Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON]з позовною заявою до [PERSON] про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання зобов'язань. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що [PERSON] уклала договір оренди № 93-14 від 22.07.2014 року з [PERSON]. Згідно даного договору відповідач взяв в тимчасове користування за орендну плату підмости пересувні ПСП-3 2000-7. Погоджена сторонами вартість орендного майна за договором склала 10 400 грн. Факт отримання відповідачем орендного майна підтверджується актом приймання-передачі від 22.07.2014 року. Відповідно до п. 6.1. договору підмости пересувні передавалися в оренду строком до 26.07.2014 року. Загальна сума орендної плати за весь термін оренди складала 250 грн., яку відповідач оплатив 22.07.2014 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 93-14/1. Відповідно до п. 2.7. договору орендар зобов'язаний після спливу строку оренди повернути орендне майно на склад орендодавця в строк не пізніше 15 години наступного дня після спливу строку оренди. У визначений договором строк орендар не виконав умови договору і орендоване майно на склад орендодавця не повернув, про намір продовжити строк оренди орендодавця не повідомив. Станом на 12.11.2014 року за договором оренди № 93-14 від 22.07.2014 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], в наслідок невиконання зобов'язань, рахується заборгованість у розмірі 16 000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач з'явилася, клопотала про заочний розгляд справи. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання зобов'язаньпідлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] уклала договір оренди № 93-14 від 22.07.2014 року з [PERSON]. Відповідно до п. 1.1 договору № 93-14 від 22.07.2014 року відповідач взяв в тимчасове користування за орендну плату підмости пересувні ПСП-3 2000-7. Відповідно до п. 1.2 договору № 93-14 від 22.07.2014 року погоджена сторонами вартість орендного майна за договором склала 10 400 грн. Факт отримання відповідачем орендного майна підтверджується актом приймання-передачі від 22.07.2014 року. Відповідно до п. 6.1 договору підмости пересувні передавалися в оренду строком до 26.07.2014 року. Відповідно до п. 3.1.2 договору № 93-14 від 22.07.2014 року загальна сума орендної плати за весь термін оренди складала 250 грн., яку відповідач оплатив 22.07.2014 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером № 93-14/1. Відповідно до п. 2.7 договору № 93-14 від 22.07.2014 року орендар зобов'язаний після спливу строку оренди повернути орендне майно на склад орендодавця в строк не пізніше 15 години наступного дня після спливу строку оренди. Відповідно до п. 4.3.7 договору № 93-14 від 22.07.2014 року в разі неповернення орендного майна, після спливу строку оренди, орендодавцю, орендатор сплачує штраф в розмірі 100 % вартості майна взятого в оренду, зазначеної в п. 1.2. договору. Відповідно до п. 4.3.8 договору № 93-14 від 22.07.2014 року у разі неповернення підмостів пересувних після закінчення строку оренди, орендатору продовжується нараховуватися орендна плата за користування до дня повернення риштувань орендарю. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Позивачем були надані розрахунки заборгованості відповідача за неналежне виконання договору № 93-14 від 22.07.2014 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 15 700 грн., з яких: штраф складає 10 400 грн.; орендна плата за користування підмостів пересувних до дня повернення складає 2 650 грн.; пеня складає 2 560 грн. Разом з цим, внаслідок неналежного виконання зобов'язань за договором, позивачем були понесенні додаткові витрати на повернення орендованого майна. Витрати склали 300 грн., що підтверджується квитанцією про сплату доставки №93-14/2 від 17.09.2014 року, актом про приймання - передачу від 17.09.2014 року та квитанцією про сплату доставки №93-14/3 від 17.09.2014 року. Таким чином, оскільки відповідач не виконав зобов'язання за договором № 93-14 від 22.07.2014 року належним чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved