Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся [PERSON] , з позовом до ТОВ «Комфі Трейд» про захист прав споживачів, стягнення неустойки у зв`язку із простроченням термінів повернення товару з гарантійного ремонту, та повернення податку на доходи фізичних осіб. В обґрунтування позову зазначено, що позивач 31.07.2020 року придбав каво машину Krups EA 891810, вартістю 18999,00 грн., в магазині «Комфі Трейд», у зв`язку з тим, що придбана каво машина вийшла зі строю позивач 24.08.2020 року здав в магазин вищезазначену каво машину для ремонту, про що було складено відповідний акт, в якому позивач зазначив, що погоджується на ремонт не більш 14 робочих днів. 26.09.2020 року позивачу було повернуто з ремонту каво машину. У зв`язку з тим, що ремонт був проведений більш як 14 робочих днів, він звернувся із заявою до магазину для компенсації неустойки у розмірі 1% за кожен день прострочення по ремонту від суми придбаного товару. 02.10.2020 року відповідно до видаткового касового ордеру позивачу виплатили неустойку за прострочення термінів повернення товару з гарантійного ремонту за 8 днів в розмірі 1% від суми придбаного товару у розмірі - 1519,92 грн, з яких було утримано податок на доходи фізичних осіб 273,59 грн., військовий збір у розмірі 22,80 грн. Не погодившись з неправомірними діями ТОВ «Комфі Трейд» позивачем 02.10.2020 року було подано претензію в якій він зазначив, що відповідач не доплатив йому компенсацію за 6 робочих днів у розмірі -1134 грн., та просив повернути утриманий податок на доходи фізичних осіб, оскільки він має інвалідність в наслідок війни. Вважає, що відповідачем було невірно розраховано період прострочення виконання ремонтних робіт, оскільки каво машину позивач здав до ремонту 24.08.2020 року, це був вихідний день, тому строк повинен був рахуватися з 25.08.2020 року та закінчитися 10.09.2020 року, тобто термін компенсації повинен був рахуватися з 11.09.2020 року по 24.09.2020 року включно. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на свою користь не до раховану компенсацію з 6 календарних днів прострочки у розмірі 1143 гривні та повернути податок на доходи фізичних осіб у розмірі 1407 гривень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 січня 2021 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження. [PERSON] , в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від представника ТОВ «Комфі Трейд» надійшов відзив відповідно до якого, проти задоволення позовних вимог відповідач заперечує просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву, зазначено, що в акті прийму передачі від 24.08.2020 року з позивачем було узгоджено строк усунення недоліків, а саме 14 робочих днів з дати відправлення товару в АСЦ, узгодженою з позивачем датою відправки в АСЦ було 27.08.2020 року, таким чином перебіг строку усунення недоліків почався з 28.08.2020 року, тобто з наступного дня після настання узгодженої календарної дати, входячи з цього граничним терміном усунення недоліків з урахуванням вихідних днів було 16.09.2020 року. При цьому гарантійне обслуговування товару було завершено 24.09.2020 року. Тому нарахування неустойки було зроблено за період з 17.09.2020 року по 23.09.2020 року включно, що загалом складає 7 днів, та в якості прояву лояльності було нараховано неустойку за більший період (8 днів), ніж той що підлягав при розрахунку за правилами цивільного законодавства, що загалом склало 1519,92 грн. Стосовно утримання з вищевказаної суми неустойки сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, зазначено що позивач не ставив відповідача до відома, про те що він має статус особи з інвалідністю, крім того посилання позивача на норми п. 142.1 ст. 142 Податкового кодексу України, щодо звільнення від оподаткування є необґрунтованими, оскільки вказана стаття встановлює підстави звільнення від оподаткування податком на прибуток підприємств, а на доходи фізичних осіб, які є принципово різними податками та мають відмінну базу оподаткування та платників. Позивач [PERSON] , надав відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що робочий день для усунення недоліків товару повинен був початися не 28.08.2020 року, а з 25.08.2020 року, який є робочім днем, так як каво машину позивачем здано у вихідний день, 24.08.2020 року, а наступний день вже був робочий, тому вважає, що день ремонту каво машини повинен рахуватися з наступного дня який є 25.08.2020 року. Вважає, що відповідач не доплатив йому компенсацію за 6 днів у розмірі - 1134 грн. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної № ЧМАН2-0057 від 31.07.2020 року, [PERSON] , придбав у ТОВ « Комфі Трейд» кавомашину Krups EA891810, вартістю 18 999,00 грн. Згідно з Актом пройма передачі товару від 24.08.2020 року було передано кавомашину Krups EA891810, [PERSON] , до ТОВ «Комфі трейд» у зв`язку з її несправністю, для передачі до сервісного центру з метою проведення гарантійного ремонту. Відповідно до умов якого зазначено, що дата відправки товару до сервісного центру є 27.08.2020 року, в якому також зазначено, що сторони погоджуються , що в разі проведення гарантійного ремонту товару, строк його проведення не може перевищувати 14 робочих днів, з дати відправки товару до АСЦ. Відповідно до роздруківки з сайту comfy.ua, вбачається, що ремонт кавомашини був завершений 24.09.2020 року. Згідно до видаткового касового ордеру від 02.10.2020 року, [PERSON] , отримав від ТОВ «Комфі Трейд» компенсацію по претензії у розмірі 1223,50 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно ч. ч. 1, 3, 4, 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк. За кожний день затримки виконання вимоги усунення недоліків понад встановлений строк споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Як вбачається з матеріалів справи при складані акту прийму передачі товару від 24.08.2020 року між позивачем та відповідачем було узгоджено строк відправки товару в сервісний центр 27.08.2020 року, та узгоджено той факт, що в разі проведення гарантійного ремонту строк його проведення не може перевищувати 14 робочих днів з дати відправки товару до АСЦ, зазначене міститься в акті прийому передачі товару та не заперечується позивачем. Своїми поясненнями в зазначеному акті позивач зазначає, що не згоден з ремонтом , якщо він буде проводитись більш ніж 14 робочих днів, заперечень позивача щодо дати відправки товару до сервісного центру, акт прийму передачі не містить. Таким чином, згідно з зазначеного акту від 24.08.2020 року сторонами було досягнуто згоду щодо строку усунення недоліків, виявлених в кавомашині, та узгоджено, дату відправки товару до сервісного центру саме 27.08.2020 року. Виходячи з наведеного останній день виконання ремонту сплинув 16.09.2020 року, а тому період за який повинно нараховуватись неустойка за порушення строків усунення недоліків у товарі починається з 17.09.2020 року по 23.09.2020 року. З урахуванням наведеного, вимоги позивача щодо стягнення неустойки є такими, що не підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивача про повернення податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне. Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551). Пунктом 18 частини першої ст. 12 Закону №3551 встановлено, що учасникам бойових дій надається пільга зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів відповідно до податкового та митного законодавства. Отже, надання пільг зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору платникам податків, на яких поширюються положення Закону №3551, здійснюється виключно за нормами Податкового кодексу України (далі - Кодекс). Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Кодексу, згідно з п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 якого об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. Перелік доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені у п. 164.2 ст. 164 Кодексу. Відповідно до Закону №466 внесено зміни до п.п.164.2.14 статті 164 Податкового кодексу України щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб до загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466, включається у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди Враховуючи викладене, у разі якщо виплата неустойки, внаслідок прострочення виконання договірного зобов`язання здійснюється на користь фізичної особи - платника податків, підприємство, яке виплачує такий дохід, для такого платника податку являється податковим агентом, а тому повинно утримати ПДФО та військовий збір із суми доходу, перерахувати їх до бюджету та відобразити виплату у формі № 1ДФ. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині повернення податку на доходи фізичних осіб у сумі 273,00 гривні також задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed