Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 16 травня 2017 року із вказаним позовом звернувся позивач та просив суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 8160 гривень. Позовні вимоги обґрунтовував тим, щовідповідач, не маючи належного дозволу, порушуючи законодавство в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, 20 жовтня 2016 року о 16 год 00 хв. на Канівському водосховищі в районі села Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області здійснював незаконний вилов риби з човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою, та перевищив добову норму вилову риби на 3 кг. При цьому виловив 16 штук судака, заподіявши збитки рибному господарству України на суму 8160,00 грн. За вчинення вказаного правопорушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП. Розрахований розмір шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, тому позивач просив стягнути з нього в примусовому порядку на користь держави 8160 гривень спричиненої шкоди та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, в надісланій до суду заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в надісланій до суду заяві просив слухати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави. Статтею 37 Закону України «Про тваринний світ» передбачено забезпечення охорони тваринного світу шляхом встановлення правил, заборон та обмежень при використанні об'єктів тваринного світу, охорони їх від самовільного використання. Рибальство здійснюється відповідно до Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Укрдержрибгоспу від 15 лютого 1999 року. Відповідно до встановлених правил рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову є грубим порушенням рибальства. Згідно пункту 4.6. Правил дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі таких видів у таких кількостях: риба - 5 кг. Вивезення з водойми риби та безхребетних - як у свіжому, так і в обробленому вигляді, - незалежно від терміну перебування на водоймі дозволяється в розмірі не більше за добову норму, за винятком випадків, коли вага однієї рибини перевищує встановлену норму вилову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 20 жовтня 2016 року о 16 год 00 хв. на Канівському водосховищі в районі села Балико - Щучинка Кагарлицького району Київської області з човна спінінгом, оснащеним силіконовою приманкою, здійснив вилов судака, який відносяться до цінних видів риби, в кількості 16 штук, що перевищує добову норму вилову. Вказаними діями відповідач порушив Правила любительського і спортивного рибальства, а тому відносно нього головним державним інспектором рибоохорони було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП. Постановою судді Кагарлицького районного суду від 02 грудня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. При розгляді адміністративної справи було встановлено факт порушення відповідачем вимог пункту 4.6. Правил любительського і спортивного рибальства, та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» (а.с.6). Вказані встановлені обставини щодо протиправних дій відповідача є обов'язковими для суду відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України, за якою постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. За правилами, встановленими ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Аналогічне правило про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища міститься в ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно ч. 5 вказаної статті застосування заходів адміністративної відповідальності не звільняє винних від компенсації спричиненої шкоди. Як передбачено ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що виловлена відповідачем риба була передана йому на зберігання та не була конфіскована, що свідчить про те, що вона не реалізовувалась, отже дохід до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за правилами ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в зв'язку з його відсутністю не спрямовувався. За загальними правилами відшкодування шкоди, встановленими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана протиправними діями особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Що стосується розміру спричиненої шкоди, то він позивачем розрахований вірно згідно з додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України». Згідно вказаного додатку розмір шкоди, спричиненої незаконним добуванням або знищенням одного судака не залежить від його розміру та ваги і становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 гривень. Таким чином встановлені в судовому засіданні обставини щодо спричинення відповідачем шкоди державі та відмови відшкодувати шкоду в добровільному порядку свідчать про обґрунтованість вимог позивача. В рахунок відшкодування шкоди кошти в сумі 8160 гривень мають бути спрямовані на розрахунковий рахунок Балико-Щучинської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Відповідач в письмовій заяві, наданій до суду, позов визнав. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1600 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 127 від 18 квітня 2017 року. Понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 11, 37, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст.ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved