Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся представник позивача [PERSON] та просив суд визначити позивачу [PERSON] додатковий одномісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після [PERSON] , яка помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тими обставинами, що [INFO] помер позивача батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, що належало померлому. При житті померлий [PERSON] заповіту не склав. У шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса з метою оформлення права власності на відкриту спадщину через те, що після смерті батька вважала, що фактично прийняла спадщину адже мала на руках оригінали документів. Після звернення до керівника фермерського господарства «БАШІ» в оренді якого перебуває земельна ділянка з питанням переукладення договору оренди на своє ім`я їй було відмовлено та повідомлено, що вона не являється власником земельної ділянки, а тому відсутні підстави для укладення з нею договору оренди та порадили звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини. 20 вересня 2018 року позивач звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори, нотаріус надав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи її тим, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Окрім того в цей день, брат позивача написав нотаріальну відмову від своєї частки у спадщині на користь позивача. В судове засідання позивач не з`явилася представник позивача [PERSON] надав заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Миронівської міської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з`явився. В надісланій до суду заяві міський голова Савенко В.М. просив розглядати справу у відсутності представника міської ради, проти позовних вимог не заперечують. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . В підтвердження вказаної обставини до матеріалів справи додано копію свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 жовтня 2016 року Виконавчим комітетом Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис № 34 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на нерухоме майно, яке йому належало. Позивач відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 59), та свідоцтва про шлюб (а.с. 7) являється дочкою померлого [INFO] [PERSON] , а тому у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцем за законом першої черги. Спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ст. 1268 Цивільного кодексу України). Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Матеріали справи не містять доказів того, що позивач у відповідності до ст. 1269 Цивільного кодексу України подала нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини [PERSON] . Як вбачається із листа державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 20 вересня 2018 року №1004/02-14 (а.с. 11), позивач звернувся до нотаріуса лише із наміром подати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте таку заяву так і не подала. Тобто, позивач звернулася до нотаріуса лише через двадцять місяців після смерті [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом позивач зазначала про те, що вона пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вважала, що фактично прийняла спадщину адже мала на руках оригінали документів. Частиною 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини враховується те, що додатковий строк визначається лише у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Матеріали справи не містять доказі які свідчать про те, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, юридична необізнаність позивача, зазначена нею у позовній заяві як причина пропуску цього строку не є поважною причиною, оскільки не містить ознак об`єктивної, непереборної та істотної труднощі для подання заяви про прийняття спадщини. Матеріали справи не містять доказів того, що у позивача були перешкоди для подання відповідної заяви в нотаріальну контору в установлений законодавством строк. Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, обов`язок по доказуванню поважності причин пропуску встановленого законом України строку для прийняття спадщини покладається на позивача. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України, пропущений [PERSON] без поважних причин, а тому позов не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed