Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До Савранського районного суду звернулась [PERSON] до Реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції Одеської області, третя особа [PERSON], про скасування рішення державного реєстратора індексний номер 651847 від 01.03.2013року, про державну реєстрацію права власності. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 02.03.2012р. рішенням Савранського районного суду відмовлено [PERSON] в позові та задоволено позов [PERSON]. Відповідно до рішення суду, договір купівлі-продажу будинку від 13.04.2001р. посвідчений нотаріусом Савранської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 651, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS], є удаваним правочином у частині особи покупця визнано справжнім покупцем будинку [PERSON]. Крім того, визнано будинок сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. 10.10.2012р. рішенням апеляційного суду Одеської області вказане рішення залишено без змін. 24.04.2013р. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ було винесено ухвалу, якою касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково та рішення Савранського районного суду від 02.03.2012р. та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 10.10.2012р. скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час перегляду справи Савранським районним судом Одеської області, ухвалою суду від 25.09.2013р., позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу удаваним правочином, переведення прав покупця, визнання житлового будинку сумісною власністю, визнання права власності на земельну ділянку залишено без розгляду. Дана ухвала не оскаржувалася в апеляційному порядку та набрала законної сили 01.10.2013р.. 24.10.2013р. в судовому засіданні позивачем [PERSON] надано Витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, та просив суд залишити позовну заяву без розгляду. Ухвалою суду від 24.10.2013р. позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами та присадибну ділянку, придбані в період сумісного проживання як подружжя, розподіл спільного майна в натурі - залишено без розгляду. Позивачка вказує, що згідно Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами 20.02.2013р. було проведено державну реєстрацію Реєстраційною службою Савранського РУЮ на підставі рішення суду № 2/1525/23/12 виданого 02.03.2012р. Савранським районним судом. На даний час скасоване рішення суду, яке стало підставою для реєстрації права власності на житловий будинок. Вказана обставина змусила [PERSON] звернутись до суду із зазначеними позовними вимогами. 24.02.2014р. в судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовну вимоги та наполягали на їх повному задоволенні, зважаючи на те, що рішення суду на підставі якого проведена державна реєстрація на даний час скасоване, а державна реєстрація прав власності на спірний будинок була здійснена під час касаційного перегляду рішень судів першої інстанції та апеляційної інстанції. Представник відповідача - начальник Реєстраційної служби Савранського РУЮ в судовому засіданні 24.02.2014 року визнала позов в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивачки, її представника, представника відповідача та третьої особи, викладені ними в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України. Статтею 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Судом встановлено, що рішення Савранського районного суду Одеської області, яке стало підставою реєстрації права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами 24.04.2013р. ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасоване. Тобто скасована підстава для прийняття державним реєстратором рішення про здійснення реєстрації прав власності на нерухоме майно (а. с. 21-26). Таким чином суд дійшов висновку про те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та обов'язки сторін, а тому у суду наявні підстави щодо прийняття визнання позову представником відповідача - державним реєстратором Терпан О.В. та ухвалення рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved