Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста [PERSON] звернулася [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідодені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Представник третьої особи - Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявилися, просили суд розглянути справу без їх участі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідност.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON] є співвласниками [ADDRESS] на підставі Свідоцтва № Ж 249 про право власності на житло, видаеного 07.02.2007 року Управлінням житлово комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради. ЇЇ чоловік [PERSON] 17 березня 2008 року помер, вони з дочкою [PERSON] фактично прийняли спадщину, але юридично її не оформили. В даний час в спірній квартирі № 17 буд.№ 4 по вул. Армавірська в м. Кривому Розі зареєстровані [PERSON], її син від першого шлюбу [PERSON], [INFO] , її онуки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 12 років назад [PERSON] разом зі своїми дітьми пішов зі спірної квартири. Відповідачі спірною квартирою не цікавляться, поселятися в квартиру не збираються, платити за комунальні послуги не бажають. На відповідачів в спірній квартирі проводиться нарахування за послуги і комунальні платежі, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище. Відповідно до акту від 27 жовтня 2015 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] не мешкають за адресою: [ADDRESS] з травня 2013 року (а.с.15). Правом на негаторний позов наділений в тому числі власник, що володіє річчю, але позбавлений можливості користуватися чи розпоряджатися нею. Як відповідач у такому спорі виступає особа/особи, що своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права титульного володіння). На обґрунтування факту протиправності дій відповідачів, які створюють перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме: відсутності у відповідачів законного права на користування спірною нерухомістю; безпідставності їх проживання у будинковолодінні, позивачі посилалися на норми ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України та те, що після припинення у колишніх власників права власності на будинковолодіння, припинилося і право відповідачів, як членів\~сімї колишніх власників, на користування таким майном. Слід зазначити, що обовязком власника у негаторному позові не є доказування неправомірності дій відповідача. Вони припускаються такими, доки сам відповідач не доведе правомірність своєї поведінки. В даному випадку на відповідачів покладається обовязок по доведенню факту правомірності їх проживання в кватирі, чого зроблено не було. За правилами ст. ст. 316, 321, 391 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.\~Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні . Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи правові підстави даного позову і його правове обґрунтування, то саме на підставі ст.\~391 ЦК України він підлягає задоволенню у звязку з його доведеністю та обґрунтованістю. Такі правові висновки не суперечать правовій позиції Верховного Суду України, що висловлені у постанові від 05 листопада 2014 року під час розгляду справи № 6-158цс14. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового приміщення має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved