Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із присадибної земельної ділянки площею 0,58 га, розміщеної в [ADDRESS], згідно із державним актом серії ДП від 25.03.1996 року, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за МД № 885. За життя він залишив заповіт від 08 квітня 1997 року, в якому вказав спадкоємцем всього свого майна брата позивача - [PERSON]. Після смерті батька брат позивача подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку не отримав. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із домоволодіння по [ADDRESS]. За життя мати позивача залишила заповіт від 20 червня 2003 року, в якому вказала своїх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивача, як спадкоємців житлового будинку. [INFO] року помер брат позивача - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 12,7064 га, розміщеної на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно із державним актом серії ІІІ-ДП № 042012 від 27.05.2003 року, зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за МД №13252. Заповіт він не залишав, у зв'язку із чим позивач вважає себе спадкоємцем другої черги. Донька [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку. Свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно позивач не має можливості отримати в нотаріальній конторі, оскільки після смерті матері брати та сестра позивача подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та не відкликали їх до збігу шестимісячного строку, однак вони не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок за позивачем. Оскільки брат позивача - [PERSON] помер, то право спадкування ? частину житлового будинку та присадибної земельної ділянки має його донька - [PERSON], але вона теж відмовляється від спадщини свого батька, яку він успадкував від своїх батьків, а також від земельної ділянки площею 12,7064 га. Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок матері по праву спадкування за заповітом, оскільки інші спадкоємці відмовилися від своїх часток, має право на спадкування за законом, як спадкоємець другої черги присадибної земельної ділянки площею 0,58 га, яку заповітом прийняв її брат - [PERSON], а також земельну ділянку площею 12,7064 га. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явилася, представником позивача надано до суду заяву, в якій вона прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви, в яких прохали розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Представник відповідача - Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача (а. с. 8). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У заповіті від 08 квітня 1997 року, посвідченому секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесений в реєстр за № 98, [PERSON] вказав [PERSON] як спадкоємця всього свого майна (а. с. 13). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 04 (а. с. 10). У заповіті від 30 червня 2003 року, посвідченому секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесений в реєстр за № 62, [PERSON] вказала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] як спадкоємців житлового будинку та присадибної земельної ділянки в рівних частках (а. с. 12). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 17 (а. с. 9). [PERSON] помер [INFO] року, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 08 (а. с. 11). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що заяви про прийняття спадщини подала донька спадкодавця [PERSON] (а. с. 36). Відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок від 01.03.2002 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належав [PERSON] (а. с. 14). Згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП від 25 березня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 885, земельна ділянка площею - 0,58 га, яка розташована на території [ADDRESS], призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0,250 га, ведення особистого підсобного господарства - 0,33 га, належала [PERSON] (а. с. 22). Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 042012 від 27 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 13252, земельна ділянка площею 12.7064 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 21). У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. В судовому засіданні встановлено, що позивач має право спадкувати житловий будинок матері по праву спадкування за заповітом, оскільки інші спадкоємці відмовилися від своїх часток, має право на спадкування за законом, як спадкоємець другої черги присадибної земельної ділянки площею 0,58 га, яку заповітом прийняв її брат - [PERSON], а також земельної ділянки площею 12,7064 га, що належала [PERSON] Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved