Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки у розмірі неповернутих коштів у сумі 152,59 гривні, збитків у вигляді подвійної ставки НБУ за без договірне користування коштами в сумі 3943,33 гривень, моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень, загалом 9095,92 гривень. В обґрунтування позову вказує, що Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі Житомирської області потерпілому від нещасного випадку на виробництві [PERSON] було призначено щомісячні виплати втрати працездатності, які виплачувалися через картковий рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк». [PERSON] помер 12.06.2016, про що членами сімї потерпілого позивача повідомлено не було. Не маючи інформації про смерть [PERSON] позивач перераховував на його картковий рахунок кошти, у результаті чого було перераховано зайву суму державних коштів 28267,46 гривень. Вказані кошти не були і не могли бути власністю [PERSON], отже, отримавши усну інформацію про смерть потерпілого, відділенням було видано наказ від 12.12.2016 за №34 про повернення зайво перерахованих коштів, однак банком було повернуто лише частину коштів, а саме: 3314,87 гривень. Також відповідачем добровільно повернуто частину коштів у сумі 17000,00 гривень, на час подачі позовної заяви залишилося неповернутими 7952,59 гривень. Було розпочато досудове розслідування за фактом зняття відповідачем коштів з карткового рахунку. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1069 ЦК України розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлено договором, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, отже позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 3460,41 гривень. Також, на підставі положень ст. ст. 22, 23 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 гривень, яку обґрунтував тим, що незаконним заволодінням та користуванням коштами відповідачем позивачу було завдано моральної шкоди потерпілим, які недоотримали лікування, медичних призначень, внаслідок чого завдано шкоди їх фізичному та моральному здоровю. 26.07.2017 відповідачем було сплачено 7800,00 гривень в рахунок заборгованості. Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що через свою необізнаність використала кошти з карткового рахунку її батька [PERSON], які були виплачені позивачем, наразі всі зняті кошти повернуті. Відповідач пояснила, що не визнає позовні вимоги в частині стягнення коштів у розмір 3843,33 гривень, а також моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, оскільки вони є надуманими та необґрунтованими, посилання позивача на положення ст. 1069 ЦК України є безпідставними, банком фактично не проводилося кредитування банківського рахунку, а лише виконувалося його обслуговування, у тому числі зарахування коштів. Відповідач стверджує, що позивач не може посилатися, що внаслідок її дій хтось, десь і колись недоотримав лікування, медичних призначень тощо, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, більше того, потерпілими є фізичні особи і саме вони мають звернутися до суду самостійно. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що відповідачем матеріальна шкода повністю відшкодована, а тому претензій матеріального характеру до відповідача немає. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що зняті з рахунку кошти вона повністю повернула, на підтвердження чого подала копії відповідних квитанцій, позовні вимоги в частині моральної шкоди та подвійної облікової ставки НБУ не визнала з підстав, викладених у заяві, поданій до суду. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 27.11.2017 клопотання представника позивача задоволено, залучено до участі у цивільній справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області як правонаступника позивача. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що позивачем видано наказ від 12.12.2016 №34 про повернення зайво перерахованих коштів у звязку зі смертю потерпілого [PERSON] та несвоєчасного повідомлення близькими родичами інформації про його смерть, що підтверджується копією наказу /а.с.30/. Позивачем 19.12.2016 до ПАТ КБ «ПриватБанк» було надіслано звернення з проханням повернути зайво перераховані кошти на картковий рахунок [PERSON] у розмірі 28267,46 гривень, на виконання якого 21.12.2016 було надіслано відповідь, що ПАТ КБ «ПриватБанк» було перераховано 3314,87 у межах наявного залишку /а.с.31/. Тому 23.12.2016 за вих. №739 позивачем відповідачу було направлено лист з проханням добровільно повернути зняті після смерті [PERSON] кошти у розмірі 24952,59 гривень /а.с.32/. Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідачем було повернуто позивачу 14000,00 гривень та 3000,00 гривень /а.с.34/. Під час розгляду справи відповідачем повернуто 7800,00 гривень 19.07.2017 та 152,59 гривень, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.38,58/. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, відповідачем було повернуто коштів на загальну суму 24952,59 гривень. Отже, у звязку з поверненням відповідачем знятих коштів в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення безпідставно знятих коштів в сумі 152,59 гривень є необґрунтованими. Представник позивача також просить стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 3460,41 гривень. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на положення ст. ст. 1069, 1166 ЦК України й просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 3460,41 гривень як збитків щодо використання клієнтом коштів банку. Назва статті 1069 ЦК України має назву «Кредитування рахунка» та міститься у параграфі 1 «Загальні положення про банківський рахунок» глави 72 «Банківський рахунок». Положення вказаної статті не підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися у вказаній справі. Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В обґрунтування вказаної позовної вимоги представник позивача вказує, що незаконним заволодінням та користуванням коштами відповідачем позивачу було завдано моральної шкоди потерпілим, які недоотримали лікування, медичних призначень, внаслідок чого завдано шкоди їх фізичному та моральному здоровю. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин, а тому суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed