Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позов обґрунтований тим, що позивачка з відповідачем з 2012 року мешкали разом без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, про місце роботи позивачці невідомо. Інших дітей відповідач не має, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засіданні не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві зазначає, що не заперечує проти позовних вимог. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], його батьком вказаний [PERSON], матір'ю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з вищевикладеного та обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, враховуючи обставини відповідно до ст. 183 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved