Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління\~«Покровське» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою працездатності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем по справі позивач перебував у трудових відносинах з 24.06.1999 року по 25.12.2007 року, з 07.09.2009 року по 29.01.2015 року та з 15.11.2017 року по 09.08.2018 року, працюючи на провідних професіях з повним робочим днем в шахті. Наказом від 13.08.2018 року № 811 ку позивач був звільнений з шахти за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію. У зв`язку з тривалим хворобливим станом та знаходженням на лікуванні та тривалого лікування, Клінікою професійних захворювань ДУ «Інституту медицини праці Національної академії медичних наук України» було проведення засідання комісії та складено Медичний висновок Центральної лікарсько-експертною комісії про наявність у позивача професійного характеру захворювання від 30.05.2019 року № 19/436 та повідомлення про наявність професійного захворювання направлено до закладу державної служби з питань праці 30.05.2019 року № 315. На підставі повідомлення, комісією було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та складено акт за формою П-4, затверджений начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області від 12.09.2019 року, яким встановлено, що хронічний бронхіт II в фазі затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмофіброз, ЛН-І-ІІ ст., хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковим ступенем зниженням слуху (Іст) по класифікаці] Остапкович і Понамарьової - захворювання професійні, встановлені вперше та виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих мовах, обумовлених впливом шкідливого фактора - пил; виробничий шум, фізичне навантаження, робоча поза. Медико-соціальною\~експертною комісією\~була встановлена\~третя група\~інвалідності та 65% втрати працездатності з 25.10.2019 року безстроково. Крім того протипоказано важка фізична праця, робота в підземних умовах. Вважає, що внаслідок професійного захворювання відбулося ушкодження мого здоров`я, у зв`язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в наступному: До встановлення причин захворювання, позивач довгий час перебував в хворобливому стані, змушений був проходити лікування. Звільнення було викликано неможливістю продовжувати подальшу роботу. На теперішній час позивач відчуває себе втраченою для суспільства та родини людиною. Фізичний та моральний стан не дозволяє позивачу відчувати себе повноцінною людиною. Його постійно турбують сильні болі, тривале лікування позначилося на загальному стані, знаходиться в подавленому стані, у зв`язку з чим відносини в родині погіршилися. Позивача пригнічує та обставина, що його здоров`я не відновлюється, а навпаки погіршується. Враховуючи, що після одержання втрати працездатності змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення відносин з оточуючими, спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Окрім того, на утриманні позивача знаходяться малолітні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Втрата працездатності відобразилося на його можливості в подальшому працювати та отримувати достойний заробіток, що також і відобразилося і на можливості в повній мірі забезпечувати своїх дітей. Моральну шкоду, яка була завдана професійним захворюванням позивач оцінює в 60\~000 гривень, та просить цю суму стягнути з відповідача на його користь. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20 січня року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське» позов визнає частково в розмірі 26 000 грн. ( із умовного розрахунку 400 грн. за кожний відсоток втрати працездатності). Позивач [PERSON] працював на підприємстві з 24.06.1999 року по 09.08.2018 рік з повним робочим днем у шахті. За час роботи позивач по справі отримав професійне захворювання. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з нашого підприємства суму моральної шкоди у розмірі 60 000 грн., але вказана сума на думку представника відповідача є значно завищеною та не відповідає вимогам розумності та справедливості. На думку представника відповідача суд має врахувати, що позивач з 2017 року вже знав про погіршення стану свого здоров`я після чого не одноразово звертався за допомогою до лікарні з приводу тих хвороб які з часом призвели до стійкої втрати працездатності. Позивач, знаючи про ризик виникнення професійного захворювання, тривалий час не повідомляв адміністрацію ПРАТ «ШУ «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або на менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я. Саме приховуванням погіршення стану здоров`я у позивача та недбалим ставленням до стану свого здоров`я позивач сприяв розвитку у нього професійного захворювання. В свою чергу ПРАТ «ШУ «Покровське» звертає увагу на те, що кожен рік позивач був зобов`язаний проходити обов`язкові медичні огляди як працівник, що працює в шкідливих та важких умовах. Згідно з даними пройдених медоглядів за 2016 - 2018 р.р., які за кошти ПРАТ «ШУ «Покровське» проведено лікарями Покровської ЦРБ, зазначений громадян був визнаний такий, який може працювати у підземних умовах. Просить суд взяти до уваги такий довід, що при прийняті на роботу працівники усвідомлюють, що працюючи у підземних умовах працівники будуть піддаватися впливу шкідливих факторів. Тому позивач вже при прийняті на роботу повинен був усвідомлювати, що потрібно ретельно слідкувати за станом свого здоров`я. Позивачем було допущено недбале ставлення до стану свого здоров`я та мало того позивач умисно приховував погіршення стану свого здоров`я та продовжував працю за своєю професією. При визначені розміру відшкодування моральної шкоди також просить врахувати, що позивачу виплачуються значні страхові виплати від Фонду соціального страхування, пенсія за віком та пенсія за інвалідністю. До судового засідання позивач, представник позивача та представник відповідача, подали заяви про розгляд справи без їх участі, наполягають на викладених вимогах. Відповідно до\~статті 223\~ЦПК України\~неявка у\~судове засідання\~будь-якого\~учасника справи\~за умови,\~що його\~належним чином\~повідомлено про\~дату,\~час і\~місце цього\~засідання,\~не перешкоджає\~розгляду справи\~по суті,\~крім випадків,\~визначених цією\~статтею. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи в судовому засіданні. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги\~підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі з 24.06.1999 року по 25.12.2007 року, з 07.09.2009 року по 29.01.2015 року та з 15.11.2017 року по 09.08.2018 року, працюючи гірником очисного забою підземним 4 та 5 розряду з повним робочим днем у шахті. 09.08.2018 року був звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с.3-5). В пункті 17 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання по формі П-4 від 11.09.2019 року, вказано, що професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах, обумовлених впливом шкідливого фактора пил, виробничий шум, фізичне навантаження, робоча поза,. Причиною виникнення професійного захворювання згідно лабораторно-інструментальних досліджень є пил переважно фіброгенної впливу: вуглероду пилу:інші копалини та вуглеродний пил зі змістом вільного діоксиду кремнія до 5% (3,5%) фактична величина 55,2 мг/м куб,при нормативному значенні 10 мг/м куб. Тривалість дії упродовж зміни 91,7 %, фізичнединамічне навантаженняз переважною участю м`язів рік та плечого поясу фактична величина 62,5 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; Перебування у нахиленому положенні до 300, тривалістю \~ \~ \~ \~74% зміни, при нормативному значенні в нахиленому положенні до 300, тривалістю \~ \~ \~ \~25 % зміни. Нахили корпусу 30разів при нормативному значенні 100 разів. (а.с.6-9). В період з 09.04.2019 року по 23.04.2019 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Клініці професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці академії медичних наук України» з діагнозом: хронічний бронхіт II в фазі затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмофіброз, ЛН-І-ІІ ст., хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковим ступенем зниженням слуху (Іст) по класифікації Остапкович і Понамарьовоїю Захворювання професійні, встановлені вперше (а.с.12). Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 30.05.2019 року № 19/436 [PERSON] встановлено діагноз: хронічний бронхіт II в фазі затихаючого загострення, прикореневий і нижньодольовий пневмофіброз, ЛН-І-ІІ ст., хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з початковим ступенем зниженням слуху (Іст) по класифікаці] Остапкович і Понамарьової - захворювання професійні, встановлені вперше (а.с.10). Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 30.10.2019 року [PERSON] встановлена третя група інвалідності, причина інвалідності професійне захворювання, огляд проведено вперше, інвалідність встановлена безстроково. Ступінь втрати працездатності у відсотках за сукупністю складає 65%. Потребує медикаментозного та санаторно-курортного лікування (а.с.11). У відзиві на позов представник відповідача не заперечує того, що позивач працював на підприємстві з повним робочим днем у шахті та за час роботи отримав професійне захворювання. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Правовідносини сторін регулюються статтею 273-1\~КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство). Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань або втрати нормальних життєвих зв`язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами. Відповідно до роз`яснень, наданими в п.13\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4\~зі змінами, внесеними\~постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5, відповідно до ст.237-1\~КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України\~на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. До юридичного складу, що є підставою відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди роботодавцем, є моральні страждання робітника, втрата нормальних життєвих зв`язків та необхідність для працівника докладання додаткових зусиль для організації свого життя. Вина роботодавця не відноситься до обов`язкових умов для настання відповідальності за спричинення працівнику моральних страждань під час виконання своїх трудових обов`язків. Згідно ст. 38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі. Стаття 1168 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України № 1-рп/2004 від 27 січня 2004 року\~за наявності у потерпілого стійкої втрати професійної працездатності висновок МСЕК про факт спричинення моральної шкоди не потребується. Позивачу висновком МСЕК встановлена стійка втрата професійної працездатності, отже нема необхідності встановлення факту заподіяння позивачу моральної шкоди висновком МСЕК. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють моральні та фізичні страждання. В рішенні Конституційного Суду України зазначено, що відповідно до статей 23, 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов`язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці. Статтею 160 КЗпП України передбачено, що постійний контроль за додержанням працівниками вимог нормативних актів про охорону праці покладається на власника. Стаття 173 КЗпП України передбачає, що\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Також роботодавець здійснює контроль за додержанням працівником технологічних процесів, правил поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, використання засобів колективного та індивідуального захисту, виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, та несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Суд вважає, що саме діями відповідача спричинені моральні страждання, пов`язані із професійним захворюванням, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві відповідача. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~Жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили. \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв`язку з ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, неможливість його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв`язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, обмеженням умов праці, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копіями трудової книжки, довідки МСЕК, медичними документами. Сам факт ушкодження здоров`я, що призвело до втрати працездатності, свідчить про наявність моральних страждань. При встановленні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів розумності та справедливості, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках. Також, для визначення розміру відшкодування моральної шкоди, визначальним є необхідність у медикаментозному та санаторному лікуванні позивача, якому для відновлення стану здоров`я потрібен певний час та грошові кошти. Розмір моральної шкоди в грошовому еквіваленті визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи, а також можливості відновлення здоров`я позивача. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач, надмірна, і визначає розмір грошової компенсації за спричинену моральну шкоду у розмірі 45000 гривень. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи звільняються від сплати судового збору.\~Частина 6\~ст.141 ЦПК України, передбачає, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов надійшов до суду у січні 2020 року розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави, становить 840,80 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial