Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява заступника керівника Знамянської місцевої прокуратури Ремеза А. П. до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, [PERSON] про визнання недісним наказу та повернення земельної ділянки, в якій позивач вказав на те, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.05.2018 № 11-2510/14-18-СГ, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Кіровоградської області Новомиргородського району Оситнянської сільської ради та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі: ріллі, площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. В подальшому державним реєстратором Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області Лимаренко О. В. 23.05.2018 року проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян проводиться один раз у разі одержання земельних ділянок із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Громадяни України мають право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 га. Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2017 № 22-14714-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6820687000:05:006:0014) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Грица Л.М. 04.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. Знам`янською місцевою прокуратурою встановлено, що [PERSON] , за участі представника, при зверненні до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, не повідомив, що вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 3523885600:02:000:5268, що розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області вибула із державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну передачу земельної ділянки одного виду використання, поза волею власника цієї земельної ділянки - держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області. При видачі наказу Головним управлінням Держгеокадастру в Кіровоградській області від 22.05.2018 року № 11-2510/14-18-СГ [PERSON] не повідомив ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. Право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, набуто [PERSON] на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.05.2018 року № 11-2510/14-18-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268), розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, з порушенням вимог земельного законодавства, передбачених ст. ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України. Тому, наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 22.05.2018 року № 11-2510/14-18-СГ (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) необхідно визнати недійсним, а земельну ділянку повернути у власність держави. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд: визнати недійсним наказ та як наслідок зобов`язати [PERSON] повернути державі земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер 3523885600:02:000:5268; стягнути з відповідачів судові витрати в рівних частинах на користь прокуратури Кіровоградської області. 12.02.2020 року представник ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Коробов Ю. С. надіслав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого вимоги прокурора не визнав, посилаючись на те, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин, на який покладено функції щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення, що розташовані за межами населених пунктів. [PERSON] звернувся до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 19.03.2018 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, для ведення особистого селянського господарства, одночасно підтвердивши, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за даним видом цільового призначення він не використав. У відповідача ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не було законних підстав для відмови у видачі зазначеного вище спірного наказу. У відповіді на відзив заступник керівника Знамянської місцевої прокуратури Ремеза А. П. просив задовольнити позовні вимоги, які ґрунтуються на вимогах закону, а мотиви, наведені у відзиві Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області - відхилити. Представник позивача, повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте прокурор Любченко В.В. направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила задовольнити його. Відповідач, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення від 23 березня 2020 року, 21 квітня 2020 року в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань не надсилав. Окрім цього, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області було оповіщене про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2020 року, 08 квітня 2020 року. Відповідач [PERSON] оповіщений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку через оголошення, яке розміщене на офіційному веб-сайті Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2020 року, 08 квітня 2020 року. Відповідач [PERSON] відзиву до суду не подавав. Отже, за вищевказаних обставин у відповідності до ст. 130 ЦПК України Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] про час та місце розгляду у справі повідомлені належним чином. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно з ч.3, ч.4 ст.56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Згідно ст. ст. 14, 13, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позовна заява прокурора містить обґрунтування підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України, зокрема у зв`язку з тим, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області чи інший державний орган не може здійснювати захист інтересів держави через відсутність повноважень щодо звернення до суду у даних правовідносинах. Суд вважає, що прокурор набув статусу позивача на підставі ч. 5 ст. 56 ЦПК України у зв`язку з відсутністю органу, який може здійснювати захист інтересів держави у правовідносинах, що виникли, та відсутності у ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області повноважень щодо звернення до суду. Згідно з ч. 2, п. «в» ч. 3, ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає: подачу заяви до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених норм права, прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.07.2017 № 22-14714-СГ отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6820687000:05:006:0014) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Покутинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, про що приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Грицою Л.М. 04.08.2017 проведено державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. В подальшому, а саме 17.08.2017 року, [PERSON] зазначену земельну ділянку було відчужено відповідно до договору купівлі-продажу на користь [PERSON]. , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. З моменту реєстрації права власності на земельну ділянку 04.08.2017 року відповідач [PERSON] реалізував своє право на безоплатну передачу земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, що передбачене ст. 116 Земельного кодексу України. Відповідач [PERSON] , звертаючись до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 19.03.2018 року, повідомив, що не використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. 14.05.2018 року [PERSON] подав заяву до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га, розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області для ведення особистого селянського господарства . 22.05.2018 року начальник ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області Зінченко І. І. видав наказ № 11-2510/14-18-СГ про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність [PERSON] площею 2,0000 га, в тому числі ріллі площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. 23.05.2018 року за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна . Таким чином, 23.05.2018 року [PERSON] вдруге безоплатно всупереч вимогам ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України одержав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 2,0000 га із земель державної власності. Згідно з ч. 1 ст. 15-1 ЗК України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених ч. 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно з п.п. 13, 30 п. 4 Положенням про Головне управління Держгеокадастру у області, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному законодавством; здійснює державних нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю. Зазначені вище обставини та норми чинного законодавства свідчать про незаконність наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2510/14-18-СГ від 22.05.2018 про надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. При цьому, суд враховує, що в порушення норм ч. 8 ст. 118, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. ст. 2, 6 Закону України «Про землеустрій», видаючи наказ, відповідач ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області не перевірило відсутність перешкод для надання у власність відповідачу [PERSON] земельної ділянки за даним видом використання та не відмовило у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і у передачі її у власність. Стаття 16 ч.2 ЦК України визначає види способів захисту цивільних прав та інтересів, до переліку яких входить такий спосіб як визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. У зв`язку з наведеним, в даному випадку належним способом захисту цивільного права та законного інтересу держави є визнання незаконним та скасування правового акту індивідуальної дії, а не визнання недійсним спірного наказу ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, що просив зробити позивач. Поряд з цим необхідно зазначити, що застосування судом іншого способу захисту цивільного права та інтересу держави не виходить за межі позовних вимог та не свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Згідно з ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому п.п. «а», п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики Європейського суду з прав людини у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Суд вважає, що втручання держави в право [PERSON] на мирне володіння майном є законним, оскільки право власності на земельну ділянку набуто безпідставно, майно підлягає поверненню у державну власність. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки земельна ділянка площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268), розташована на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, вибула із земель сільськогосподарського призначення державної власності внаслідок незаконного повторного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання; правова підстава набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку (наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-2510/14-18-СГ від 22.05.2018 про надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 3523885600:02:000:5268) із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території Оситнянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області) визнана незаконною, то земельна ділянка підлягає поверненню в державну власність. Суд не приймає до уваги доводи відповідача ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області з приводу того, що відповідач [PERSON] фактично ввів в оману ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, оскільки на ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області законом покладено обов`язок здійснювати контроль за дотримання земельного законодавства фізичними особами під час реалізації права на землю. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір порівну із обох відповідачів, а саме із Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та [PERSON] по 1921 гривні.

Outcome: partial