overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 серпня 2012 року з відповідачем по справі [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, відновлювати стосунки з відповідачем наміру немає. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявився, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати та залишити шлюбне прізвище. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 25 серпня 2012 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 222 від 25 серпня 2012 року, про що видано повторно Свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 155747. Сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують та проживають окремо. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 25 травня 1996 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають двох дітей, дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 25 травня 1996 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, дата видачі свідоцтва про шлюб 25 листопада 2016 року (повторне), серія [NUMBER]. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26 травня 1990 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, є повнолітня донька. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протиріччя поглядів на життя та несумісність характерів, відсутність взаємної любові та поваги. Подружні стосунки з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 26 травня 1990 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Українською міською Радою Обухівського району Київської області, про що зроблено запис № 63 від 26 травня 1990, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27 жовтня 2007 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого між ними виникали постійні сварки. На даний час вони з відповідачем з серпня 2014 року подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді та вважає, що примирення між подружжям неможливе. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати. Зазначила, що сторони вже три роки не проживають разом через непорозуміння між собою, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що бажає примиритись та між сторонами не вирішено питання поділу майна. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 27 жовтня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області та зроблено актовий запис № 445 від 27.10.2007 року, про що видано повторно Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Сторони мають від шлюбу малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про її народження Серії [NUMBER] Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В позовній заяві позивач також просив залишити малолітню дитину проживати з позивачем. Однак ця вимога має бути залишена без розгляду, оскільки існує окрема процедура визначення місця проживання дитини. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640,00 гривень. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 27 серпня 2011 року з відповідачем по справі [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, відновлювати стосунки з відповідачем наміру немає. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала, просила шлюб розірвати та залишити шлюбне прізвище. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 230 від 27 серпня 2011 року, про що видано Свідоцтво про шлюб серії 1-ОК № 118809. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, подружні стосунки не підтримують та проживають окремо. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28 березня 1992 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного та почуття любові. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 березня 1992 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Ленінським відділом ЗАГСу м. Луганськ видано Свідоцтво про укладення серії [NUMBER], зроблено запис за № 153. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зроблено відповідний запис за № 722, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції м. Луганська, дата видачі 24 жовтня 2002 року (а.с.7). Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28 вересня 1991 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протиріччя поглядів на життя та несумісність характерів, відсутність взаємної любові та поваги. Подружні стосунки з відповідачем не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 вересня 1991 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Хоцьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області, про що зроблено актовий запис № 8 від 28 вересня 1991, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 28 квітня 2015 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, та мають спільного малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та протилежні погляди на сімейне життя. На даний час вони з відповідачем з квітня 2017 року подружніх стосунків не підтримують та спільне господарство не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу та вважає, що подальше спільне життя буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 28 квітня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві та внесено актовий запис № 836 від 28 квітня 2015 року, про що видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про його народження Серії [NUMBER] Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем. Враховуючи наведене,

Outcome: approved