Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: визнати відсутність у [PERSON] повноважень щодо підписання звернення від імені керівника Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд»; визнати протиправними призначення та проведення службового розслідування, результати якого відображені в акті від 25 вересня 2015 року; визнати недійсними та скасувати наказ від 15 вересня 2015 року №227 та акт проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року; визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача інформацію про те, що [PERSON] звертався до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна, та його особистій зацікавленості в майні боржника, його особистої зацікавленості щодо негативного судового рішення в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна укладених даним підприємством; зобовязати начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON], головного спеціаліста відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON], [PERSON] протягом одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду у справі спростувати у такий же спосіб, у який вона була поширена, недостовірну та таку, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], указану інформацію; стягнути з відповідачів на користь позивача 30 тисяч гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, які позивач маж намір витратити для відновлення своєї ділової репутації. В обґрунтування позову вказує, що 23 вересня 2015 року за місцем своєї роботи на зборах колективу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі (далі - відділення) начальником якого є позивач, головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON], посилаючись на наказ начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області (далі - управління) [PERSON] поширила відносно позивача інформацію про те, що він звертався до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівельної організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна та його зацікавленості в майні боржника, що являється свідченням його особистої зацікавленості щодо негативних судових рішень в питанні затвердження мирових угод щодо вказаного майна, укладених вищевказаним підприємством. У подальшому дана інформація була задокументована та відображена на сторінці 6 акту проведення службового розслідування від 25 вересня 2015 року. Позивач вказує, що дана інформація не є оціночним судженням, а є твердженням про конкретні факти, які звинувачують позивача у незаконній діяльності та протиправній поведінці. Негативний характер поширеної інформації порушує особисті немайнові права позивача, а саме: порочить його честь, гідність та ділову репутацію, враховуючи те, що позивач є відомою особою, оскільки більше 10 років очолював КРУ в Коростишівському районі, близько 10 років працював заступником начальника Райсільгоспуправління в часи, коли воно було одним з найпрестижніших закладів у Коростишівському районі, балотувався та був обраний депутатом районної та однієї з сільських рад. У результаті поширення широкому колу осіб недостовірної інформації про нього, у якій позивач звинувачується, йому завдано моральну шкоду, розмір якої оцінюється позивачем у 30 тисяч гривень. Одним з боржників відділення являється Коростишівська спільна міжгосподарська шляхобудівельна організація «Райагрошляхбуд», сума боргу по платежам до фонду у 2014 році складала 5535 гривень 65 копійок. Зменшення преміювання являлося матеріальним стимулюванням дій позивача з забезпечення надходження боргу від даного боржника. Позивач є єдиною посадовою особою, яка з метою захисту інтересів відділення, звернувся з позовом про скасування мирових угод, укладених протиправно на користь окремих осіб, у тому числі й відповідача [PERSON] З метою позбавлення можливості участі позивача у апеляційному оскарженні рішення Коростишівського районного суду від 07 травня 2015 року у справі 280/1472/13-ц [PERSON] звернувся зі зверненням, у якому без будь-якого обґрунтування звинувачує позивача у протиправній поведінці. 23 вересня 2015 року [PERSON] зачитала звернення у присутності всіх підлеглих позивача, у якому заявник звинувачував позивача у тому, що останній звертався до посадових осіб підприємства для отримання майна та особистій зацікавленості в майні боржника. Під час службового розслідування позивачем 23 вересня 2015 року на адресу управління на імя начальника управління [PERSON] направлено доповідну записку про наклеп у звернення [PERSON] У даній доповідній записці позивач вказував, що як начальник відділення протягом 2015 року активно займався справою захисту інтересів Фонду, результати якої відобразив у доповідній записці від 17 березня 2015 року. Не зважаючи на докази, вказані у доповідній записці, відповідач не відмінив протиправно виданого ним наказу, не зупинив розповсюдження недостовірної інформації підлеглим. Позивач також стверджує, що всупереч нормам права начальником управління [PERSON] 15 вересня 2015 рок видано наказ №227, яким створено комісію з проведення службового розслідування питань, які являються предметом судового розгляду та складено відповідний акт. 25 вересня 2015 року комісією складено актів проведення службового розслідування, в якому переглядаються питання, які являються предметом судового розгляду, у якому комісія робить висновок, що неналежні дії начальника відділення призводять до ряду порушень законодавства, а саме: немає законних підстав: 1. наполягати на існуванні заборгованості по страхових коштах до Фонду; 2. оскаржувати мирові угоди, так як відділення не є стороною у мировій угоді, що створює штучні перешкоди у погашенні заборгованості працівникам підприємства та іншим стягувачам; 3. оскарження у 2015 році мирових угод, які затверджені судом у липні-серпні 2013 року по нововиявленим обставинам відбулися через невикористання прав та можливостей відділення; 4. незаконною є претензія на одночасність задоволення вимог по сплаті страхових внесків з стягненням невиплаченої заробітної плати; 5. відновлення у 2015 році боргів по заробітній платі, яка була нарахована до 2010 року, але невиплачена шляхом передачі майна боржника в рахунок невиплаченої заробітної плати лише в 2013 році; 6. перебільшення своїх посадових обовязків та завдань, покладених Фондом, як на начальника відділення. Позивач у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що надані відповідачем [PERSON] документи не підтверджують повноваження останнього як керівника Коростишівської спільної міжгосподарської шляхобудівної організації «Райагрошляхбуд». Позивач також стверджує про законність вимог щодо наявності та погашення боргу з «Райагрошляхбуд» підтверджено Житомирським окружним адміністративним судом 16 листопада 2015 року (справа №806/5019/15), який підтвердив існування заборгованості по страхових коштах до Фонду станом на 04 лютого 2015 року. Відповідач, начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON], подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки наказом управління від 15 вересня 2015 року №227 було створено комісію з проведення службового розслідування. За результатами проведеного розслідування комісія прийшла до висновку про неналежні діях начальника відділення [PERSON] 08 жовтня 2015 року за №08-807 позивачу була направлена відповідь, у якій зазначено, що згідно Закону України «Про звернення громадян» забороняється направляти скарги посадовим особам дії чи рішення яких оскаржуються. Твердження позивача про те, що він є єдиною посадовою особою, яка з метою захисту інтересів держави в особі відділення, звернувся з позовом про скасування мирових угод, укладених протиправно на користь окремих осіб є хибним, адже ці функції покладені на інші органи. Відповідач, головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, додатково пояснила, що розслідування проведене комісією правомірно. За результатами проведення службового розслідування комісія прийшла до висновку про перебільшення своїх посадових обовязків та завдань покладених Фондом на начальника відділення. Відповідно до розяснень у пункту 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень в звязку з нововиявленими обставинами» особа, яка не була залучена до участі у справі, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Відповідно до пункту 5.5 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженої постановою правління Фонду №36 від 12 липня 2007 року якщо недоїмка стягується у судовому порядку, то пен не нараховується з дня винесення судом рішення про вилучення майна. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та представника, позовні вимоги не визнають, з поданих до суду письмових заперечень на позовну заяву вказує, що 02 вересня 2015 року КСМШО «Райагрошляхбуд» звернулася до начальника управління зі скаргою на незаконні дії посадової особи відділення у Коростишівському районі [PERSON] У скарзі підприємство вказувало на використання [PERSON] наданих йому службових повноважень з метою отримання власної вигоди, чим створюються перешкоди законній діяльності підприємства та просило перевірити повідомлені факти і у разі їх підтвердження притягнути винних осіб до відповідальності. Скарга адресована уповноваженому органу. Дана скарга щодо дій посадової особи була подана не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом посадовими особами, тому її подання не може вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдання шкоди інтересам осіб. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був керівником «Райагрошляхбуд» з квітня 1987 року по 2006 рік. З позивачем у нього нормальні стосунки, з часу, коли [PERSON] став керівником Фонду й звернувся з питанням про повернення коштів, останній сказав, що свідок з [PERSON] поимели кое-что (рос.), й позивач також хоче кое-что поиметь. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що конфлікт між [PERSON] та позивачем виник восени 2014 року. [PERSON] сказав свідку, що [PERSON] повідомив, щоб він заплатив своєю пенсією борг перед Фондом, оскільки він з [PERSON] щось побрали, а він нічого не взяв. Свідок вказує, що позивач звернувся із позовною заявою про скасування рішення, ухваленого на користь свідка [PERSON], борг перед Фондом був погашений на момент оскарження у лютому 2015 року. На балансі підприємства Райагрошляхбуд є нерухомість: складські приміщенням, бокси, які були виділені боржником в якості погашення боргу по зарплаті. Також свідок вказує, що позивач був зацікавлений у цьому майні. Райагрошляхбуд не працює з 2010 року після звільнення головного бухгалтера. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] зацікавлений щодо привласнення майна «Райагрошляхбуд». 23 вересня [PERSON] був запрошений для ознайомлення із заявою, він був збуджений, погрожував, спочатку відмовлявся слухати, потім йому зачитали пояснення, підписувати він відмовився. 30 вересня комісія знову виїхала, щоб ознайомити [PERSON] з актом. Комісія зробила висновок, що [PERSON] не приніс ніякого прибутку своєю діяльністю. 30 вересня [PERSON] мав підписати акт, тому був запрошений в управління, однак по телефону відмовився від ознайомлення. Перевірка була здійснена 25 вересня відповідно до наказу. Особа скаржника перевірялася згідно паспортних даних, тому заява була поданим [PERSON] Документів розпорядчих щодо скаржника свідок не бачила, не дивилася. Рішення про опитування громадян було прийнято комісією. Протоколи опитування свідок складала особисто. Висновок щодо проведеної перевірки було викладено в акті, а матеріали направлено до виконавчої дирекції Фонду. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 23 вересня комісія приїхала до відділення, щоб ознайомити [PERSON] зі скаргою, яка надійшла від [PERSON] [PERSON] погрожував, сказав, що дії комісії незаконні. Ознайомлення [PERSON] було перенесено на 30 вересня, останній вихопив акт та поїхав до відділення, комісія поїхала до відділення, щоб довести перевірку до кінця. Також свідок пояснила, що як державний орган, управління мали провести перевірку. На час проведення перевірки заборгованість перед Фондом «Райагрошляхбуд» була погашена. Суд, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. До управління 08 вересня 2015 року надійшла скарга на незаконні дії посадової особи за підписом керівника КСМШО «Райагрошляхбуд», в якій скаржник вказує, що станом на 01 січня 20ё5 року КСМШО «Райагрошляхбуд» мала заборгованість перед відділенням в загальному розмірі 5535 гривень 65 копійок, що утворилася на підставі постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2010 року у справі №3а-895/10/0670 в сумі 3565 гривень 90 копійок та постанови окружного адміністративного суду від 28 травня 2012 року у справі №0670/2055/12 в сумі 1969 гривень 75 копійок. Вимоги органів страхування з обовязкового страхування задовольняються в пяту чергу після погашення чотирьох попередніх черг. Однак підприємство мало непогашену заборгованість із заробітної плати третьої черги. Протягом червня липня 2013 року між стягувачами було укладено мирові угоди на стадії виконавчого провадження про добровільне погашення заборгованості шляхом передачі окремих обєктів нерухомості з доплатою стягувачами різниці між ринковою вартістю майна та сумою заборгованості.05 січня 2015 року всі укладені мирові угоди були оскаржені Фондом до апеляційного суду Житомирської області з підстав порушення прав Фонду у зведеному виконавчому провадженні. 02 лютого 2015 року з метою мирного врегулювання спору, заборгованість перед Фондом була погашена від імені підприємства за рахунок [PERSON], однак скарги на ухвали про визнання мирових угод відкликані Фондом не були. Разом з тим, під час судового слухання справ, в.о. керівника Фонду [PERSON] наполягав на порушенні права Фонду, достатніх підстав для чого навести не спромігся. У результаті дій [PERSON] стягувані наступних черг не можуть отримати погашення заборгованості, оскільки не погашені попередні черги, чим порушуються права держави також. Керівник Фонду [PERSON] діє від імені Фонду та використовує дані йому повноваження на шкоду підприємства через тривалі неприязні стосунки з його керівництвом. (т.1.а.с.77-79) Наказом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №416 від 14 червня 2007 року «Про затвердження Порядків роботи з повідомленням, що надходять за «Телефоном довіри» та проведення службових розслідувань» затверджено Порядок проведення службових розслідувань у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах. даним Порядком встановлено, що підставою для проведення службового розслідування у виконавчій дирекції Фонду та її робочих органах, в тому числі у разі надходження від громадян повідомлень щодо випадків корупційних і злочинних проявів працівниками виконавчої дирекції Фонду та її робочих органах. Службове розслідування проводиться у разі отримання інформації про можливі неправомірні діяння працівників виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів при здійсненні ними своїх функціональних обовязків, про створення цими працівниками штучних перешкод фізичним та юридичним особам щодо реалізації ними своїх обовязків, прав та гарантій, передбачених Законом України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Рішення про проведення службового розслідування може бути прийняте директором виконавчої дирекції Фонду, начальником управління виконавчої дирекції Фонду в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Наказом виконавчої дирекції Фонду (управління), призначається голова комісії з проведення службового розслідування, інші члени комісії, визначаються мета й строки початку та закінчення службового розслідування. Термін службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Комісія з проведення службового розслідування визначає перелік питань, що потребують розяснення, коло працівників, які могли бути причетними до скоєння порушення або свідками порушення. Членам комісії надається праві отримувати та збирати з дотриманням вимог чинного законодавства потрібну для службового розслідування інформацію в інших юридичних та фізичних осіб на запит посадової особи виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів, яка призначила службове розслідування. У разі відмови будь-якого працівника виконавчої дирекції Фонду та її робочих надати пояснення членові комісії з питань службового розслідування ця обставин відображається в акті, що складається комісією за результатами проведеного службового розслідування. За результатами службового розслідування члени комісії складають акт службового розслідування, у якому зазначаються: висновок комісії з проведення службового розслідування; вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, що знімають з працівника виконавчої дирекції Фонду та її робочих органів безпідставні звинувачення або підозру. (т.1.а.с.57-61) Також, відповідно до Положення про порядок роботи із зверненнями громадян та організацій особистого прийому громадян робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Житомирській області, затвердженого наказом №128 від 02 липня 2003 року управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області, під зверненням громадян слід розуміти викладені у письмові чи усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. (т.1.а.с.62-70) У матеріалах справи міститься копія протоколу №1/2014 зборів уповноважених представників господарств-учасників і трудового колективу Коростишівської спльної міжгосподарської шляхобудівної організації «Райагрошляхбуд» від 07 листопадпа 2014 року, з якого вбачається, що було вирішно переобрати головою Ради уповноважених представників учасників начальником КСМШО «Райагрошляхбуд» [PERSON] терміном на 3 (три) роки з дня складення відповідного наказу, а також копія наказу №1-к від 07 листопада 2014 року «Про призначення на посаду». (т.1.а.с.213-214). Позивач посилається, що рішенням ВСС України від 26 вересня 2012 року у справі №6-19321св12 [PERSON] у визнанні повноважень відмовлено, однак суд не знаходить підтвердження даній обставині, виходячи зі змісту даного рішення. (т.1.а.с.22) Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду скарги, яка надійшла на імя начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області [PERSON]. Службове розслідування було проведено на підставі та у межах нормативних актів. Тому суд не вбачає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання відсутності у [PERSON] повноважень щодо підписання звернення від імені керівника Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд» та визнання протиправними призначення та проведення службового розслідування, результати якого відображені в акті від 25 вересня 2015 року. Інформація, яку позивач просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, викладена у скарзі. Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Питання практичної реалізації громадянами цих прав регулюється Закону України «Про звернення громадян», який забезпечує їм можливість брати участь в управлінні державними і громадськими справами, впливати на поліпшення роботи органів влади і місцевого самоврядування, підприємстві, установ, організацій незалежно від форм власності, відстоювати свої права і законні інтереси та поновлювати їх у разі порушення шляхом викладення в письмовій або усній формі пропозицій (зауважень), заяв, клопотань і скарг. Відповідно до положень даного Закону України скаргою визнається звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб. Частиною 1 статті 9 якого Закону України «Про звернення громадян» встановлена заборона на переслідування громадян за подання звернень до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, обєднань громадян, посадових осіб за критику у зверненнях їх діяльності та рішень. В якій зазначено і те, що ніхто не може бути примушений до подання власного чи підписання колективного звернення або участі в акціях на підтримку звернень інших осіб чи організацій. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Відповідно до статті 277 Цивільного кодексу України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Тому суд не вбачає можливим задовольнити позовні вимоги про визнання інформації такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки встановлена заборона не переслідування за подання звернення. Відповідно до положень пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Щодо позовних вимог про зобовязання відповідачів спростувати у такий же спосіб, у який вона була поширена, та стягнення відшкодування моральної шкоди, то суд не вбачає можливим задовольнити дані позовні вимоги, оскільки вони є похідними від позовної вимоги визнання інформації недостовірної та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed