Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулось Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просили суд постановити рішення в силу якого, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 275341,27 грн. та судовий збір у розмірі 2753,41 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 10.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2006/0708/55-007. 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. В свою чергу, 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта банк» та ПАТ «Альфа -Банк»був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вищевказаних договорів відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2006/0708/55-07 від 10.07.2008 року. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов кредитного договору позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у сумі 33000,00 доларів США на строк по 10.07.2018 року включно. Відповідач зобовязався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 33000,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 26.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №2006/0708/55-007-Р-1, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. На виконання умов договору відповідачам була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим за ним утвориласяз аборгованість, яка станом на 10.01.2015 року становить 275341,37 грн., у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності №001647/15 від 07.07.2015 року у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявилися про день, час та місце слухання справи повідомлялися, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-226 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2006/0708/55-007. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі33000,00 доларів США на строк по 10 липня 2018 року включно. (а.с.5-11) 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, що підтверджується копією зазначеного договору від 25.05.2012 року. 15.06.2012 року між ПАТ «Дельта банк» та ПАТ «Альфа -Банк»був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, що підтверджується копією акту приймання передачі кредитних файлів №2. Згідно вищевказаних договорів відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2006/0708/55-07 від 10.07.2008 року. Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором належать ПАТ «Альфа-Банк». Банк свої зобовязання за кредитним договором перед відповідачем [PERSON] виконав повністю, надавши відповідачу кредит в сумі 33000,00 доларів США. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.3.1.1 [PERSON], зобов'язався починаючи з 11.08.2008 року здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2. договору, шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 471,55 доларів США у чітко встановлений договором термін 10 числа кожного місяця. (а.с.54) У зв'язку із порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 10.01.2015 року має заборгованість за кредитом 16902,61 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 266209,13 грн.; по відсотках 507,00 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 7985,04 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 30). Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею\~\~є\~\~неустойка,\~\~що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно\~\~виконаного\~\~грошового\~\~зобов'язання\~\~за\~\~кожен\~\~ день прострочення виконання. У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та кредитного договору йому було нараховано неустойку, яка станом на 10.01.2015 року становить: пеня- 72,84 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ складає 1147,20 грн. (а.с.30) Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON], 26.05.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки №2006/0708/55-007-Р-1(а.с.16) Відповідно до якого [PERSON] зобов'язалася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором №2006/0708/55-007. Згідно п. 2 договору поруки, поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобовязання усім належним йому майном та грошовими коштами. Відповідно до п.3 договору поруки відповідальність поручителя за цим договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з основним зобовязанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основним зобовязанням. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором утому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за кредитним договором №2006/0708/55-007 від 10.07.2008 року. У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Право банку на дострокове повернення кредиту передбачено п. 9.2 кредитного договору, відповідно до умов якого банк зобовязаний направити на адресу позичальників письмову вимогу про дострокове повернення кредиту. Так, 12.01.2015 року на адресу відповідачів було направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, де вимагалось повернення кредиту у строк протягом 30 днів з мометну надіслання вимоги, достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом і нараховані штрафні санкції. (а.с. 28) Однак, як вказує у тексті позову представник позивача, до теперішнього часу вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачами зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідачів заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору. Згідно з ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За правилами ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до частини другоїстатті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплату процентів належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Статтею \~ 60 ЦПК України \~ передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, заперечень щодо позовних вимог та доказів, які б спростовували доводи позивача, що є обовязком відповідно до положень ст.60 ЦПК України, суду не надали. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другоїсторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved