Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

До суду звернувся громадянин Республіки Чорногорія [PERSON] (далі по тексту - позивач) з позовом до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Некрилова Костянтина Юрійовича (далі - відповідач-1) та ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ» (далі - відповідач-2), в якій просить: 1. визнати недійсним протокол загальних зборів учасників (засновників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Флет-Рент ФЛЕТ РЕНТ» від 11.02.2019 року, яким прийнято рішення: - заснувати (створити) товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛЕТ РЕНТ». - затвердити юридичну адресу товариства: 03115, м. Київ, вул. Верховинна, 28. - затвердити розмір часток учасників (частка [PERSON] складає 700 000 грн. і становить 100% статутного капіталу товариства). - затвердити наступний розмір, склад та порядок внесення вкладів учасниками товариства: статутний капітал товариства формується шляхом внесення до статутного капіталу товариства протягом шести місяців з дня державної реєстрації товариства [PERSON] житлової квартири, яка належить йому на праві власності, загальною вартістю 700 000 грн., що розташована за адресою: [ADDRESS] . - утворити одноособовий виконавчий орган товариства - директора. Призначити на посаду директора товариства [PERSON] . - здійснити державну реєстрацію. 2. визнати недійсним акт прийому-передачі майна, яке вносить до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕТ РЕНТ» від 18.02.2019 року, яким вирішено передати ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ» в якості внеску до статутного капіталу квартиру [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 3. скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Некрилова К.Ю. № [NUMBER] від 11.02.2019 року щодо створення юридичної особи ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ». Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 25.06.2018 року він придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири та після придбання даної квартири виїхав з території України і до 17.02.2019 року не повертався. Враховуючи те, що позивач переважно проживає в Республіці Чорногорія, то він просив свою знайому, громадянку України [PERSON] , доглядати у його відсутність за належною йому квартирою та сплачувати комунальні платежі. 13 лютого 2019 року від громадянки України [PERSON] позивачу стало відомо, що дверні замки в його квартирі були замінені, у зв`язку з чим потрапити до квартири [PERSON] не мала змоги. 17 лютого 2019 року позивач прибув до України, однак потрапити до своєї квартири йому не вдалось, у зв`язку із заміною дверних замків. У зв`язку з чим, позивачем викликано представників правоохоронних органів та спеціалістів по аварійному відкриттю дверей. Проникнувши до квартири позивачем було виявлено відсутність деяких його речей, а на столі лежали ксерокопії документів, а саме: копії паспорту позивача зі зміненими датами в`їзду на територію України, копія протоколу про створення ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ», акт приймання-передачі квартири у власність ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ», які, в свою чергу, були вилучені працівниками поліції. З вказаних документів позивачу сало відомо про те, що за участі позивача було створено юридичну особу, а саме товариство з обмеженою відповідальністю «Флет-Рент», одноособовим учасником (засновником) є позивач, директором ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ» було обрано, невідомого позивачу, [PERSON] , а також те, що його квартиру, яка розташована у [ADDRESS] , було передано до статутного капіталу ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ», як внесок для формування даного статутного капіталу. На підставі вказаних документів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Некриловим К.Ю., було проведено державну реєстрацію юридичної особи та внесено до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про новоутворену юридичну особу (ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ»). 14 лютого 2019 року директор ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ» на підставі вказаного акту приймання-передачі майна, позивач звернувся до приватного нотаріуса Бондар Т.М., з заявою про державну реєстрацію переходу права власності на квартиру від позивача до ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ». Додатково невідомим особами на підставі підроблених документів від імені позивача через приватного нотаріуса Бондар Т.М. було посвідчено нотаріальну довіреність з правом розпоряджання майном позивача на ім`я [PERSON] . Зрозумівши, що позивач став жертвою квартирних шахраїв, 18 лютого 2019 року, ним було написано відповідну заяву про кримінальне правопорушення до органів поліції, на підставі якої відкрите кримінальне провадження № 12019100060000737 (правова кваліфікація ч. 1 ст. 358 КК України) з фабулою: 18.02.2019 року близько 10 год. 00 хв. невстановлені досудовим слідством особи підробили документи з метою переоформлення квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Ухвалою суді від 1 березня 2019 року (суддя Матійчук Г.О.) відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с. 8). Постановою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року вказана ухвала скасована, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 62-66). На підставі неодноразових потворних протоколів автоматизованого розподілу справи справа перебувала на розгляді в судді Соколова О.М., Вовка С.В., Підпалого В.В., Бусик О.Л. (а.с. 68, 72, 76, 79), які заявили собі самовідводи від розгляду справи відповідно (а.с. 70-71, 74, 77-78, 81). На підставі потворного протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями справу 20 серпня 2019 року розподілено судді Батрин О.В. (а.с. 82), у зв`язку з чим ухвалою суду від 21 серпня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду та надано строк для усуненні недоліків - для надання копії позовної заяви та доданих до неї документів, відповідно до кількості відповідачів, надання оригіналу квитанції про сплату судового збору та оригіналу позовної заяви (а.с. 84). Після усунення недоліків ухвалою суду від 21 жовтня 219 року відкрито провадження у справі та призначено справу в підготовче судове засідання на 12 лютого 2020 року (а.с. 126). 12 лютого 2020 року закрите підготовче засідання та розгляд справи по суті призначено на 15 квітня 2020 року (а.с. 132). До судового засідання учасники справи не з`явились з невідомих причин, хоча про час, день та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Тому, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину маж бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені часинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до постанови Верховного суду від 25.07.2018 року у справі № 582/924/16-ц наявність волевиявлення особи має бути обов`язкова, особа має бажати настання правових наслідків за укладеним договором, набувати права та обов`язки, що витікають з умов договору. Встановивши, що оспорювані договори укладені від імені позивачів, підписані не ними, а іншою особою, що підтверджуються висновками почеркознавчих експертиз, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про недійсність оспорюваних договорів на підставі частини третьої статті 203 ЦК України та частини першої статті 215 ЦК України, оскільки вони були укладені без волевиявлення позивачів. Враховуючи наведене та оскільки позивача фактично не було на території України, що підтверджується наявними доказами в матеріалах справи, в момент підписання статутних документів (протоколу, статуту), реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, акту приймання-передачі майна до статутного капіталу юридичної особи, а також відсутністю будь-яких намірів у позивача щодо створення юридичної особи на території України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави суд виносить рішення на користь тієї сторони, сукупність доказів якої є більш переконливою порівняно з сукупністю доказів іншої сторони. Водночас, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до нотаріуса, оскільки нотаріус лише провів реєстрацію юридичної особи на виконання своїх повноважень та будь-яких дій, рішень щодо створення юридичної особи ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ», передачі квартири позивача до статутного фонду товариства не здійснював. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2 306 грн. підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ФЛЕТ РЕНТ» на користь позивача.

Outcome: partial