Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 18.09.2015 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, зазначаючи, що з 08.10.2005 року по 28.07.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та просила розглянути справу за її відсутності. Від відповідача [PERSON] 05.10.2015 року до суду надійшла заява, згідно якої він позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти сплати аліментів на утримання сина щомісячно у розмірі 1/2 частини від свого заробітку (доходу) щомісячно, та просив розглянути справу без його участі, через його заянятість. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.06.2006 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №493. Неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON] Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обовязку утримання своїх неповнолітніх дітей. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п.11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. У звязку з вищевикладеним, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно підлягають задоволенню, а судовий збір у розмірі 487 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved