Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, щоз 30.08.2008 року по 29.11.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюбні відносини не склались і рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 29.11.2011 року - шлюб розірвано, про що свідчить відмітка про сімейний стан у паспорті. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], яка народилась [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, видане відділом РАЦС Кіровського РУЮ м. Донецька 09.02.2009 року, актовий запис №177. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з позивачкою. Без усілякої участі [PERSON] позивачка самостійно піклується про здоров'я доньки, її фізичний, духовний та моральний розвиток, всіляко сприяю здобуттю нею освіти, готує її до самостійного життя, тощо. Дитина має все необхідне для життя та розвитку, у неї є власна кімната з меблями та особистими речами, тощо. Відповідач з квітня 2011 року долею доньки не цікавиться, жодної участі у її вихованні та утриманні не приймає (аліменти не сплачуються), не переймається про стан її здоров'я, й у решті решт навіть не відвідує її, тобто не виконує обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, як це встановлено ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач також не відвідує разом з донькою лікарні, не цікавиться взагалі про її самопочуття та наявні хвороби, не забезпечує її, у разі необхідності, відповідними ліками. Під час профілактичних оглядів і захворювань до лікаря педіатра та лікарів спеціалістів з дитиною звертається лише позивачка та її батько [PERSON], що підтверджується відповідними довідками від 29.03.2017 року та 04.04.2017 року, доданими до позовної заяви. Донька не отримує від батька одягу, взуття, необхідного приладдя для розвитку; подарунки на дні народження він також доньці не дарує і не пересилає. Відповідач не несе витрат на організацію відпочинку дитини, організацією літнього відпочинку дитини та її оздоровлення займається виключно позивачка. При цьому, що разу, коли була можливість організувати відпочинок для доньки поза межами міста, позивачка повинна благати відповідача надати дозвіл на виїзд дитини, в тому числі і звертатися до суду з відповідним позовом, про що свідчить копія заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19.12.2014 року, додана до позову. За час навчання [PERSON] в Запорізькій гімназії №50, відповідач ні в якій формі не підтримував зв'язки з педагогами та адміністрацією школи, не відвідує школу, не цікавиться успіхами та справами доньки, не приймає участі у вихованні дитини, про що свідчить довідка, видана директором гімназії та класним керівником 29.03.2017 року №02-32/44 та характеристика на доньку від 19.04.2016 року, додані до позовної заяви. Позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO] . Позивачка та представник позивачки до судового засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги, наполягають на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник третьої особи - служба у справах дітей Красноармійської міськради Донецької області Гергуленко Н.О. до судового засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізьської міської ради по Дніпровському району до судового засідання не з'явився, на адресу суду від третьої особи надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду, оскільки останнє відоме місце його мешкання є м. Донецьк, причини неявки до суду не повідомив, заперечень проти позовних вимог не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народилася [INFO] у місті Донецьк. Батьками дитини у свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Відповідно до рішення Кіровського райсуду м. Донецька від 29.11.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 21.11.2011 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (а.с.16). Згідно рішення Кіровського райсуду м. Донецька від 12.04.2013року з [PERSON] стягнуто неустойку за прострочення виплати аліментів на утримання дитини на користь [PERSON](а.с.17-18). Висновком органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізьської міської ради від 26.05. 2017 року визнано доцільним позбавлення [PERSON], [INFO]батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. За інформацією КЗ «Обласний дитячий багатопрофільний санаторій» Запорізької обласної ради від 04.04.2017 року у нагляді та лікуванні дитини [PERSON] приймає участь мати [PERSON] та дідусь [PERSON]. Батько дитини не приймає участь у вихованні дитини та не з'являється на медичні огляди (а.с.20). Відповідно до характеристики [PERSON], яка надана гімназією № 50, дитина навчається у Запорізській гімназії з першого класу. Зарекомендувала себе як достатньо старанна та працездатна учениця. Вихованням дитини займається мати [PERSON]. Вона відповідально ставиться та приділяє належну увагу вихованню доньки. Завжди відвудує батьківські збори, цікавиться успіхами у навчанні дитини. Батько дитини жодного разу у гімназії не був, не цікавиться справами доньки, у вихованні участі не приймає (а.с.25). [PERSON] має заборгованість по аліментам, яка станом на 01.04.2014р. склала 21702,25 гривень (а.с.29-31). Заочним рішення Красноармійського міськрайонного суду від 19.12.2014 року надано дозвіл [PERSON] на виїзд малолітньої дитини строком на один рік (а.с.35-36). Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини, він не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не виявляє інтересу до дитини, не спілкується з нею, не виявляв щодо неї батьківського піклування. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню доньки, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров'я та розвитку, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, хоча зобов'язаний це робити та має таку можливість. Таким чином позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved