Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 10жовтня 2010 року у с.Сонцівка (Красне) Покровського (Красноармійського) району Донецької області у віці 54 роки помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,5 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, що підтверджується сертифікатом серії ДН №0108225, виданим Красноармійською районною державною адміністрацією 14 жовтня 1999 року на підставі розпорядження голови Красноармійської районної державної адміністрації №17 від 23 січня 1997 року. Сертифікат зареєстровано 14 жовтня 1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №10549. Позивачка вчасно прийняла спадщину, оскільки відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Від прийняття спадщини позивачка не відмовлялась. При зверненні до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачці було відмовлено з тих підстав, що оригінал вищевказаного сертифікату (правовстановлюючого документу) втрачено. Отримати дублікат сертифікату не має можливості оскільки з 2017 року сертифікати на право на земельну частку (пай) не видаються, що підтверджується відмовою Держгеокадастру №П-5/0-0.2210-7/145-17 від 24.04.2017 року. Тому позивачка вимушена звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) в порядку спадкування оскільки тільки рішення суду буде вважатися правовстановлюючим документом. Враховуючи викладене, позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) площею 6,5 умовних кадастрових гектарів із земель [PERSON] (Красненської) сільської ради Покровського району Донецької області після смерті її чоловіка [PERSON], померлого 10.10.2010 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення судових повісток, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11\~розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. 10.10.2010 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть якого видано виконкомом Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 28 (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,5 га, що належав йому на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай), серія ДН №0108225, який видано 14 жовтня 1999 року на підставі розпорядження Красноармійської райдержадміністрації №17 від 23 січня 1997 року. Сертифакти зареєстровано 14.10.1999 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №10549 (а.с.8). Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], позивачка по справі (а.с.5). Згідно довідки [PERSON] сільської ради від 27.03.2018 р. № 160 [PERSON], який помер 10.10.2016 року, з 1978 року був зареєстрований і постійно мешкав за адресою: село Сонцівка, вул. Прокофьєва, буд.46, Покровського району Донецької області. Проживав разом з дружиною [PERSON] з 1985 року (а.с.7). Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка, будучи спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка, відмови від спадщини не заявляла, фактично прийняла спадщину. Постановою державного нотаріуса Другої красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13 травня 2017р., вивчивши документи, подані громадянкою [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), після смерті померлого [PERSON] відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано документ на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) та нормативну грошову оцінку його, а управління Держгеокадастру у Покровському районі відмовило у видачі дубліката (а.с.9). [PERSON] управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.04.2017 року повідомлено, що видати дублікат Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0108225 від 14.10.1999 року на території [PERSON] сільської ради Покровського району, який належав [PERSON] в процесі розпаювання КСП ім. Свердлова, розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів неможливо (а.с.10). У відповіді Другої покровської державної нотаріальної контори від 18.05.2018 року зазначається, що спадщина після смерті [PERSON], який помер 10.10.2010 року, не відкривалась. Дані про спадкоємців не відомі. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру заповіти від імені [PERSON] в Другій покровській державній нотаріальній конторі не посвідчувались (а.с.19-21). Відповідно до\~ст.328\~ЦК України,право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування обґрунтованими, законними та такими, що підлягають повному задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved