Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати частково недійсним Державний акт серії ЯГ № 404826 від 20.03.2007 року, виданий [PERSON] на право власності на земельну ділянку: деградовані землі площею 0,48 га, кадастровий номер 6820682500:04:006:0557. Також просить визнати в порядку спадкування за ним, як за спадкоємцем майна померлої [PERSON], право власності на цю ж земельну ділянку, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та знаходиться на території [PERSON] сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], спадщину ним прийнято відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як особою, яка на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. На частину спадкового майна позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (земельні ділянки). Проте, отримати свідоцтво на право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну частку він не має можливості, у звязку з тим, що кадастровий номер 6820682500:04:006:0557 не вірний. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Представник позивача надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без участі сторони позивачів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі - надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі. Ч. 2\~ст. 158 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.\~\~\~\~ У звязку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 20.03.2013 року (свідоцтво про смерть 1-БВ № 205991 від 22.03.2013 р.) актовий запис № 8. Вона була власником земельної ділянки площею 1,39 га, яка складається з: земельної ділянки № 589 площею 0,22 га кадастровий номер 6820682500:05:002:2589, земельної ділянки № 557 площею 0,48 га кадастровий номер 6820682500:04:006:0557, земельної ділянки № 884 площею 0,69 га кадастровий номер 6820682500:03:008:1837, розташованої на території [PERSON] сілської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. ЇЇ права власника посвідчуються державним актом серії ЯГ № 404826 виданим на імя [PERSON] 20.03.2007 року розпорядженням Віньковецької районної державної адміністрації № 209/206-р від 05.09.2006р. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті матері, що підтверджено свідоцтвом про його народження серії ЯУ № 849134 від 15.04.1949 року та заповітом від 19.02.2001 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради. Спадщина ним прийнята відповідно до вимог ст. 1268 ч.3 ЦК України як особою, яка спільно проживала до дня смерті із спадкодавцем, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 380 від 28.04.2016 року. Нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва на право власності за заповітом через те, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній. Згідно інформаційної довідки відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі кадастровий номер 6820682500:04:006:0557 земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 404826 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010774900488 не вірний, а саме кадастрова зона 04, кадастровий квартал 006. Нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку у звязку з відсутністю документів необхідних для оформлення спадщини. Зазначений державний акт відповідно до вимог статті 215, 229 ЦК України слід визнати частково недійсним, в частині земельної ділянки № 557 площею 0,48 га кадастровий номер 6820682500:04:006:0557 в якому помилково зазначені невірно кадастрову зону та кадастровий квартал, тобто вказано, що ділянка розташована в ішому місці. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, але не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Як\~вбачається з розяснень постанови Пленуму Верховного Cуду України від 16.04.2004 року за № 7 (з відповідними змінами) «Про практику застосування судами земельного законодавства», при розгляді цивільних справ захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). З аналізу наведених правових норм державний акт на право приватної власності на землю серії ЯГ № 404826 виданим на імя [PERSON] 20.03.2007 року Віньковецькою районною державною адміністрацією слід визнати частково недійсним, в частині кадастрового номера - 6820682500:04:006:0557 в якому міститься невірне місцерозташування ділянки площею 0,48 га., а за [PERSON] слід визнати право на спірну земельну ділянку на підставі ст. 1223 ЦК України як за спадкоємцем нерухомого майна за заповітом.

Outcome: approved