Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява Добропільської міської ради до [PERSON] , третя особа комунальне підприємство «Добропільська служба єдиного замовника» про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але у квартирі не проживає вже більше п`яти років, обов`язків по схоронності житлового фонду, по сплаті комунальних послуг не виконує. Зазначена квартира розташована на першому поверсі п`ятиповерхового будинку, двокімнатна, не приватизована. Будинок, де розташована квартира, знаходиться на балансі комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника». Квартира покинута без поважних причин, відповідач не має наміру зберегти вищевказану квартиру для проживання. Враховуючи викладене, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача Добропільської міської ради у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації (а.с.32,45,69,98,99,102,118), фактичним місцем проживання (а.с.68,100,101,119) та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua, доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи комунального підприємства «Добропільська служба єдиного замовника» у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у його відсутність. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, повідомивши відповідача про ухвалення відповідного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд приходить до наступного висновку. З довідки, наданої начальником відділу з житлових питань та управління комунальною власністю Добропільської міської ради Н.Д. Чевельовою, встановлено, що згідно книги реєстрації ордерів, службових посвідчень та охоронних свідоцтв 1987-1988 років, [PERSON] було видано ордер № 207 від 18.03.1988 року про надання житлової площі за адресою: [ADDRESS] (а.с.48). 18 червня 2002 року [PERSON] була знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 03 грудня 1999 року (а.с.22). З акту ТОВ «Добропільське експлуатаційне підприємство №2» від 04.03.2020 року, який складений комісією у складі техніків-доглядачів та в присутності мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] випливає, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , проте не мешкає в ній вже більше 5 років. Останнім часом [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] , зі співмешканкою. Станом на 01 березня 2020 року заборгованість по квартирній платі становить 3418,11 грн. Квартира перебуває у переліку покинутих квартир (а.с.10). Послуга постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , тимчасово призупинена (в квартирі відсутні опалювальні прилади) (а.с.13). Інформацією директора ДВУВКГ А.В. Полтавця № 20/597 від 06.04.2020 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] , відкрито особистий рахунок № 4/5827 на ім`я [PERSON] , нарахування за послуги водопостачання і водовідведення не провадиться з січня 2017 року у зв`язку з тим, що там ніхто не мешкає згідно актів інвентаризації від 06 грудня 2017 року та від 03 грудня 2019 року. Остання оплата була у квітні 2017 року, заборгованість станом на 01 квітня 2020 року складає 2682,98 грн (а.с.15-17). Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ДСЄЗ». Квартира [ADDRESS] вищезазначеного будинку знаходиться у комунальній власності (а.с.6). Відповідно до довідки ТОВ «Добропільське БТІ» № 163 від 19.03.2020 року, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстроване (а.с.7). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204556238, сформованої 18 березня 2020 року, також вбачається, що відомості щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , відсутні (а.с.8). Відповідно до акту ТОВ «Добропільське експлуатаційне підприємство №2» від 31 липня 2020 року, який складений комісією у складі техніків-доглядачів та в присутності мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] приблизно з 2018 року проживає разом зі своєю співмешканкою [PERSON] , 1983 року народження, та її сином [PERSON] , 2006 року народження, за адресою: [ADDRESS] (а.с.72). За адресою фактичного місця проживання ( [ADDRESS] ) [PERSON] отримуються судові повістки, проте відповідачем залишаються без уваги (а.с.101, 119). Виходячи з наведеного, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідач [PERSON] , дійсно не проживає за адресою: [ADDRESS] , більше 5 років, і судом не встановлено поважність причини відсутності [PERSON] . Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 від 1952 року, передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи тарифів. Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Понад шість місяців жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї у випадках, передбачених пунктами 1-7 ч. 3 ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, суд приходить до висновку про наявність визначених п. 2 ст. 8 Конвенції підстав, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим, оскільки таке втручання передбачено законом, є необхідним в демократичному суспільстві, здійснюється в інтересах громади та громадської безпеки з метою недопущення перетворення помешкання, яке тривалий час залишено без нагляду наймачів у притон для осіб без визначеного місця проживання, та у подальшому для передачі особі, яка потребує житла. За наведених обставин, суд вважає позов обґрунтованим, відсутність відповідача у спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин, є підставою для задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Outcome: approved