Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду звернувся Органу опіки та піклування - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. У відповідності до позовної заяви орган опіки та піклування просить суд позбавити батьківських прав відповідачку - [PERSON], [INFO] по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь державного закладу, або фізичної особи, в яких буде перебувати дитина Від представника органу опіки та піклування надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] викликалася в судове засідання, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В судове засідання не з'явилася. Жодних заяв про неможливість участі в судовому засіданні від неї до суду не надходило. Тому суд, за згодою представника позивача відповідно до положень ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В селі Костянтинівка Мелітопольського району проживає [PERSON], [INFO], яка є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорта [NUMBER] виданого 04.03.2015 року Мелітопольським МВ УДМС України в Запорізькій області та свідоцтвом про народження [NUMBER]/а.с.4-5/ Як вбачається з позовної заяви розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 20.10.2015 року № 458 малолітнього [PERSON], [INFO] було влаштовано за заявою матері до Запорізького обласного спеціалізованого будинку дитини «Сонечко» ЗОР. Мати дитину жодного разу не відвідала, не телефонувала до дитячого закладу, не цікавилася його фізичним та розумовим розвитком. [PERSON] не цікавиться подальшою долею хлопчика, мігрує в межах Мелітопольського району. Працівниками служби у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації, працівниками Костянтинівської сільської ради проводилися співбесіди із громадянкою [PERSON] щодо її намірів до майбутнього її сина. [PERSON] заявляє про наміри забрати дитину на спільне проживання, але за два роки так і не спромаглася відвідати дитину у державному закладі. Батько дитини, записаний зі слів матері за ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Неодноразово спеціалістами служби у справах дітей, Мелітопольського районного центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді, проводилися профілактичні бесіди із [PERSON], їй пропонували змінити свою поведінку та ставлення до дитини, але вона не бажає нікого слухати та змінювати своє ставлення до виконання батьківських обов'язків. [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього [PERSON], [INFO]. Рішенням комісії із захисту прав дитини при голові Мелітопольської районної державної адміністрації від 27.06.2017 ініційовано позбавлення матері батьківських прав. Згідно висновку органу опіки та піклування - Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області від 04.09.2017 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], встановлено, що вона тривалий час систематично свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина. Тому орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Отже, відповідач систематично, навмисно та свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї дитини протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування свого сина, його долею не цікавиться, вихованням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Враховуючі, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, та оскільки відповідач не виділяє грошових коштів на утримання сина, вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд знаходить, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, підтверджені необхідними доказами та їх необхідно задовольнити.

Outcome: approved