Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 19.10.2012 року, від якого вони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 10.10.2018р. відповідач повідомила його про те, що створити справжню сім`ю у них не виходить та просила покинути квартиру, в якій вони проживали разом із сином. 12.10.2018р. він зібрав речі та з`їхав зі спільної квартири, за спливом двох тижнів дізнався, що в їх квартирі разом з дружиною та сином проживає інший чоловік. Після припинення стосунків, з середини жовтня 2018 року та на час звернення до суду з даним позовом, відповідач чинить перешкоди в спілкуванні та побачень з дитиною, замки в квартири змінено, на вулицю дитину не виводить, дитина перестала відвідувати садок, дані обставини змусили його звернутися до служби у справах дітей Одеської міської ради з проханням усунути з боку відповідача перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити порядок та способи участі у вихованні дитини. На виклики до служби у справах дітей відповідач не з`являлася, у зв`язку із чим майже 5 місяців він позбавлений права бачитися з сином. За даних обставин позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати зустрічам і спілкуванню йому з сином [PERSON] , [INFO] , та визначити його способи участі у вихованні свого сина шляхом встановлення систематичних побачень батька з дитиною (перебування сина з батьком за його постійним місцем проживання або у будь-яких громадських місцях з урахуванням духовного, фізичного і морального розвитку дитини) щотижнево, а саме, кожний вівторок з 17.00 год. до 21.00 год., кожну п`ятницю з 17.00 год. до 21.00 год. суботи; та 2 рази на рік відвідування [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] батьків позивача за їхнім постійним місцем проживання в м. Житомир. Представник позивача та позивач у судовому заявлені вимоги підтримали та просили його задовольнити з урахуванням інтересів дитини. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні, заперечували проти задоволення позову, оскільки позовні вимоги суперечать інтересам дитини у даному віці і підлягають у даному випадку частковому задоволенню з урахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що 19.10.2012р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 19.10.2012 р., що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1948. (а.с. 12) [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 13) Також в матеріалах справи є відповідь дитячого клубу «Маленький чарівник», який з 05.02.2019р. відвідує дитина - [PERSON] , з якого вбачається, що з 9.00 ранку у дитини починаються заняття, які тривають до 13.00, після чого дитина спить до 15.00, а в подальшому у неї до 19.00 вільний час. Відповідач по справі пояснювала, що ввечері вона забирає дитину з дитячого клубу о 18.00 - 18.30год. В силу ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Інші доводи учасників справи, які наведені у позові та відповідних письмових пояснень, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). В судовому засіданні свідок [PERSON] , повідомив суд, що його син - позивач у справі та відповідач жили разом 6 років, три роки назад у них народився син та вони приїздили до них в гості, жили в своїй окремій квартирі, у нього не було ніяких підозр, що в них існують якісь сварки. В жовтні 2018 року зателефонував син (позивач) і сказав, що пішов з сім`ї, коли він приїхав до них у гості, то розповів - чому саме пішов з сім`ї. [PERSON] заблокувала телефон його сина, тому він почав переписку з невісткою, та яка привезла онука до нього у гості. Щоб побачитися з онуком він телефонує або пише невістці на вайбер. [PERSON] бачив сина через нього, оскільки його телефон був заблокований. З сином [PERSON] спілкується за його присутності, оскільки з пояснень невістки вона побоюється залишати сина з [PERSON] , бо після побачень дитина починає заїкатися. Невістка відмовляє йому в побаченнях з онуком лише тоді коли він хворіє. Також невістка йому пояснила, що [PERSON] не дотримується домовленостей між ними, не приходить у призначений час, щодо періоду часу його побачень з онуком присутній [PERSON] вона знала та не заперечувала, проте просила, щоб не залишати їх наодинці. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] , [INFO] , складено відповідні висновки щодо визначення способу участі батька - [PERSON] у вихованні [PERSON] . (а.с. 55-57) У зв`язку з вищевикладеним, для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню сина та здійснення його права на особисте спілкування з ним, щоб не порушувати усталений розпорядок дня, а також з урахуванням віку та прихильності дитини до матері, суд приходить до висновку про встановлення перебування дитини - [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] щотижня з 18.00 години до 20.00 години у вівторок та з 16.00 години до 19.00 години у суботу в присутності матері дитини - [PERSON] до досягнення дитиною п`ятирічного віку, а після досягнення дитиною п`ятирічного віку - з 19.00 години п`ятниці до 14.00 години суботи з ночівлею за місцем проживання батька - [PERSON] , а саме: [ADDRESS] без присутності матері дитини - [PERSON] Це не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо дитини. Що стосується позовних вимог про визначення способу участі позивача шляхом відвідування позивачем разом з дитиною 2 рази на рік батьків позивача за їх постійним місцем проживання в м. Житомирі , суд зазначає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки батьки позивача можуть самостійно звернутися до суду з відповідним позовом про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів їх участі у спілкуванні та вихованні дитини. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи при цьому інтереси дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та участі у вихованні з дитиною та визначення способів участі у спілкуванні та вихованні дитини підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial