Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про визнання втратившою право користування житловою площею та зняття з реєстрації» (а.с. 2-4). В Позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] належить 1-кімнатна ізольована квартира [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 04 листопада 1999 Органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківській тракторний завод» і зареєстроване в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05 листопада 1999 року за № В-51904. [PERSON] помер [INFO] року, про що, свідчить копія свідоцтва про його смерть [NUMBER] від 26 лютого 2004 року. Оскільки донька Позивача відмовилась від спадщини після смерті батька на її - [PERSON], користь 16 листопада 2008 року видано свідоцтво на спадщину за законом Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою. Відповідач [PERSON] мешкала в [ADDRESS] і в гості до [PERSON] прибула в лютому 2011 року. Тоді ж Позивач і погодилась на реєстрацію Відповідача у вказаній квартирі. В травні 2011 року відповідачка відбула до свого місця проживання. Зважаючи на те, що [PERSON] зареєстрована у вказаній квартирі на житловій площі, [PERSON] змушена сплачувати комунальні послуги за квартиру згідно встановленими нормами. У зв'язку зі вказаним позивач прохає визнати [PERSON] 1962 року народження, втратившою право користування житловою площею в [ADDRESS] та зняти її з реєстрації. Ухвалою від 06 квітня 2015 року провадження по даній справі було відкрито (а.с.30). Позивач у судове засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] - надала заяву (а.с. 31,32, 35, 40, 44). Відповідач у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин (а.с 36, 37, 46,47). Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник - Комунального підприємства «Жилкомсервіс» - третьої особи, у судове засідання не з'явився. Судом установлено: [PERSON] та [PERSON] належить 1-кімнатна ізольована квартира [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло, видане 04 листопада 1999 Органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківській тракторний завод» і зареєстроване в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 05 листопада 1999 року за № В-51904 (а.с.5). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 26 лютого 2004 року ( а.с 7). Представник позивача- [PERSON], надала суду письмові пояснення, про те, що як їй стало відомо зі слів племінниці позивачки, відповідач - [PERSON] померла [INFO] року, але діти [PERSON] не надають свідоцтво про смерть (а.с.32). Суд, ознайомившись з матеріалами цивільної справи, дослідивши письмові докази, - вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права відшкодування моральної (немайнової) шкоди, належить позивачеві. Особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Частиною 1 статті 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положення ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Стаття 150 ЖК УРСР визначає: Користування жилим будинком (квартирою), що належить громадянинові Громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У статті 155 ЖК УРСР передбачені Гарантії прав громадян, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру) . Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до п. 3.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», затверджено Наказ МВС України 22.11.2012 № 1077 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012 р. за № 2109/22421 (далі за текстом Порядок), зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви про зняття особи з реєстрації місця проживання, яка подається особою або її законним представником; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, з підстав того, що Позивачем не надані докази, наявності спору, а саме того, що вона зверталась до Державної міграційної служби Орджонікідзевського районного відділу у місті Харкові ГУ ДМС у Харківській області або Центру з надання Адміністративних послуг, з підстав зняття громадянки [PERSON] з реєстрації у вказаній квартирі, у зв'язку з її смертю.

Outcome: dismissed