Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.12.2015 року звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що відповідач перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505. Однак, як виявилось, відповідачем при поданні заяви на отримання допомоги надано недостовірні відомості, які виключають можливість призначення такої допомоги. Розмір виплаченої допомоги за період з травня 2015 року по серпень 2016 року становить 6\~585,80 грн., які позивач просить стягнути з відповідача як надміру виплачені. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити . Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причин неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням від 22.05.2015 року [PERSON] призначена допомога як перемішеній особі на проживання. На підставі заяви відповідача від 23.11.2015 року термін виплати допомоги продовжено рішенням Управління від 11.01.2016 року на строк до 21.05.2016 року. Рішенням від 21.06.2016 року строк знову продовжено до 21.11.2016 року. Згідно п. 1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців. Згідно довідки від 17.05.2017 року №1952 за період з травня 2015 року по серпень 2016 року відповідачу нараховано вказану допомогу в розмірі 6585,80 гривень. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості про наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій заяв відповідача, остання зазначала, що ані в неї, ані у будь-кого з членів сімї немає у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сімї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Разом з тим, як вбачається з довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.08.2016 року, за відповідачем зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру №166 за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 146/2 на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Таким чином, [PERSON] надала недостовірні відомості у заявах від 2.05.2015 року, 24.11.2015 року, 02.06.2016 року, а саме: вказала що ані в неї, ані у будь-кого з членів сімї немає у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, через що їй були надміру виплачені кошти в період з травня 2015 року по серпень 2016 року у сумі 6585,80 гривень. Відповідно до абз. 2 п. 11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. Управлінням соціального захисту населення в Київському районі [PERSON] направлено повідомлення від 15.08.2016 року № 2061 про необхідність повернення надміру отриманих коштів у розмірі 6585,80 гривень до 16.09.2016 року, однак доказів виконання його вимог до суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що вказана допомога є безпідставно набутою в розумінні ч. 1 ст. 1212 ЦК України, крім того встановлено недобросовісність відповідача, що виявилась в наданні недостовірних відомостей, у звязку з чим суд вважає доведеними вимоги позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved