Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням квартирою № 61 в будинку № 34 по вул. Петровського в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області посилаючись на наступне: він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та за реєстрованого в реєстрі за № 390. В серпні 2014 року він належній йому квартирі зареєстрував відповідача [PERSON], за проханням останнього. Відповідач в належній йому квартирі не проживав, наміру користуватись належною йому квартирою не виявляв, ніяких дій по вселенню в дану квартиру не вчиняв, хоч він ніяких перешкод йому в цьому не чинив. Незважаючи на те, що відповідач не має наміру вселятись та проживати в його квартирі, він в добровільному порядку з реєстраційного обліку з його квартири не знімається, чим порушує його право власності. Так як він змушений сплачувати за нього комунальні платежі, нести додаткові витрати по утриманню квартири. Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою він не має можливості, так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог, представник головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явився подавши заяву про слухання справи у відсутність його представника. Щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 390. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином судом встановлено, що на підставі вищевказаних документів у позивача [PERSON], виникло право власності на квартиру [ADDRESS]. У зазначеній вище квартирі з серпня 2014 року і по цей час зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується даними домової книги. З пояснень позивача судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в належній йому будинку за його проханням тимчасово, так як на той час йому потрібна була реєстрація місця проживання в м. Верхньодніпровську. За період з моменту реєстрації та до теперішнього часу відповідач наміру користуватись належною позивачу квартирою не виявляв, ніяких дій по вселенню в дану квартиру не вчиняв Факт не проживання відповідача в квартирі 61в будинку № 34 по вул. Петровського в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області підтверджується актом депутата Верхньодніпровської міської ради. Так, згідно акта депутата Верхньодніпровської міської ради встановлено, що в квартирі [ADDRESS] [PERSON], не проживає, що підтверджується показаннями сусідів. Факт не проживання відповідача в належній позивачу квартирі п підтверджується також показаннями свідків [PERSON]А,. та [PERSON] Так свідок [PERSON]А,. в судовому засіданні пояснила. що вона є сестрою позивача. Зі слів брата їй відомо, що в його квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] Але останній в даній квартирі не проживає. Вона досить часто буває в квартирі брата та ніяких сторонніх осіб там не бачила. В даній квартирі взагалі ніхто не живе і вона навідує дану квартиру. Свідок [PERSON]В,. в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з позивачем. Добре знає позивача та часто з ним спілкується. Йому відомо, що в квартирі позивача ніхто не проживає. Він кожного дня проходить повз дану квартиру і ніколи не бачив там ні світла, ні, щоб хтось заходив чи виходив з даної квартири . Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], з серпня 2014 року., за місцем своєї реєстрації не проживає. Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивача на його прохання, він не є членами сім'ї позивача та договорів найму житлового приміщення з ним не укладав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивача понад шість місяців.Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивача на його прохання, відповідно він не є членом сім'ї позивача та договорів найму житлового приміщення з ним не укладав. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача та членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, такою що втратила право на користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи більше встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідачі не проживає в [INFO] з серпня 2014 року, тобто понад шість місяців. Доказів того, що відповідач має право власності на даний будинок суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування дани житловим приміщенням, як відсутній в ньому без поважних причин понад шість місяців. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 61 в будинку № 34 по вул.. Петровського в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування квартирою № 61 в будинку № 34 по вул.. Петровського в м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області. Відповідно в задоволенні позовних вимог щодо зобов'язання відповідача знятись з реєстраційного обліку в належній позивачу квартирі задоволення не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 551 грн., 20 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об'ємі.

Outcome: partial