Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Очеретуватівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09 червня 2012 року по 25 липня 2017 року перебував з відповідачем у шлюбі. Даний шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу колишня дружина з дитиною проживає в своїх батьків за адресою: вул. Поштова (Чапаєва), будинок № 10 с. Очеретувате Магдалинівського району Дніпропетровської області. На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу відповідач перешкоджає позивачеві бачитися з сином, приймати участь у належному його матеріальному забезпеченні та вихованні, що виражається у тому, що дитині не дають виходити до нього, не дозволяють заходити в будинок де проживає дитина. Позивач вважає, що своїми діями відповідач порушує його законне право на особисте спілкування з дитиною і участь в її забезпеченні. Позивач відноситься до дитини добре, також зазначає, що у нього є всі умови, щоб дитина у визначені рішенням суду дні була з ним. З вказаного приводу позивач звертався до Магдалинівської районної державної адміністрації. 10 березня 2017 року було винесено розпорядження голови Магдалинівської районної державної адміністрації, в якому встановлено порядок спілкування із сином три дні на тиждень (середа, субота, неділя), за домовленістю з матірю дитини, попередньо погодивши з нею час та місце зустрічі. Однак відповідач не виконує дане розпорядження. Для усунення вказаних суперечностей позивач змушений звернутися до суду та прохає усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та її вихованні, а також визначити спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх. Позивач пояснив, що він дійсно має бажання займатися вихованням їхнього сина, проявляти батьківське піклування по відношенню до дитини, у звязку із цим просить суд визначити спосіб його участі у вихованні дитини. Позивач вказує на те, що не бажає бачитися зі своїм сином за місцем проживання його колишньої дружини, з якою мешкає їх син, зазначає, що має можливість забрати дитину до себе додому, де він мешкає зі своїми батьками. Позивач пояснює, що працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду невідомі, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи раніше в судовому засіданні не заперечував проти позову, просив суд задовольнити їх. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 09 червня 2012 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 32. (а. с. 9). 25 липня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. (а. с. 10). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Розпорядженням голови Магдалинівської районної державної адміністрації від 10 березня 2017 року № Р-75/2/305-17 встановлено порядок спілкування батька, [PERSON], зі своїм сином [PERSON] три дні на тиждень (середа, субота, неділя), за домовленістю з матірю [PERSON], попередньо погодивши з нею час та місце зустрічі (а. с. 6). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною першою статті 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Також, відповідно до статті 11 та 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем наведено достатньо підстав для необхідності визначення судом порядку участі у вихованні дитини, враховуючи надані сторонами пояснення. На підставі викладеного,

Outcome: approved