Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-27 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особа Дмитрівська сільська рада Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі - заінтересована особа 1), заінтересована особа Колективне підприємство «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» (далі - заінтересована особа 2) з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що у договорі купівлі - продажу будинку неправильно вказане його ім`я, а саме замість « [PERSON] » записано « [PERSON] ». На підставі викладеного, посилаючись на 315 ЦПК України, заявник просить встановити факт належності йому договору купівлі - продажу будинку від 09.09.1993, посвідченого секретарем Дмитрівської сільської ради народних депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим №138, зареєстровано у Петропавлівському БТІ 10.09.1993, записано у реєстрову книгу № 24-220. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи 1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, заяву підтримав, не заперечував проти її задоволення. Представник заінтересованої особи 2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, заяву підтримав, не заперечував проти її задоволення, додатково в заяві зазначив, що житловий будинок, номер відсутній, в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, зареєстрований Петропавлівським БТІ, станом на 10.09.1993 за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.09.1993 Дмитрівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області за № 138. Суд вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявнику встановлення факту належності йому договору купівлі - продажу будинку необхідно для підтвердження його права власності на цей будинок. В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 р. № 15, роз`ясняється, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, що відповідає п.6 ст. 273 попереднього ЦПК, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради № 49 від 11.10.2019 задоволено заяву [PERSON] та присвоєно житловому будинку, власником якого являється [PERSON] , адресу: [ADDRESS] (а.с. 4). В реєстраційному посвідченні, виданому 10.09.1993 Петропавлівським БТІ, зазначено, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради 09.09.1993 та записано в реєстрову книгу за № 24-220 (а.с. 5). В договорі купівлі-продажу, укладеному 09.09.1993, зазначено, що представник колгоспу імені Чкалова [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.6). В технічному паспорті на житловий будинок власник будинку по [ADDRESS] не зазначений (а.с. 7-10). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому 10.02.1961 Петропавлівським бюро ЗАГС, паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 19.04.2001 Петропавлівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області та довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданій 18.11.1998 ДПІ у Петропавлівському районі, прізвище, ім`я та по батькові заявника записано як [PERSON] (а.с. 11,13-15). У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Таким чином, суд поза розумним сумнівом встановив, що досліджені ним належні та допустимі докази є достатніми для висновку про те, що договір купівлі-продажу житлового будинку дійсно належить заявнику.

Outcome: approved