Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на суму 2 898,30 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2016 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS], мешкає [PERSON], який є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER], та, що за відповідачем утворилася заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 129,34 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2011 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 283,92 грн., а також інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 420,59 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 64,45 грн. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 2 червня 2016 року боржнику було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін Як вказує позивач, боржник не здійснив жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулося до суду. У судове засідання представник позивача, Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності №6819 від 29.11.2016 року, не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки. У зв'язку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» від 30.03.2016 року та довідкою АДП ГУДМС УДМСУ в Харківській області від 09.11.2016 року (а.с. 5, 15). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.10.2016 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право (а.с.4). Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 2 898,30 гривень в порядку позовного провадження. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К разом, за особовим рахунком ХКОВ № [NUMBER], за яким закріплена адреса: [ADDRESS], наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 129,34 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2011 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 283,92 грн. (а.с. 6-9). 2 червня 2016 року боржнику було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість до теперішнього часу боржником не погашена. Згідно ч. 1 ст. 64 ЖК Української РСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частина 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача відносить дружину наймача, його дітей і батьків. У Згідно ст. 67 ЖК Української РСР, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 68 ЖК Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач, отримуючи надані йому послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачував, у зв'язку з чим за ним утворилась за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2013 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 129,34 грн., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.09.2011 року по 31.07.2016 року у розмірі 1 283,92 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 420,59 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 64,45 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги (а.с. 10-11). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовну заяву КП «Харківводоканал» необхідно задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved