Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] , до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10 червня 2006 року вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . 18 березня 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 26.03.2010 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до жовтня 2014 року останній їх сплачував, надавав донці іншу матеріальну допомогу та приймав участь у її вихованні. Однак, починаючи з листопада 2014 року [PERSON] від сплати аліментів ухиляється, будь-якої іншої матеріальної допомоги донці також не надає, та взагалі з дочкою не спілкується, не відвідує її, не цікавиться її життям, здоров`ям, інтересами та досягненнями, тобто свідомо самоусунувся від спілкування та виховання дитини. Враховуючи викладене, позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в відкритому судовому засіданні, 18 грудня 2019 року просила позов задовольнити в повному обсязі. Ствердила, що відповідач є її колишнім чоловіком та батьком дочки [PERSON] , у 2014 році звільнився з роботи Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк»і з того часу припинив сплачувати аліменти на утримання дочки, з дівчинкою взагалі не спілкується, батьківські обов`язки по вихованню дитини не виконує. 17 січня 2020 року в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник позивача адвокат Пробийголова Д.О. у судовому засіданні 18 грудня 2019 року підтримав позовні вимоги повністю, 17 січня 2020 року в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судові засідання 18 грудня 2019 року, 17 січня 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua, доказів поважності своєї неявки, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської радив відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність. З пояснень, наданих 01 листопада 2019 року вбачається, що наразі вихованням та утриманням малолітньої [PERSON] , 2006 року народження, займається тільки її мати, [PERSON] , 1985 року народження, яка турбується про здоров`я та побут своєї доньки, займається її вихованням та розвитком (а.с.44). 11 грудня 2019 року надіслали висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, яка не заперечувала проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, повідомивши відповідача про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/ (http://www.reyestr.court.gov.ua/)), посилаючись на єдиний унікальний номер справи (Справа №) 227/3295/19. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є відповідач по справі, [PERSON] , та позивач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дівчинки (а.с.10). Шлюб між[PERSON] та [PERSON] 18 березня 2010 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8). Прізвище позивачки « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені (а.с.9). Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 26 березня 2010 року зі [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , щомісячно, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с.12). 16 квітня 2010 року Ленінським районним судом м. Донецька видано виконавчий лист про стягнення зі [PERSON] , [INFO] , уродженця Донецької області, м. Харцизька, щомісячно на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 січня 2010 року до повноліття дитини (а.с.13). Позивач [PERSON] та її донька [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, що перемістилися з м. Донецька в м. Краматорськ, де проживають за адресою: [ADDRESS] (а. с . 14, 15). Неповнолітня [PERSON] навчається в Краматорському закладі загальної середньої освіти № 22 з профільним навчанням імені Миколи Миколайовича Крупченка . Відповідно до довідки № 437 від 14.11.2009 року, виданої директором Краматорського ЗЗСО № 22 з профільним навчанням імені Миколи Миколайовича Крупченка , батько учениці 7-Г класу [PERSON] - [PERSON] із сім`єю не проживає та не бере участі у вихованні своєї доньки. З 19 листопада 2014 року в школі, де навчається його донька, не був, із класним керівником з приводу успішності й поведінки доньки не розмовляв, її успіхами не цікавився, вихованням і забезпеченням побутових потреб дитини займається тільки мати, яка виконує виховні функції, стежить за успішністю та розвитком дівчинки (а.с.59). З психолого-педагогічної характеристики дитини [PERSON] , вбачається, що дівчинка навчається з 2014 року, з другого класу, у вищезазначеному навчальному закладі. На даний час навчається у 7-Г класі. На основі результатів діагностичного спостереження та бесід зроблено висновок, що дівчинка розвивається відповідно норм вікового досягнення, достатньо володіє прийомами навчальної діяльності, вміє показати реальні досягнення, самоконтроль, самостійність, самоаналіз відповідають віковій нормі, адекватна самооцінка. Відхилень в поведінці та навчанні не помічено. Активна, доброзичлива, в спілкуванні з однолітками завжди толерантна, з педагогами - ввічлива. Мама приділяє достатньо уваги розвитку та вихованню дівчинки. На питання про батька дівчинка зазначила, що батько з нею не спілкується (а.с.60). За інформацію з Головного центру обробки спеціальної інформації прикордонної служби України № 0.184-41031/0/15-19 - вих. від 02.12.2019 року, відповідно до якої відомостей про перетинання державного кордону України громадянином України [PERSON] , [INFO] , у період з 01 грудня 2014 року по 29 листопада 2019 року не має (а.с.88), що підтверджує покази позивача про те, що відповідач виїхав на непідконтрольну територію України, та жодного разу не намагався зустрітися з дівчинокою. Позивач [PERSON] працює в м. Краматорську на посаді провідного економіста відділу організації продажів філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» з 24 листопада 2014 року (а.с.37), має статус одинокої матері, на підставі чого їй щорічно надають додаткові відпустки як одинокій матері, що виховує дитину віком до 18 років (а.с.104-109). Свідок [PERSON] у судовому засіданні 18 грудня 2019 року пояснила, що вона є матір`ю позивачки, та відповідно бабусею [PERSON] . Відповідач [PERSON] є батьком дівчинки, доки працював, аліменти на утримання дочки сплачував. Після звільнення з роботи переїхав жити до м. Донецька, та з того часу взагалі перестав спілкуватися з дочкою та займатись її вихованням. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 18 грудня 2019 року пояснила, що вона працює в Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк»разом з позивачем, знає також і відповідача, працювали в одному колективі. Тривалий час відповідач донькою не цікавиться, інтересу до дитини не проявляє. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 18 грудня 2019 року пояснив, що працює в Донецькому обласному управлінні АТ «Ощадбанк»разом з позивачем, яка була одружена з колишнім працівником банку [PERSON] . На даний час позивач має статус одинокої матері, на підставі цього має додаткову відпустку. Які у відповідача відносини з дочкою не знає, не бачив останнього в м. Краматорську близько 5 (п`яти) років. Разом з тим, з метою дотримання прав малолітньої дитини відповідача дочки [PERSON] , [INFO] , визначених ст. 12 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), щодо надання дитині можливості бути безпосередньо заслуханою в ході судового розгляду, що її стосується, в порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства, судом, відповідно до положень ст. 232 ЦПК України, в присутності матері дитини [PERSON] , було заслухано малолітню [PERSON] з приводу позбавлення її батька - відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неї. Малолітня [PERSON] , в відкритому судовому засіданні 18 грудня 2019 року пояснила, що не хоче аби відповідач був її батьком, оскільки він з трьох років з нею не спілкується, п`ять років потому привітав її з днем народження, після чого жодного разу їй не подзвонив, зустрітися не намагався, мати [PERSON] ніколи не перешкоджала їм в спілкуванні. Згідно висновку органу опіки та піклування Краматорської міської ради № 01-49/6729 від 27.11.2019 року, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , з метою захисту її прав та законних інтересів, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (а.с.91-93). Враховуючи вищевикладене, судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] як батько [PERSON] , 2006 року народження, не виявляє жодного бажання як до спілкування з дитиною так і до її виховання. Спірні правовідносини врегульовуються нормами Закону України «Про охорону дитинства», Сімейного кодексу України, Конвенції про прав дитини. Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» надав роз`яснення про те, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16). За таких обставин, є всі підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини: [PERSON] , 2006 року народження, так як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та свідоме нехтування ними підтверджено наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved