Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 01.06.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Вказує про те, що до досягнення донькою повноліття, відповідач сплачував аліменти на її утримання в розмірі ј зі всіх видів його заробітку, щомісячно. На даний момент донька є повнолітньою, проте, потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із навчанням на денній формі навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури на архітектурному факультеті за спеціальністю «Архітектура та містобудування». 31.08.2020 року позивач уклала Договір № Арх-1480 з Київським національним університетом будівництва і архітектури про надання освітніх послуг. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору, загальна вартість навчання становить 104000,00 грн., вартість навчання за один навчальний рік становить 26000,00 грн. У зв`язку із дорого вартісним навчанням та додатковими витратами, пов`язаними з навчанням, [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки, через зайнятість на навчанні, не має змоги покривати всі свої потреби самостійно. Матір надає доньці таку допомогу у добровільному порядку, а тому, вважає за потрібне звернутися до суду задля стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки. Відповідач в змозі надавати матеріальну допомогу, оскільки, є особою працездатного віку. Вважає, що стягнення аліментів з відповідача в розмірі ј частки від усіх видів доходів відповідача, щомісячно, буде достатньою сумою для утримання доньки. Щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини, зазначає про те, що на виконання умов Договору № Арх-1480 з Київським національним університетом будівництва і архітектури про надання освітніх послуг, позивач оплатила перший семестр навчання доньки вартістю 13000,00 грн., тобто, позивач здійснила витрати, коли донька була ще неповнолітньою, а ці витрати були пов`язані з особливими обставинами. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і до припинення [PERSON] навчання або до досягнення нею 23-річного віку, тобто до [INFO] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 6500 гривень додаткових витрат на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . А також стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 6500,00 грн. - заперечував. Суд, вислухавши думку представника позивача, та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та поданий відповідачем відзив, вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER] . На даний момент донька є повнолітньою, проте, потребує матеріальної допомоги від батьків у зв`язку із навчанням на денній формі навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури на архітектурному факультеті за спеціальністю «Архітектура та містобудування», що підтверджується копією Договору № Арх-1480 від 31.08.2020. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору, загальна вартість навчання становить 104000,00 грн., вартість навчання за один навчальний рік становить 26000,00 грн. Згідно квитанції № НТ0Н-07РК-937Х-7ННВ від 13.09.2020, [PERSON] оплачено 10000 грн. за навчання доньки. 16.09.2020 згідно квитанції № 988А-НВ00-СРР9-М691 [PERSON] оплачено 3000 грн. за навчання доньки. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я відповідача, відсутність у платника аліментів непрацездатної дружини та неповнолітніх дітей. Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом і до припинення донькою навчання або до досягнення нею 23-річного віку. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини, витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими з метою здобуття нею освіти, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, пов`язаних з оплатою навчання в розмірі 6500,00 грн. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається що, 02.02.2021 між Адвокатським бюро «Твій Адвокат» в особі керуючого адвоката Боднар О.В. та [PERSON] було укладено Договір № 11-1 про надання правової допомоги. На підтвердження факту надання правової допомоги позивачу адвокатом Боднар О.В. надано до суду Акт виконаних робіт від 22.02.2021 на суму 2500,00 грн. та квитанцію № 7Р4Н-КА07-2685-2М5В від 18.02.2021 на суму 2500,00 грн. Таким чином, на підставі отриманих доказів, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 гривень Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає також судовий збір на користь держави. На підставі ст. 84, 180-182, 199 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved