Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, в якому позивач просив зобов'язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудоване нерухоме майно по [ADDRESS]. В подальшому позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій [PERSON], зазначивши відповідачами [PERSON], [PERSON], яка притягнута до участі у справі як співвідповідач, вказавши третьою особою Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, просить суд зобов'язати відповідачів привести у попередній стан будинок [ADDRESS], тобто такий, який існував до початку здійснення реконструкції житлового будинку [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є власником 3/8 часток житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.07.2016 року №2714, посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В. Як вказано у договорі дарування, на земельній ділянці розташовано житловий будинок літ «А-1», загальною площею 68,5 кв.м., житлова площа 33,5 кв.м., та надвірні будівлі: сарай літ. «Б, В», вбиральня літ. «Г,3»,огорожа №1-3. Земельна ділянка не приватизована. Відповідачу [PERSON] належить 5/8 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування від 07.04.2017 року, посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А.До 07.04.2017 року вищезазначена частина житлового будинку належала дружині [PERSON] відповідачу - [PERSON]. [PERSON] збільшила житловий будинок до 238 кв.м. шляхом реконструкції без додержання вимог містобудівного законодавства, в результаті чого позивач вважає, що порушені його праваяк співвласника, а саме, у зв'язку зі збільшенням конфігурації будинку, позивач позбавлений права приватизувати земельну ділянку, також не може виділити свою частку будинку в натурі. Узв'язку з викладеним 07.03.2017 року позивач звернувся з заявою до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. 25.05.2017 року йому надано відповідь, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №150 від 24.05.2017 року скасовано реєстрацію декларацій:декларація про початок виконання будівельних робіт ХК № 082163002435 від 27.10.2016 року на об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]»;декларація про готовність об'єкта до експлуатації ХК № 142163412930 від 07.12.2016 року об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]». У зв'язку з викладеним, посилаючись на ч.2 ст. 331, ч.1 ст. 336 ЦК України, ст.ст.26, 31, 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 9, 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст. 5, 16 Закону України «Про основи містобудування», позивач вважає, що вищезазначені порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, що суперечать суспільним інтересам, дії відповідача порушують встановлений законом порядок виконання будівельних робіт, порушують права та законні інтереси інших осіб, зокрема, власника сусіднього приміщення позивача. Позивач вважає, що суспільна небезпека даних протиправних дій також полягає у порушенні під час проведення будівельних робіт правил пожежної безпеки, санітарного благополуччя населення, державних будівельних норм та стандартів, прав власника сусідньої будівлі, що може призвести до тяжких та непередбачуваних наслідків у зв'язку з чим можуть виникнути надзвичайні та аварійні ситуації, руйнування несучих конструкцій споруди, призвести до загрози загибелі чи травмування. [PERSON] подано відзив на первісну позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити, зазначив що йому дійсно належить 5/8 частин житлового будинку [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 07.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салигою Н.А. за реєстровим номером №495. Зазначена частка в житловому будинку була подарована відповідачу його дружиною [PERSON] 07.04.2017 року, тобто до видачі наказу Інспекцією ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР №150 від 24.05.2017. Про існування зазначеного наказу [PERSON] взагалі відомо нічого не було, Інспекція ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР навіть не сповістила його про існування даного наказу. Ніяких норм чинного законодавства відповідач не порушував, оскільки 25.05.2006 року [PERSON] отримала від співвласника [PERSON], яка на той момент була власником 3/8 частин зазначеного житлового будинку, письмовий дозвіл на прибудову до житлового будинку та гаражу. Після отримання дозволу співвласника відповідачі звернулись до Жовтневої районної ради м. Харкова з проханням надання їм дозвіл на будівництво. Також [PERSON] зазначає, що позивачем не наведено жодного доказу, що його права були порушені, відповідач має вільний доступ до своєї частини майна, будівельними роботами не було завдано жодної шкоди цій частині будинку, яка знаходиться в первісному стані з моменту побудови житлового будинку в 1929 році. На уточнену позовну заяву відповідачами відзив не подавався. Представником третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради [PERSON] надано письмові пояснення, відповідно до яких третя особа в повному обсязі підгримує позовні вимоги [PERSON] з підстав, викладених в даних поясненнях та з посиланням . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини. Визнала факт того, що відповідач в належній йому з 27.07.2016 року частині житлового будинку [ADDRESS] ніколи не проживав, з заявами про приватизацію земельної ділянки, визначення порядку користування зазначеним житловим будинком та щодо перешкод в проживанні належною йому частиною житлового будинку не звертався. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позовної заяви заперечували, посилаючись на обставини, які викладені у відзиві на первісний позов, наполягали на тому, що будь-які права позивача як співвласника реконструкцією будинку не порушені, а така реконструкція відповідає будівельним нормам і проведена за умови отримання необхідних дозволів, що підтверджується наданими суду доказами. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні також проти задоволення позову заперечувала з вищезазначених підстав. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву [PERSON] підтримав, просив задовольнити, посилаючись на норми ЦК України, Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування» та на обставини, викладені в письмових поясненнях. Також представник третьої особи додатково зазначив, що даних про належність земельної ділянки за адресою спірного домоволодіння третя особа не має. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши заяви по суті справи та письмові докази приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до технічного паспорту Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради, виготовленого 24.02.2017 року за станом обстеження 08.07.2016 року домоволодіння [ADDRESS] складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 68,5 кв.м., житлова площа 33,5 кв.м, рік побудови 1929, житлової прибудови літ. « А1 -1» рік побудови 1960, прибудови літ. «а,а4» веранди літ. «а1», ганку літ. « а2 , а3 », сараюліт. «Б.В.», вбиральні літ. «Г,З», огорожі №1-3. (а.с.7-9). Судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/8 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування, укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 27.07.2016 року. Договір дарування зареєстрований в реєстрі за №2714 та посвідчений Приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В. В даному договорі зазначено, що на земельній ділянці розташовано житловий будинок літ. «А-1» , загальна площа 68, 5 кв.м., житлова площа 33,5 кв.м. та надвірні будівлі: сарай літ. «Б,В», вбиральня літ. «Г,З» огорожа №1-3. Земельна ділянка не є власністю дарувальника, рішення відповідного органу не приймалося. Вказане підтверджується копією договору дарування від 27.07.2016 року та інформаційними довідками Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майнавід 27.07.2016 року та від 10.11.2017 року (а.с.6, 11-13). [PERSON] належить 5/8 частин зазначеного житлового будинку відповідно до договору дарування від 07.04.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Салигою Н.А. за реєстровим номером №495, на підставі якого [PERSON] подарувала [PERSON] 5/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 238, 6 кв.м, житловою площею 124,4 кв.м за адресою: [ADDRESS] (а.с.79). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 10.11.2017 року також вбачається, що [PERSON] на підставі договору дарування чистини житлового будинку, серія та номер 495, виданого 07.04.2017 року приватним нотаріусом ХМНО Салига Н.А., належить 5/8 часток житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 238, 6 кв.м, житловою площею 124,4 кв.м за адресою: [ADDRESS], [PERSON] - 3/8 частка житлового будинку, з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 68,5 кв.м, житловою площею 33,5 кв.м. (а.с.11-13). Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 06.06.06 року за №36-6 дозволено [PERSON] виконати прибудову до будинку розм. 5,0 ? 9,0 + 5,0 ? 5,0 м, побудувати мансарду (другий поверх) для розміщення житлових та підсобних приміщень, гараж по [ADDRESS]. Будівельні роботи виконати згідно з санітарними, будівельними нормами та розробленої проектної документації, дозволу ДАБК. Зобов'язано [PERSON] внести зміни до технічної документації МіськБТІ (а.с.27, 77). Відповідно до технічного висновку від 2006 року Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДУЛОР» (державна ліцензія АА №870335 від 28.09.2004 р.) щодо можливості будівництва прибудови до житлового будинку та гаражу за адресою: [ADDRESS] встановлено, що будівництво прибудови з мансардним поверхом до житлового будинку та гараж по [ADDRESS] технічно можливо. Будівництво прибудови до житлового будинку та гаража проводиться для поліпшення житлових умов (а.с. 28-40). Копією розписки від 25.05.2006 року підтверджено, що [PERSON] отримала письмовий дозвіл на прибудову до її частини будинку та гаражу за адресою [ADDRESS] від [PERSON], співвласника зазначеного будинку (а.с.78). Відповідачами надано суду копію робочого проекту від 2016 року реконструкції житлового будинку (літ. А-2) по [ADDRESS], замовник [PERSON], виконавець архітектор ФОП [PERSON], в додаток до якого [PERSON] укладено договір на технічний нагляд за будівництвом від 06.10.2016 року з виконавцем інженером технічного нагляду [PERSON], яка зобов'язалась за дорученням замовника здійснити технічний нагляд за будівництвом об'єкта, а замовник - прийняти виконані роботи та оплатити їх. Назва об'єкта, на якому здійснюватиметься нагляд «Реконструкція житлового будинку літ. «А-2»по [ADDRESS]» (а.с.60-76). У звязку з реконструкцією [PERSON] подано дві декларації: декларація про початок виконання будівельних робіт реконструкція житлового будинку ХК № 082163002435 від 27.10.2016 року на об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]»; декларація про готовність об'єкта до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категрорії складності ХК № 142163412930 від 07.12.2016 р. на об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]» (а.с.105- 114). У зв'язку зі зверненням [PERSON] від 07.03.2017 року, 23.03.2017 року головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради складено Акт №211-А перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на підставі відповідного наказу №1 від 11.04.2016 року та направлення для проведення позапланової перевірки №211-н від 16.03.2016 року (а.с.97). Зі змісту акту вбачається, що за результатами перевірки встановлено: за адресою [ADDRESS] розташовано домоволодіння, будинок житловий з надвірними будівлями загальною площею 238, 6 м.кв., житловою площею 124, 4 м.кв. належить 3/8 [PERSON] на підставі договору дарування №2714, виданий 27.07.2016 року. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зареєстровано декларації про початок виконання будівельних робіт ХК №082163002435 від 27.10.2016 та про готовність об'єкта до експлуатації ХК №142163412930 від 07.12.2016 року по об'єкту «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]». Згідно декларацій по об'єкту «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]»: - замовник будівництва - [PERSON]; - технічний нагляд здійснює інженер технагляду [PERSON], кваліфікаційний сертифікат [NUMBER], трудовий договір про здійснення технічного нагляду від 10.10.2016 №93; - проектна документація розроблена ФО-П [PERSON], ІНН [NUMBER], адреса: [ADDRESS]; - головний архітектор проекту та відповідальна особа за проведення авторського нагляду [PERSON] (згідно наказів ФО-П [PERSON] від 11.10.2016 №67, 67/2), кваліфікаційний сертифікат серія [NUMBER]; - проектна документація затверджена листом замовника [PERSON] №б/н від 11.10.2016 ; - містобудівні умови та обмеження: не потребуються згідно п.25 Переліку об'єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального внесеними наказом №49 від 08.02.12 р. господарства України від 07.07.2011 №109 із змінами і доповненнями; - земельна ділянка: не зазначається у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об'єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані, згідно ч.4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; - основні показники об'єкту: загальна площа 238, 6 м.кв., житлова площа 124,4 м.кв., будівельний об'єм 586, 0 м.куб. Під час проведення перевірки суб'єкт, містобудування, що має відношення до даного об'єкта, з відповідними підтверджуючими документами був відсутній. На момент перевірки будівельні роботи не проводились. Візуальним оглядом встановлено, що на території домоволодіння за адресою: [ADDRESS] розташовано житловий будинок, який з лівого боку двоповерховий (має ознаки новобудови), а з правого боку одноповерховий (побудова минулих років). Зазначені обставини підтверджуються копією Акту №211-А від 23.03.2017 року (а.с. 93-96), копією направлення для проведення позапланової перевірки №211-н від 16.03.2017 року за зверненням [PERSON] від 07.03.2017 року (а.с.97) Наказом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №150 від 24.05.2017 року, зокрема, вирішено: 1. Скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт №ХК082163002435 від 27.10.2016 по об'єкту «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]» (замовник - [PERSON]); 2. Скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №ХК 142163412930 від 07.12.2016 року на об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]» (замовник - [PERSON]); 3. Завідувачу сектору дозвільних процедур Божко О.В. направити копію наказу до Державної архітектурно-будівельної інспекції України для вилучення відомостей щодо декларації про початок виконання будівельних робіт №ХК082163002435 та декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності №ХК 142163412930 з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів у термін до 24.05.2017 року; 4. Завідувачу сектору дозвільних процедур Божко О.В. забезпечити письмове повідомлення замовника - [PERSON] про скасування реєстрації декларацій протягом трьох робочих днів з дня її скасування . При цьому з тексту наказу вбачається, що зазначені декларації скасовано у звязку з виявленням факту подання в декларації про початок виконання будівельних робіт та в декларації про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності недостовірних відомостей, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, як такий, що реконструйований без належно затвердженої проектної документації (а.с.99-100). Зазначену інформацію Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради в листі від 25.05.2017 року за №1438/0/250-17 повідомлено [PERSON], за результатами розгляду його заяви від 07.03.2017 року щодо додержання вимог містобудівного законодавства по [ADDRESS] (а.с.10). Копія відповідного листа про повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про скасування декларацій на об'єкт «Реконструкція житлового будинку по [ADDRESS]» суду не надавалась. За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗК. Відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом знесення будівлі у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом. Таким чином за позовом громадянина рішення про знесення самочинного будівництва може бути ухвалено на підставі статті 391 ЦК України в разі доведеності ним відповідно до вимог частини 3 статті 12 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Згідно частини 1 пункту 22 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Відповідно до частини 1, 3-5 пункту 24 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Відмовою забудовника від перебудови слід вважати як його заяву про це, так і його дії чи бездіяльність щодо цього, вчинені до або після ухвалення рішення суду про зобов'язання здійснити перебудову. Погодження забудовника на перебудову при розгляді справи про знесення самочинного будівництва за можливості перебудови, якщо це підтверджено, є підставою для відмови в позові лише тоді, коли рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов'язання здійснити перебудову не виконано не з вини забудовника, про що державним виконавцем складено відповідний акт. Питання знесення самочинного будівництва регламентовано частиною 7 статті 376 ЦК України, згідно з якою, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, положення частина 7 статті 376 ЦК України передбачає можливість знесення самочинного будівництва за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування лише у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, та в разі неможливості проведення відповідної перебудови або відмови особи, яка здійснила (здійснює) будівництво від її проведення. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України та була обов'язковою для всіх судів України на час розгляду судом першої інстанції вищезазначеної справи. 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року і п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Саттею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Зміст позовних вимог було фактично збільшено позивачем, оскільки вимога про приведення у попередній стан будинку [ADDRESS] може включати як знесення так і перебудову спірного домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що підставою для звернення до суду із даним позовом було те, що позивач не може приватизувати земельну ділянку, визначити порядок у користування спірним домоволодінням через реконструкцію, яка на думку позивача, виконана з порушенням будівельних норм. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження таких висновків позивачем та його представником суду не надано, про призначення будь-якого експертного дослідження позивач та його представник не заявляли, також не надали і доказів щодо відмови в приватизації земельної ділянки або неможливості визначення порудку користування спірним домоволодінням з підстав наявності відповідної реконструкції. Більш того, в судовому засіданні представником позивача визнано, що відповідач [PERSON] за адресою. [ADDRESS] ніколи не проживав, таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факт порушення його прав нявністю реконструкції домолодіння за адресою: [ADDRESS], тому суд не знаходить підстав для зобов'язання відповідачів привести зазначене домоволодіння у стан, який існував до початку здійснення реконструкції через недоведеність передбачених законом підстав для вжиття таких заходів, в тому числі через відсутність доказів на підтвердження порушення прав позивача як власника частини спірного домоволодіння. Посилання представника третьої особи інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на те, що реконструкцією спарного домоволодіння допущено порушення ряду правових норм, а саме Законів України «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основи містобудування», судом не приймаються, оскільки по вказаній справі інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради є третьою особою, будь-яких вимог до відповідачів з цих підстав ними не заявлялось. Відповідно до вимог п.24 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)», питання знесення самочинного будівництва регламентовано ч. 7 ст.376 ЦК України, згідно з якою, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Отже, питання знесення самочинного будівництва або приведення його у первісний стан за умови істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил здійснюється за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Будь-яких доказів звернення з таким позовом інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради матеріали справи не містять. При цьому в судовому засіданні представником третьої особи не спростована можливість відповідачів повторно звернутись з відповідними деклараціями за умови внесення до них всіх необхідних даних. Відмовляючи в завдоволенні позову в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦК України суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed