Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

До суду 05.09.2016 року надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовній заяві з врахуванням заяви від 29.11.2016 року просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона не проживає разом з відповідачем, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в свою чергу ухиляється від утримання спільної дитини, чим ставить позивача у скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти сплати аліментів в розмірі 1 000,00 грн., оскільки на даний час він не має постійного доходу. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача та відповідача, представника позивача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2015 року. Як пояснили сторони в судовому засіданні, на даний час справа про розірвання шлюбу знаходиться на розгляді в суді. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з свідоцтва про народження дитини, батьками зазначені - [PERSON] - батько та [PERSON] - мати. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Стаття 183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1). Відповідно до положень ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. А тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовними вимогами, тобто з 05.09.2016 року. Як пояснили сторони в судовому засіданні, сторони не проживають разом з квітня 2016 року та з цього ж часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дитини не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на її утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення ним повноліття в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, стан здоров'я дитини (суду не було надано доказів, що дитина перебуває на обліку та потребує постійного лікування), відповідач має на утриманні сина [PERSON], [INFO], не має постійного місця роботи та постійного доходу, враховуючи засади розумності та справедливості, позивач не довела суду, що вона витрачає в місяць на дитину понад 3 000,00 грн., визначає розмір аліментів в сумі 1 500,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] з моменту подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial