу в дохід держави в сумі 350 грн. [PERSON] з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини. За нормами ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно майна позивача, є доведеним.\~\~\~\~ В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СВ1298АХ, автомобіль марки «Тоyota Camry 2.5 L Comfort», 2011 року випуску, зареєстровано на ім'я [PERSON], тому, суд дійшов висновку, що у позивача є речове право на пред'явлення позову про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Судом встановлено, що правовідносин, які виникли між сторонами, регулюються: ст. 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; ст. 23 ЦК України, згідно з якою особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; ст. 1166 ЦК України, відповідно до змісту якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; ст. 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті; ст. 1187 ЦК України, відповідно до вимог якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; ст. 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою визначено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників; п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким встановлено правило, згідно якого при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Щодо відшкодування заподіяної майнової шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до полісу № АІ/1510985 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність [PERSON] в період, до якого належить страховий випадок, була застрахована публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». З метою визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля «Тоyota Camry 2.5 L Comfort», 2011 року випуску, СВ1298АХ, 29 вересня 2015 року між позивачем та СПД [PERSON] було укладено договір на проведення товарознавчого дослідження. [PERSON] звіту № 413 про оцінку автомобіля Тоyota Camry 2.5 L Comfort», держномер СВ 1298 АХ: 1. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Тоyota Camry 2.5 L Comfort», держномер СВ 1298 АХ, в результаті його пошкодження при ДТП без урахування втрати товарної вартості складає 64\~824,57 грн. 2. Матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Тоyota Camry 2.5 L Comfort», держномер СВ 1298 АХ, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням втрати товарної вартості складає 70\~873,54 грн. За виконання робіт з оцінки КТЗ позивач поніс витрати у розмірі 1\~585,00 грн., що підтверджено товарним чеком від 26 жовтня 2015 року та [PERSON] № 413К-15 здачі-приймання виконаних робіт від 16 жовтня 2015 року. Як на підставу своїх заперечень проти позову представник публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» посилався на дослідження ТОВ «Гарант-Асістанс» за № СВ129АХ-06.04/2 від 06 квітня 2015 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові Тоyota Camry держномер СВ 1298 АХ в результаті його пошкодження складає 17\~477,08 грн., а також на дослідження ТОВ «Гарант-Асістанс» за № СВ129АХ-24.07/5 дод від 24 липня 2015 року, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові Тоyota Camry держномер СВ 1298 АХ в результаті його пошкодження складає 26\~920,81 грн. При цьому, в обох дослідженнях втрата товарної вартості не враховувалася за умовами страхування. Страхове відшкодування позивачу на момент розгляду справи в суді у розмірі 26\~920,81 грн. відповідачем - публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» сплачено в повному обсязі, на підтвердження чого в матеріалах справи маються відповідні докази та не заперечувалося позивачем. З урахуванням того, що в матеріалах справи міститься Звіт та 2 дослідження, які по різному визначають вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [NUMBER], судом в порядку ст. 10 ЦПК України позивачу (в судових засіданнях) та відповідачам (ухвала Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року) розяснювалося право клопотати про призначення експертизи, проте жодна зі сторін за період з 14 січня 2016 року (відкриття провадження в справі) по 28 березня 2016 року (винесення рішення) не заявила клопотання про призначення експертизи для визначення матеріального збитку, заподіяного ДТП. За таких обставин суд вважає за необхідне надати оцінку згаданому Звіту та дослідженню від 24 липня 2015 року (яке було взято за основу страховою компанією при вирішенні питання про виплату страхового відшкодування) з точки зору допустимості доказу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 19 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та положення про порядок видачі сертифікатів субєктів оціночної діяльності, затверджено наказом Фонду державного майна України від 14.03.2002 року за № 479 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.03.2002 року за № 312/6600, Фонд державного майна України видає субєктам господарювання сертифікати субєктів оціночної діяльності за відповідними напрямами оцінки майна. Оцінка майна, яка проведена субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання без чинного сертифікату, є недійсною. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна (субєктом господарювання, який має чинний сертифікат субєкта оціночної діяльності) є обовязковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розмір відшкодування, під час вирішення спорів та інших випадків, визначених законодавством або за згодою сторін. [PERSON] зі ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також відповідно до п. 59 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого КМУ від 10.09.2003 року № 1440, звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника субєкта оціночної діяльності. Крім того, Національним стандартом передбачено, що оцінка, проведена з порушенням кваліфікаційних вимог, що визначаються законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, є непрофесійною. Надане до суду дослідження ТОВ «Гарант-Асістанс» за № СВ129АХ-24.07/5 дод від 24 липня 2015 року не скріплене печаткою ТОВ «Гарант-Асістанс». Суду доказів наявності відповідного свідоцтва у провідного спеціаліста відділу аварійних комісарів ТОВ «Гарант-Асістанс» [PERSON] як особи, що проводила огляд пошкодженого транспортного засобу за замовленням публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», надано не було. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дослідження за № СВ129АХ-24.07/5 дод від 24 липня 2015 року, складене ТОВ «Гарант-Асістанс», не може бути прийняте судом як належний та допустимий доказ визначення у встановленому законом порядку вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ внаслідок ДТП. В той же час оцінка КТЗ, яка знайла своє відображення в Звіті, була виконана у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» № 2658-III від 12.07.2001 року, Національного стандарту № 1 «Загальні засади проведення оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.10.2003 року, результати проведення оцінювання підписані та скріплені печаткою. Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Тоyota Camry 2.5 L Comfort», держномер СВ 1298 АХ, в результаті його пошкодження при ДТП без урахування втрати товарної вартості складає 64\~824,57 грн., а з урахуванням втрати товарної вартості складає 70\~873,54 грн. Ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає ліміти відповідальності страховика: розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до полісу № АІ/1510985 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за ким була застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON], встановлена нульова франшиза. [PERSON] ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його \~\~порушення, невизнання або оспорювання. Однак, згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. [PERSON] ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] слід стягнути матеріальну шкоду в розмірі 23\~079 грн. 19 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, як суму невиплаченого страхового відшкодування, а з [PERSON] - матеріальну шкоду, що перевищила розмір страхового відшкодування в розмірі 20\~873 грн. 54 коп., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (з урахуванням заявлених позовних вимог, ліміту відповідальності страхової компанії, нульової франшизи тощо). Враховуючи те, що пошкоджені запчастини, які підлягають заміні, мають певну матеріальну цінність,\~слід зобовязати [PERSON] після відшкодування матеріальної шкоди зобовязати передати публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] ті запчастини, які підлягають заміні. Крім того, з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на оплату Звіту про оцінку пошкодження автомобіля в сумі 792 (сімсот пятдесят дві) грн. 50 коп. з кожного. Позивачем також заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідачів 168,00 грн. за зняття/встановлення переднього бамперу. [PERSON] виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 73366 було виконані такі роботи: зняття/встановлення бамперу переднього; сума робіт/послуг з ПДВ 168,00 грн. Відповідно до квитанції № [NUMBER] від 03.04.2015 року було перераховано [PERSON] на рахунок 100299040.980 ТОВ «[PERSON] Україна» суму в розмірі 168,00 грн. Проте суду не надано доказів на підтвердження необхідності здійснення такого виду робіт, з огляду на що в задовленні позову в цій частині слід відмовити. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу заподіяної моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з'ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема така правова позиція відображена у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Як вбачається із матеріалів справи, внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав значні механічні ушкодження. Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачу у звязку з пошкодженням його майна, їх глибину та тривалість, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини відповідача, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині знайшли своє підтвердження та підлягають частковому задоволенню в розмірі 2000,00 грн. Системний аналіз Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає підстави суду дійти висновку, що страхова компанія відшкодовує лише шкоду, завдану потерпілому, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. В звязку з тим, що моральна шкода, заподіяна позивачу, не повязана з ушкодженням його здоровя, відсутні правові підстави для її стягнення з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», відповідно, така шкода підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Щодо відшкодування судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу в розмірі 2\~000,00 грн., суд вказує на наступне. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких належать витрати на правову допомогу. [PERSON] з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Зі змісту наведеної норми процесуального права особа має довести, що витрати були нею понесені і ці витрати мають бути документально підтверджені. З урахуванням того, що позивачем не надано суду доказів несення витрат на правову допомогу в розмірі 2\~000,00 грн. (позивачу в порядку ст. 10 ЦПК України судом розяснювалося право позивача надати суду відповідні докази), суд не знаходить підстав для задоволення позову в цій частині. Разом з тим, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, Позивачем ціна позову визначена в розмірі 54\~789,08 грн. і до ціни позову включені витрати на правову допомогу, які по суті не підлягають включенню до ціни позову, так як є судовими витратами. Позивачем (виходячи з визначеної ним ціни позову в розмірі 54\~789,08 грн.) було сплачено судовий збір в розмірі 547,89 грн., хоча позивачу слід було сплатити судовий збір виходячи з ціни позову, в яку не включено витрати на правову допомогу і моральна шкода, так як сплата судового збору за неї проводиться як за вимогу немайнового характеру, тобто, позивач повинен був сплатити збір в розмірі 457,06 грн. за вимогами про відшкодування майнової шкоди. Вказана сума і підлягає розподіленню між відповідачами з урахуванням пропорційності задоволення вимог. Так, зі страхової компанії підлягає стягненню судовий збір в розмірі 239,59 грн. (з урахуванням того, що вимоги до страхової компанії задоволені на 52,42%, решта щодо [PERSON]І.), а з [PERSON] 337,87 грн. (з урахуванням того, що розмір судового збору за вимогою майнового характеру 217,47 грн. та 120,40 за вимогою про відшкодування моральної шкоди (з урахуванням пропорційності задоволення вимоги в цій частині). Зайво сплачений позивачем судовий збір підлягає повернення позивачу лише за його клопотанням. Оскільки такого клопотання на час винесення рішення позивачем та його представником заявлено не було, суд з власної ініціативи позбавлений можливості вирішити це питання (з урахуванням змін, які були внесені до Закону України «Про судовий збір» та набрали чинності з 01 вересня 2015 року). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial