Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 30.07.2019 звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю. В обґрунтування позову зазначила, що 24.07.2019 року [PERSON] звернулась до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , проте їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька, який на час подання позову не бажає брати участь у вихованні та утриманні дитини та з не відомих причин не бажає надати згоду на реєстрацію проживання дитини разом з матір`ю, що стало підставою для звернення позивача до суду із вказаною заявою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2019 року позовну заяву було залишено без руху. 13.08.2019 року позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не заперечував. Представник Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належний чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.03.2019 року у справі № 522/1478/19 було розірвано. Рішення набрало законної сили 03.05.2019 року. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Подільським районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 08.08.2017 року, актовий запис №404. З пояснень позивача вбачається, що малолітня дитина проживає з матір`ю, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 24.07.2019 року [PERSON] зверталася із заявою про реєстрацію місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, проте їй було відмовлено з підстав відсутності підтвердження згоди батька про реєстрацію проживання дитини. Відповідно до відповіді на запит від 02.08.2019 Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області місце реєстрації [PERSON] , [INFO] , не встановлено. Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, що мають виключні обставини, розлучати з матір`ю. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позовних вимог,

Outcome: approved