Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся комунальний заклад «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - Центр загальної профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що наказом № 206 від 27.08.2018 року [PERSON] , [INFO] був зарахований до навчального закладу на підставі путівки № 158 від 27.08.2018 року департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації про направлення та заяви [PERSON] від 27.08.2018 року. 09.10.2019 р. [PERSON] , [INFO] був відрахований наказом №173-у, від 09.10.2019 року. Посилаючись на Порядок встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, який затверджено Наказом Міністерства освіти та науки України № 667 від 21.11.2002 року, позивачем вказано, що плата за утримання у загальноосвітній школі-інтернаті складає 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї, та вноситься не пізніше 10 числа поточного місяця, за який вноситься плата. Разом із заявою про зарахування, відповідачами не були надані довідки про доходи сім`ї за минулі шість календарних місяців. Довідки про доходи не надані і на час звернення до суду. 27.08.2018 року [PERSON] взяла на себе відповідальність за приховування розміру всіх грошових доходів. Позивач посилався на п. 3.10 вищевказаного нормативно-правового акту, відповідно до якого: з осіб, які не представили довідок про доходи сім`ї за минулі шість календарних місяців, плата справляється у максимальному розмірі. Максимальний розмір батьківської плати в інтернатних навчальних закладах визначається середньомісячними витратами в минулому році на поточне утримання одного вихованця у даному закладі без урахування витрат на заробітну плату, нарахувань на неї та навчальних витрат. Також, позивач вказав, що за весь час навчання дитини в закладі, відповідачі не здійснювали необхідні оплати, у зв`язку з чим, станом на 09.10.2019 року виникла у них заборгованість, в розмірі 24860,47 грн. Як зазначає позивач, ним було здійснено звернення до батьків дитини щодо сплати, в тому числі було надіслано претензію № 1454, від 10.12.2019 року з вимогою надати довідку про доходи сім`ї або сплати існуючої заборгованості, яку було вручено особисто. Крім того, як вказує позивач, 09.10.2019 року [PERSON] був ознайомлений особисто про необхідність надати довідки про доходи сім`ї або сплату існуючої заборгованості, однак претензії, на час звернення до суду залишені були відповідачами без відповіді. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість за утримання дитини у навчальному закладі в період з 27.08.2018 року по 09.10.2019 року у розмірі 24 860,47 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що надав письмове клопотання. (а. с. 50-51) Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання були неодноразово повідомлені за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. (а. с. 47, 52, 53) У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи, в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що наказом № 206, від 27.08.2018 року (а. с. 3) [PERSON] , [INFO] , був зарахований до навчального закладу, на підставі путівки департаменту освіти і науки Миколаївської обласної державної адміністрації про направлення № 158, від 27.08.2018 року (а. с. 4) та заяви [PERSON] , від 27.08.2018 року (а. с. 5). 09.10.2019 р. [PERSON] , [INFO] був відрахований наказом №173-у, від 09.10.2019 року (а. с. 7). Разом із заявою про зарахування, відповідачами не були надані довідки про доходи сім`ї за минулі шість календарних місяців. При подачі заяви 27.08.2018 року, про зарахування дитини до комунального закладу «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - Центр загальної профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради, [PERSON] взяла на себе відповідальність за приховування розміру всіх грошових доходів, про що склала розписку (а. с. 8). Позивачем було здійснено звернення до батьків дитини щодо сплати, в тому числі було надіслано претензію № 1454, від 10.12.2019 року, з вимогою надати довідку про доходи сім`ї, або сплати існуючу заборгованість (а. с. 9). 09.10.2019 року [PERSON] ознайомився особисто про необхідність надати довідки про доходи сім`ї, або сплатити існуючу заборгованість, про що свідчить рукописний текст з підписом [PERSON] на змісті претензії щодо сплати заборгованості № 1121, від 09.10.2019 року (а. с. 10) Відповідно до п. 3.1. Порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах, який затверджено Наказом Міністерства освіти та науки України № 667 від 21.11.2002 року, батьки або особи, які їх замінюють, щомісяця вносять плату в розмірі 20 відсотків середньомісячного сукупного доходу на одного члена сім`ї за утримання одного вихованця у загальноосвітній школі-інтернаті, спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів, загальноосвітній школі та професійно-технічному училищі соціальної реабілітації, та вноситься не 10 числа поточного місяця, за який вноситься плата. Згідно п. 3.7. зазначеного Порядку, плата за утримання вихованців в інтернатних навчальних закладах вноситься щомісяця, не пізніше 10 числа поточного місяця, за який вноситься плата до банківських установ (їх філій). Керівники інтернатних навчальних закладів несуть відповідальність за своєчасне внесення батьківської плати. У разі невнесення плати в установлені строки ця сума справляється в порядку, визначеному законодавством України. Зі змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, якими комунальний заклад «Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів - Центр загальної профільної освіти та комплексної реабілітації» Миколаївської обласної ради доводить свої вимоги про стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] за утримання у загальноосвітній школі-інтернаті їхнього сина, [PERSON] , з [PERSON] , [PERSON] , знайшли підтвердження в ході судового розгляду, оскільки підтверджуються відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Доказів на спростування позовних вимог відповідачами до суду надано не було, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК Україн,и судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судовий збір у справі становить 2102 грн., які слід стягнути з відповідачів на користь держави.

Outcome: approved