Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

до суду звернувся Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті кредиту, вказуючи, що відповідно до поданої в установленому порядку заяви від 01.08.2003 року, між позивачем та [PERSON], було укладено кредитну угоду № 0372-03 від 22.08.2003 року. Згідно умов вищевказаної кредитної угоди позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 12500 грн. на купівлю житлового будинку, що знаходиться в с. Красна Лука Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до умов кредитної угоди, відповідач [PERSON] повинна щоквартально погашати кредит, починаючи з четвертого кварталу 2003 року та закінчуючи третім кварталом 2012 року по 350 грн. у квартал. Свої обов`язки позивач виконав своєчасно і у повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч вимогам кредитної угоди, взяте на себе зобов`язання не виконує, відповідні періодичні платежі на рахунок позивача не вносить. Відповідно до діючого на момент укладення кредитної угоди Кодексу про шлюб та сім`ю, при укладенні угод одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Таким чином обов`язок по поверненню зазначеного кредиту покладається також і на чоловіка [PERSON] - [PERSON]. Крім того, виконання кредитної угоди забезпечується договором поруки № 1309 від 20.08.2003 року, відповідно до якого поручителями є [PERSON] та [PERSON], які у разі невиконання [PERSON] основного зобов`язання, повинні розрахуватися з позивачем по заборгованості позичальника. Згідно бухгалтерської довідки, заборгованість відповідачів по кредитній угоді станом на 03.09.2014 року становить 3 863 грн., з яких кредитні кошти - 2 350 грн., пеня - 1 513 грн. Позивач офіційно звертався до відповідачів з вимогою розрахуватися за кредит, проте вказані вимоги ними були проігноровані, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредитним коштам, пені та суму сплаченого судового збору. 15 жовтня 2014 року від позивача до суду надійшла уточнююча позовна заява, в якій він вказує, що відповідачкою [PERSON] було сплачено частину заборгованості, тому сума необхідних до сплати коштів зменшилася, станом на 13.10.2014 року вона становить 1 623 грн. У зв`язку з цим позивач зменшив свої позовні вимоги в частині стягнення боргу за кредитом та просив стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 1623 грн. 14 січня 2015 року від позивача надійшло уточнення до позовної заяви, в якому зазначено, що з часу подачі позовної заяви, відповідач [PERSON] сплатила частину заборгованості, тому сума необхідних до сплати коштів зменшилася. Станом на 12.01.2015 сума боргу становить 537 грн., з яких 462 грн. - кредитні кошти, 75 грн. - пеня. У зв`язку з цим позивач зменшив свої позовні вимоги в частині стягнення боргу за кредитом та просив стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 537 грн. і судові витрати в розмірі 243 гривні 60 коп. У судове засіданні представник позивача Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі не з`явився, направив заяву про проведення судового засідання без його участі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання також не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення їм судових повісток. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що Обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі створений Розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 26 травня 1998 року № 252 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 1997 року № 376 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» та Указу Президента України від 27 березня 1998 року № 222/98 «Про заходи щодо підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». На підставі поданої заяви від 01.08.2003 року, між Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі та [PERSON], укладено кредитну угоду № 0372-03 від 22.08.2003 року, згідно якої відповідачці надано кредит строком на дев`ять років в сумі 12 500 грн. для купівлі житлового будинку в с. Красна Лука Гадяцького району Полтавської області, зі сплатою 3 % річних у національній валюті з кінцевим терміном повернення кредиту до 15 жовтня 2012 року. Згідно п. 2.1 кредитної угоди та п. 14 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам на селі, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.10.1998 року № 1597, зобов'язання позичальника за кредитною угодою мають забезпечуватися договором поруки, оформленим в установленому порядку. Відповідно договору поручительства від 20 серпня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 1309, [PERSON] та [PERSON] є поручителями [PERSON], які у разі невиконання нею зобов`язань перед Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі з приводу одержання кредиту та нарахувань зобов`язуються сплатити її борги перед Фондом у термін та у розмірі, встановлених зобов`язанням. Пункт 23 Правил надання довгострокових кредитів індивідуальним забудовникам на селі передбачає, що за прострочення платежу нараховується пеня з розрахунку подвійної річної облікової ставки Національного банку України, що діє на день виникнення боргу. Відповідно до бухгалтерських довідок Обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі: станом на 03.09.2014 року заборгованість по кредиту становила 3 863 грн., з яких кредитні кошти - 2350 грн., пеня - 1513 грн.; станом на 13.10.2014 року заборгованість становила 1623 грн., з яких 1513 грн. - кредитні кошти, 110 грн. - пеня. Згідно розрахунку наданого до уточнюючої позовної заяви від 14.01.2015 року, заборгованість перед позивачем станом на 12.01.2015 року становить 537 грн., з яких 462 грн. - кредитні кошти, 75 грн. - пеня. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ст. 1054 ч.1 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. У зв'язку з невиконанням [PERSON] зобов'язання, які передбачені кредитною угодою, укладеною між нею та позивачем Обласним фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, відповідач порушила майнові права позивача, тому підлягає до стягнення обґрунтована позивачем сума заборгованості, а саме в розмірі 537 гривень. Частиною 1 ст. 524 ЦК України також передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У п. 24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» значиться, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Окрім того, при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення солідарно з поручителів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором не підлягють до задоволення, оскільки з часу виконання основного зобов`язання, який настав 15 жовтня 2012 року (кінцевий термін погашення кредиту), пройшло більше ніж шість місяців, а вимога позивачем пред`явлена 08 вересня 2014 року. Згідно п. 25 вищезазначеної Постанови - положення статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому застосування і ч. 2 ст. 23 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який діяв на момент підписання угоди, про що просить позивач у своєму позові, тобто стягнення з чоловіка [PERSON] заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку є безпідставними, в зв'язку з чим також не підлягають до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення з відповідача [PERSON], сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial