Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 08 жовтня 2019 року звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту її перебування на утриманні [PERSON] по день його смерті [INFO] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є її сином, на утриманні якого вона перебувала по день його смерті [INFO] . Проте ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заявниці було відмовлено у виплаті грошової допомоги у зв`язку із втратою годувальника через відсутність документального підтвердження зазначеної обставини. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 жовтня 2019 року справа за указаною заявою була передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.2319 Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі окремого провадження за заявою [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування на утриманні іншої особи (а.с.20). Від заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, просила заяву про встановлення факту задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмові пояснення, в яких просив здійснити розгляд справи за відсутності представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, дійшов до таких висновків. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 березня 1973 року, є [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6). Прізвище останньої було змінено на [PERSON] внаслідок реєстрації 20 вересня 1975 року шлюбу з [PERSON] (а.с. 10 зворот). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 червня 2019 року (а.с. 7). З довідки № 4470 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої 11 червня 2019 року відділом обліку проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] уповноважений власник, [PERSON] , [INFO] мати, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] батько (а.с. 8). Згідно із заявою сусідки родини [PERSON] , батьки [PERSON] перебували на його повному утриманні, оскільки є хворими людьми похилого віку. Рік тому помер батько [PERSON] і чоловік [PERSON] , а у [INFO] 2019 року помер єдиний син [PERSON] , який був її годувальником (а.с. 9-10). Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або/підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні сина та надала про це відповідні письмові докази, які суд розцінює як допустимі, належні та достатні. Зокрема суду надано документи встановленого державою зразка про реєстрацію заявника за адресою проживання годувальника, що засвідчує факт такого постійного проживання заявника із годувальником по день смерті останнього. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Суд приходить до висновку, що в даному випадку заявник не має можливості отримати документ встановленої форми, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України, які б мали можливість засвідчити такий факт та надати про це відповідні документи органу судової влади. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що під час розгляду даної справи заявником у повному обсязі доведено факт того, що [PERSON] знаходилась на утриманні свого сина [PERSON] , до настання його смерті [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Оскільки, від встановлення факту перебування заявника на утриманні сина, залежить виникнення її цивільних прав та обов`язків, і заявлений заявником факт був доведений належними, достатніми та допустимими доказами по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв`язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved