Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участі третьої особи: Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт», про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Дана позовна заява мотивована тим, що 10 грудня 2018 року приблизно о 07 годині 50 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Ravon R2» державний номерний знак [NUMBER] , здійснювала рух по вул. Банківській м. Слов`янська в напрямку вул. Шевченка, та виконуючи маневр повороту ліворуч, не надала перевагу в русі автомобілю «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався в попутному напрямку. В результаті зіткнення автомобіль позивача отримав серйозні механічні пошкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стали грубі порушення Правил дорожнього руху водієм [PERSON] , а саме п. 10.4 ПДР України. Постановою Слов`янського міськрайонного суду від 16 січня 2019 року [PERSON] визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно зі Звітом про оцінку № 19-4 від 06 січня 2019 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу, склала 81805 грн., а вартість матеріальної шкоди (варість ремонту з урахуванням коефіцієнтом фізичного зносу) склала - 46134 грн. У червні 2019 року [PERSON] за свій кошт провів ремонт пошкоджень свого автомобіля після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Вартість виконаних робіт склала 77880 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПрАТ СК «Український страховий стандарт» (м. Київ, пров. Балтійський, 20). Різницю між сумою відшкодування та сумою, яка має бути відшкодована страховим, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП або особа, на якого, згідно закону, покладено цю відповідальність. Таким чином, з урахуванням норм законодавства ПрАТ СК «Український страховий стандарт» зобов`язано відшкодувати йому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням фізичного зносу в розмірі 46134,00 грн. ПрАТ СК «Український страховий стандарт» на підставі Протоколу огляду транспортного засобу від 11 грудня 2018 року, складеного оцінювачем Біленко А.В. помилково оцінив розмір матеріального збитку спричиненого позивачу в 31366,97 грн. та виплати 26139,14 грн., з вирахування ПДВ в розмірі 5227,83 грн. Отже, відповідачі зобов`язані відшкодувати [PERSON] шкоду у розмірі: - ПрАТ СК «Український страховий стандарт» зобов`язане сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 19994,86 грн.; - [PERSON] зобов`язана сплатити різницю між розміром майнової шкоди та сумою страхового відшкодування, який зобов`язаний сплатити ПрАТ СК «Український страховий стандарт», а саме 31746 грн. Крім того, з [PERSON] належить стягнути вартість проведення оцінки майнової шкоди завданої ДТП у розмірі 800 грн. та 180 грн. - вартість проведення дефектування пошкодження на фірмовій СТО ТОВ «Компанія Алекс», а також вартість послуг адвоката в розмірі 8000 грн. Після визнання позовних вимог відповідачем ПрАТ СК «Український страховий стандарт» та виплати належної суми страхового відшкодування, позивачем уточнено позовні вимоги, згідно яких останній просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 32726 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій уточнені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача Кочуков Д.Г. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій на заявлених уточнених вимогах наполягав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи: ПрАТ «Український страховий стандарт» - Андрієнко Ю.А. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте направила на адресу суду відзив в якому просила справу розглянути за її відсутності, а також зазначила, що ПрАТ «Український страховий стандарт» визнає позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування в сумі 19994,86 грн., у зв`язку з чим платіжним дорученням № 5995 від 17 січня 2020 року страховиком здійснено доплату частини страхового відшкодування в розмірі 19994,86 грн. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2018 року о 07 годині 50 хвилин в м. Слов`янську сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Ravon R2» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача. Так, [PERSON] , керуючи автомобілем «Ravon R2» державний номерний знак [NUMBER] ,по мокрому асфальтному покриттю вулиці Банківської в напрямку вулиці Шевченка, на перехресті, на зелений сигнал світлофору, з крайньої правої полоси, виконуючи маневр повороту ліворуч не надала перевагу автомобілю «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п. 16.6 ПДР України. За вказаним фактом співробітниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення та оформлено справу про адміністративне правопорушення, яку направлено до суду. Як вбачається з постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16 січня 2019 року справі № 243/12452/18, [PERSON] визнано винуватою у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлено ст. 124 КУпАП. Вказане судове рішення набуло законної сили 29 січня 2019 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху встановлено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. В результаті наведеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого та позивача у даній справі «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , отримав механічні пошкодження, а саме: глибока деформація передньої правої двері, з порушенням геометрії (з шумоізоляцією); розрив накладки передньої правої двері; пошкодження правої підніжки в зборі з кронштейном; подряпини задньої правої двері; деформація правого порогу в отворі передньої двері приблизно на 0,4 м; пошкодження плівки правого порогу; пошкодження бризговика переднього правого та заднього правого коліс; зріз накладки задньої правої арки та облом кріплення; скол лакофарбового покриття заднього правого крила; деформація з тріщиною заднього бамперу, пролам його нижньої частини (текстури); зріз та деформація заднього правого диску; подряпини накладки задньої правої двері; перевірка задньої підвіски; зріз бризговика заднього правого колеса; тріщини заднього правого підкрилка; пошкодження переднього правого бризговика колеса; пошкодження накладки переднього правого крила; подряпини переднього правого диска; скол переднього бамперу, - що підтверджується Протоколом (актом) огляду транспортного засобу, проведеного 11 грудня 2018 року оцінщиком-автотоварознавцем Биленком А.В. у м. Краматорськ. Згідно зі Звітом про оцінку № 19-4 від 06 січня 2019 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , з технічної точки зору та згідно з проведеним дослідженням, становить 81085,11 грн. Розмір матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] , з технічної точки зору та згідно з проведеним дослідженням, складає 46134,00 грн. З Ремонтної калькуляції № 19_1_bil від 06 січня 2019 року, вартість ремонту становить 81085,11 грн. Відповідно до рахунку фактури № ANF9106281 від 11 грудня 2018 року, Акту виконаних робіт № 20 від 03 червня 2019 року та Чек № 5 від 03 червня 2019 року, позивачем виконано ремонт належного йому транспортного засобу «Nissan Qashqai» державний номерний знак [NUMBER] на загальну суму 77880,00 грн. Частинами першою і другою статті 1166 Цивільного кодексу України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. На підставі ст. 1187 ЦК України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). З метою отримання страхового відшкодування, 11 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся із відповідною заявою до ПрАТ «Український страховий стандарт», яким було застраховано цивільно-правову відповідальність [PERSON] , як власника наземного транспортного засобу. В наведеному зверненні [PERSON] просив здійснити відшкодування шкоди (відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу), заподіяної в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 46134,00 грн., згідно зі звітом про оцінку № 19-4 експертного авто товарознавчого дослідження за вирахування розміру франшизи - 1000 грн. Крім того, просив відшкодувати йому витрати, пов`язані із проведення експертизи у розмірі 800 грн. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 наведеного Закону закріплено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язан6і з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством. Під час досудового врегулювання та розгляду справи у суді ПрАТ СК «Український страховий стандарт» здійснив виплату страхового відшкодування на загальну суму 46134,00 грн. (з вирахування ПДВ в розмірі 5277,83 грн.), із цього приводу спір між позивачем та ПрАТ СК «Український страховий стандарт» відсутній. Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог [PERSON] про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15). Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження 14-176цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У пункті 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, суд визначає розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та приходить до висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу, у розмірі 32726 грн. Згідно з частинами 1-3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, згідно з наданим розрахунками вартості послуг за надану правову допомогу, винагорода адвоката Кочукова Д.Г. за надання правової допомоги [PERSON] , згідно договору про надання правової допомоги від 18 жовтня 2019 року, становить 8000,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем судовий збір не сплачувався. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду із позовною вимогою щодо поновлення на роботі, а отже судовий збір в даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача, а отже з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн., а також на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved