Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 15.05.2019 року надійшов позов [PERSON] до Одеської міської ради про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 165/3000 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] належать у рівних частинах [PERSON] , померлій дружині [PERSON] та померлому сину [PERSON] .. Позивач та [PERSON] були спадкоємцями першої черги. Після смерті дружини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., де було заведено спадкову справу № 02/2012. З метою видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, нотаріус [PERSON] зверталася із листом до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», в якому просила видати позивачу Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, стосовно частки домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій. У відповідь КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно видати неможливо, у зв`язку з тим, що згідно розпорядження було затверджено перерахунок часток домоволодіння. Так, у фактичному користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходиться 14/100 частин домоволодіння в рівних частинах. Таким чином, позивач та його син [PERSON] повинні були успадкувати після смерті [PERSON] по 7/300 часток домоволодіння. У зв`язку із зміною частки в домоволодінні, позивачу було відмовлено в отриманні спадщини. Син до нотаріуса з метою прийняття спадщини не звертався. Оскільки, позивач, померла дружина та син були зареєстровані за однією адресою, він вступив у право на спадкування автоматично, однак, свідоцтво про право на спадщину не встиг отримати. [INFO] син помер. Було відкрито спадкову справу № 10/2018. Заповіту син не складав та позивач є єдиним його спадкоємцем. Спадкове майно після смерті сина, складає: 14/300 частин після його смерті, які йому належали на підставі приватизації; 7/300 частки домоволодіння після смерті дружини, які він фактично прийняв після смерті матері [PERSON] . Таким чином, на даний час спадщина позивача складає 7/300 частки спірного домоволодіння після смерті дружини; 14/300 частин після смерті сина; 7/300 частки домоволодіння після смерті дружини, яку успадкував, але не оформив син [PERSON] після смерті матері [PERSON] . Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина. Дана справа, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, передана судді Домусчі Л.В., для розгляду. Ухвалою суду від 16 травня 2019 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою суду від 12 червня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 15.07.2019 року. Ухвалою суду від 20.06.2019 року вирішено питання про витребування спадкових справ, які були надані до суду 08.07.2019 року (а.с.51-73). У підготовче судове засідання 24.07.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи є заява з боку представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду від 24.07.2019 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 16.10.2019 року. Розгляд справи 16.10.2019 року, 10.12.2019 року, 04.02.2020 року, 14.04.2020 року був відкладений. Представником позивача 04.02.2020 року було подано заяву, згідно якої уточнені позовні вимоги у частині зазначення адреси розташування майна: [ADDRESS] (а.с.97). Також представником позивача були уточненні позовні вимоги 03.04.2020 року (а.с.104-105), згідно яких просив: 1.Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) право власності на 7/300 (сім трьохсотих) частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ; 2.Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) право власності на 14/300 (чотирнадцять трьохсотих) частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] ; 3.Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) право власності на 7/300 (сім трьохсотих) частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] , який був спадкоємцем своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак 24.06.2020 року представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримував повністю. У судове засідання представник відповідача також не з`явився, суд належним чином сповістив його про день, час та місце судового засідання, заяви про розгляд справи у їх відсутність суду не надавав. Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК за згодою позивача на підставі наявних у справі доказів Відповідно до ст. ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 06.07.2020 року. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 16 жовтня 2011 року. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 18 червня 1976 [INFO] , відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 18.06.1976 року. Згідно свідоцтва про право власності від 25 лютого 1998 року № 4-І34І2, 165/1000 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності в рівних частинах - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] є сином позивача та [PERSON] згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 11 травня 1979 року та витягу від 28.11.2018 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з 165/3000 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 167 від 05.03.2009 року «Про затвердження висновку та проекту поділу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] належить декільком власникам. За життя [PERSON] заповіту не склала. Єдиними спадкоємцями першої черги є позивач та [PERSON] . На підставі заяви позивача, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., була заведена спадкова справа № 02/2012. Згідно ухвали суду, у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. було витребувано належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи №02/2012 до майна [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22 грудня 2017 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.15).. Із метою видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу, нотаріус [PERSON] зверталася із листом до КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», в якому просила видати позивачу витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, стосовно частки домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , що належала [PERSON] , відповідно до листа від 20.02.2012 року № 07/02-14. Згідно Листа № 360109.67 від 20.06.2012 року, КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» вбачається, що витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно видати неможливо, у зв`язку з тим, що згідно розпорядження Приморської районної адміністрації № 167 від 05.03.2009 року «Про затвердження висновку та проекту поділу домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на два самостійних домоволодіння» було затверджено перерахунок часток домоволодіння (а.с. 143,14). При цьому як вбачається з розпорядження (а.с.14) було розглянуто за заявою [PERSON] самочинні збудовані будівлі: житловий будинок літ. «Ш» та гараж літ.»Я» в поділ вказаного домоволодіння не увійшли.. Судом встановлено, що із вищезазначеного розпорядження вбачається, що затверджений висновок та проект поділу домоволодіння за адресою [ADDRESS] , розділено на:самостійне домоволодіння заг. пл.. 405,8 кв.м. за власником [PERSON] , та на самостійне домоволодіння що складається із житлового будинку літ. «А» заг. пл.. 349,5 кв.м., в т.ч. житлова-154,3 кв.м. та господарських споруд-літ. «Е1», «И».,»Л». «П1» , «М», «Н», «О», навіс літ. Э, вбиральня літ. «К», власниками якого у частках є: [PERSON] -21/100 частин, [PERSON] -6/100, [PERSON] -35/100, і [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~знаходиться-\~14/100 частин домоволодіння в рівних частинах, [PERSON] -9/100, [PERSON] -7/100, яке складається з: літери А, загальною площею 349,5 кв.м., в т.ч. житлова - 154,3 кв.м та господарських споруд: сараї літ. Е1, И, Л, П1, М, Н, О, навіс Э, вбиральня літ. К та розташоване на земельній ділянці, площею 1305,0 кв.м.при цьому залишити зазначеному домоволодінню адресу [ADDRESS] . Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що спадкове майно після смерті [PERSON] складало 7/300 частки домоволодіння за кожним позивачем та сином [PERSON] . Із матеріалів витребуваної судом спадкової справи у приватного нотаріуса Марченко А.М. (а.с.60-72) встановлено, що син позивача [PERSON] до нотаріуса з метою прийняття спадщини не звертався, оскільки він був зареєстрований за однією адресою із померлою матір`ю [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не отримував. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 13.07.2018р. серія [NUMBER] ,(а.с.52 зв.) Згідно із витребуваної у приватного нотаріуса Марченко А.М. спадкової справи № 10/2018 до майна [PERSON] (а.с.52-59), померлого [INFO] , вбачається, що позивач звертався до нотаріуса згідно заяви про прийняття спадщини від 16.07.2018 року. Єдиним спадкоємцем [PERSON] є позивач. Згідно постанови нотаріуса від 19.02.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті сина, оскільки згідно відповіді КП «БТІ» ОМР змінилися частки у праві власності. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (1218 ЦК України). Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частини 1, 3 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Із матеріалів, наявних у справі, встановлено, що спадкове майно, після смерті дружини [PERSON] та сина [PERSON] складає 7/300 частки спірного домоволодіння після смерті дружини, 14/300 частин після смерті сина; 7/300 частки домоволодіння після смерті дружини, яку успадкував, але не оформив син [PERSON] .Є після смерті матері [PERSON] .. Таким чином, доля сина після смерті матері складає 21/300 частин домоволодіння, на яку позивач має законне право на спадкування за законом. Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Зі системного аналізу вищевикладеного слідує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Передбачені ст. 1224ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Судом встановлено, що позивач належить до спадкоємців першої черги, інших спадкоємців судом не встановлено, у зв`язку з чим, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved