Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1757-н від 23.07.2007р. в розмірі 22364,57 дол. США та 671016,71 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 23.07.2007р . укладено кредитний договір № 1757-н. відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 21700 дол. США, який в свою чергу зобов`язувався повернути надані йому кредитні кошти із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі. В якості забезпечення виконання, зобов`язання за кредитним договором №1757-н від 23.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застав транспортного засобу - автомобіль марки Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною К.Л . за реєстр. № 921. Однак умови кредитного договору відповідачем не дотримувалися внаслідок чого утворилася заборгованість , загальна сума якої станом на 01.06.2017 року становить в розмірі 22364,57 дол. США та 671016,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17346,38 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом - 5018,29 дол. США; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 510194,08 грн. (екв. 19391,42 дол. США); пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 147600 грн. (екв. 5609,97 дол. США); прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 6840 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 6382,63 грн. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17.11.2009р. стягнуто з [PERSON] по цивільній справі №2-4289/2009 на користь позивача 152136,68грн. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.03.2012р. стягнуто з [PERSON] 19758,01 дол.США. Однак вказані рішення виконані не були, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на заставне майно. Однак, як згодом з`ясувалося, зазначений автомобіль було перереєстровано на [PERSON] . За заявою позивача ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 24.04.2018р. замінено неналежного відповідача [PERSON] на [PERSON] . В подальшому позивач подав до суду доповнену позовну заяву, в якій в якості відповідача вказав [PERSON] , а третьою особою - [PERSON] та просив в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 1757-н від 23.07.2007р. в розмірі 22364,57 дол. США та 671016,71 грн., звернути стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, а також просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 23.07.2007р . укладено кредитний договір № 1757-н. відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачу грошові кошти в розмірі 21700 дол. США, який в свою чергу зобов`язувався повернути надані йому кредитні кошти із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі. В якості забезпечення виконання, зобов`язання за кредитним договором №1757-н від 23.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застав транспортного засобу - автомобіль марки Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною К.Л . за реєстр. № 921. Загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором № 1757-н станом на 01.06.2017 року становить в розмірі 22364,57 дол. США та 671016,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17346,38 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом - 5018,29 дол. США; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 510194,08 грн. (екв. 19391,42 дол. США); пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 147600 грн. (екв. 5609,97 дол. США); прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 6840 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 6382,63 грн., За результатами їх запиту до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, на підставі відповіді від 14.12.2017вих. №31/15-6789 стало відомо, що 22.02.2015р. транспортний засіб, що є предметом застави, був знятий з обліку та на даний час перебуває у власності [PERSON] . Однак будь-яких дозволів щодо зняття з обліку та подальшого відчуження предмет застави AT «Ощадбанк» не надавав. Оскільки предмет застави був відчужений без згоди Банку, а тому вважають, що [PERSON] є новим заставодавцем в силу ст. 27 Закону України «Про заставу». В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти заявлено позову, надавши при цьому відзив на позовну заяву, зазначаючи, що позовна заява є незаконною, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляв, з заявами та клопотаннями до суду не звертався. Суд, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень,оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності на підставі наявних у матеріалах справи доказів та доводів, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст. ст.12,13,81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2ст. 78 ЦПК України). Так, судом встановлено, що 23.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1757-н, згідно з яким відповідачу було надано кредит в сумі 21700 дол. США, зі сплатою 13,5 % процентів річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та строки, визначені цим договором та з кінцевим терміном повернення заборгованості - 23.07.2010 року. 23.07.2007 року в якості забезпечення виконання, зобов`язання за кредитним договором №1757-н від 23.07.2007 року між Банком та [PERSON] було укладено договір застав транспортного засобу - автомобіль марки Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусе Одеського міського нотаріального округу Бардіною О. О. за реєстр. №921 На підставі Договору застави, позивачем 12.09.2007 року була зареєстрована заборона відчуження рухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №14379787 від 12.09.2007 року. Згідно п. 3.3.1. Кредитного договору позичальник зобов`язався точно в строки, обумовлені договором, повернути кредит в сумі 21 700 дол. США, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе Інші зобов`язання за цим договором. У випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договір першу вимогу банку в порядку, передбаченому цим договором достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залі заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити штрафні санкції. Відповідно до п. 3.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язується відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають цього Договору. Однак, встановлені кредитним договором терміни повернення наданого кредиту (основної суми) та терміни сплати відсотків за кредитом [PERSON]. не дотримався. Як вбачається із розрахунку заборгованості відповідача за Кредитним договором №1757-н станом на 01.06.2017 року становить в розмірі 22364,57 дол. США та 671016,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 17346,38 дол. США; прострочені проценти за користування кредитом - 5018,29 дол. США; пеня за прострочений основний борг по кредиту - 510194,08 грн. (екв. 19391,42 дол. США); пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 147600 грн. (екв. 5609,97 дол. США); прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту - 6840 грн.; пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту - 6382,63 грн., Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17.11.2009р. стягнуто з [PERSON] по цивільній справі №2-4289/2009 на користь позивача 152136,68грн. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 05.03.2012р. стягнуто з [PERSON] на користь позивача 19758,01 дол.США. Однак вказані рішення виконані не були. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 5.2 кредитного договору, за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно п. 6.1 Договору застави, у випадку несплати заставодавцем у встановлений строк заборгованості за кредитним договором заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в порядку, передбаченому чинним законодавством або цим договором. Частиною 6 статті 20, статтею 21 Закону України «Про заставу», визначено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором. За приписами ст.590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.2 ст.591 Цивільного кодексу України початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави. Відповідно до п. 3.3.1 Договору застави, заставодавець зобов`язаний не відчужувати, не міняти, не здавати предмет застави в оренду, позичку, заставу без згоди заставо держателя. Будь-які дії заставодавця, що проведені в період чинності цього договору з порушенням його умов, є недійсними з моменту їх вчинення, а будь-які документи, що свідчать про відчуження предмету застави та його обтяження вважаються недійсними від дати їх укладення. Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків, а саме: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 05.04.2017р. вих. №31/15-5142-971 вбачається, що згідно бази даних НАІС та РІІС «Автомобіль» , станом на 31.03.2017р. автомобіль Honda Acura, кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , був зареєстрований 20.07.2007р. за [PERSON] та знятий з обліку для реалізації 07.04.2010р. Однак будь-яких дозволів щодо зняття з обліку та подальшого відчуження предмет застави AT «Ощадбанк» не надавав. Листом Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 14.12.2017вих. №31/15-6889, повідомлено суд, що згідно наявних баз даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та ЄДР МВС України, станом на 13.12.2017р., транспортний засіб «Acura RXS», кузов № [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2002 року виготовлення, сірого кольору був зареєстрований 22.02.2015р. на ім`я [PERSON] . Оскільки предмет застави відчужений без згоди Банку, а в силу ст. 27 Закону України «Про заставу» [PERSON] є новим заставодавцем. У відповідності до положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Це правило відповідає речовій природі застави як способу забезпечення, що отримало назву «право слідування». За таких обставин, відчуження боржником майна, що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Таким чином, оскільки на момент відчуження [PERSON] предмету застави - діяло обтяження рухомого майна - заборона відчуження, і внаслідок продажу предмету застави [PERSON] , застава транспортного засобу Honda, модель Acura, 2002 року випуску, кольору сірого, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , не припинилась, а тому позивач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави незалежно від факту вибуття предмету застави із власності заставодавця. Відповідно до ст.ст.133, 141 ЦПК України, відповідача підлягає стягненню на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 1600 грн.

Outcome: approved