Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» до [PERSON] про визнання пункту 10 договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, а полісу таким, що не набрав чинності, з тих підстав, що за наслідком проведення перевірки встановлено, що договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 0081975 не був оплачений з боку [PERSON] . Так, відповідно до інформації, що міститься в полісі № АР 0081975 , страховий платіж в розмірі 722 грн. відповідач сплатив 02 квітня 2020 року. Однак вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідки від 13 січня 2021 року № 01-04-12 страховий платіж за вказаним полісом АР 0081975 02 квітня 2020 року не було перераховано на рахунок ПрАТ «СК «ЕТАЛОН». Відповідно до пояснення страхового агента [PERSON] від 10 грудня 2020 року, бланки по ОСЦПВ № АР 0081975 були викрадені. Відтак цивільно-правова відповідальність [PERSON] не застрахована в ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», адже поліс № АР 0081975 не набрав чинності. Оскільки поліс № АР 0081975 не був оплачений, наявні підстави для визнання полісу таким, що не набрав чинності, а п. 10 полісу недійсним. Відповідач не скористався своїм правом і відзив суду не надав. Від третьої особи [PERSON] надійшли пояснення, згідно з якими він не погоджується з доводами позивача, викладеними у позовній заяві, та заперечує проти задоволення позову, оскільки, як вбачається із змісту полісу № АР 0081975, договір ОСЦПВ укладено 02 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» та [PERSON] зі строком дії - з 03 квітня 2020 року по 02 квітня 2021 року, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність страхувальника відповідача [PERSON] . В п. 10 полісу № АР 0081975 зазначено, що страховий платіж в сумі 722,00 гривень сплачений 02 квітня 2020 року, тобто в день укладення договору ОСЦПВ. Договір ОСЦПВ № АР 0081975 має всі обов`язкові реквізити договору страхування, на ньому проставлені штампи та відмітки страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», даний договір підписаний сторонами - від страхувальника - безпосередньо [PERSON] , та від страховика - страховим агентом (повіреним) страховика [PERSON] . Повноваження страхового агента [PERSON] на підписання із страхувальниками договорів ОСЦПВ в інтересах страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», підтверджуються договором доручення на представництво страховика щодо укладення договорів страхування, укладеним 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (довірителем) та [PERSON] (повіреним), копію якого позивач надав до суду разом із позовною заявою. За змістом вказаного договору повірений [PERSON] прийняв на себе обов`язки страхового посередника, в т.ч. на укладання договорів ОСЦПВ та на прийняття страхових платежів від страхувальників в порядку, передбаченому чинним законодавством України, з подальшим перерахуванням отриманих коштів страховика у строки, передбачені цим договором (п.п. 2.1, 3.2.9, 4.1, 6.1 договору). У п. 6.1 договору зазначено, що повірений, який отримав від страхувальників страхові платежі по укладених полісах ОСЦПВ, не пізніше двох робочих днів після їх отримання, перераховує ці кошти на поточний рахунок довірителя (страховика) згідно з п. 2 Положення про порядок провадження діяльності страховими посередниками, затвердженого постановою КМУ від 18 грудня 1996 року № 1523. При цьому, згідно з п. 3.2.6 договору, повірений [PERSON] зобов`язався належним чином заповнені поліси ОСЦПВ (примірники для страхувальників) видавати на руки страхувальникам/застрахованим особам виключно після сплати страхувальниками відповідного страхового платежу в повному обсязі. Згідно з Актом приймання-передачі документів від 11 лютого 2020 року бланки полісу № АР 0081975 були передані на відповідальне зберігання повіреному [PERSON] . Статтею 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається у письмовій формі, в т. ч. шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Страховий поліс являє собою єдину форму внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 17.2 ст. 17 вказаного Закону, поліс ОСЦПВ є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. У ст. 983 ЦК України визначено момент набрання чинності договором страхування, а саме - договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Аналіз зазначених вище норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку про укладення договору ОСЦПВ № АР 0081975 02 квітня 2020 року та набрання ним чинності з наступного дня - з 03 квітня 2020 року (п. 3) після сплати 02 квітня 2020 року страхового платежу в сумі 722,00 гривень (п. 10). Доказів на спростування п. 10 страхового полісу щодо оплати страхувальником страхового платежу позивач до суду не надав. Довідка від 13 січня 2021 року, видана страховиком ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», в якій позивач зазначає, що на його рахунок не було зараховано коштів від відповідача [PERSON] за договором ОСЦПВ № АР 0081975, не може бути доказом несплати страхувальником страхового платежу за вказаним вище полісом ОСЦПВ, оскільки умовами вказаного вище договору не передбачено обов`язку страхувальника сплачувати страховий платіж шляхом проведення безготівкового розрахунку безпосередньо на рахунок страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН». Відповідач не був позбавлений можливості сплатити страховий платіж готівковими коштами страховому агенту [PERSON] під час укладання договору ОСЦПВ і п. 10 зазначеного договору лише підтверджує сплату страхового платежу в повному обсязі, що не було спростовано позивачем. Зазначена вище довідка від 13 січня 2021 року не спростовує факту сплати страхового платежу страхувальником [PERSON] , оскільки за умовами договору доручення на представництво страховика щодо укладення договорів страхування, що був укладений 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (довірителем) та [PERSON] (повіреним), суми страхових платежів за укладеними договорами ОСЦПВ перераховують на рахунок страховика не страхувальники, а страховий агент (повірений) [PERSON] , який попередньо отримує страхові платежі від страхувальників (п. п. 3.2.9, 4.1, 6.1. договору). Аналогічне положення закріплено і в п. 2 Положення про порядок провадження діяльності страховими посередниками. За умовами п. 3.2.6 договору доручення від 10 лютого 2020 року, повірений [PERSON] повинен був видати на руки страхувальнику [PERSON] поліс ОСЦПВ (примірники для страхувальника) лише після сплати останнім відповідного страхового платежу в повному обсязі. Одночасно з цим, в схемі місця ДТП від 04 листопада 2020 р., яка сталася за участю відповідача, зазначено про наявність у [PERSON] на момент оформлення ДТП заповненого примірника страхового поліса № АР 0081975. Отже, враховуючи вимоги п. 3.2.6 договору доручення від 10 лютого 2020 року, наявність у відповідача на момент оформлення ДТП заповненого належним чином примірника страхового поліса № АР 0081975 свідчить про сплату страхового платежу та, відповідно, про укладеність договору ОСЦПВ. Крім того, зазначена копія довідки від 13 січня 2021 року не відповідає вимогам ст. ст. 77, 78, 80 ЦПК України щодо належності, допустимості та достатності доказів, оскільки за відсутності у справі первинних (фінансових) документів про рух коштів на рахунку страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» станом на відповідну дату, копія вказаної довідки не дає змоги у повній мірі дійти висновку про наявність обставин відносно незарахування суми страхового платежу за полісом № АР 0081975, на які посилається позивач у позовній заяві. Не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача щодо викрадення бланків полісу ОСЦПВ № АР 0081975 з огляду на відсутність в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про втрату відповідних бланків полісу, які відповідно до пунктів 2.1.1 та 3.4.1 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в обов`язковому порядку мали бути доставлені до бази даних МТСБУ страховиком ПрАТ «СК «ЕТАЛОН». Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення страховика та/або його уповноваженої особи страхового агента [PERSON] до правоохоронних органів за фактом викрадення бланків страхового поліса № АР 0081975 та/або відповідний вирок суду у кримінальному провадженні. Позивач не надав до суду і копії повідомлення страхового агента про втрату поліса із зазначенням причин та обставин втрати, а також доказів звернення страхового агента до правоохоронних органів, як того вимагає п. 3.2.12 договору доручення, що був укладений 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» та [PERSON] . До того ж, матеріали справи не містять доказів вжиття страховиком заходів, передбачених пунктом 4.2. договору доручення від 10 лютого 2020 року, зокрема, у позовній заяві та доданих до неї документах позивач не зазначив, чому ним не проводився систематичний контроль за роботою повіреного [PERSON] , які поважні причини заважали страховику у проведенні зазначеного контролю, та чому страховик не звернувся до правоохоронних органів з метою з`ясування обставин та причин викрадення бланків полісу № АР 0081975. Саме по собі пояснення страхового агента (повіреного) [PERSON] виражає суб`єктивну думку уповноваженого представника страховика щодо обставин викрадення бланків поліса № АР 0081975 , які не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, а тому такі пояснення не є доказом в розумінні ст. ст. 76-79 ЦПК України. Більше того, позивач не надав аргументованих пояснень відносно того, яким чином викрадений бланк полісу № АР 0081975 опинився у розпорядженні уповноваженого представника страховика [PERSON] та був використаний ним для укладення договору ОСЦПВ із страхувальником [PERSON] . Доказів того, що поліс ОСЦПВ підписаний від імені страхового агента [PERSON] іншою особою, матеріали справи не містять. Аналіз змісту позовної заяви дає підстави дійти висновку про неналежно обраний позивачем спосіб захисту порушених прав з огляду на те, що позивач просить визнати недійсним п. 10 поліса № АР 0081975, а в іншій частині - визнати поліс нечинним, посилаючись на його неукладеність, в той час як неукладений договір не можна визнавати недійсним. Також, враховуючи, що поліс ОСЦПВ є особливою формою внутрішнього договору страхування, то вимога про визнання правочину (договору страхування) нечинним не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, оскільки нечинними може бути визнано лише нормативно-правові акти та документи, якими оформлюються права, до яких поліс ОСЦПВ не належить. Таким чином, пред`явивши явно безпідставний позов до відповідача, позивач у такий спосіб намагається уникнути відповідальності за договором ОСЦПВ № АР 0081975 від 02 квітня 2020 року в частині виплати третій особі [PERSON] суми страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП), яка сталася за участю відповідача 04.11.2020 року в м. Києві. З огляду на наведене, у задоволенні позову просив відмовити. На указані пояснення третьої особи [PERSON] від представника позивача надійшли заперечення, у яких зазначено, що відповідно до Наказу №1/1 від 01 січня 2017 року з 01 січня 2017 року припинено будь-які касові операції на підприємстві, а відтак агент [PERSON] не мав права та не приймав страхових платежів. Твердження сторони третьої особи про ймовірну оплату страхового платежу агенту є лише припущенням. В матеріалах справи не міститься жодних доказів, які б підтверджували оплату страхувальником страхового платежу за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР 0081975. Пояснення [PERSON] є не вираженням суб`єктивної думки уповноваженого представника страховика, як зазначає третя особа, а є підтвердження факту втрати бланку поліса. На дату ДТП, відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, бланк Полісу № АР 0081975 є не використаний. Наявність у відповідача на момент оформлення ДТП заповненого примірника поліса № АР 0081975 не свідчить про сплату страхового платежу та набрання договору чинності. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 травня 2021 року залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що поліс був належно оформлений страховим агентом [PERSON] , йому передані грошові кошти на оплату страхового полісу, поліс набрав чинності, а тому підстави для визнання п. 10 полісу недійсним відсутні. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Як вбачається із змісту полісу № АР 0081975, договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладено 02 квітня 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» та [PERSON] зі строком дії - з 03 квітня 2020 року по 02 квітня 2021 року, за яким застрахована цивільно-правова відповідальність страхувальника - відповідача [PERSON] . У пункті 10 полісу № АР 0081975 зазначено, що страховий платіж в сумі 722,00 гривень сплачений 02 квітня 2020 року о 08 год. 30 хв., тобто, в день укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР 0081975 має всі обов`язкові реквізити договору страхування, на ньому проставлені штампи та відмітки страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН», даний договір підписаний сторонами - від страхувальника - безпосередньо [PERSON] , та від страховика - страховим агентом (повіреним) страховика [PERSON] (а.с. 5). Повноваження страхового агента [PERSON] на підписання із страхувальниками договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в інтересах страховика ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» підтверджуються договором доручення на представництво страховика щодо укладення договорів страхування, укладеним 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» (довірителем) та [PERSON] (повіреним) (а.с. 6-12). За змістом вказаного договору повірений [PERSON] прийняв на себе обов`язки страхового посередника, в т.ч. на укладання договорів ОСЦПВ та на прийняття страхових платежів від страхувальників в порядку, передбаченому чинним законодавством України, з подальшим перерахуванням отриманих коштів страховика у строки, передбачені цим договором (п.п. 2.1, 3.2.9, 4.1, 6.1 договору). У п. 6.1 договору зазначено, що повірений, який отримав від страхувальників страхові платежі по укладених полісах обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, не пізніше двох робочих днів після їх отримання, перераховує ці кошти на поточний рахунок довірителя (страховика) згідно з п. 2 Положення про порядок провадження діяльності страховими посередниками, затвердженого постановою КМУ від 18 грудня 1996 року № 1523. Згідно з п. 3.2.6 договору повірений [PERSON] зобов`язався належним чином заповнені поліси ОСЦПВ (примірники для страхувальників) видавати на руки страхувальникам/застрахованим особам виключно після сплати страхувальниками відповідного страхового платежу в повному обсязі. Відповідно до п. 3.2.12 договору повірений [PERSON] зобов`язався у випадку втрати поліса, як тільки стане відомо про це, негайно (протягом 24 годин) сповістити довірителя шляхом телефонного дзвінка в колл-центр із зазначенням його серії та номеру, звернутися до МВС з відповідною заявою протягом трьох робочих днів подати довірителю письмове повідомлення про втрату поліса із зазначенням причин або обставин втрати. З наданої позивачем копії наказу № 1/1 від 01 січня 2017 року «Про припинення готівкових касових операцій» вбачається, що ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» припинило будь-які готівкові касові операції на підприємстві, включаючи страхові платежі, страхові відшкодування. Згідно з Актом приймання-передачі документів від 02 лютого 2020 року бланк полісу № АР 0081975 переданий повіреному [PERSON] (а.с.14). Довідкою від 13 січня 2021 року ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» засвідчило, що оплата за договором страхування № АР 0081975 на рахунок товариства від [PERSON] в період з дати укладання договору страхування по дату видачі довідки не надходила (а.с.4). З копії пояснювальної вбачається, що [PERSON] отримав від СК «ЕТАЛОН» бланки по ОСАГО 11 лютого 2020 року АО 2755010-27555014 (5 шт.) та бланки АР 00819718 , АР 0081975 (2 шт.) 02 квітня 2020 року, у квітні 2020 року був вскритий автомобіль «Мазда», звідки викрадено у тому числі поліс АР 0081975 . [PERSON] зазначив, що він звернувся із заявою до поліції та сподівався, що в результаті розшуку йому повернуть викрадене (а.с.13). З роздруківки з сайту МТСБУ за номером поліса АР 000081975 вбачається, що наявна інформація про те, що бланк не використаний, страхова компанія «Еталон». Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнано винним у ДТП, що мала місце 04 листопада 2020 року, який керуючи автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Кіа» д.н.з. [NUMBER] та з автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень усіх транспортних засобів з матеріальними збитками. На схемі ДТП, що мала місце 04 листопада 2020 року, є позначка про наявність страхового полісу «Еталон» серії АР/0081975 , який дійсний до 02 квітня 2021 року. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Кіа» д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON] . Також судом встановлено, що у провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває цивільна справ за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», [PERSON] , третя особа: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Оцінка доказів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Мотиви суду. Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Предметом спору у справі, яка переглядається, є визнання недійсним пункту 10 договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між сторонами 02 квітня 2020 року, а також визнання полісу таким, що не набрав чинність. Згідно з пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частинами першою і другою статті 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається у письмовій формі, в т. ч. шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до статті 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. При цьому необхідно розмежовувати поняття «укладення договору» та «набрання чинності договором». Так, згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, тоді як набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору. Таким чином, момент укладення договору може не збігатися з моментом набрання ним чинності, а тому несплата страхового платежу не є підставою для визнання укладеного договору страхування недійсним з підстав, заявлених позивачем. Крім того, з полісу вбачається, що він набирає чинності з початку зазначеного строку його дій у полісі (пункт 3). Щодо страхового платежу, то у полісі зазначено, що він є сплаченим (пункт 10). За правилами статті 18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Відповідно до статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховий поліс являє собою єдину форму внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (п. 1.8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 17.2 ст. 17 вказаного Закону, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є документом, технічний опис, зразки, порядок замовлення, організації постачання якого затверджуються Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. Як встановлено вище, поліс № АР 0081975 містить підпис особи, що його склала, - [PERSON] , затверджений печаткою страхової компанії. Позивачем не наведено доводів, що відтиск печатки на полісі є підробленим або ця печатка є недійсною. Вказаний поліс був переданий [PERSON] за договором доручення, що також підтверджується актом прийому-передачі документів від 02 квітня 2020 року. Після настання ДТП третя особа звернулася до позивача із позовом про відшкодування шкоди, що заподіяна 04 листопада 2020 року. Загальні підставі недійсності правочину визначені у статті 215 ЦК України, згідно з якою підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Підстави недійсності договору страхування зазначені також у статті 998 ЦК України та передбачені статтею 29 Закону України «Про страхування», якими встановлено, що договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених ЦК, договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку або об`єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Однак несплата страхового платежу не є підставою для визнання його недійсним відповідно до заявлених позивачем вимог. Пункт 10 полісу не містить даних щодо номеру і виду платіжного документу (квитанція, прибутковий ордер тощо), які б засвідчували сплату страхового платежу, але ці дані вносились у страховий поліс уповноваженою особою страховика, який вказав, що страховий платіж сплачено о 08 год. 30 хв. 02 квітня 2020 року. Страховий поліс підписаний уповноваженою особою страхової компанії та скріплений печаткою, правильність даних, внесених до нього, не оспорювалась, як і не оспорювався факт заповнення полісу саме повіреним [PERSON] . Спірний договір є вчиненим у письмовій формі, містить відомості, які внесенні уповноваженою особою страховика, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні. Суд дійшов висновку, що укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР 0081975 02 квітня 2020 року та набрання ним чинності з наступного дня - з 03 квітня 2020 року (п. 3) після сплати 02 квітня 2020 року страхового платежу в сумі 722,00 гривень (п. 10) не спростовано належними і допустимими доказами. Доказів на спростування п. 10 страхового полісу щодо оплати страхувальником страхового платежу позивач до суду не надав. Довідка від 13 січня 2021 року, видана страховиком ПрАТ «СК «Еталон», в якій позивач зазначає, що на його рахунок не було зараховано коштів від відповідача [PERSON] за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР 0081975, не може бути доказом несплати страхувальником страхового платежу за вказаним вище полісом, оскільки умовами вказаного вище договору не передбачено обов`язку страхувальника сплачувати страховий платіж шляхом проведення безготівкового розрахунку безпосередньо на рахунок страховика ПрАТ «СК «Еталон». Відповідач не був позбавлений можливості сплатити страховий платіж готівковими коштами страховому агенту [PERSON] під час укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і п. 10 зазначеного договору лише підтверджує сплату страхового платежу в повному обсязі, що не було спростовано позивачем. Зазначена вище довідка від 13 січня 2021 року не спростовує факту сплати страхового платежу страхувальником [PERSON] , оскільки за умовами договору доручення на представництво страховика щодо укладення договорів страхування, що був укладений 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «Еталон» (довірителем) та [PERSON] (повіреним), суми страхових платежів за укладеними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності перераховують на рахунок страховика не страхувальники, а страховий агент (повірений) [PERSON] , який попередньо отримує страхові платежі від страхувальників (п. п. 3.2.9, 4.1, 6.1. договору). Аналогічне положення закріплено і в п. 2 Положення про порядок провадження діяльності страховими посередниками. За умовами п. 3.2.6 договору доручення від 10 лютого 2020 року, повірений [PERSON] повинен був видати страхувальнику [PERSON] поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (примірники для страхувальника) лише після сплати останнім відповідного страхового платежу в повному обсязі. Отже, враховуючи вимоги п. 3.2.6 договору доручення від 10 лютого 2020 року, наявність у відповідача на момент оформлення ДТП заповненого належним чином примірника страхового поліса № АР 0081975 свідчить про сплату страхового платежу та, відповідно, про укладеність договору ОСЦПВ. Суд також зауважує, що довідка від 13 січня 2021 року не відповідає вимогам ст. ст. 77, 78, 80 ЦПК України щодо належності, допустимості та достатності доказів, оскільки за відсутності у справі первинних (фінансових) документів про рух коштів на рахунку страховика ПрАТ «СК «Еталон» станом на відповідну дату, копія вказаної довідки не дає можливості у повній мірі дійти висновку про наявність обставин відносно незарахування суми страхового платежу за полісом № АР 0081975, на які посилається позивач у позовній заяві. Пунктом 2.1.1 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів закріплений перелік інформації, що надається в обов`язковому порядку страховиками, іншими особами для формування інформаційних ресурсів бази даних МТСБУ, зокрема, відомості про втрачені, зіпсовані та знищені бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до пункту 3.4.1 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відомості про втрачені та зіпсовані бланки полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надають страховики - члени МТСБУ у строк не більше ніж 2 робочі дні з моменту втрати чи псування бланка. Таким чином, судом також не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача щодо викрадення бланків полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР 0081975 з огляду на відсутність в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про втрату відповідних бланків полісу, які відповідно до пунктів 2.1.1 та 3.4.1 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в обов`язковому порядку мали бути відправлені до бази даних МТСБУ страховиком ПрАТ «СК «Еталон». Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази звернення страховика або його уповноваженої особи страхового агента [PERSON] до правоохоронних органів за фактом викрадення бланків страхового поліса № АР 0081975. Позивач не надав до суду і копії повідомлення страхового агента про втрату поліса із зазначенням причин та обставин втрати, а також доказів звернення страхового агента до правоохоронних органів, як того вимагає п. 3.2.12 договору доручення, що був укладений 10 лютого 2020 року між ПрАТ «СК «Еталон» та [PERSON] . Саме по собі пояснення страхового агента (повіреного) [PERSON] щодо обставин викрадення бланків поліса № АР 0081975 у квітні 2020 року надані за минуванням семи місяців, тобто 10 грудня 2020 року, і лише після настання страхового випадку. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. З огляду на висновок про відмову у позові, судові витрати, понесені позивачем, покладаються на позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 11, 14, 203, 215, 509, 631, 638, 979, 981, 983, 998 ЦК України,

Outcome: dismissed