Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся\~\~[PERSON] з позовом до [PERSON] в якому у з урахуванням остаточних позовних вимог просив стягнути з відповідача 14540,60 гривень в рахунок відшкодування витрат на утримання та поховання спадкодавця [PERSON], стягнути з відповідача судові витрати на загальну суму 3034,70 гривень (а.с.3-6, 64-68, 125-127). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.08.2012 року помер їх із відповідачем батько [PERSON]. Позивач при житті спадкодавця доглядав за останнім, купував йому ліки, оскільки спадкодавець був недієздатний, сплачував житлово-комунальні послуги, здійснював поховання батька. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову посилаючись на їх безпідставність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 06 серпня 2012 року у віці 75 років. Його дітьми є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.6-8). Згідно довідки МСЕК за №043429, [PERSON] був інвалідом першої групи, потребував стороннього догляду (а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі 29 серпня 2012 року заведено спадкову справу (а.с.11). У відповідності до довідок Управління ПФУ у м.Іллічівську Одеської області та ПАТ «Фінбанк», спадкодавець [PERSON] отримував пенсію та мав депозитний рахунок у сумі 10000 гривень строк дії якого припинився 29.08.2010 року (а.с.50-53). У відповідності до рішення Апеляційного суду Одеської області від 26.07.2013 р. позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про усунення від права на спадкування в повному обсязі (ас.59-62). Згідно довідки Управління ПФУ у м.Іллічівську Одеської області від 27.03.2014 р. [PERSON] отримав допомогу на поховання батька у розмірі 2371,04 гривень, також позивач отримав матеріальну допомогу на поховання з ДП «ІМТП» в розмірі 3874,00 гривень та автобус для проїзду процесії до міста поховання спадкодавця (а.с.81, 100, 104). Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07.04.2014 р. позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] по цивільній справі про визнання факту ухилення від виконання обовязку з утримання спадкодавця та усунення від права на спадкування. Тому суд застосовує положення ст.61 ЦПК України та зазначає, що обставини, які встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ. Саме в рішеннях, які набрали чинності встановлено, що відсутні підстави вважати, що померлий [PERSON] потребував матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] ухилявся від її надання (а.с.59-62, 109-111). Згідно зі ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.\~\~ Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, зокрема, що намогильні споруди - це пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих; поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій,\~\~які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.\~\~ Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до вказаного\~\~Закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. При цьому суд зауважує, що закон не передбачає відшкодування витрат на оплату поминальних обідів, а саме 9-го та 40-годня, року від дня поховання. Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі доказі в формі бухгалтерської звітності, які б підтверджували прямі затрати на поховання спадкодавця, навпаки з матеріалів справи вбачається що позивач отримав допомогу на поховання померлого в розмірі 6245,04 гривень. Щодо посилань позивача в частині стягнення витрат на лікування спадкодавця та сплати комунальних послуг суд зазначає, що ці обставини вже встановлювались рішеннями судів і не підлягають доказуванню. Окрім того суд зазначає, що позивач та спадкодавець на момент смерті останнього були співвласниками квартири в рівних частках (а.с.60) та спадкодавець отримував пенсію вище за прожитковий мінімуму, мав депозит в банківській установі. Натомість суд приходить до висновку, що позивач звертаючись до суду не надав жодного доказу, що [PERSON] є спадкоємцем 1/2 частини майна після смерті померлого. Відповідно до ч.1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодовувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та на поховання спадкодавця. Застосовуючи до правовідносин між сторонами положення ч.1 ст.1232 ЦК України суд приходить до висновку, що вимоги позивача за цією статтею є кредиторськими і підлягають пред'явленню позивачем до спадкоємця у порядку, передбаченому ст.1281 ЦК України. На виконання вимог ст.1281 ЦК України позивачем до суду не надано жодного належного та допустимого доказу виконання вимог ст.1281 ЦК України за умови прийняття спадщини відповідачем та документальним підтвердженням витрат на поховання спадкодавця з боку позивача. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення витрат на утримання спадкодавця та його поховання не можуть бути задоволені саме з огляду на положення ч.1 ст.1232 та 1281 ЦК України, оскільки є недоведеними.

Outcome: dismissed