Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зобовязання відповідача усунути йому перешкоди в користуванні належним йому нежитловим приміщенням загальною площею 160,4 кв.м, приміщенням спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщенням загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку № 76/1 по вул. Самбірській в м. Дрогобичі Львівської області; про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 160,4 кв.м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщення загального користування площею 0,394 кв.м, що знаходиться на другому поверсі будинку № 76/1 по вул. Самбірській в м. Дрогобичі Львівської області; про стягнення з відповідача на користь позивача 42\~300 грн матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він являється власником нежитлового приміщення. Частину цього приміщення на аукціоні придбав відповідач, проте такі електронні торги були визнані недійсними. Він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив негайно звільнити належні йому приміщення і не чинити йому перешкод в користуванні цими приміщеннями. Оскільки відповідач не звільнив приміщення, то він був змушений звернутися до суду з даним позовом. Одночасно просив суд стягнути збитки, завдані тим, що ФОП [PERSON] 15.03.2017 уклав з ним договір оренди приміщення площею 160 кв.м з щомісячною орендною платою 43\~200 грн, однак через те, що відповідач не звільняв займане приміщення 15.05.2017 новий орендар відмовився від договору оренди, а тому позивач вважає, що йому завдані збитки у розмірі 42\~300 грн недоотриманої орендної плати за один місяць. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився та про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 № 2-3332/09 було визнано за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення, літ. А-2, які знаходяться за адресою: м. Самбірська, 76/1, м. Дрогобич, а саме: виділені нежитлові приміщення загальною площею 192,3 кв.м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м та приміщення загального користування площею 0,394 кв.м. Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 18.08.2014 були проведені електронні торги, за результатами яких [PERSON], було видано свідоцтво про право власності на частину вищевказаного належного позивачу майна, а саме на нежитлове приміщення №№ 5, 5А, 5В, загальною площею 160,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Самбірська, 76/1, крім того приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщення загального користування площею 0,394 кв.м. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.09.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21.02.2017 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017, було визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення №№ 5, 5А, 5В, загальною площею 160,4 кв.м, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Самбірська, 76/1, яке придбано [PERSON] за 288 800 грн без ПДВ, крім того приміщення спільного користування площею 24,6 кв.м, приміщення загального користування площею 0,394 кв.м, що раніше належало йому на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.11.2009 № 2-3332/09, зареєстрованого КПЛОР „Дрогобицьке МБТІ та ЕО 10.12.2009, реєстраційний номер майна 29151781. Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів від 04.08.2014 № 1053. Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15.08.2014. Визнано недійсним свідоцтво від 18.08.2014, видане [PERSON] приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області [PERSON], зареєстроване в реєстрі за № 523. Таким чином, дані рішення набрали законної сили та є обовязковими до виконання. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитлове приміщення загальною площею 160,4 кв.м, розташоване за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Самбірська, 76/1, належить [PERSON] (ІПН [NUMBER]). Стаття 321 Цивільного кодексу України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved