Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. [PERSON] є колишнім власником будинком, [PERSON] є членом сім'ї колишнього власника. Після укладення договору купівлі - продажу та реєстрації права власності, відповідачі до теперішнього часу не знялися з реєстраційного обліку. В будинку вони не проживають з дня укладення договору купівлі - продажу, їх місцезнаходження позивачу не відомо. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутність, просили суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу частки будинку від 06.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області Соловар В.І. та зареєстрованого за № 2358, [PERSON] належить 37/50 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд [ADDRESS] на земельній ділянці, загальною площею - 0,1000 га, кадастровий номер[NUMBER]. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.12.2018 року, будинок, позбавити правом користування яким позивач просить визнати відповідачів, окрім позивача, належить також на праві спільної часткової власності [PERSON]. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить частка житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, права користування яким він просить позбавити відповідачів. Згідно з довідкою, виданою Виконавчим комітетом Слов'янської міської ради від 24.09.2018 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 37/50 частин житлового будинку, що знаходиться у м. Слов'янську Донецької області по [ADDRESS], у вказаному будинку зареєстровані відповідачі, але фактично вони за цією адресою не проживають з вересня 2016 року. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на підставі ст. 141 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved