Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» або «Позивач») до [PERSON] (далі «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 21 січня 2015 року між сторонами у справі було укладено договір б/н, відповідно до якого позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт в розмірі 2700 гривень 00 копійок. АТ КБ «Приватбанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 26 лютого 2019 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 11782,99 грн., з яких: 1658,15 гривень (заборгованість за тілом кредиту); 2326,88 гривень (заборгованість за простроченим тілом кредиту); 5410,67 гривень (заборгованість за пенею); 1350,00 гривень (заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 гривень); 500,00 гривень (фіксована частина штрафу); 537,29 гривень (процентна частина штрафу). Зазначену суму позивач просив стягнути з відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов укладеного кредитного договору № б/н від 21.01.2015 р., укладеного в формі анкети-заяви, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі, визначеними тарифами банку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.\~2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, складають між сторонами договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умова та Правил надання банківських послуг в Приватбанку банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку позичальник зобов`язується погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. За змістом п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100,00 грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором банком [PERSON] станом на 26 лютого 2019 р. нарахована заборгованість в зазначеному вище розмірі. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за простроченим тілом кредиту, суд виходить з того, що вказані суми мають однакову правову природу відповідно до приписів цивільного законодавства та сумарно мають дорівнювати сумі грошових коштів, отриманих відповідачем від банку та не повернутих в строк. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач [PERSON] 17 липня 2017 року отримав від АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 2078,99 гривень. 24 липня 2017 року відповідач [PERSON] отримав від банку грошові кошти в сумі 598,65\~гривень. 28 липня 2017 року відповідач [PERSON] отримав від банку грошові кошти в сумі 20,95\~гривень. Загальна сума грошових коштів, отриманих [PERSON] від позивача, становить 2698,59\~гривень. Інша частина суми заборгованості [PERSON] за тілом кредиту (1286,44 гривень) розрахунком фактично не обґрунтована - відсутні будь-які відомості про отримання [PERSON] вказаної суми від позивача. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за тілом кредиту (враховуючи його прострочену частину), підлягають частковому задоволенню на суму 2698,59\~гривен. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості та не спростував наявність у нього заборгованості за кредитом перед позивачем, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Вирішуючи питання про обґрунтованість частини позовних вимог про стягнення штрафів, суд виходить з наступного. Згідно матеріалів позовної заяви, розмір штрафу складає 500,00 грн. + 5\~% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Розраховуючи розмір процентної складової штрафу, суд вважає, що позивачем необґрунтовано включено до загальної суми заборгованості, з яка є базою для розрахунку штрафу, нараховану пеню. Процентна складова штрафу має бути розрахована з суми заборгованості за тілом кредиту та процентів, тобто з 2698,59 грн. 5 % від зазначеної суми становить 134,93\~грн. і саме цей розмір процентної складової штрафу підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача. Фіксована частина штрафу в розмірі 500 гривень обумовлена Умовами та підлягає стягненню. Щодо заявленої до стягнення пені, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд не бачить підстав для відступу від зазначеної правової позиції. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial