Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] відповідно до якої остання просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, також просить суд стягнути з [PERSON] кошти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох років В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона із відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . [PERSON] у добровільному порядку регулярної матеріальної допомоги на утримання\~дитини та на утримання [PERSON] не надає. У зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з?явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач у с удове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, проте заперечує проти стягнення з нього коштів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини доходу. Вважає за можливим сплачувати кошти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8\~ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Дитина проживає із позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Відповідно до\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку), щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Щодо заперечення відповідача, про стягнення з нього коштів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його доходу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Статтею 75 СК України\~передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. [PERSON] не працює, доглядає за дитиною [PERSON] до досягнення нею трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Судом встановлено, що малолітня дитина сторін, яка не досягла трирічного віку, проживає з позивачем, та між сторонами немає домовленості відносно утримання дружини, яка не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трьох років. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Таким чином, відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трьох років приходить до висновку, що стягувані кошти мають бути виправдані дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, тому з урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливим позовні вимоги [PERSON] в частині її утримання задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на її утримання кошти у розмірі 1/8 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 28.05.2020 року, в решті позов задоволенню не підлягає. Беручи до уваги, що позивач на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд, на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, вважає за можливе стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 840 гривні 80 копійки.

Outcome: partial