Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» з вказаним позовом, в якому зазначав, що між банком та відповідачем 15 червня 2010 року було укладено договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, згідно якого позивач відкрив відповідачеві кредитний рахунок та надав платіжну картку з встановленням ліміту кредитування в 10500 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконав. Просив стягнути з відповідача борг на загальну суму 21539,38 грн., який виник станом на 31 березня 2014 року та у повернення сплачені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у позовній заяві. Відмовився від збільшення позовних вимог станом на день розгляду справи, незважаючи на відповідне роз'яснення суду. Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором. Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором. Статтею 553 ЦК України визначає, що поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що між позивачем та відповідачем 29 вересня 2006 року було укладено договір без номеру на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно договору позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок та надав платіжну картку із встановленням ліміту кредитної лінії в 10500 (десять тис. п'ятсот) грн. зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. У цьому договорі сторонами були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Відповідач не подавав заяви до банку про закриття карткового рахунку. Відповідно до умов кредитного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує, що підтверджується розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 31 березня 2014 року становить 21539,38 грн., з них: заборгованість за кредитом - 10433,24 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 7440,17 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 2164,09 грн.; штраф ( фіксована частина ) - 500 грн.; штраф (процентна складова ) - 1001,88 грн. та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена. Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову. На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved