Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 26.12.2019 року надійшов позов [PERSON] до Приморської державної нотаріальної контори в м. Одесі про скасування арешту нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за Заповітом від 20.10.2009 року №7-1345 після смерті [PERSON] 462/1000 частини квартири [ADDRESS] . 18.07.2018 року Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, до якої звернувся Позивач із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зареєстровано спадкову справу за №248/2018, що підтверджується Витягом про реєстрацію Спадкової справи №52650778 від 18.07.2018 року та Довідкою Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса №2927с/02-14 від 17.12.2019 року. При оформлені Свідоцтва про право на спадщину щодо вказаної нерухомості Позивачу стало відомо, що на 462/1000 частку квартири, яка належала спадкодавцю Першою Одеською нотаріальною конторою на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення позову від 22.12.2004 року було накладено арешт, який зареєстровано 22.12.2004 року за №1564524. При цьому, Позивач не є стороною у справі в межах якої було вжито заходів забезпечення позову та не знав про її існування, і при цьому немає можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування та не має можливості вільно розпоряджатись своїм майном. Таким чином, зазначена заборона позбавляє Позивача права на отримання спадщини і тому за таких обставин, [PERSON] вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, та просить скасувати арешт, накладений Першою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси про забезпечення позову від 22.12.2204 року на 462/1000 частини квартири [ADDRESS] , оскільки його дія та внесення відомостей про обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, порушує права Позивача, як спадкоємця вказаної нерухомості. Ухвалою суду від 09.01.20 року справу провадження по справі відкрито та справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання. Протокольною ухвалою суду від 16.03.2020 року судом замінено сторону відповідача з Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси на [PERSON] , В підготовче засідання 31.03.2020 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Ухвалою суду від 31.03.2020 року по справі було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду на 30.04.2020 року. У судове засідання 30.04.2020 року позивач не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився повідомлявся шляхом оголошення на сайті. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 08.05.2020року. Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, оцінивши надані докази вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 14). 20.10.2009 року [PERSON] уклав заповіт на ім`я [PERSON] щодо усього свого майна (а.с. 13). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.02.2019р. померлому [PERSON] належала квартира за адресою [ADDRESS] , та відповідно реєстраційного номеру обтяження 1564524 накладено арешт на 462/1000 частини зазначеної квартири, на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2004 року, також вбачається наявність двох інших обтяжень №1538393 та №2829870, однак стосовно цих обтяжень вимог не заявлено (а.с. 10). Відповідно довідки Приморської державної нотаріальної контори м. Одеси від №17.12.2019 року вих. №2927с/02-14 встановлено, що Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса, на підставі заяви [PERSON] було заведено спадкову справу №248/2018 року до майна діда заявника [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, посвідченим Шостою Одеською державною нотаріальною конторою, 20.10.2009 року, зареєстрованого у реєстрі за №7-1345, який звернувся із заявами про прийняття та видачу спадщини до нотаріальної контори, згідно чинного Законодавством України. Спадкоємцем за заповітом на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та взагалі на все те, що на день смерті належало спадкодавцеві, та на що він за законом мав право, є [PERSON] (а.с. 16). Згідно листа Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса від 01.04.2019 року №12699 щодо розгляду заяви [PERSON] перевірити матеріалами виконавчого провадження АА №147204 та надати правову оцінку накладення арешту на майно неможливо, оскільки матеріали виконавчого провадження знищено (а.с. 12), а тому відсутні підстави зняття арешту. Відповідно Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 22.12.2004 року по прав №2-3561/05 накладено арешт належної [PERSON] 462/1000 частки кв. [ADDRESS] в рамках цивільно справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненого дорожньо-транспортною пригодою. Рішенням 01.07.2005 року позовну заяву було задоволено. Таким чином зазначене обтяження існує з 2004р. Таким чином зазначена заборона позбавляє позивача права на отримання спадщини, а тому суд вважає що підстави позову є обґрунтованими. Вирішуючи спір та дослідивши матеріали справи, суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав. Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому відповідно до ст.ст.11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. У силу положень ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, враховуючи вищенаведене, а також те, що позивач фактично позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину, внаслідок накладеної заборони на відчуження будь-якого майна, його діда, на підставі ухвали суду, та за розглядом цивільна справа розглянута 01.06.2005 року, тобто така заборона чинить перешкоди у здійсненні позивачем свого законного права власності, у зв`язку з чим приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] . Статтею 41\~Конституції\~України та статтею 1Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Outcome: approved