Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовної заяви позивачка зазначає, що [INFO] померла її прабабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все майно що належало їй на день смерті, яке складається з житлового будинку, земельної ділянки призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га, та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,19 га, що розташовані по [ADDRESS] . 21 травня 2008 року спадкодавиця склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] . [PERSON] спадщину не прийняла, про що свідчить подана нею заява до нотаріуса. Позивачка на день смерті прабабусі була неповнолітньою тому вважає, що спадщину прийняла. Оскільки позивачка є єдиною спадкоємицею, вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. 20 жовтня 2020 року позивачка звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, що належали [PERSON] , проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Єдиним правовим способом захисту законних прав та інтересів позивачки є звернення до суду, оскільки інша можливість отримати свідоцтво про право на спадщину відсутня, тому просить визнати за нею право власності на житловий будинок та земельні ділянки після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка та її представниця в підготовче засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином; представниця позивачки надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Кам`яномостівська сільська рада Первомайського району Миколаївської області про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, представник сільської ради в підготовче засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Третя особа про час, дату та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01 березня 2012 року Виконавчим комітетом Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївській області, [PERSON] померла [INFO] в с. Кримка Первомайського району Миколаївської області, актовий запис №6. Відповідно до заповіту від 21 травня 2008 року за життя [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті заповіла [PERSON] . Із заяви [PERSON] , яка міститься у спадковій справі № 306/2020 заведеній після смерті [PERSON] вбачається, що спадщину вона не прийняла. Крім того, спадкова справа містить інформацію про звернення позивачки із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину; копію свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (батька позивачки та онука спадкодавиці), що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України №00028086405; копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копію свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] доньки спадкодавиці [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] , яка згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] померла [INFO] . Спадкове майно, яке належить спадкодавиці на праві власності складається з житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Кримківської сільської ради народних депутатів Первомайського району Миколаївської області від 12.05.1991 р., що підтверджується інформацією КП Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації від 13.10.2020 р. та копією технічного паспорту; земельної ділянки площею 0,25 га переданої для обслуговування житлового будинку на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК №044834; та земельної ділянки площею 0,19 га, переданої для ведення особистого підсобного господарства на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії І-МК №044835. Згідно з довідкою №881, виданою Кам`яномостівською сільською радою 08.09.2020 р. останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день смерті з померлою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Інформації щодо інших спадкоємців, окрім позивачки, які бажають прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , копія спадкової справи №306/2020, заведена Другою Первомайською державною нотаріальною конторою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), не місить. Оскільки позивачка народилась [INFO] , то на момент смерті прабабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , вона була неповнолітньою. Позивачка звернулась до Другої Первомайської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.10.2020 року їй було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Норми права, які застосовував суд та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1ст.316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1ст.317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Положеннями ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст. 1266 ЦК України встановлено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз`яснень, наданих у вказаній Постанові вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Згідно з ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи встановлені обставини, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що спадкодавиця за життя володіла вищезазначеним майном, спадкоємиця у встановленому законом порядку прийняла спадщину, оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не має можливості, у зв`язку з чим її право підлягає захисту у судовому порядку. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved