Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, у якій зазначено, що 13.11.1971 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох спільних повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час шлюбу сторони побудували житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Маяковського, буд. 74, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, право власності на який було зареєстровано 12.06.1989 року Дніпродзержинським БТІ, реєстровий № 1148. Також, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 098282 від 01.11.2012 року відповідач є власником земельної ділянки розміром 0.1500 га, розташованої за тією ж адресою, що й будинок. Наразі сторонами не досягнуто домовленості про порядок поділу зазначеного нерухомого майна, з огляду на що, враховуючи уточнення від 05.07.2018 року, заяву про збільшення позовних вимог від 22.10.2018 року, позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за позивачем право власності на 1/2 частину індивідуального житлового будинку А-1, загальною площею 77.4 кв.м, житловою площею 61.5 кв.м, який розташований за адресою: вул. Маяковського, буд. 74 смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області з господарськими будовами та спорудами: Б-1 літня кухня; Г-1 сарай; Д-1 гараж, Е-1 вбиральня, Ж-1 душ, З-1 сарай, №-1 свердловина, №-2 зливна яма, № -3-9 паркан та на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0.1500 га, що розташована за адресою: вул. Маяковського, 74 смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області . Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704.80 грн. В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем до суду не подано. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки, вимоги викладені у заяві про збільшення позовних вимог підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій не заперечує проти поділу майна подружжя між ним та позивачем, а саме: індивідуального будинку з господарськими будовами та спорудами, що розташовані за адресою: вул. Маяковського, буд. 74, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області та земельної ділянки розміром 0.1500 га, розташованої за адресою: вул. Маяковського, 74, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області. Також, 22.10.2018 року відповідач надав відзив на позовну заяву про розподіл майна подружжя, у якому просить суд поділити між ним та позивачем спільне майно подружжя, що було придбане в період шлюбу наступним чином: визнати за відповідачем право власності на ? частину індивідуального домоволодіння із господарськими будівлями та спорудами, яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 77.4 кв.м, житловою площею 61.5 кв.м, із господарськими будовами та спорудами: Б-1 літня кухня; Г-1 сарай; Д-1 гараж, Е-1 вбиральня, Ж-1 душ, З-1 сарай, №-1 свердловина, №-2 зливна яма, № -3-9 паркан, що знаходиться за адресою: вул. Маяковського, буд. 74 смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області . Визнати за позивачем право власності на ? частину індивідуального домоволодіння із господарськими будівлями та спорудами, яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 77.4 кв.м, житловою площею 61.5 кв.м, із господарськими будовами та спорудами: Б-1 літня кухня; Г-1 сарай; Д-1 гараж, Е-1 вбиральня, Ж-1 душ, З-1 сарай, №-1 свердловина, №-2 зливна яма, № -3-9 паркан, що знаходиться за адресою: вул. Маяковського, буд. 74 смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області. В іншій частині в задоволенні позову просить відмовити. Відповіді на відзив позивачем не надано. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13.11.1971 року між [PERSON] та [PERSON] Домом щастя Жовтневого району м. Дніпропетровськ було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний запис за № 2907 та видано свідоцтво про одруження серії ІІ-АБ № 834976 від 13.11.1971 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що додано копії свідоцтв про народження серії ІІ-КИ № 478144 та серії І-КИ № 395755 відповідно. Згідно копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації від 12.06.1989 року, будинок що розташований за адресою: вул. Маяковського, буд. 9, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, вцілому належить [PERSON] на праві приватної власності, що записано в реєстрову книгу № 8 за реєстровим № 1148. Зазначене також підтверджено довідкою № 1346, виданою 21.09.2018 року директором Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське БТІ» [PERSON] З копії витягу з рішення № 6 Курилівської селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області від 21.01.1998 року «Про впорядкування нумерації житлових будинків по вулиці Маяковського», встановлено, що було проведено впорядкування нумерації житлових будинків, які належать на праві особистої власності громадянам, слідуючим чином: [PERSON] мав номер будинку до впорядкування 9, новий номер 74. Наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, відсутні відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо спірного будинку № 74 по вул. Маяковського у смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджено відповідною інформаційною довідкою № 139558250 сформованою від 28.09.2018 року. Оціночна вартість без ПДВ спірного будинку станом на 05.06.2018 року становить 77\~478.00 грн., про що свідчить звіт про оцінку майна. Згідно наданої копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 098282, виданого 01.11.2012 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0.1500 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: вул. Маяковського, 74, смт Курилівка Петриківський район Дніпропетровська область, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 1223756800:02:011:0467. До матеріалів справи додано звіт про експертну грошову оцінку вказаної вище земельної ділянки, з якого слідує, що станом на 26.09.2018 року ринкова вартість обєкту оцінки становить 15\~002.00 грн. Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного. У ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками, у разі поділу такого майна вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У ст.\~22\~Кодексу про\~шлюб та\~сімю України,\~який був\~чинним на\~момент реєстрації\~права власності\~на спірне\~домоволодіння зазначено,\~що майно,\~нажите \~подружжям \~за \~час \~шлюбу,\~ є\~ його\~спільною сумісною\~ власністю.\~ Кожен\~ з\~подружжя має\~рівні права\~володіння,\~користування і\~розпорядження цим\~майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ст. 28 КпШС України) Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у ст. 60 Сімейного Кодексу України, де визначено, що майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України) Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України). Так, з наведеного вище вбачається, що будинок, який розташований за адресою: вул. Маяковського, буд. 74 у смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, набутий за час шлюбу між сторонами, тому є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], з чого суд приходить до переконання про доцільність задоволення позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину зазначеного будинку. Розглядаючи вимоги позивача про визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки розміром 0.1500 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: вул. Маяковського, 74 смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, суд звертає увагу позивача на вимоги п.5 ч.1 ст.57 СК України, де визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. При цьому слід враховувати, що вказане положення сімейного законодавства набрало законної сили 13 червня 2012 року після прийняття Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17 травня 2012 року. До того часу законодавець відносив земельну ділянку, набуту внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, до обєктів спільної сумісної власності подружжя (частина 5 статті 61 Сімейного кодексу України у редакції до змін від 17 травня 2012 року). Таким чином, виходячи з положень дії закону в часі, якщо один із подружжя приватизував земельну ділянку до 13 червня 2012 року, то така земля є обєктом спільної сумісної власності, а якщо після вказаної дати, то така нерухомість є особистою приватною власністю того з подружжя, хто оформив приватизацію. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 098282, виданий [PERSON] зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 01.11.2012 року, тобто після 13.06.2012 року, з чого суд приходить до висновку про те, що земельна ділянка площею 0.1500 га у межах згідно з планом, що розташована за адресою: вул. Маяковського, 74, смт Курилівка Петриківський район Дніпропетровська область, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, якій присвоєно кадастровий номер: 1223756800:02:011:0467 не є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON], а є особистою приватною власністю відповідача [PERSON] Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ним, в порядку поділу майна подружжя права власності на ? частину зазначеної вище земельної ділянки. Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ст. 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 704.80 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial