Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с. 1- 18). Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, прохає: - визнати право власності на автомобіль [NUMBER], свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу серії САО 853698 виданий ВРЕР № 3 ГУМВС України - 19.04.2013 року за - [PERSON]; - зняти арешт з автомобілю [NUMBER], свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу серії САО 853698 виданий ВРЕР № 3 ГУМВС України - 19.04.2013 року, який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 40921814 виданою 27.11.2013 року Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 42917176 виданої 22.09.2014 року Орджонікідзевським ВДВС ХМУЮ. Позовні вимоги, обґрунтовує тим, що 21.09.2013 року, він придбав у [PERSON] автомобіль марки Honda Accord, легковий седан В, державний номерний знак [NUMBER], на який видано свідоцтво по реєстрацію транспортного засобу серії САО 853698, що підтверджується розпискою [PERSON] від 21.09.2013 року. Угода була оформлена видачею мені - [PERSON] - [PERSON], генеральної довіреності, оформленою нотаріально та розпискою відповідача про оформлення від мене грошових коштів у розмірі 14\~000 доларів США за проданий автомобіль , та актом прийому передачі грошових коштів у розмірі 14\~000 доларів США. [PERSON] вказує про те, що з часу покупки він постійно користувався вказаним автомобілем, проводив технічний огляд, укладав договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, проводив ремонт транспортного засобу У 2016 році він звернувся до Реєстраційного сервісного центру МВС України в Хакрівській області з метою провести відповідну перереєстрацію автомобіля та дізнався про неможливість здійснення операції у звязку з тим, що транспортний засіб перебуває у розшуку за постановою ВП № 40921814 про розшук майна боржника від 14.08.2014 року винесеною Головним державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ. У звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання відповідачі [PERSON] [PERSON] та представник ПАТ «КБ «Надра» не зявились, про дату, місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомили, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Представник КБ «ПриватБанк», не зявився, про дату, місце і час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду до суду не надходило. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області, пояснив про те, що відповідно до електронної бази НАІС ДДАІ МВС України, легковий автомобіль марки Honda Accord, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JHMCL76407C2032411тип транспортного засобу легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 19 квітня 2013 року ВРЕР № 3 ГУМВС Харків, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СА0853698 належить громадянину [PERSON], [INFO]. Пояснив, що оскільки на теперішній час на транспортний засіб накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій та автомобіль оголошено у розшук, тому РССЦ МВС в Харківській області немає права самостійно змінювати Порядок реєстрації транспортних засобів. Представник Орджонікідзевського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, проти задоволення позову заперечував, про що, надав відповідні письмові пояснення. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії довіреності від 21 вересня 2013 року про те, що [PERSON] уповноважує [PERSON] експлуатувати то розпоряджатися, з правом продажу, міни, оренди, найму, позички, доручення та страхування, а також експлуатувати та слідкувати за технічним станом і проводити ремонт належного [PERSON], автомобіль марки Honda Accord, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JHMCL76407C2032411 тип транспортного засобу легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 19 квітня 2013 року ВРЕР № 3 ГУМВС Харків, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СА0853698 (а.с.8) Згідно копії розписки від 21 вересня 2013 року [PERSON], який є повіреною особою [PERSON], продав автомобіль марки Honda Accord, 2006 року випуску [PERSON], який в свою чергу передав грошові кошти у розмірі - 14000 доларів США, в рахунок придбаного автомобілю (а.с. 9) Відповідно до копії акту прийому передачі, посвідчується, що [PERSON] були прийняті грошові коти у розмірі 14\~000 доларів США від [PERSON], в рахунок продажу автомобілю марки HondaAccord, 2006 року випуску. Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15 серпня 2016 року постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області № 40921814 від 27 листопада 2013 року накладено арешт на легковий автомобіль марки HondaAccord, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JHMCL76407C2032411тип транспортного засобу легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 19 квітня 2013 року ВРЕР № 3 ГУМВС Харків(а.с. 12-13). Згідн ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Виходячи зі змістуст. 328 ЦК Українидіє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 1ст. 205 ЦК Українизаконодавчо визначено дві форми вчинення правочину: усно або в письмовій формі, та сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1ст. 207 ЦКправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимогст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей. Таким чином, виходячи зі змістуст. 655 ЦК України, істотними умовами договору купівлі-продажу є предмет договору та ціна. Відповідно дост. 203 ЦК Українизміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно вимог передбачених статтями 237,244,245 ЦК довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана, або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно дост. 334 ЦК Україниправо власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль та правовстановлюючі документи на нього були передані позивачу продавцем і до сьогодні автомобіль перебуває у його володінні. Отже, позивач набув право власності на вказаний автомобіль на законних підставах, а не здійснення реєстрації транспортного засобу не може розцінюватися як порушення, яке вплинуло на законність підстав набуття права власності на автомобіль. Також судом встановлено, що постановою державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області № 40921814 від 27 листопада 2013 року накладено арешт на легковий автомобіль марки Honda Accord, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № JHMCL76407C2032411тип транспортного засобу легковий седан-В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований 19 квітня 2013 року ВРЕР № 3 ГУМВС Харків. Згідно ч. ч. 1, 2ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 2ст. 386 ЦК Українивласник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно дост. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановленихобставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: approved