Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до Бучанської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , про визнання права власності за правом спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] померла бабуся позивачки - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 201. Після її смерті залишилося майно, а саме земельна ділянка, кадастровий номер 3210945300:01:047:0034 площею 0,0714 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] та 9/100 частин житлового будинку, розташованого на цій же земельній ділянці. Співвласниками інших 91/100 частин цього ж будинку є гр. [PERSON] . Відповідно до заповіту від 04 травня 2017 року завіреного приватним нотаріусом Харченко Катериною Володимирівною, що зареєстровано в реєстрі за № 610, єдиним спадкоємцем на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все що буде належати на день смерті [PERSON] і на що вона за законом, матиме право та що згідно із законодавством України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких винятків, є [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що звернувшись до приватного нотаріуса Харченко К.В., позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. Натомість, своєю постановою від 28 грудня 2017 року вих. № 434/02-31, приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на 9/100 частин вказаного житлового будинку, посилаючись на відсутність свідоцтва про право власності спадкодавця саме на зазначені частини цього будинку. Просить визнати за [PERSON] право власності за правом спадкування на 9/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час, дату, та місце слухання справи повідомлена належним чином , представник позивача - адвокат Бут Д.Л., надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Відповідач Бучанська міська рада Київської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час та місце судового засідання. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату, та місце слухання справи повідомлена належним чином через розміщення оголошення на офіційному сайті Судової влади України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи судом проводився розгляд справи за відсутності учасників справи, та фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданим Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 201, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до заповіту від 04 травня 2017 року завіреного приватним нотаріусом Харченко Катериною Володимирівною, що зареєстровано в реєстрі за № 610, єдиним спадкоємцем на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все що буде належати на день смерті [PERSON] і на що вона за законом, матиме право та що згідно із законодавством України може бути успадковане, у повному обсязі, без будь-яких винятків, є [PERSON] , [INFO] . У висновку Ірпінського бюро технічної інвентаризації № 59 від 11.11.2003 р. «Про перерозподіл ідеальних частин в зв`язку з добудовами та будівництвом нового житлового будинку літер «М» будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] », зазначено, що згідно розрахунків ідеальні частини співвласників необхідно перерозподілити: у гр. [PERSON] - 91/100 частина будинковолодіння; у гр. [PERSON] - 9/100 частин будинковолодіння. Відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської селищної ради № 287 від 18.11.2003 року , було перерозподілено ідеальні частини у спільній власності на будинковолодіння у складі двох житлових будинків за адресою: [ADDRESS] , визнавши за гр. [PERSON] 91/100 частину будинковолодіння замість 49/100 частин, за гр. [PERSON] 9/100 частин будинковолодіння замість квартири № 1 . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Харченко К.В. від 28.12.2017 року № 434/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Викладені обставини підтверджуються копією спадкової справи № 24/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ч. 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, враховуючи, що розмір належної [PERSON] частки в житловому будинку [ADDRESS] був змінений на 9/100 частин на підставі висновку Ірпінського бюро технічної інвентаризації № 59 від 11.11.2003 року «Про перерозподіл ідеальних частин в зв`язку з добудовами та будівництвом нового житлового будинку літер «М» будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] », так як [PERSON] за життя належним чином не оформила своє право власності на 9/100 частину будинковолодіння, проте право на 9/100 частин будинковолодіння не припинилось у зв`язку із її смертю, приймаючи до уваги, що позивач у встановлені законом строки звернулась до нотаріальних органів за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 9/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , задовольнивши таким чином позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved