Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус ЗМО ГТУЮ в Запорізькій області Вовк Ірина Іванівна, Дніпровський районний відділ у м. Запоріжжя УДМС в Запорізькій області, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , який вона придбала за договором купівлі-продажу в [PERSON] . Відповідач є матір`ю продавця будинку, зареєстрована за вказаною адресою. Відповідач у вказаному будинку не проживає, але з реєстраційного обліку не знялася. Просить визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS] , усунути позивачу перешкоди в здійсненні права користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява позивача щодо слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 11.02.2019 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Ст. 41\~Конституцією України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Глава 28 ЦК України визначає житло об`єктом права приватної власності. Відповідно до положень ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач є власником 2/5 частини будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 11.02.2019, укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383\~ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Отже [PERSON] , продавши свій будинок, свідомо відмовилася від права власності на нього, отже втратила право користування зазначеним будинком. Оскільки відповідач є членом родини колишнього власника, то відповідно його право користування житлом було похідне від права власності [PERSON] . Судом встановлено, що відповідач не був та не є членом сім`ї власника - позивача у справі, тому правовідносини між ними не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності будинком, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідача.

Outcome: approved