Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] Вячеслав Ігорович до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛАЄРС ГРУПП» про повернення безпідставно набутого майна (грошових коштів), а саме просить стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ЛАЄРС ГРУПП» на користь [PERSON] Вячеслава Ігоровича безпідставно набуте майно (грошові кошти) в розмірі 27000,0 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 704,80 гривень, обґрунтовуючи свою вимогу таким. 31 серпня 2017 року [PERSON] Вячеславом Ігоревичем у відділенні банку, що знаходиться за адресою: 10030, м. Житомир, вул. Київська, 47, були безпідставно перераховані кошти в розмірі 27000,0 гривень до ТОВ «АВІС АВТО» (зараз - ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП»). Ніяких договорів позивач з відповідачем не підписував та в будь-які відносини не вступав; вказані кошти були перераховані помилково, тобто відповідачем були без достатньої правової підстави набуті грошові кошти позивача, які він на вимогу позивача не повертає. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 31 серпня 2017 року [PERSON] Вячеславом Ігоревичем у відділенні банку, що знаходиться за адресою: 10030, м. Житомир, вул. Київська, 47, були безпідставно перераховані кошти в розмірі 27000,0 гривень до ТОВ «АВІС АВТО» (зараз - ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП»), що підтверджується квитанцією банку про оплату. В квитанції і вказано, що оплата здійснювалася за товари/послуги з призначенням «сплата винагороди повіреного згідно договору доручення д0434 від 31 серпня 2017 року в тому числі ПДВ 20% від [PERSON]», але фактично платником виступав [PERSON] Вячеслав Ігоревич, а не [PERSON], що зазначено в тій же квитанції, а саме в верхній її частині. Ніяких договорів [PERSON] Вячеслав Ігоревич з ТОВ «АВІС АВТО» (зараз - ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП») не підписував, вбудь-які відносини не вступав та вказані кошти були перераховані помилково. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно із ст. 1213 ЦК України особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 20 жовтня 2017 року [PERSON] Вячеслав Ігоревич предявив вимогу до ТОВ «АВІС АВТО» (зараз - ТОВ «ЛАЄРС ГРУПП»), але в супереч закону, відповідач так і не виконав свого зобовязання перед позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 6 Указу Президента України № 227/95 від 16 березня 1995 року «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України» підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти. В Постанові по справі №5015/6265/11 від 03 жовтня 2012 року Виший господарський суд України у позові про повернення помилково сплачених коштів, вважає дані кошти безпідставно набутим майном. Оскільки відповідач не спростував надходження на його рахунок вказаних коштів, не подав доказів повернення позивачу, то згідно ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути його потерпілому. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Верховний Суд України у справі 6-88цс13 від 02 жовтня 2013 року зазначає: «Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуте майно (грошові кошти) у повному обсязі у межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1762,0 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved