Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON]про стягнення заборгованості у розмірі 19\~172,16 грн. відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 04.08.2015 року та стягнення судових витрат у розмірі 1\~378 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 04.08.2015 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 19\~104,22 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим відповідач станом на 13.07.2016 року має заборгованість 19\~172,16 грн., яка складається з наступного: 11\~804,78 грн. заборгованість за кредитом; 1\~548,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2\~833,14 грн. заборгованість за пенею та комісією; 2\~985,39 грн. штраф відповідно п. 2.2 Генеральної угоди, тому позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судові засідання 26.10.2016 року, 15.11.2016 року та 29.11.2016 року не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, доказів поважності причин неявки в судове засідання не надав, клопотань про розгляд справи за його відсутності не надходило. При цьому, 26.10.2016 року від відповідача надійшла заява, згідно якої він прохав судове засідання, призначене на 26.10.2016 року відкласти, позовні вимоги не визнає. Інших заяв від нього не надходило. Із ч. 4 ст. 169 ЦПК вбачається, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 серпня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якого сторони погодили за кредитним договором зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 573,86 грн., комісію на 69.17 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 2\~357,37 грн. Заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 20\~274,22 грн., що підтверджується п.п. 1.1.1, 1.1.2 Генеральної угоди. Відповідно п. 1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу «Реструктуризація заборгованості» даної Генеральної угоди залишаються незмінними. Як вбачається з п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 19\~104,22 грн. строком на 36 місяців, з 04.08.2015 року по 31.08.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей в сумі 19\~104,22 грн. в обмін на зобовязання позичальника на повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 693,10 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.08.2018 року. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф у розмірі 3\~027,40 грн. в разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи з 32-го дня такого порушення. Згідно п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобовязується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди і Умов та правил. Пунктом 2.7 Генеральної угоди передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. Відповідно п. 2.11 Генеральної угоди позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності з Умовами та правилами. Також, відповідач погодився, що дана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим договором. У п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. Як вбачає розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 13.07.2016 року має заборгованість 19\~172,16 грн., яка складається з наступного: 11\~804,78 грн. заборгованість за кредитом; 1\~548,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (188,98 грн. несплачені проценти на поточну заборгованість, 1\~359,87 грн. несплачені проценти на прострочену заборгованість); 2\~833,14 грн. заборгованість за пенею та комісією; 2\~985,39 грн. штраф відповідно п. 2.2 Генеральної угоди. Так, п. 2.2 Генеральної угоди передбачено штраф у розмірі 3\~027,40 грн., проте позивач прохає лише стягнути штраф у сумі 2\~985,39 грн., а тому суд не може вийти за межі позовних вимог. Невизнання даного позову відповідачем не позбавляє права позивача на стягнення з боржника суми наданого кредиту, відповідач, натомість, не скористався своїм правом щодо надання обгрунтованих заперечень щодо наявності та розміру заборгованості. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у розмірі 1\~378 грн.

Outcome: approved