Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох дітей, зазначаючи, що 20 вересня 2003 року уклала шлюб із [PERSON]., від якого народились неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей та аліманти на її утримання до досягнення молодшим сином 3-х річного віку. Позивач у судове засідання не з'явилась, проте надала через канцелярію суду заяву. Відповідно до якої просила справу розглядати у її відсутність та просила стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку і 500 гривень щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку. Суд вважає за необхідне, прийняти заявлені вимоги як уточнення позовних вимог. Відповідач надав суду заяву, згідно якої просив справу розглядати у його відсутність та зазначив, що з вимогами позивачки виплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку і 500 гривень щомісячно на її утримання до досягнення сином [PERSON] 3-х річного віку погодився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20 вересня 2003 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1141. Від шлюбу у сторін народився неповнолітній [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 84 СК України дружиина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батькв дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи визнання позову відповідачем, а також покладений на батьків законом обов'язок утримувати своїх неповнолітніх дітей, суд задовольняє позов.

Outcome: approved