Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 20 листопада 2015 року звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до ТОВ «Тех Пром» (далі відповідач) про зобовязання вчинення дій. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі №2808-15/ОР від 28.08.2015 року, відповідно до умов якого відповідач зобовязаний передати позивачу як покупцеві всі правовстановлюючі документи на майно та ключі протягом 3-х днів з моменту підписання Договору, чого не зробив. На підставі ст.ст.526,530,629,662 ЦК України просить зобовязати відповідача передати позивачу всі правовстановлюючі документи на майно та ключі на нежитлову будівлю загальною площею 3331,4, що розташована за адресою: Донецька область, м. Сніжне, вул. Маковського,17. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року у прийнятті зустрічного позову ТОВ «Тех Пром» до [PERSON] про визнання права власності відмовлено. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні її позову наполягає. Представник відповідача також звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 28 серпня 2015 року між позивачем [PERSON] та відповідачем ТОВ «Тех пром» в особі комерційного директора [PERSON] в простій письмовій формі укладено договір купівлі продажу №2808-15/ОР нерухомого майна нежитлової будівлі загальною площею 3331,4 кв.м. за адресою: Донецька область, м. Сніжне, вул. Маковського,17. Відповідно до ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленої законом. Як випливає з положень ст.657 ЦК України, договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державної реєстрації. Згідно із приписів ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до вимог ст.215,216 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами правочин - договір купівлі продажу №2808-15/ОР нерухомого майна є нікчемний, оскільки не був нотаріально посвідчений, а тому не створює для відповідача жодних юридичних наслідків, в тому числі вчинення будь яких дій за цим договором. Враховуючи викладене, з урахуванням фактичних обставин справи, наданих доказів, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed