Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог: стягнути з ТОВ Студіо Модерна на його користь 48 гривень 25 копійок витрат за повернення продукції, яка не замовлялася, 75 гривень 92 копійки неустойки за порушення строків повернення коштів, які було сплачено за товар та 10000 гривень відшкодування моральної шкоди за порушення прав як споживача. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 05 травня 2016 року через відділення №1 «Нової пошти» позивач отримав від відповідача товар, яким виявився пилосос ТМ «Сатурн», а не ТМ «ST», який позивач погодився придбати на запропонованих умовах менеджером відповідача. У порушення Закону України «Про захист прав споживачів» та прав позивача, йому надіслали товар, який він не замовляв. У відповідності до вимог Закону, а саме: частини 4 статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач 06 травня 2016 року повідомив відповідача про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів, в тому числі, позивач пояснив мотиви розірвання договору. При повідомленні щодо розірвання договору купівлі-продажу та вирішенні питання щодо повернення коштів позивача, які було ним сплачено за товар, який він не замовляв, представником відповідача було повідомлено позивачу, що кошти будуть повернуті протягом 30 календарних днів. Кошти фактично було повернуто позивачу 08 червня 2016 року, що підтверджується поштовим документом, проте позивач посилається, що кошти йому було повернуто не в повному обсязі, оскільки позивачем при отриманні товару було сплачено 1998 гривень, з яких 100 гривень послуги пошти, а решта - 1898 гривень за товари. Позивачу було повернуто на 100 гривень менше. Про розірвання договору позивач повідомив відповідача 06 травня 2016 року, проте фактично отримав кошти на чотири дні пізніше встановленого законодавством строку, тому відповідач просить стягнути неустойку за затримку коштів у сумі 75 гривень 92 копійки. Також позивач просить стягнути 10000 гривень моральної шкоди, яка була завдана йому за подану недостовірну інформацію про товар, який в подальшому було продано, нечесною підприємницькою практикою, що потягло негативні наслідки для позивача, а саме: позивач втратив час на отримання товару, який не замовляв та, відповідно, не міг ним користуватися; втратив значну суму коштів за товар, яким фактично не скористався, але розраховував, що, витративши кошти, реалізує свій намір придбання товару; позбавлений можливості придбати необхідний товар, оскільки кошти, які були заплановані з сімейного було витрачено; внаслідок всіх цих незаконних дій та грубого порушення прав позивач пережив та переживає вкрай негативні емоції, знаходиться в пригніченому стані, так як відчуває себе ошуканим, що значною мірою впливає на його працездатність та загальний емоційний стан. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимог та доводи, викладені у позовній заяві. Представник відповідач подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, у письмових запереченнях на позовну заяву просить позовні вимоги залишити без задоволення та додатково пояснює, що позивачем було сплачено згідно рахунку-замовлення №7716047371 від 28 квітня 2014 року було придбано продукцію на загальну суму 1898 гривень. Замовлену продукцію було направлено товариством на домашню адресу засобами поштового звязку (оператором поштового звязку ТОВ «Нова Пошта») та безпосередньо отримано позивачем 05 травня 2016 року у відділенні ТОВ «Нова Пошта» в місті Коростишів Житомирської області. Представник відповідача стверджує, що позивачем було сплачено 1898 гривень, також вказана сума підтверджує й іншими документами та листом-претензією позивача, тому відшкодування у розмірі 1998 гривень є необґрунтованим. Товариство отримало товар 19 травня 2016 року, що на думку відповідача, стало часом повідомлення позивача про розірвання договору. 08 червня 2016 року позивачу було повернуто 1798 гривень та отримано останнім 13 червня 2016 року, 17 червня 2016 року - 100 гривень та отримано позивачем їх 23 червня 2016 року. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача, викладену в запереченнях на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що відповідно до рахунку-замовлення від 28 квітня 2016 року позивач придбав у відповідача непродовольчі товари на загальну суму 1898 гривень, а саме: клуб 5 срібна картка 1 рік з чайник делімано, пилосос «ST-VC0256» - вендор, сплатив за пакування та компенсацію вартості доставки та отримав купон на миттєву знижку. Вказані товари було доставлено 05 травня 2016 року, за що позивачем сплачено 1898 гривень. Позивачем було повернуто відповідачу дані товари 11 травня 2016 року, що підтверджується копією фіскального чеку ЖД УДППЗ «Укрпошта» №1250101580296. 16 травня 2016 року дане відправлення було отримано уповноваженою особою відповідача. (а.с.8,27-29) Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Частиною 1? Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. У відповідності до положень частини 1, пункту 1 частини 7 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). У разі коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію та про виробника (виконавця, продавця) спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей, - споживач має право розірвати договір і вимагати відшкодування завданих йому збитків. Відповідно до положень частин 3 та 4 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями споживач має право розірвати договір за умови повідомлення про це продавця (виконавця) протягом чотирнадцяти днів з дати одержання документа, який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями чи прийняття продукції або першої поставки такої продукції, за умови, що така продукція є річчю, а прийняття чи поставка продукції відбувається пізніше часу одержання споживачем документа на їх продаж. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору. Відповідно до запису телефонної розмови позивача та менеджера відповідача від 06 травня 2016 року позивач повідомив про розірвання договору 06 травня 2016 року, оскільки йому було доставлено товар, який він не замовляв. Дана обставина не заперечується відповідачем, тому у відповідності до статті 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Гроші у сумі 1798 гривень було надіслано позивачу та отримано ним 08 червня 2016 року, гроші у сумі 100 гривень було відправлено 17 червня 2016 року. (а.с.8,23-26) Дана обставина не заперечується сторонами та підтверджується письмовими поясненнями відповідача. Оскільки позивач повідомив про розірвання договору 06 травня 2016 року, то протягом тридцяти днів з вказаної дати відповідач повинен був повернути йому кошти, сплачені ним за договором. Згідно положень частини 9 статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Позивачем заявлено позовну вимогу про стягненню з відповідача неустойку у розмірі 75 гривень 92 копійки. Суд вважає, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідач затримав повернення повної суми сплачених коштів. Також підлягає задоволенню позовна вимога про відшкодування витрат за повернення товару у сумі 48 гривень 25 копійок, оскільки положеннями частини 5 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» будь-які витрати, пов'язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв'язку з поверненням продукції. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то дана позовна вимога підлягає задоволенню частково. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивач стверджує, що своєю нечесною підприємницькою практикою відповідач продав йому інший товар, що, в свою чергу, потягло вкрай негативні наслідки матеріального та морального характеру, а саме: позивач втратив час на отримання товару, який не замовляв та, відповідно, не міг ним користуватися; втратив значну суму коштів за товар, яким фактично не скористався, але розраховував, що, витративши кошти, реалізує свій намір придбання товару; позбавлений можливості придбати необхідний товар, оскільки кошти, які були заплановані з сімейного було витрачено; внаслідок всіх цих незаконних дій та грубого порушення прав позивач пережив та переживає вкрай негативні емоції, знаходиться в пригніченому стані, так як відчуває себе ошуканим, що значною мірою впливає на його працездатність та загальний емоційний стан. Згідно до частини 2 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Із запису телефонної розмови від 13 червня 2016 року між позивачем та менеджером відповідача і копії рахунку-замовлення №2016028973 від 13 червня 2016 року вбачається, що відповідачем було надіслано подушку класичну [PERSON] за одну гривню (знижка складає 99,83%) як відшкодування моральної шкоди. Враховуючи те, що позивач отримав товар, який він не замовляв, затримку повернення коштів та понесення додаткових витрат, повязаних з поверненням товару, що призвело до негативних наслідків для позивачу та надсилання позивачу товару за зниженою ціною як відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивачу підлягає 1000 гривень у відшкодування моральної шкоди. Тому, враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 48 гривень 25 копійок у рахунок відшкодування витрат за повернення товару, 75 гривень 92 копійки неустойки та 1000 гривень відшкодування моральної шкоди, що складає загалом 1124 гривні 17 копійок. У відповідності до положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 689 гривень судового збору. На підставі статей 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, статей 1?, 7, 12, 15, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: partial