Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 29.03.2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П. за реєстровим №1179, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , позивачка [PERSON] придбала жилий будинок з надвірними будівлями, розташовану у [ADDRESS] , що складається з жилого будинку дерев. Л-А-1, жилою площею 32,60кв.м, загальною площею 45,20кв.м., літньої кухні-сараю шлакобл. Л-Б, погребу камінь Л-б, водопроводу металев. Л-В, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 2224605 від 29.03.2006 року. Відповідно до вищевказаного договору купівлі-продажу жилий будинок з надвірними будівлями належав [PERSON] на підставі договору дарування від 21.11.2002 року посвідченого Костянтинівською ДНК за р.№2-2788, що також вбачається з довідки Костянтинівського міського БТІ №112 від 10.02.2020 року. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 27.01.2021р., відносно [PERSON] відкрито два виконавчих провадження у Костянтинівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за №54969771 від 25.10.2017р. (стан - завершено) та №57043220 від 22.08.2018р. (стан - завершено), стягувачем за якими є АТ КБ «Приватбанк». З метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все майно [PERSON] , який не скасовано. Як вбачається з технічної документації на жилий будинок [ADDRESS] , власником житла зазначена покупець за договором [PERSON] . Згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 03.06.2021 року жилий будинок [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] . Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №\~475/97-ВР\~від 17.07.1997р.\~«Про ратифікацію\~Конвенції про\~захист прав\~людини і основоположних свобод 1950\~року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно з ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до\~ч.1\~ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст.391\~ЦК України\~передбачено,\~що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.334\~ЦК України\~право власності\~у набувача\~майна за\~договором виникає\~з моменту\~передання майна,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Переданням\~майна вважається\~вручення його\~набувачеві або\~перевізникові,\~організації зв`язку\~тощо для\~відправлення,\~пересилання набувачеві\~майна,\~відчуженого без\~зобов`язання доставки. До\~передання майна\~прирівнюється вручення\~коносамента або\~іншого товарно-розпорядчого\~документа на\~майно. Право\~власності на\~майно за\~договором,\~який підлягає\~нотаріальному посвідченню,\~виникає у\~набувача з\~моменту такого\~посвідчення або\~з моменту\~набрання законної\~сили рішенням\~суду про\~визнання договору,\~не посвідченого\~нотаріально,\~дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як передбачено\~п.12\~ч.1\~ст.24\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» підставою\~для відмови\~в державній\~реєстрації прав\~є,\~зокрема,\~-\~заявник звернувся\~із заявою\~про державну\~реєстрацію права\~власності щодо\~майна,\~що відповідно\~до поданих\~для такої\~реєстрації документів\~відчужено особою,\~яка на\~момент проведеннятакої\~реєстрації внесена\~до Єдиного\~реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Як встановлено судом, внесення відомостей про відповідача [PERSON] до Єдиного реєстру боржників як боржника за виконавчими провадженнями про стягнення заборгованості перешкоджає позивачці [PERSON] , яка придбала жилий будинок, розташований у [ADDRESS] , у реєстрації її права власності на даний об`єкт нерухомості, у проведенні державної реєстрації їй відмовлено. Відповідно до\~ст.59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа,\~яка вважає,\~що майно,\~на яке\~накладено арешт,\~належить їй,\~а не\~боржникові,\~може звернутися\~до суду\~з позовом\~про визнання\~права власності\~на це\~майно і\~про зняття\~з нього арешту. Статтею 5\~ЦПК України\~передбачено,\~що здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У\~випадку,\~якщо закон\~або договір\~не визначаютьефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ч.ч.1,\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути,\~зокрема, визнання права (п.1 ч.2). Приймаючи до уваги вищевикладене, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та ураховуючи, що порушене право позивача в даному випадку не може бути захищене в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та про визнання за нею права власності на жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved