Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява виконавчого комітету Новодонецької селищної ради до [PERSON] , третя особа комунальне підприємство «Новодонецьксервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що в селищі Новодонецьке міста Добропілля Донецької області знаходиться квартира [ADDRESS] , яка належить виконкому Новодонецької селищної ради, та є державною. Зареєстрованою у вказаній квартирі з 08 червня 1984 року значиться [PERSON] , яка вже понад 10 років за вказаною адресою не проживає, фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Спірна квартира не приватизована, не заброньована, не належить опікунській раді, знаходиться у задовільному стані, вхідні двері зачинені на замок. Обов`язки, які випливають з договору найму державної квартири, [PERSON] не виконує, у зв`язку з чим станом на 26 грудня 2019 року утворилась заборгованість за послуги з утримання будинку і прибудинкової території в розмірі 6292,96 грн та з вивезення твердих побутових відходів - 958,53 грн. Враховуючи викладене просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача виконавчого комітету Новодонецької селищної ради у відкрите судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з`явилась без поважних причин, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації, фактичним місцем мешкання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області http://dpm.dn.court.gov.ua, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Представник третьої\~особи комунального підприємства «Новодонецьксервіс» Батюк О.В., під час розгляду справи просила задовольнити позов, оскільки відповідачка покинула квартиру, комунальні послуги не сплачує, квартира знаходиться в жахливому, не придатному для проживання стані, сусіди вимушені були поставити замок через те, що в квартирі збиралися сумнівні особи. В судове засідання 15 вересня 2020 року представник комунального підприємства «Новодонецьксервіс» Батюк О.В. не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд, вислухавши представника третьої особи, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 30 Житлового кодексу УРСР відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду тощо. Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, безпосередньо здійснює територіальна громада та утворені нею органи самоврядування. З урахуванням наведеного виконавчий комітет Новодонецької селищної ради, як балансоутримувач квартири [ADDRESS] , має всі необхідні підстави для подання даної позовної заяви. В судовому\~засіданні встановлено,\~що в квартирі\~ [ADDRESS] з 08 червня 2014 року зареєстрована гр. [PERSON] , що підтверджується копією особового рахунку на вказану квартиру [ADDRESS] . Також з цієї копії особового рахунку вбачається, що [PERSON] є основним квартиронаймачем спірної квартири, особовий рахунок на її ім`я відкритий на підставі ордеру (а.с.5). Факт реєстрації відповідача за вище вказаною адресою також підтверджується відповіддю виконавчого комітету Новодонецької селищної ради м. Добропілля № 02-27/113 від 31.01.2020 року (а.с.16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Новодонецької селищної ради № 160 від 20 серпня 1984 року, дозволено переписати особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] , з гр. [PERSON] на її дочку, [PERSON] , відповідачку по справі (а.с.73). З довідки, наданої ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» № 270 від 07.09.2018 року, вбачається, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.7). Згідно інформаційної довідки №172579924 від 04.07.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиого реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на квартиру за адресою: [ADDRESS] - відсутні (а.с.10). Отже, судом встановлено, що квартира,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] ,знаходиться на балансі та є комунальною власністю виконавчого комітету Новодонецької селищної ради. Комісією у складі: головного інженера ФОП [PERSON] [PERSON] , контролера [PERSON] , слюсаря [PERSON] та депутата Новодонецької селищної ради [PERSON] 25 листопада 2019 року було обстежено квартиру [ADDRESS] . В ході обстеження було встановлено, що квартира трикімнатна, розташована на другому поверсі двоповерхового будинку. Квартира знаходиться у задовільному стані, двері зачинені на замок. У квартирі ніхто не мешкає понад десять років (а.с.6). 22 квітня 2020 року складено акт, відповідно до якого [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з жовтня 2010 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає (а.с.72). Відповідно до акту від 13 березня 2020 року, складеного депутатом Новодонецької селищної ради Деріглазовою Л.П. [PERSON] , 1964 року народження, проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , вказане підтверджується сусідами (а.с.52). Окрім того, судом встановлено, що [PERSON] на адресу [ADDRESS] , неодноразово направлялись попередження щодо звернення до суду із заявою про втрату права користування житловим приміщенням, оскільки вона в квартирі більше 10 років не проживає, з вимогою сплатити заборгованість по утриманню житлових будинків і прибудинкової території та вивезення твердих побутових відходів, привести житло в належне до використання (а.с. 8, 58, 59). Відповідно до довідки № 594/12 від 26.12.2019 року, за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] , квартиронаймач [PERSON] ) станом на 26.12.2019 року існує заборгованість з утримання будинків і прибудинкової території у розмірі 5334,43 грн та з вивезення твердих побутових відходів 958,53 грн (а.с.9). Свідок [PERSON] у судовому засіданні 24 червня 2020 року пояснила, що [PERSON] вже близько 20 років за місцем реєстрації не проживає, квартира закрита, в якому стані квартира їй невідомо, часто бачила відповідачку в селищі по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні 24 червня 2020 зазначила, що вона проживає в будинку, де зареєстрована відповідачка, остання в квартирі за місцем реєстрації не проживає, квартира не придатна для проживання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 17 серпня 2020 року зазначив, що він працює слюсарем в КП «Добро». Отримав квартиру за адресою: [ADDRESS] , а в 2015 році на двері квартири [ADDRESS] за вказаною адресою повісив замок, щоб до неї не приходили особи сумнівного походження. Господарку квартири він жодного разу не бачив, квартирою ніхто не цікавиться, ключ від замка у нього. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 17 серпня 2020 року зазначила, що вона проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] близько 7-8 років мешкає в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку, прізвища особи з ким [PERSON] проживає вона не знає. Фотознімки квартири [ADDRESS] підтверджують, що квартира знаходиться в непридатному для проживання стані, речі відсутні. Виходячи з\~наведеного,\~в судовому\~засіданні встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] ,\~яка зареєстрована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~даною квартирою\~не користуються\~та не\~мешкає в\~ній більше\~10\~років без\~поважних причин. Вирішуючи питання стосовно визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд виходить з наступного. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 від 1952 року, передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи тарифів. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом, є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Непорушність права приватної власності і недопущення протиправного позбавлення власності визначено також серед конституційних основ правопорядку у сфері господарювання (ч. 2 ст. 5 Господарського Кодексу України). Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що строк, передбачений ст. 71 ЖК УРСР, що передбачає втрачання права користування житлом наймача або члена сім`ї, на момент подання заяви до суду вже сплинув, відповідач у спірній квартирі не мешкає, витрат по утриманню не несе, тому наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позов підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved