Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за законом до суду звернулась [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: 13 лютого 1998 року померла [PERSON] , актовий запис про смерть № 12. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить право на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП « Десна», розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Морівської сільської ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0120255, який видано 12 серпня 1996 року зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 568. Після її смерті спадщину прийняв [PERSON], син померлої, звернувся з заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Остерської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 70/2000 року, та на вказане спадкове майно отримав свідоцтво про право на спадщину 14 квітня 2000 року, яке видане державним нотаріусом Остерської державної нотаріальної контори, зареєстровано у реєстрі № 957, однак за життя зміни про перехід права власності не вніс. 27 лютого 2003 року [PERSON] помер, актовий запис про смерть № 5. Для позивачки померлий є батьком. Ступінь родинного звязку підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження. Після його смерті залишилось спадкове майно, право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0120255, успадковане ним після смерті матері. Позивачка як спадкоємець за законом на дану спадщину, прийняла її, вступивши в управління спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, та звернулась з заявою про прийняття спадщини до Ріпкінської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа № 53/2006, згідно листа Державного нотаріуса Першої Чернігівської державної нотаріальної контори, в.о. нотаріуса Ріпкінської державної нотаріальної контори [PERSON], нині спадкова справа зберігається в Державному нотаріальному архіві Чернігівської області, однак нині позивачка не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушена звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. За наданою інформацією відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області право власності на вказане майно на [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом не перейшло у звязку з тим, що [PERSON] не вніс зміни до вказаного вище сертифікату згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 року за № 801. Підстав внести зміни до сертифіката без паспорту спадкодавця не є можливим. Тому позивачка звернулась до суду, свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку отримати не має можливості. Позивачка у справі є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину у вигляді земельної ділянки після смерті [PERSON], а він в свою чергу єдиним спадкоємцем майна його матері [PERSON], інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині у даній спадщині не має за відсутності заповіту. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачка у справі [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved