Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

До суду 29.10.2020 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання договору дійсним, за яким позивачка просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №23249 від 20.02.1998 року, а саме, квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діяв [PERSON] , як продавця, та [PERSON] , як покупця, на Одеській товарній біржі 20.02.1998 року, зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю», реєстраційний номер 23249 від 20.02.1998 року, та зареєстрований у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» за №113 доп. стор.184 реєстр 3212, запис про право власності вчинено 26.02.1998 року. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що 20.02.1998\~року \~ [PERSON] ,\~який діяв\~на підставі\~довіреності від\~імені [PERSON] ,\~як продавець,\~та позивач\~ [PERSON] ,\~як покупець,\~уклали на\~Одеській товарній\~біржі договір\~№23249\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~придбавши у\~відповідача квартиру\~ [ADDRESS] ,\~яка складається\~з однієї\~кімнати,\~житловою площею\~17,7\~кв.м,загальною площею 34,9 кв.м. Зазначена квартира належала відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого управлінням з обліку, розподілу та реалізації житлової площі Одеського виконкому міської ради народних депутатів від 19.11.1997 року, під №703/97, зареєстрованого МБТІ м.Одеси 25.11.1997 року під реєстр. №3212, стор.139, реєстр. книга 111 доп. Позивачка посилалася на те, що сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26.02.1998 року та вчинено запис у реєстрі за №113 доп. стор.184 реєстр 3212. На теперішній час у позивачки виникають проблеми, через відсутність у неї нотаріально посвідченого договору. Також зазначила, що на підставі її заяви державним реєстратором ЮД ОМР Єременко І.М. 25.09.2020 року за нею було зареєстровано право власності на спірну квартиру, та в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,9 кв.м, житловою площею 17,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2180202851101, номер запису про право власності 38409078. У зв`язку з тим, що сторонами виконані усі умови договору, проте відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу, позивачка змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 10.11.2020 року надійшла відповідь щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 16.11.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 21.12.2020 року. У судове засідання призначене на 21.12.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 10.12.2020 року. У зв`язку з перебування судді Домусчі Л.В. у відпустці, розгляд справи призначений на 10.12.2020 року відкладено на 28.01.2021 року. У судове\~засідання призначене\~на 28.01.2021\~року [PERSON] \~не з`явилася,\~ надала\~суду заяву,\~в якій\~просила задовольнити\~її позов,\~проти винесення\~заочного рішення\~не заперечує,\~просила долучити\~до матеріалів\~справикопію довідки КП «БТІ» ОМР за №3863-10/290-499 від 21.08.2020 року. Також просила справу розглядати за її відсутністю. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано. Крім того, відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] у судове засідання призначене на 28.01.2021 року були викликані через оголошення у пресі. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 29.01.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 20.02.1998 року позивачка [PERSON] уклала на Одеській товарній біржі договір №23249 купівлі-продажу нерухомого майна, придбавши у відповідача [PERSON] , від імені якої, на підставі довіреності №НБ 0411213, засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 13.09.1997 року, діяв [PERSON] , квартиру [ADDRESS] , яка складається з однієї кімнати, житловою площею 17,7 кв.м, загальною площею 34,9 кв.м. З договору вбачається, що зазначена квартира належала відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого управлінням з обліку, розподілу та реалізації житлової площі Одеського виконкому міської ради народних депутатів від 19.11.1997 року, під №703/97, зареєстрованого МБТІ м.Одеси 25.11.1997 року під реєстр. №3212, стор.139, реєстр. книга 111 доп. (а.с.8-9). Зазначений договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 26.02.1998 року та вчинено запис у реєстрі за №113 доп. стор.184 реєстр 3212 (а.с.10). З технічного паспорту від 06.06.1997 року на квартиру вбачається, що остання складається з однієї кімнати, загальна площа квартири 34,9 кв.м, житловою 17,7 кв.м (а.с.12-14). З відповіді КП «БТІ`Одеської міської ради від 21.08.2020 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за « [PERSON] » (ПІБ російською мовою згідно запису у реєстраційній книзі) на підставі договору №23249 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею 20.02.1998 року. Дата реєстрації 26.02.1998 року (запис в реєстровій книзі 113 доп. стор.184, р.№3212) (а.с.39). На теперішній час у позивачки виникають проблеми, через відсутність у неї нотаріально посвідченого договору. Крім того, на підставі заяви позивачки державним реєстратором ЮД ОМР Єременко І.М. 25.09.2020 року за [PERSON] було зареєстровано право власності на спірну квартиру, та в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 34,9 кв.м, житловою площею 17,7 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2180202851101, номер запису про право власності 38409078, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №225973424 від 29.09.2020 року Відповідно до ст.224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 12 вересня 2018 року по справі 522/50/16-ц погодився з судами нижчих інстанцій, що визнали дійсним договір купівлі-продажу, виходячи з того, що на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, крім норм Цивільного Кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК Української РСР), чинним був Закон України «Про товарну біржу», відповідно до статті 15 якого правочини, зареєстровані на біржі, надалі нотаріальному посвідченню не підлягали. Тобто, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання цього договору на товарній біржі, а тому договір і не був нотаріально посвідчений. При цьому, суд звернув увагу на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 220 ЦК України (зокрема й в частині доведеності ухилення сторони від нотаріального посвідчення договору), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, тобто після укладення договору купівлі-продажу. Таким чином, договір №23249 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , загальною площею 34,9 кв.м, укладений 20.02.1998 року на Одеській товарній біржі та зареєстрований в «Журналі реєстрації біржових операцій з нерухомістю», реєстраційний номер 23249 від 20 лютого 1998 року, між [PERSON] , від імені якого, на підставі довіреності №НБ 0411213, засвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. 13.09.1997 року, діяв [PERSON] , та [PERSON] , підлягає визнанню дійсним. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.ст.1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивач позбавлений з урахуванням викладених причин розпорядитися належним їй майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved