Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-09 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася [PERSON] із позовною заявою, в якій просить на підставі ст.ст. 4, 5, 19, 164, 165, 166, 171, 180, 184, 191 СК України позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що діти постійно проживають з нею та відповідно перебувають на її повному утриманні. 06.04.2020 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В подальшому, після укладення 18.07.2020 повторного шлюбу позивач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Вказує, що біологічний батько дітей з 2015 року , тобто протягом останніх шести років свідомо ухиляється від вищевказаного свого обов`язку по утриманню синів та виявляє повну байдужість щодо їх щоденного виховання та майбутнього, не бере будь-якої участі у їх вихованні. Раніше також ніколи не відвідував дітей ні в дитячому садочку, і пізніше у школі та гуртках, тобто протягом тривалого часу відповідач не проявляв щодо синів будь-якої батьківської уваги і турботи та свідомо самоусунувся від їх виховання. При цьому , біологічний батько також навіть і не намагалась зробити цього. Зокрема, вказує, що згідно з характеристикою від 29.10.2020, яка видана ліцеєм № 4 ім. Л.Українки Дрогобицької міської ради, за місцем навчання молодшого сина [PERSON] , батько навчанням сина не цікавився і батьківські збори ніколи не відвідував. Позивач вказує, що аналогічне ставлення відповідача було і до їх старшого сина [PERSON] . Не цікавився під час хвороби дітей станом їх здоров`я, розвитком та інтересами. При тому, старший син [PERSON] та молодший [PERSON] перебувають на „Д обліку в Дрогобицькій міський поліклініці з приводу наявних у них захворювань, що підтверджується відповідними виписками лікаря-спеціаліста за №№ 330, 331 від 21.10.2020. Вважає, що таким ставленням відповідач демонстрував свою повну байдужість щодо своїх дітей. Позивач вказує, що з її сторони будь-яких перешкод для зустрічей відповідачу з дітьми ніколи не створювалось, однак всі турботи з вихованням та забезпеченням та лікуванням синів були покладені виключно на неї. Тим самим, наголошує, що колишній чоловік тривалий час фактично своєю поведінкою та подальшим відношенням, як до неї так і синів, психологічно травмував дітей. Як наслідок у дітей поступово сформувалось почуття відчуження до відповідача. Постійні переслідування та публічні образи в її адресу призвели до того, що позивач була вимушена неодноразово звертатися з письмовими скаргами в правоохоронні та судові органи щодо протиправної поведінки відповідача. Зокрема, 17.07.2020 було ухвалено рішення Дрогобицького міськрайонного суду і яким щодо колишнього чоловіка [PERSON] була частково задоволена її заява про видачу обмежувального припису, а саме: останньому було заборонено на чотири місяці перебувати за адресою її постійного проживання та реєстрації (перебування), наближатися на відстань, ближчу 100 метрів, до місця мого проживання (перебування) та особисто і через третіх осіб переслідувати та розшукувати позивача, якщо вона за власним бажанням перебуваю невідомому йому у місці. Рішення набрало законної сили. Окрім цього, останній його не виконував і як наслідок 19.09.2020 щодо відповідача розпочалось досудове розслідування з приводу вчинення ним кримінального правопорушення за ст. 309-1 КК України і матеріали були скеровані до суду. В подальшому, оскільки відповідач щиросердечно розкаявся у скоєному, повністю визнав свою вину ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 09.03.2021 був звільнений від кримінальної відповідальності та переданий на поруки за клопотанням громадської організації за умови, що він протягом одного року виправдає довіру і не буде вчиняти нових правопорушень. Також до останнього судового рішення відповідач неодноразово попереджався за фактами своєї антигромадської поведінки та ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 184 КУпАП, що підтверджується мотивувальною частиною письмового висновку третьої особи у справі про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. 11.12.2020 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду дію обмежувального припису щодо [PERSON] було продовжено ще на строк чотири місяці. Окрім цього, вказує, що ініціатива звернутися з даними позовними вимогами до суду про позбавлення батьківських прав належить старшому синові з тих підстав, що його батько своєї поведінкою та відношенням постійно психологічно травмував його і це призводило до нервових зривів. Все це відбувалося в присутності молодшої дитини, що також вкрай негативно впливало на його виховання, психічний стан та розвиток. В телефонних розмовах зі старшим сином відповідач розповідав про наміри фізично розправитись з позивачем. Вказує, що внаслідок такого відношення відповідача до своїх дітей, останні заявили на засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 25.03.2021 про те, що стосунки з відповідачем постійно погіршуються і заявили про своє бажання позбавити батька [PERSON] батьківських прав стосовно них, як дітей. Наголосили також на ту обставину, що не мають наміру та бажання бачитись та спілкуватись зі своїм батьком саме через його негативне ставлення і насилля до позивача і особисто до них. Як наслідок, перевіривши всебічно її доводи, зібравши необхідні письмові матеріали та докази невиконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, її заява про доцільність позбавлення останнього батьківських прав була задоволена. Вказує, що відповідачу до цього надавалась можливість з метою запобігання позбавлення батьківських прав змінити свою поведінку та відношення до синів. Зокрема, 29.12.2020 на засіданні комісії служби у справах дітей виконкому Дрогобицької міської ради Коту А.М. надавався для цього трьохмісячний термін. Однак жодних висновків останніх для себе не зробив і ситуація на краще не змінилася. Згідно з витягом з рішення № 132 від 20.04.2021 „Про вирішення питань, пов`язаних із захистом прав дітей висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] стосовно його двох дітей був затверджений, зокрема, підставою є свідоме та тривале ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків по їх вихованню. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував. Вказав, що з 2006 року по 2020 рік офіційно працював вахтовим методом, а на даний час працює за кордоном, у зв`язку з чим бачився з дітьми та брав участь у їх вихованні періодично, коли бував в місці свого проживання у м. Дрогобич. Вказує, що надавав та продовжує надавати дітям допомогу у вигляд грошового забезпечення та подарунків. Заборгованості по сплаті аліментів немає, а долучені до матеріалів позовної заяви характеристики зі школи не підтверджують його відношення до дітей, адже в силу того що він довший час працює за кордоном, а тому не має можливості бути присутнім на батьківських зборах з поважних причин. Крім того, вказує, що позивач своєю агресивною поведінкою не дає йому можливості бачитись з дітьми, зокрема 17.07.2020 було ухвалено рішення Дрогобицького міськрайонного суду і яким щодо нього задоволена заява про видачу обмежувального припису, що не дає йому можливості бачитись з дітьми та брати участь у їх вихованні. З врахуванням того, що він проживає окремо від дітей, та те, що позивач чинить йому перешкоди в побаченнях з дітьми, вказує, що не має можливості повноцінно брати учать у вихованні дітей. Покликання позивача на те, що він притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 309-1 КК України не відповідає дійсності. Вважає, що позивач не довела належними доказами відсутність його зацікавленості дітьми, а висновок органу опіки та піклування не ґрунтується на дійсних обставинах справи, покликання позивача третьою особою не досліджувались, висновок ґрунтується виключно на твердження позивачки. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Вказала, що відповідач не утримує дітей, не займається їх вихованням, не водив на гуртки, бачачи їх на вулиці, ігнорує їх. Вказує, що відповідач жорстоко поводився з дітьми, з 2015 року не цікавиться ними. Вдарив сина в груди. На запитання головуючого судді, чи звертались до органів Національної поліції щодо даних фактів, відповіла, що ні. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував. Вказав, що надає кошти на утримання дітей, заборгованості зі сплати аліментів немає. На твердження позивача, що він вдарив в груди старшого сина, відповів, що відштовхнув його, оскільки син виривав у нього телефон. Щодо показань молодшого сина, що він його прив`язував до парти, пояснив, що такий факт дійсно мав місце, проте він його фіксував для того, щоб у сина була рівна осанка. Розказав, що купував спортивний інвентар для дітей, велосипед старшому сину. У 2019 році возив дітей на море, у 2017 році перебували на [PERSON] . Просив у задоволенні позову відмовити, оскільки хоче піклуватись про дітей. Представник третьої особи в судовому засіданні просив позов задовольнити. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що є батьком позивача. Вказав, що [PERSON] не утримував дітей, що він сам возив їх до школи та садочка, купив внуку [PERSON] велосипед. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні щодо відомих їй обставин пояснила, що внуки їй розказували, що коли батько проживав спільно з мамою, бив її, почав бити, коли дитині було 1,5 роки. Дід водив внуків до школи, садочок, на літніх канікулах діти постійно були з нею. Розказала, що відповідач ніколи не давав коштів на утримання дітей, лише один раз купив молодшому сину футбольний одяг і дав трохи грошей на велосипед. На запитання головуючого судді, чи звертались до органів Національної поліції щодо даних фактів, відповіла, що ні. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка малолітній [PERSON] в присутності представника органу опіки та піклування [PERSON] пояснив, що коли батько жив з ними, він був постійно п`яний, починав бити маму, його прив`язував до стільця. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній [PERSON] в присутності представника органу опіки та піклування [PERSON] пояснив, що коли батько жив ними, постійно вживав алкогольні напої. Весь час проводив в гаражі. Розказав, що батько хотів, що брат вивчив математику, а тому прив`язав його до стільця. Розказав, що сам збирав гроші на велосипед, батько йому його не купував. Щодо повідомленого позивачем факту, що відповідач його бив в груди, пояснив, що батько збирав компромат на мати і коли він знімав на мобільний телефон маму, то він хотів забрати у батька телефон, проте той його вдарив в груди. Також вказав, що якось батько його вдарив по голові іграшковим мечем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. П. 3 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він жорстоко поводяться з дитиною. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. П. 4 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він є хронічними алкоголіками або наркоманами. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. У ч. 1 ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі „Хант проти України від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні по справі „Мамчур проти України від 16.07.2015 (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100). Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 08.04.2020 у справі № 645/731/18, від 29.01.2020 у справі № 127/31288/18, від 29.01.2020 у справі № 643/5393/17, від 17.01.2020 у справі № 712/14772/17, від 25.11.2019 у справі № 640/15049/17, від 13.03.2019 у справі № 631/2406/15-ц, від 24.04.2019 у справі № 331/5427/17. Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (до укладення шлюбу прізвище „ [PERSON] ), який зареєстровано 04.09.2004 Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 375. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.04.2020 по цивільній справі № 442/1104/20 позов [PERSON] задоволено; розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.09.2004 Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 375; прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу залишається без змін; стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 840 грн 80 к. З характеристики [PERSON] , [INFO] , учня 8-В класу ліцею № 4 імені Лесі Українки, вбачається, що [PERSON] навчається у ліцеї № 24 з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, активний та працьовитий учень. Має навчальні досягнення достатнього рівня. На уроках завжди активний. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень завжди ставиться сумлінно. Бере активну участь у роботі учнівського самоврядування. Комунікабельний, веселий та товариський. Завжди готовий допомогти, має свою власну точку зору. Користується повагою серед однокласників. На зауваження реагує адекватно. За час навчання у школі на батьківські збори завжди приходила тільки мати. Матір завжди цікавиться та приділяє належну увагу вихованню сина. З характеристики учня 4-В класу ліцею № 4 імені Лесі Українки Дрогобицької міської ради [PERSON] , [INFO] , від 29.10.2020 вбачається, що [PERSON] навчається в ліцеї № 4 з першого класу. Зарекомендував себе як працелюбний учень. Володіє добре розвинутим усним мовленням. Рівень розвитку пам`яті достатній. Логічне мислення розвинуте слабше. Увага нестійка. Навчальні досягнення на достатньому рівні. Любить природу, часто готує цікаві навчальні проекти з природознавства та читання. [PERSON] добре фізично розвинутий. Займається спортом. Відвідує секції плавання та футболу. Часто приймає участь у змаганнях з футболу. [PERSON] скромний, урівноважений, товариський. Свідомо виконує правила поведінки. Має багато друзів і підтримує дружні стосунки з однокласниками. Користується серед них авторитетом. Доручення вчителя виконує своєчасно і старанно. Завжди готовий прийти на допомогу всім, хто її потребує. Акуратний, послушний, болісно реагує на невдачі. Вміє керувати своїми бажаннями і емоціями. Багато уваги вихованню сина приділяє мама. [PERSON] завжди добре доглянутий. Має все необхідне для навчання і виховання. Мама постійно цікавиться успіхами сина, відвідує батьківські збори, свята, які відбуваються у класі, спортивні змагання з участю [PERSON] . Батько навчанням сина не цікавиться. На батьківських зборах ніколи присутнім не був. З характеристики з місця проживання на [PERSON] , [INFO] , яка проживає по [ADDRESS] , виданої головою ОСББ „Добробут-2 09.11.2020 вбачається, що за весь час проживання за даною адресою [PERSON] зарекомендувала себе з позитивної сторони. Добрі стосунки у спілкуванні з сусідами та з мешканцями будинку в цілому. Бере активну участь в роботі ОСББ „Добробут-2. В конфліктних ситуаціях з сусідами не помічена, а навпаки дружелюбна і по можливості надасть допомогу. Відповідно до рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2020 по цивільній справі № 442/7844/20, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 13.05.2021 заяву задоволено частково; продовжено дію обмежувального припису щодо [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого по [ADDRESS] , на строк чотири місяці, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: 1. Заборонити [PERSON] перебувати за місцем постійного проживання та реєстрації (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 2. Заборонити [PERSON] наближатися на відстань, ближчу 100 метрів, до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; в іншій частині заяви відмовлено. З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.11.2020 вбачається, що до ЄДР 19.09.2020 внесено відомості за № 12020145110000212 за ст. 390-1 КК України по факту невиконання [PERSON] обмежувального припису, виданого стосовно нього. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.03.2021 по справі № 442/7575/20 звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України у зв`язку з передачею його на поруки колективу ГО „Правова автодопомога за умови, якщо він протягом одного року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку; кримінальне провадження № 12020145110000212 про обвинувачення [PERSON] за ст. 390-1 КК України закрито. Відповідно до висновку про визначення способу участі у вихованні дітей відділу-служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 10.11.2020 № 707 вирішено надати можливість батькові, [PERSON] , бачитись та проводити час з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] : щосереди з 17:00 год. до 18:00 год. та щонеділі з 12:00 год. до 15:00 год. в громадських місцях Львівської області, за бажанням та згодою дітей, без присутності матері дітей. 26.04.2021 видано Висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , 1982 р.н., стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно якого орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , 1982 р.н., стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 20.04.2021 № 132 „Про вирішення питань, пов`язаних із захистом прав дітей затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , 1982 р.н., стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. У ч.ч. 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не\~погоджується з\~висновком органу\~опіки та\~піклування про\~доцільність позбавлення\~відповідача батьківських\~прав,\~оскільки він не містить даних, які об`єктивно характеризують відповідача як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків, органом опіки та піклування не надано оцінки можливим причинам ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, враховуючи те, що на засіданні комісії [PERSON] пояснив, що заперечує проти позбавлення батьківських прав, у нього важкий період в житті, багато судових процесів з колишньою дружиною, він не має заборгованості зі сплати аліментів, тому цей висновок є необґрунтованим, а обставини цієї справи не свідчать про злісне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Щодо пояснень позивача про жорстоке поводження з дітьми, суд зазначає, що винної поведінки відповідача належними та допустимими доказами не встановлено. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу при доведеності винної поведінки одного із батьків. Судом достеменно\~встановлено,\~що між\~позивачем та\~відповідачем склались\~неприязні стосунки,\~проте відповідач\~має бажання\~спілкуватися з\~дітьми і\~утримувати їх,\~звертався до\~органу опіки\~і піклування\~із заявою\~про визначення\~способу участі\~у вихованні\~дітей,\~враховуючи,\~що оскільки\~позивач не\~надала належних\~та допустимих\~доказів винної\~поведінки або\~свідомого нехтування\~батьківськими обов`язками\~відповідача щодо\~дітей,\~а також\~доказіввжиття щодо відповідача заходів реагування з приводу неналежного виконання батьківських обов`язків. Щодо показань\~неповнолітнього [PERSON] \~та малолітнього\~ [PERSON] ,\~суд зазначає,\~що відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~171\~СК України\~бажання дитини\~про позбавлення\~її батька\~батьківських прав\~не може\~бути абсолютним\~для суду,\~так як\~позбавлення відповідача\~батьківських прав\~не відповідатиме\~інтересам самих\~дітей.\~Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed