Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вищевказаним позовом У позовній заяві зазначав, що внаслідок ДТП, яка сталась 27.08.2015 на автомобільній трасі Бориспіль Дніпропетровськ Царичанка Решетилівка, Кременчуцького району Полтавської області з вини [PERSON], який перебував у трудових відносинах з відповідачем ПАТ «Обод» та виконував трудові обовязки на автомобілі [NUMBER], пошкоджено його автомобіль «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER], внаслідок чого йому заподіяно матеріального збитку на суму 215\~856,43 грн. Вина відповідача підтверджується постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.11.2015. В момент виникнення ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця була застрахована у АСК «Омега». Страхова компанія відшкодувала завдану позивачу шкоду в межах страхового ліміту у сумі 50 000,00 грн. З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, з огляду на висновок судової експертизи, просив стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди різницю між завданою ДТП шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням грошові кошти у сумі 201\~726,36 грн., моральну шкоду 20\~000,00 грн., судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній та просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Обод» у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду чергове клопотання про відкладення розгляду справи, доказів поважності причин неявки до якого не долучив. Тому суд вважає вказані в заяві причини неявки не поважними та приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності. Треті особи у справі АСК «Омега», [PERSON], [PERSON] до суду не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від АСК «Омега» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.08.2015 на автомобільній трасі Бориспіль Дніпропетровськ Царичанка Решетилівка, Кременчуцького району Полтавської області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті ДТП\~автомобілі зазнали механічних пошкоджень.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Автомобіль «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER], належить на праві приватної власності позивачу, автомобіль [NUMBER] відповідачу. Відповідно до постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.11.2015 [PERSON], який працює водієм у відповідача та виконував свої трудові відносини на момент ДТП, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП (а.с.9). Згідно з\~\~висновком\~\~експертного автотоварознавчого дослідження № 119/2 від 25.12.2015 вартість матеріального збитку власника автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER] складає 215 856,43 грн. (а.с.11-14). Розрахунок страхового відшкодування здійснювався на підставі протоколу огляду транспортного засобу, калькуляції «Аудатекс», фото таблиці. Відповідно до висновку судового експерта від 12.04.2017 № 19/12-3/154 за результатами призначеної судової автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку власника автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. [NUMBER], може складати 251 726,36 грн., однак перелік запчастин (вузлів та агрегатів), які наведено у дослідницькій частині висновку може бути неповним, оскільки експертизу проведено за матеріалами цивільної справи без огляду експертом КТЗ. (а.с. 121-132). Цивільно - правова\~\~відповідальність\~\~винної особи на період вчинення ДТП була застрахована в АСК «Омега». Відповідно до лімітів відповідальності страховик відшкодував позивачу у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна його майну у результаті дорожньо- транспортної пригоди у сумі 50 000 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с. 10). Відповідно до пункту 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ За положеннями ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1\~ст.1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою або спричинена необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Аналогічний висновок щодо застосування положень\~ст. 1172 ЦК України\~міститься й у постановах Верховного Суду України від 28 січня 2015 року № 6-229цс14, від 21 вересня 2016 року № 6-933цс16, які згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для судів. Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. 14 постанови № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»\~\~при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~ст. 1192 Цивільного Кодексу України, згідно з яким з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір таких збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі».\~\~Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Таким чином, стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром завданої внаслідок ДТП шкоди і страховим відшкодуванням, у зв'язку із недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданих збитків, в межах заявлених позовних вимог (251\~726,36 грн. 50\~000,00 грн. = 201\~726,36 грн.). Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди заподіяної позивачу внаслідок ДТП суд приходить до наступного. За правилами ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. При цьому, згідно зі\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Із п. 5 та\~п. 9 Постанови Пленуму Верховною Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~вбачається, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд. зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Також, як вбачається з матеріалів справи моральна шкода заподіяна позивачу з вини [PERSON], який порушивши\~ПДР\~України допустив зіткнення з автомобілем позивача, в результаті чого пошкодив автомобіль позивача. Позивач зазначав, що йому завдано моральну шкоду, яка виразилася в дискомфорті у вигляді неможливості тривалий час використовувати автомобіль за його прямим призначенням, оскільки була необхідна велика сума коштів на терміновий ремонт автомобіля та вимушений був чекати виплати страхового відшкодування, клопотами по ремонту автомобіля, порушенням нормального звичного укладу життя, переживаннях та просив стягнути 20000,00 грн. моральної шкоди. Суд приходить до висновку про те, що моральна шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 листопада 2013 року у справі № 6-108цс13. Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем доведено наявність завданої моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Оскільки [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПАТ «Обод», то моральна шкода підлягає стягненню з роботодавця. Позивачем доведено завдання моральної шкоди в розмірі 5000 грн., який в даному конкретному випадку є розумним, виваженим і справедливим. Тому позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд уважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги. Згідно ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial