Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності у самостійний об`єкт нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначив, що він являється власником 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Власником іншої частини будинку в розмірі 13/20 являється відповідачка, [PERSON] . Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці, площею 0,1000 га з кадастровим номером № 5310900000:50:004:0331, розташованій за адресою [ADDRESS] , призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у їх спільній власності. Між сторонами склався фактичний порядок користування даною земельною ділянкою. Позивач виявив бажання здійснити виділ в натурі належної йому частки зі складу спільного майна. У зв`язку із вказаним, позивач звернувся до відповідача із пропозицією виділу майна у позасудовому порядку. Однак відповідач на дану пропозицію належним чином не відреагував. У зв`язку із вказаним, позивач із врахуванням уточнених вимог прохав суд виділити в натурі його частку в розмірі 7/20 із майна, що перебуває у спільній частковій власності в самостійний об`єкт нерухомого майна з одночасним припиненням права спільної часткової власності на спірний житловий будинок, визнати за ним право власності на виділені у самостійний об`єкт 7/20 частин спірного житлового будинку, виділити йому в натурі частину земельної ділянки площею 562 кв. м. із майна, що є у спільній сумісній власності в самостійний об`єкт нерухомого майна, з одночасним припиненням права спільної сумісної власності, (зафарбованого в зелений колір), встановивши право постійного безоплатного земельного сервітуту площею 5 кв. м. для проходу, проїзду на транспортному засобі та обслуговування будівель і споруд іншому власнику земельної ділянки [PERSON] (зафарбованого в зелений колір з поперечними червоними лініями), що розташована по [ADDRESS] , відповідно Варіанту № 1 Додатку № 4 до Висновку експерта № 15 за результатами «судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи» від 22.04.2021 року. , а також визнати за ним право власності на виділені у самостійний об`єкт нерухомого майна частину земельної ділянки площею 562 кв. м. що розташована по [ADDRESS] , відповідно Варіанту № 1 Додатку № 4 до Висновку експерта № 15 за результатами «судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи» від 22.04.2021 року. (зафарбованого в зелений колір). Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.55). У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представник, адвокат Доценко О.В. не з`явилися, представником подано заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій прохала суд розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач являється власником 7/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2019 року (а.с.10). Власником іншої частини будинку в розмірі 13/20 являється відповідачка, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.06.2014 року (а.с.17). Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований на земельній ділянці, площею 0,1000 га з кадастровим номером № 5310900000:50:004:0331, розташованій за адресою [ADDRESS] , призначеній для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у спільній сумісній власності сторін (а.с.19-20). Позивач виявив бажання здійснити виділ своєї частки із спільного майна. В позасудовому порядку вирішити спір не вдалося. За наслідками проведеної судової будівельно-технічної,\~земельно-технічної\~та оціночно-будівельної\~експертизи № 15 від 22.04.2021 встановлено, що спірний будинок має необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, запропоновано варіанти поділу будинку, виходячи із вже встановленого порядку користування. Частка позивача в розмірі 7/20 вцілому складається з : у житловому будинку літ А-1 - санвузол 2-1 пл. 5.7 кв. м, коридору 2-2 пл. 4.0 кв. м, кімнати житлової 2-3 пл. 6.2 кв. м, кімнати житлової 2-4 пл. 14.5 кв. м, кухні 2-5 пл. 6.2 кв. м, коридору 2-6 пл. 4.8 кв. м, туалету 2-7 пл. 1.6 кв. м, комори 2-8 пл. 0.8 кв. м.; господарських будівель і споруд у складі: Літньої кухні-сараю И, Погрібу літ. в, Убиральні літ. З, Сараю літ. Ж, вигрібна яма №5, огорожа №8, вимощення № 9, огорожа № 10. Частка [PERSON] має окремий вхід та в`їзд зі сторони проїзду по [ADDRESS] , необхідну сукупність житлових та допоміжних приміщень, котрі відповідають будівельно-технічним вимогам окремого проживання, а тому її можливо виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна. Окрім того, висновком експерта запропоновано два варіанти виділу земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] . В ході розгляду справи сторона позивача наполягала на здійсненні виділу частки позивача зі спільного майна у відповідності до варіанту №1, а також встановленню порядку користування земельною ділянкою у відповідності до варіанту №1 (а.с.107). .Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. При цьому, згідно з п. 21 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при вирішенні цивільних справ» передбачено, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України, яка передбачає, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Відповідно до ч.ч. 4, 5ст. 89 ЗК України, співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Згідно ч.ч.1-4 ст. 98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Строк дії земельного сервітуту, що встановлюється договором між особою, яка вимагає його встановлення, та землекористувачем, не може бути більшим за строк, на який така земельна ділянка передана у користування землекористувачу. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений. У відповідності до ч.1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно роз`яснень, викладених в п. п. «; а » п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » та п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок » про те, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Оскільки, в ході судового розгляду встановлена можливість виділу майна позивача в окремий об`єкт нерухомості, а виділ такого майна не перешкоджає іншому співвласнику користуватися належним йому майном, тому суд вбачає підстави для задоволення даної позовної вимоги. \~ \~ \~ \~У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв`язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким житловий будинок належить на праві спільної власності. За висновком судової будівельно-технічної,\~земельно-технічної\~та оціночно-будівельної\~експертизи № 15 від 22.04.2021, запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки. Позивач наполягав на варіанті № 1. Відповідачка заперечень, щодо запропонованого варіанту до суду не подала, позов визнала. Вказаний варіант виділу земельної ділянки передбачає встановлення сервітуту для проходу, проїзду та обслуговування будівель і споруд [PERSON] та сервітуту для проходу та обслуговування будівель і споруд [PERSON] . Окрім того, він є найбільш подібним до фактичного порядку користування, який склався між сторонами. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість виділення в натурі частини земельної ділянки (зафарбованого в зелений колір) зі встановлення права постійного безоплатного земельного сервітуту площею 5 кв. м. для проходу, проїзду на транспортному засобі та обслуговування будівель і споруд іншому власнику земельної ділянки [PERSON] (зафарбованого в зелений колір з поперечними червоними лініями), що розташована по [ADDRESS] , відповідно Варіанту № 1 Додатку № 4 до Висновку експерта № 15 за результатами «судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи» від 22.04.2021 року В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved