Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі - позивачка) з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач). В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.11.1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області за актовим записом № 93, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], не склався і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, вважаючи примирення між ними неможливим, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечувала. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.11.1998 року за актовим записом № 93, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 28.11.1998 року відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 12.08.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (а.с. 7). Як зазначила позивачка, сумісне життя у сторін не склалося в результаті різних поглядів на життя, несумісності характерів. Сторони разом не проживають, спільного господарства вони не ведуть. Зазначені факти відповідачем не спростовані, заперечення на позов не подані. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати позивачки по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., підтверджені квитанцією банку (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved