Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 1999 року з нього було стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку і до їх повноліття. Після досягнення сином [PERSON] повноліття з нього почали стягувати аліменти на іншого неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частки від його заробітку. Однак, рішенням Лановецького районного суду від 16.06.2014 року його було зобов'язано сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до закінчення ним навчання. Тобто в даний час з нього знову стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку. Разом з тим, він повторно одружився і з новою дружиною в нього народилася дочка [PERSON], [INFO], яка потребує забезпечення і повністю перебуває на його утриманні. Враховуючи те, що його сімейний стан змінився, тому він просить суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів та щомісячно стягувати з нього в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 16 червня 2014 року і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні представник позивача - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і заперечив щодо задоволення позову. При цьому, представник відповідача пояснив, що матеріальне становище відповідача в зв'язку з народженням ще однієї дитини не погіршилося настільки, щоб обмежувати права інших дітей. Розмір аліментів, які зараз стягуються з позивача, є оптимальним, не обтяжує його і вирахуваний відповідно до вимог чинного законодавства. Крім аліментів позивач жодної іншої допомоги дітям не надає і їхнім життям не цікавиться. Також, позивач має задовільний стан здоров'я, працює, отримує заробітну плату та інші доходи від земельного паю і ведення підсобного господарства. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини. Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 09 грудня 2009 року з [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 18 листопада 1999 року і до їх повноліття. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 08.02.2008 року Борсуківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 08 лютого 2008 року, актовий запис №01 і після реєстрації шлюбу їм присвоєно прізвище «[PERSON]». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 21.07.2008 року Борсуківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, [PERSON] народилася [INFO] в с.Борсуки Лановецького району Тернопільської області і її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] працює в приватному сільськогосподарському підприємстві «Горинь» на посаді тракториста і його дохід за січень 2013 року - березень 2014 року становить 49232,70 грн., в тому числі за цей період ним сплачено аліментів на суму 15989,14 грн., що підтверджується довідками про доходи, видами 18.04.2014 року ПСП «Горинь» за №182 та №183. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами в судовому засіданні, [PERSON] з моменту стягнення з нього аліментів і по даний час заборгованості по їх сплаті не допускав. [INFO] [PERSON], [INFO], виповнилося 18 років і з того часу на його утримання аліменти згідно постанови Лановецького районного суду від 09.12.1999 року з [PERSON] не стягувалися. Тобто, з 17.03.2014 року по даній постанові суду від 09.12.1999 року з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає спільно з мамою [PERSON]. Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2014 року, стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно на період навчання в Державному навчальному закладі «Тернопільське вище професійне училище технологій та дизайну». Як встановлено в мотивувальній частині даного рішення [PERSON] працює трактористом агрофірми ПСП «Горинь», щомісячно отримує заробітну плату, отримує дохід від земельного паю. При цьому, судом під час визначення розміру стягуваних аліментів було враховано, що [PERSON] сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини і має на утриманні малолітню дочку від іншого шлюбу. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених стеттею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст.181, 183 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В силу вимог положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Мінімальний розмір на одну дитину у відповідності до ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно Закону України «Пpo Державний бюджет на 2014 рік» мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 1286 грн.. Як вбачається з довідки про доходи [PERSON] за січень - грудень 2013 року, його заробітна плата не є постійною і стабільною, залежить від пори року і нарахована середньомісячна заробітна плата становить 3430,94 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів слід відмовити, оскільки позивачем та його представником не надано суду жодних доказів про неможливість надання утримання сину в такому розмірі. Суд не приймає до уваги посилання позивача на зміну свого сімейного стану, а саме на одруження та народження малолітньої дочки, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки станом на даний час з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього та повнолітнього сина в розмірі 1/3 (по 1/6 частині на одного) частини всіх видів його заробітку, що становить 33% від його доходів, позивач є чоловіком молодого, працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, крім заробітку отримує дохід від земельного паю, а тому має можливість сплачувати даний розмір стягуваних аліментів. Крім того, суд враховує також і той факт, що в рішенні Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2014 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2014 року, при стягненні з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина було враховано, що він сплачує аліменти на неповнолітнього сина та має на утриманні малолітню дочку. Жодних інших обставин для зміни розміру аліментів позивачем не наведено та доказів їх існування надано не було. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed