Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: визнати правомірними його дії щодо відмови в наданні пояснень через ненадання для ознайомлення скарги, в якій він звинувачується в допущенні порушень, доповідної записки, яка нібито вказані порушення підтверджує та документів, на яких вказані скарга та доповідна ґрунтуються; визнати незаконними та скасувати наказ №1064 від 16 грудня 2016 року про накладення стягнення начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі [PERSON] В обґрунтування позову вказує, що працює начальником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі. 16 грудня 2016 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Позивач вказує, що описова частина наказу не містить визначення дисциплінарного проступку, який вчинив позивач, а зазначено лише, що «порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового закону, грубо порушив право застрахованого [PERSON] на санаторно-курортне лікування». Потерпілий [PERSON], скарга якого стала причиною притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, є одним з багатьох потерпілих, що обслуговуються відділенням, однак вимагає привілеїв, які не передбачені законом. Згідно консультативних висновків ЦМСЕК МОЗ України в індивідуальну програму реабілітації інваліда [PERSON] внесено потребу санаторно-курортного лікування за наслідками виробничої травми - в санаторіях кістково-мязового профілю, за наслідками захворювання з дитинства - в закладах спинального профілю. Житомирською спеціалізованою міжрайонною травматологічною МСЕК всупереч пункту 2.3 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування, затвердженого Постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49, за яким потерпілі згідно висновку МСЕК забезпечуються путівками санаторно-курортного лікування за наслідками виробничої травми. У висновку вищестоящої МСЕК, встановлено та відображено в акті огляду від 08 квітня 2015 року серії ААА №264280 щорічне надання потерпілому санаторно-курортного лікування спинального профілю за рахунок Фонду. 11 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся з заявою про надання путівки, відповідно до накладної (вимоги) №48 від 03 листопада 2016 року відділенням отримано путівку в санаторій «Куяльник», один екземпляр якої в цей же день за актом №8 вручено потерпілому [PERSON] 03 листопада 2016 року начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON] направив подання про притягнення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 14 грудня 2016 року головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON] повідомила позивача про те, що [PERSON] поскаржився на його неправомірні дії. 14 грудня 2016 року позивачем було повідомлено [PERSON] про вказану ситуацію, вказано не вважати доповідну записку поясненнями. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовні заяві, у подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що обовязком позивача є організація діяльності спрямованої на розроблення та здійснення заходів щодо реабілітації потерпілих на території Коростишівського та Брусилівського районів. Одним з основних завдань відділення є відновлення здоровя та працездатності потерпілих на виробництві від нещасних випадків або професійних захворювань, проведення їх соціальної реабілітації. 07 листопада 2016 року [PERSON] поскаржився на зневажливе ставлення до нього начальника відділення [PERSON] та порушення останнім його прав на санаторно-курортне лікування. 09 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду надійшло подання начальника управління [PERSON] про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи [PERSON] на санаторно-курортне лікування. Останній відповідно до довідки МСЕК для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за ф. 070/0 226/114 потерпілому [PERSON] було рекомендовано санаторій спинального профілю. 11 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до відділення з відповідною заявою щодо отримання путівки до санаторію спинального профілю. Заява не була задоволена начальником відділення, жодних письмових обґрунтувань відмови у наданні санаторно-курортного лікування застрахованій особі [PERSON] не було надано. Начальник відділення [PERSON] порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового Закону, грубо порушив право застрахованого [PERSON] на санаторно-курортне лікування згідно висновку МСЕК, передбачене ч. 3 та ч. 4 ст. 42 базового Закону, а також пункти 2.2, 2.5, 2.6, 3.1 та 3.2 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затвердженого постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49, а також свої посадові обовязки, передбачені Посадовою інструкцією та Положенням про відділення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що 11 жовтня 2016 року [PERSON] написав заяву та подав до відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі, в якій просить надати йому путівку до санаторно-курортного закладу спинального профілю до міста Славянськ згідно до довідки МСЕК №226/114. 03 листопада 2016 року [PERSON] путівку отримав до санаторію «Куяльник». З 15 листопада 2016 року по 25 листопада 2016 року позивач перебував у відпустці, що підтверджується копією наказу №112-в від 31 жовтня 2016 року та копією табелю обліку робочого часу за листопада 2016 року. 24 жовтня 2016 року [PERSON] було написано скаргу, яка зареєстрована 07 листопада 2016 року, з зазначенням порушень начальником відділення [PERSON] його прав як інваліда першої групи від нещасного випадку на виробництві. 03 листопада 2016 року начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області директору виконавчої дирекції Фонду було направлено дане звернення. 07 листопада 2016 року начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області директору виконавчої дирекції Фонду було надіслано лист, у якому зазначено, що після неодноразових звернень [PERSON] до відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі, начальник відділення [PERSON] відповів потерпілому, що йому путівку він не дасть без письмового розпорядження виконавчої дирекції Фонду. [PERSON] звернувся зі скаргами до виконавчої дирекції Фонду та управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області. На підставі цього був виданий наказ управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області від 03 листопада 2016 року №241 «Про надання путівки для санаторно-курортного лікування інваліду внаслідок нещасного випадку на виробництві [PERSON] І.», яким було зобовязано [PERSON] видати санаторно-курортну путівку в ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова». 03 листопажа 2016 року путівка була вручена потерпілому на виробництві [PERSON], на підставі якої потерпілий придбав квитки на потяг №105 сполученням Київ-Одеса на 08 листопада 2016 року, а вже 07 листопада 2016 року начальник відділення [PERSON] телефонує потерпілому на виробництві [PERSON], що поїздку він відміняє, так як він буде оскаржувати висновок МСЕК про право потерпілого на санаторно-курортне лікування. [PERSON] вже перебував з 07 липня 2015 року по 16 серпня 2015 року в санаторії ДП «Санаторно-курортний центр «Словянський курорт» відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА №117981 від 08 грудня 2014 року. [PERSON] як посадова особа не оскаржував дану довідки, до МСЕК не звертався. 14 грудня 2016 року директор виконавчої дирекції Фонду направив листа з проханням відібрати у начальника відділення [PERSON] письмові пояснення на імя директора щодо причин порушення ним прав [PERSON] 14 грудня 2016 року складено акт про відмову [PERSON] надавати пояснення. 16 грудня 2016 року директором виконавчої дирекції Фонду було видано наказ №1064 про накладення стягнення на начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Коростишів Житомирської області. Відповідно до даного наказу начальник відділення [PERSON] грубо порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового Закону, грубо порушив право застрахованого [PERSON] на санаторно-курортне лікування згідно висновку МСЕК, передбачене ч. 3 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», а також пункти 2.2, 2.5, 2.6, 3.1 та 3.2 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затвердженого постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49. Начальник управління [PERSON] підтвердив обставини, викладені у скарзі [PERSON] та наголосив на систематичному порушенні вимог чинного законодавства [PERSON] , у звязку з чим 03 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду було направлено подання управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділення [PERSON] за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи [PERSON] на санаторно-курортне лікування. 03 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду було направлено подання управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділення [PERSON] за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи [PERSON] на санаторно-курортне лікування. Начальник відділення [PERSON] надати письмові пояснення про причини неналежного виконання ним своїх трудових обовязків відмовився, про що було складено відповідний акт. За порушення трудової дисципліни начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області [PERSON] оголошено догану. Суд не приймає як доказ акти від 03 вересня 2014 року та 07 листопада 2014 року, оскільки це не стосується предмета доказування. 02 листопада 2016 року позивачем було направлено директору виконавчої дирекції Фонду службову записку з приводу неправомірного визначення потреби у забезпеченні [PERSON] санаторно-курортним лікуванням у санаторіях спинального профілю. Представник відповідача у письмових запереченнях на позовну заяву вказує, що крайній день поселення потерпілого до санаторію мав бути 15 листопада 2016 року, однак суд не приймає даних тверджень, оскільки договором №61003-12 щодо закупівлі послуг лікувальних закладів (санаторно-курортні послуги) від 10 травня 2016 року визначено, що договір діє до 31 грудня 2016 року та в будь-якому випадку протягом граничного строку санаторного-курортного лікування інваліда, зазначеного в путівці. Постановою №49 від 31 жовтня 2007 року Правління Фонду було затверджено Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування. [PERSON] у відповідно до положень пунктів 2.2, 2.5 та 3.1 даного Положення надав необхідні документи для отримання путівки. Однак, всупереч вимогам пунктів 3.1, 3.2, 4.1 Положення начальником відділення [PERSON] не забезпечено належне та своєчасне отримання потерпілим путівки. Згідно диспозиції статті 147? Кодексу законів України про працю дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження i призначення на посаду) даного працівника. 07 листопада 2016 року на адресу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України надійшла скарга потерпілого на виробництві [PERSON] на дії та бездіяльність начальника відділення. Враховуючи положення статті 148 Кодексу законів України про працю та перебування позивача у відпустці протягом 11 календарних днів з 15 листопада по 25 листопада 2016 року, дисциплінарне стягнення було застосовано у межах визначеного законом строку. Згідно положень частини 1 статті 147 Кодексу законів України про працю дисциплінарні стягнення застосовуються до працівника за порушення трудової дисципліни. Відповідно до частини 2 статті 149 Кодексу законів України про працю за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. У відповідності до положень частини 3 та 4 статті 149 Кодексу законів України про працю при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку. Таким чином, суд вважає, що відповідачем застосовано дисциплінарне стягнення відносно позивача у відповідності до положень законодавства з урахуванням обставин, зазначених в статті 149 Кодексу законів України про працю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed