Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 22 червня 2018\~\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] міської ради, треті особи: [PERSON], ЖКП «Дружба-1», про визнання права власності. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до ордеру на вселення до житлового приміщення від 11 квітня 1975 року № 1192 [PERSON] мала право на зайняття 2-х кімнат житловою площею 30,19 кв. м у квартирі за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення ЖБК «Дружба-1». Позивач сплатила вартість квартири у повному обсязі, набула право власності та отримала реєстраційне посвідчення [PERSON] бюро технічної інвентаризації від 04 вересня 1992\~року. 27 листопада 1992 року позивач подарувала Ѕ частини указаної квартири своїй доньці [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Н.Г., що підтверджується договором дарування від 27 листопада 1992 року, технічним паспортом та довідкою-характеристикою. На теперішній час позивач та третя особа мають намір продати свої частини квартири, але позивач не має такої можливості, оскільки втратила реєстраційне посвідчення [PERSON] бюро технічної інвентаризації від 04\~вересня 1992 року на її частину квартири. У звязку з чим, посилаючись на ст. 41 Конституції України, ст.\~1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 321, 328, 392 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частини двокімнатної квартири за адресою: пр. [PERSON] (Леніна), 135, кв. 52, м.\~Маріуполь, загальною площею 43,5 кв. м, житловою площею 28,2\~кв. м. [PERSON] міська рада своїм правом не скористалася, відзив на позов в адресу суду не направила. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2018\~року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, розяснено сторонам їх право на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень (а.\~с.\~24). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2018\~року клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано з МКП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на квартиру за адресою: пр.\~[PERSON] (Леніна), 135, кв. 52, м.\~Маріуполь (а. с. 25). 03 вересня 2018 року від представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] надійшло клопотання про виключення [PERSON] міської ради з кола сторін у справі, оскільки спірна квартира не є власністю [PERSON] міської ради, а прийняте рішення не вплине на права та обовязки такої. 04 жовтня 2018 року від представника відповідача - адвоката [PERSON] надійшли письмові заперечення щодо заміни відповідача, в яких він посилається на те, що позивачем повністю сплачена вартість спірної квартири, вона набула право власності на таку та отримала реєстраційне посвідчення [PERSON] бюро технічної інвентаризації від 04 вересня 1992\~року. 27 листопада 1992 року позивач подарувала Ѕ частини вказаної квартири своїй донці [PERSON], тому ЖБК «Дружба-1» не може бути відповідачем у справі. Оскільки позивачем втрачений документ, який підтверджує право власності на квартиру, належним відповідачем у справі є [PERSON] міська рада (а. с. 46). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 жовтня 2018\~року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] про виключення [PERSON] міської ради з кола сторін у справі № 263/8328/18 відмовлено. Клопотання представника позивача - адвоката [PERSON] про витребування доказів, задоволено, та повторно витребувано у МКП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» інвентаризаційну справу на квартиру за адресою: пр.\~[PERSON] (Леніна), 135, кв. 52, м.\~Маріуполь, а також витребувано з Першої маріупольської державної нотаріальної контори копії нотаріальної справи за договором дарування від 27 листопада 1992\~року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого у реєстрі за № 4-9479 (а. с. 49). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 11 січня 2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 81). 02 листопада 2018 року від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив суд при ухвалення рішення не стягувати судові витрати з відповідача. 02 листопада 2018 року від представника [PERSON] міської ради [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, що свідчить про визнання обставин, на які посилається позивач у позовній заяві. 22 червня 2018 року від третьої особи - [PERSON] - надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти задоволення позову. 08 лютого 2019 року від представника позивача - адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій останній просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом у відповідності до положень ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03\~жовтня 2017 року, учасникам справи розяснено зміст ст. ст. 12, 13, 42, 49 цього Кодексу, наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Відповідно до ордеру на вселення до житлового приміщення від 11 квітня 1975 року №\~1192, виданого на імя [PERSON], до складу родини якої входять: [PERSON] (донька), [PERSON] (тітка), останні мали право на зайняття 2-х кімнат житловою площею 30,19 кв. м у квартирі за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення ЖБК «Дружба-1» (а. с. 6). 27 листопада 1992 року [PERSON] подарувала кімнату І-7, житловою площею 12,7\~кв.м у квартирі [ADDRESS] ([PERSON]) у місті Маріуполі, загальною площею 43,5 кв.м, що складає 3/1000 частини [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Н.Г., що підтверджується договором дарування від 27 листопада 1992 року, технічним паспортом та довідкою-характеристикою. З 20 серпня 1993 року [PERSON], [INFO], перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 493939, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції Донецької області 13 червня 2018 року, актовий запис № 1630 (а. с. 16). Згідно з довідкою [PERSON] є членом кооперативу ЖБК «Дружба-1», якій належить квартира [ADDRESS] ([PERSON]) у місті Маріуполі, житловою площею 30,19\~кв.м, загальною площею 44,2 кв.м, пайовий внесок квартири складає 4177 руб. повністю сплачений 1984 року. Відповідно до висновку про реєстрацію домоволодіння від 04 вересня 1992 року [PERSON] належить домоволодіння по проспекту Леніна ([PERSON]), 135 у м. Маріуполі на підставі реєстраційного посвідчення від 04 вересня 1992 року, виданого на підставі довідки ЖБК «Дружба-1» від 01 вересня 1992 року про сплату за квартиру № 52 (6/1000) (а. с. 60). Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 06 листопада 2018 року №\~144100283 відомості щодо права власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень на квартиру [ADDRESS] відсутні (а. с. 68). Згідно з відповіддю Першої маріупольської державної нотаріальної контори, справи нотаріальних документів за період з 1943 року по 2001 рік (включно) передані на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться у місті Донецьку, територія якого є непідконтрольною Україні. У звязку з чим, нотаріальна контора не може надати відомості щодо посвідченого Першою маріупольською державною нотаріальною конторою 27\~листопада 1992 року за реєстрованим № 4-9479 договору дарування квартири [ADDRESS] (Леніна) у м.\~Маріуполі, укладеного між [PERSON] та [PERSON] (а. с. 79). Згідно з пунктом 4 статті 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Позивачем, як підставу для задоволення вимог про визнання права власності, наведено втрату правовстановлювального документу. Згідно зі ст. 149 ЦК Української РСР власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Також, положеннями ст. 392 ЦК України 2003 року передбачено право власника майна предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закон України «Про кооперацію», стаття 384\~ЦК України. Відповідно до статті 86\~ЦК Української\~РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Оскільки спір з приводу захисту права власності у звязку із втратою правовстановлюючого документа виник на теперішній час, то застосуванню підлягають положення ст. 392 ЦК України 2003 року. Отже, право на захист права власності на певне нерухоме майно в особи виникає на підставі статей 15, 16, 392 ЦК України. Позивачем за таким позовом є власник нерухомого майна, у володінні якого воно знаходиться та права якого оспорюються або не визнаються іншою особою, з якою власник не перебуває у зобовязальних або інших відносинах з приводу спірного майна. Відповідачем може бути будь-яка особа, яка не визнає або оспорює право власності позивача на це майно. За змістом ст. 128 ЦК Української РСР право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речей набувачеві. До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі. Із наданих суду завірених копій інвентарної справи № 20546 на квартиру [ADDRESS] (Леніна) у м.\~Маріуполі Донецької області вбачається, що [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] (Леніна) у м.\~Маріуполі Донецької області, після чого 27 листопада 1992 року подарувала [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) Н.Г. Ѕ\~частину, що свідчить про реалізацію нею прав власника, однак у звязку з відсутністю у матеріалах інвентарної справи реєстраційного посвідчення остання позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності у порядок та спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому звернулась до суду із позовом з метою захисту своїх прав. Вирішуючи справу, суд бере до уваги, що [PERSON] повністю у встановленому законом порядку набула право власності на Ѕ частини кооперативної квартир № 52 у будинку №\~135 по проспекту Миру (Леніна) у м.\~Маріуполі Донецької області (ідеальна частка 3/1000), оскільки нею у повному обсязі сплачено пайовий внесок за вказану квартиру, що підтверджується відповідною довідкою ЖБК «Дружба-1». З огляду на наведені норми матеріального права, враховуючи, що позивачем втрачено правовствнолюючий документ (реєстраційне посвідчення) на спірну квартиру, наявними документами у матеріалах справи підтверджено набуття нею права власності, тому, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на указану квартиру з підстав, передбачених ст. 392 ЦК України, у звязку із втратою правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved