Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до Магдалинівської селищної об`єднаної територіальної громади Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа - Магдалинівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер їхній дід [PERSON] . Померлим було складено заповіт, відповідно до якого позивачі мають право успадкувати майно, що належало померлому, а саме земельну ділянка загальною площею 6,590 га на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ДП № 042111, виданого Олександрівською сільською Радою народних депутатів 07 лютого 2001 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачі звернулися до державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та отримали відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, що встановлюють родинні зв`язки з померлим. Інших спадкоємців на зазначене майно немає. Позивачі, є спадкоємцями за заповітом земельної ділянки загальною площею 6,590 га на померлого [PERSON] . На підставі викладеного, позивачі звертаються до суду та прохають визнати за ними право власності по Ѕ частині кожній на земельну ділянку загальною площею 6,590 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 042111. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяви в яких прохали розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Статтею 1223\~ЦК України\~визначено,\~що право\~на спадкування\~мають особи,\~визначені узаповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього\~Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У заповіті від 04 червня 2013 року, посвідченому секретарем Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрованому в реєстрі за № 01, [PERSON] вказав позивачів як спадкоємців земельної ділянки площею 6,590 га, все інше майно заповідав [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Земельна ділянка площею 6,590 га на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії III-ДП № 042111, виданого Олександрівською сільською Радою народних депутатів 07 лютого 2001 року належала [PERSON] (а. с. 15). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що\~ спадкоємець,\~який прийняв\~спадщину,\~може одержати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86\~ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема,\~Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7\~«Про судову практику в справах про спадкування». З матеріалів спадкової справи вбачається, що до Магдалинівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та видачею свідоцтва про право на спадщину звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а. с. 90-92). Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу\~на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачі вважають себе спадкоємцями за заповітом майна померлого [PERSON] , зокрема земельної ділянки площею 6,590 га, у зв`язку із вказаними обставинами звернулася до суду. З листа Державного нотаріуса Магдалинівської державної нотаріальної контори № 460/02-14 від 08.05.2019 року вбачається, що позивачам та [PERSON] роз`яснено, що виявлено розбіжності по-батькові спадкодавця, а саме за свідоцтвом про смерть спадкодавець значиться, як « [PERSON] », за Державним актом на право приватної власності площею 0,61 га, спадкодавець значиться як « [PERSON] » (а. с. 100). Виходячи зі змісту листа нотаріуса від 08.05.2019 року, позивачам роз`яснено необхідність встановлення факту належності померлому [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме державного акту на земельну ділянку площею 0,61 га. Доказів, які б свідчили про неможливість отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 6,590 га, яка належала померлому [PERSON] , через непідтвердженність родинних зв`язків із дідом до суду не надано. За таких обставин, за наявності перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину не пов`язаних із підтвердженням родинних відносин, суд вважає, що звернення до суду із позовними вимогами про визнання права власності на спадкове майно, є передчасними. Визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed