Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

До Подільського районного суду м. Києва надійшов означений позов, в якому позивач просить (з урахуванням уточнених позовних вимог від 02.04.2021 року), визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 17357 від 14.08.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0380/232923-ZP від 04 червня 2014 року в розмірі 23568,02 грн., зобов`язати ТОВ «Вердикт Капітал» повернути [PERSON] грошові кошти, стягнені за виконавчим написом № 17357 від 14.08.2020 вчиненим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. витрати виконавчого провадження та основну винагороду приватного виконавця, які стягнені на підставі постанови приватного виконавця Малкової М.В. від 04.09.2020 у ВП №62905165, про звернення стягнення на заробітну плату, шляхом їх стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] , стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Позов мотивний тим, що 04.09.2020 приватним виконавцем Малковою М.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62905165 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням ст. 87, ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки виконавчий напис вчинено на договорі, який не був нотаріально посвідчений, заборгованість за договором не є безспірною, а з дня виникнення права вимоги минуло більше одного року. Позивач не визнає суму заборгованості за кредитним договором, укладеним з ТОВ «Вердикт Капітал», зазначає що не отримував кредитного договору та не отримував жодних вимог чи повідомлень стосовно заборгованості. У зв`язку з цим просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на користь позивача витрати виконавчого провадження та основну винагороду приватного виконавця, судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою судді від 25.01.2021 прийнято позовну заяву та відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано строк для подання відповідачем відзиву на позов, третіми особами - письмових пояснень по суті спору. Ухвалою судді від 06 квітня 2021 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення по виконавчому провадженню № 62905165 з примусового виконання виконавчого напису №17357, вчиненого 14.08.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з [PERSON] , заборгованості за кредитним договором №0380/232923-ZP від 04.06.2014, укладеним з АТ «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 є ТОВ «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА», на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 29-01/19/2 від 29.01.2019 року є ТОВ «Вердикт Капітал», на користь ТОВ «Вердикт Капітал», до вирішення спору по суті. В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, представник позивача подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування заперечень проти вимог позивача зазначив, що виконавчий напис було вчинено у відповідності з вимогами законодавства і що позивач не спростував факт існування заборгованості за кредитним договором та не довів факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав внаслідок виконання оспорюваного виконавчого напису. Також, відповідач заперечує проти стягнення з нього на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх недоведеністю та неспівмірністю. Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, письмових пояснень по суті спору не надали. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Малковою М.В. було винесено 28.08.2020 постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62905165, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 04.09.2020 постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, що були винесені у рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 17375 від 14.08.2020 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 23568,02 грн. Виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №17375 від 14.08.2020 було звернено стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0380/232923-ZP від 04.06.2014 в розмірі 22918,02 грн. З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що виконавчий напис №17375 від 14.08.2020 було вчинено на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» вих. № 13902794 від 25.07.2020, підписаної сторонами Заяви № 038000101366 від 04.06.2014 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, виписки з рахунку [PERSON] станом на 11.03.2020 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за договором № 0380/232923-ZP. В заяві ТОВ «Вердикт Капітал» вих. № 13902794 від 25.07.2020 зазначені відомості про найменування, місце проживання, дату і місце народження, РНОКПП, номер рахунку боржника [PERSON] , найменування та місцезнаходження стягувача ТОВ «Вердикт Капітал», строк, за який має провадитися стягнення (з 29.01.2019 по 11.03.2020); сума, яка підлягає стягненню (22918,02 грн., в тому числі, прострочена заборгованість за кредитом 5534,56 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 10122,64 грн., прострочена заборгованість за комісією 450,58 грн. і прострочена заборгованість за відсотками 6810,24 грн.). З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що 04.06.2014 між [PERSON] , та АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №0380/232923-ZP, правонаступником всіх прав і обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2019-1УСБ/ВЕСТА від 28.01.2019 року є ТОВ «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА», а на підставі Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 29-01/19/2 від 29.01.2019 ТОВ «Вердикт Капітал». Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин», а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття». З матеріалів справи вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ «Вердикт Капітал» подав приватному нотаріусу підписану сторонами Заяву № 038000101366 від 04.06.2014 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тобто договір між сторонами було укладено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Також, відповідачем до складу заборгованості позивача було включено прострочену заборгованість за кредитом 5534,56 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 10122,64 грн., прострочена заборгованість за комісією 450,58 грн. і прострочена заборгованість за відсотками 6810,24 грн. Разом з тим, у Заяві № 038000101366 від 04.06. 2019 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб сторонами не узгоджувались умови стосовно сплати позивачем комісій чи неустойки. Інших документів, які б засвідчували узгодження сторонами зазначених умов договору суду, не надано. Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малкова М.В.. не перевірила належність оформлення документів, поданих для вчинення виконавчого напису, не перевірила дійсність та безспірність вимог ТОВ «Вердикт Капітал», а тому суд доходить висновку, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, оскільки вчинений на не передбаченому Переліком борговому документі - договорі, який нотаріально не посвідчений, за непідтвердженими борговими вимогами стягувача. Крім того, стороною вказаного договору як позикодавець є АТ «Укрсоцбанк». Разом з тим, суд вважає недоведеним факт переходу від АТ «Укрсоцбанк» до ТОВ «ІНВЕСТОХІЛС ВЕСТА» а в подальшому до ТОВ «Вердикт Капітал» прав вимоги за договором № 0380/232923-ZP від 04.06.2014 року. Суд відхиляє доводи відповідача про перехід зазначених прав, оскільки відповідачем не надано договору, з якого б вбачалося строк його дії, прав та обов`язки сторін договору, порядок виконання договору, момент переходу прав, отже суд позбавлений можливості перевірити дійсність переходу прав вимоги за договором № 0380/232923-ZP від 04.06.2014 до відповідача, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про недоведеність вказаної обставини. Ст. 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Щодо вимоги сторони позивача про повернення [PERSON] грошових коштів, то суд зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що з нього стягнено кошти за виконавчим написом № 17357 від 14.08.2020 винесеним приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., витрати виконавчого провадження та основну винагороду приватного виконавця, які стягнені на підставі постанови приватного виконавця Малкової М.В. від 04.09.2020 року у ВП №62905165. Враховуючи наведене, суд позбавлений можливості перевірити дійсність стягнення кошів з [PERSON] , а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, позивачем подано клопотання про стягнення компенсації витрат на правову допомогу в розмірі 12000 грн., в обґрунтування якого він зазначає, що з метою захисту його прав та законних інтересів він вимушений був скористатись послугами адвоката. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] в суді здійснював адвокат Біленький В.В., повноваження якого були підтверджені ордером на надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Ч. 4 ст. 137 ЦПК визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, ціни позову, складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 4000,00 грн. Згідно із ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стягнення коштів та витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягає частковому задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial