Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернувся [PERSON] з позовом до судді Київського районного суду м. Одеси Огренич Ірини Василівни, головного лікаря Медичного реабілітаційного центру «Одеський» Полуляха Руслана Анатолійовича, Київського районного суду м. Одеси про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди та штрафу. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2019р. позовну заяву [PERSON] про захист честі та гідності та стягнення моральної шкоди без руху. Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~03.09.2019р. цивільну справу за позовом [PERSON] до судді Київського районного суду м. Одеси Огренич Ірини Василівни, головного лікаря Медичного реабілітаційного центру «Одеський» Полюляха Руслана Анатолійовича, Київського районного суду м. Одеси про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди та штрафу направлено за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2019р. передано цивільну справу за позовом [PERSON] до судді Київського районного суду м. Одеси Огренич Ірини Василівни, головного лікаря Медичного реабілітаційного центру «Одеський» Полюляха Руслана Анатолійовича, Київського районного суду м. Одеси про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди та штрафу до Одеського апеляційного суду для вирішення питання визначення підсудності. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2019р. визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до судді Київського районного суду м. Одеси Огренич Ірини Василівни, головного лікаря Медичного реабілітаційного центру «Одеський» Полюляха Руслана Анатолійовича, Київського районного суду м. Одеси про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди та штрафу Малиновському районному суду м. Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019р. справу передано до розгляду судді Мазун І.А. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2019р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до судді Київського районного суду м. Одеси Огренич Ірини Василівни, Київського районного суду м. Одеси щодо захисту честі, гідності та стягнення з судді Київського районного суду м. Одеси моральної шкоди та штрафу. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 19.12.2019р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до головного лікаря\~ Медичного\~реабілітаційного центру\~«Одеський» Полуляха\~Руслана Анатолійовича про захист честі, гідності, стягнення моральної шкоди. Згідно позовних вимог позивач просить зняти з нього ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України, як застосовану до нього кримінально-корупційно, знявши з нього тавро «Ідіот», а відповідачу головному лікарю Центру медичної реабілітації воїнів АТО-ОСС «Одеський» [PERSON] затвердити законне тавро «Судимий». Свої\~\~вимоги\~\~мотивує тим, що\~\~на нього здійснено поширення письмово наклепів і корупції, накладено тавро «Ідіот». В ухвалі суду Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2017р. з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України його позовні вимоги залишено без розгляду, за заявою його адвоката, якого вважає іудою, оскільки наміру залишати свій позов без розгляду у нього не було та яка була скасована постановою апеляційного суду Одеської області від 28.02.2018р. була скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку позивача ухвала суду від 12.12.2017р. є сфабрикованою і таким чином до нього застосовано тавро «Ідіот», яке він хоче скасувати та до відповідача слід застосувати законне тавро «Судимий». Позивач в судове засідання не з`явися, проте надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив слухати справу за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив на позовну заяву та просив суд відмовити в позові зважаючи на наступне. [PERSON] у позовній заяві жодним чином не зазначаються правові підстави, які б порушували його честь, гідність і, як наслідок, стягнення моральної шкоди. Позовна заява ґрунтується лише на особистих міркуваннях [PERSON] . Позовні вимоги щодо порушення честі та гідності [PERSON] обґрунтовуються лише на його особистій незгоді з Рішенням Київського районного суду м. Одеси та на відмові йому щодо вимог про надання персональної інформації стосовно домашньої адреси лікаря [PERSON] , що не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] , судом. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У відповідності до ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Згідно зі ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Матеріали справи містять копії відповідних судових рішень, в яких власноручно позивачем здійснено римарки, підкреслення та дописані ручкою певні вирази, міркування та його домисли. (а.с. 19,20,21-22, 23 на звороті, 76 на звороті, 77 на звороті,89,90) Крім того, позивачем надіслано на адресу суду копії відзиву наданого відповідачем, з ремарками висловлених на тексті відзиву, з посиланнями на наклепи та кримінальні злочини. (а.с. 91) Статтею 201\~ЦК України\~передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Згідно із\~статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема,\~\~для захисту репутації чи прав інших осіб. Відповідно до\~статті 68 Конституції України\~кожен зобов`язаний неухильно додержуватися\~Конституції України\~та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань кореспондує обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Відповідно до статей\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.\~\~ У відповідності до норм ЦК України\~фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно зі\~статтею 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або)\~моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Наведені у частині першій статті\~277\~та 280 ЦК України\~способи захисту є самостійними способами правового захисту, закон не передбачає похідного характеру вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та не обумовлює\~\~стягнення моральної шкоди вирішенням судом питання щодо спростування недостовірної інформації. Відповідно до\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з приниженням честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно зі статтями\~94,\~277 ЦК України, частиною четвертою\~статті 32 Конституції України, статтею 10 Конвенції кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію. Відповідно до частини першої\~статті 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі\~статтею 297 ЦК України\~кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Главою 22 Цивільного кодексу України визначено перелік особистих немайнових прав фізичної особи, серед яких право на повагу до гідності та честі (стаття 297 ЦК України) та право на недоторканість ділової репутації (стаття 299 ЦК України). Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві. Згідно із статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Відповідно до ст.ст. 23, 280 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її особистого немайнового права, зокрема, у разі приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» 27.02.2009 року № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Однак позивачем не надано суду доказів, що відповідачем чи будь-якою іншою особою на підставі ст.207 ч.1 п.5 ЦПК України до нього застосовано кримінально-корупційне тавро «Ідіот», тим самим було порушено його особисті немайнові права. Крім того, вимога позивача, щодо затвердження головному лікарю Центру медичної реабілітації воїнів АТО-ОСС «Одеський» [PERSON] Р.А. законного тавра «Судимий», є неприпустимим оскільки та протирічить принципам законодавства та Конституції України. Судом не встановлено, будь-яких зазіхань на честь та гідність позивача. Отже, позовна вимога про стягнення моральної шкоди теж задоволенню не підлягає, оскільки відсутні підстави для застосування положень ст. 280 ЦК України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Outcome: dismissed