Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 15 січня 2020 року надійшла заява [PERSON] про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій вона просить суд: встановити факт, що вона перебувала на утриманні свого чоловіка - [PERSON] по день його смерті [INFO] . На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер. З моменту реєстрації шлюбу заявник проживала зі своїм чоловіком однією сім`єю, хоча були зареєстровані за різними адресами, а саме: заявник зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] - за адресою: [ADDRESS] . Фактично [PERSON] та заявник проживали разом за адресою реєстрації останньої, що підтверджується довідкою з місця проживання. У листопаді 2014 року, у зв`язку із проведенням АТО, [PERSON] та [PERSON] отримали статус внутрішньо переміщених осіб, заявник зареєструвалася за адресою: [ADDRESS] , а її чоловік - за адресою: [ADDRESS] . Заявник та її чоловік отримували пенсію за віком, але розмір пенсії чоловіка значно перевищував розмір пенсії заявника, яка отримувала допомогу від чоловіка, що була постійним та основним джерелом для її існуванням. Посилаючись на ці обставини, положення ст. ст. 9, 37, 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 3 СК України, заявник просила вимоги задовольнити. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 січня 2020 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання заявника про витребування доказів щодо розміру її пенсії та пенсії її чоловіка. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - Шайтан Н. - надала суду заяву, в якій просила вирішити вимоги заяви на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася заявник, інших суду не представлено. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 листопада 2014 року № 1411-8349 [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] 16 січня 1995 року зареєстрували шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області складений актовий запис № 62. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 24 листопада 2014 року № 14550031119 вбачається, що [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . До справи долучена довідка від 17 грудня 2019 року, яка видана так званою «Адміністрацією Пролетарського району м. Донецька», з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована та фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] по день його смерті [INFO] , вели спільне господарство. Так, довідка, подана заявником на підтвердження заявлених вимог, видана та завірена посадовою особою так званої «Адміністрації Пролетарського району м. Донецька», тобто посадовою особою незаконних збройних формувань. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Загальними вимогами процесуального законодавства визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні заяви. Документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, можуть братися до уваги судом, однак оцінюватися разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. У справі, яка розглядається, дана довідка «ДНР» є єдиним доказом проживання заявника на день смерті зі своїм чоловіком, інших сукупних доказів цієї обставини суду не представлено, тому суд вважає її недопустимим доказом, оскільки вона отримана не у порядку, встановленому законами України, тому відхиляє її. [PERSON] помер [INFO] у м. Макіївка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим повторно Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Статтею 3 Конституції України закріплений принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. В Україні визначається та діє принцип верховенства права, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є вірними перед законом, що прямо передбачено у частині 1 статті 8, статті 21, частині 1 статті 24 Конституції України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Частиною 1 статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що право на пенсію у разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно зі ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була для них постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й сам одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. Тобто, за своїм змістом факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо, крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. З огляду на вищевикладене, до заяви про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні мають бути надані докази, що підтверджують факт перебування на утриманні особи (документи, акти, листи ділового й особистого характеру); докази, які встановлюють, що надані утриманцю матеріальні засоби є основним і постійним джерелом його існування (корінці поштових переказів, квитанцій та інші документи, що свідчать про одержання грошей або іншої допомоги від годувальника); документи, що свідчать про те, що утриманець є непрацездатною особою, перебуває на утриманні та одержує матеріальну допомогу, що є єдиним джерелом засобів до існування. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (пункт 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 № 22-1). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою статтею 129 Конституції України. Заявник, розпоряджаючись своїми процесуальними правами щодо предмету заяви на власний розсуд, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин щодо перебування на утриманні її померлого чоловіка [PERSON] . На підставі викладеного, враховуючи, що заявником [PERSON] не надано доказів, які б підтверджували той факт, що вона є непрацездатною, матеріали справи не містять будь-яких документів, які б підтверджували її перебування на утриманні свого чоловіка [PERSON] , а матеріальна допомога, яку вона одержувала від останнього була для неї єдиним та основним джерелом існування, документів про доходи заявника та її померлого чоловіка, необхідно дійти висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. Судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed