Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» про розірвання трудового договору та стягнення невиплаченої заробітної плати. Позивач просить розірвати безстроковий трудовий договір укладений 19 серпня 2015 року між ним та ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України та зобов`язати відповідача виплатити позивачу усі належні йому при звільнені грошові кошти та видати трудову книжку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 19 серпня 2015 року він був призначений на посаду заступника директора з навчально-виробничої роботи ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою». В порушення вимог ст.115 КЗпП України йому з серпня 2016 року не нараховувалась та не виплачувалась заробітна плата, а також допомога на оздоровлення педагогічним працівникам. 27 вересня 2016 року він написав заяву на звільнення його із займаної посади, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, в зв`язку із невиконання відповідачем вимог законодавства про працю. Однак, станом на даний час відповідач не звільняє його з роботи та не виплачує заробітну плату, внаслідок чого позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову заперечив, вказавши, що відповідач звільнить позивача після складення акту передачі матеріальних цінностей. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] з 19 серпня 2015 року призначений на посаду заступника директора з навчально-виробничої роботи ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» на час відсутності основного працівника, а з 01 вересня 2015 року призначений на вказану посаду постійно, що підтверджується трудовою книжкою серії БТ-І №9586544 (а.с.4, 5). Згідно заяви [PERSON] 27 вересня 2016 року звернувся до директора вказаного навчального закладу із проханням звільнити його із займаної посади на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України з 29 вересня 2016 року (а.с.6). 11 жовтня 2016 року [PERSON], після спливу двотижневого терміну, подав заяву про звільнення його із займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України (а.с.8). Однак, станом на даний час його із займаної посади не звільнено. З відповіді Управління Держпраці у Тернопільській області від 21 жовтня 2016 року № 1911/01-05-4.3/16 вбачається, що ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» дійсно допущено порушення вимог законодавства про працю, зокрема, щодо не нарахування та не виплата допомоги на оздоровлення, не нарахування та не виплати заробітної плати за серпень-вересень 2016 року, не повністю виплачено заробітну плату за час відпустки (а.с.10). Вказаним листом підтверджується звільнення [PERSON] за власним бажанням, внаслідок невиконання роботодавцем вимог законодавства про працю. Згідно ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Тобто, за змістом ст.38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. В разі, якщо вказані працівником причини звільнення - порушення працедавцем трудового законодавства, не підтверджуються, або працедавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору на ч. 1 ст. 38 КЗпП України. При цьому, для визначення правової підстави розірвання трудового договору значення має сам лише факт порушення законодавства про працю, що спонукало працівника до розірвання трудового договору з власної ініціативи, а не поважність чи неповажність причин такого порушення та істотність порушення трудових прав працівника. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.38 КЗпП України власник зобов`язаний звільнити працівника за власним бажанням у строки, які вказав сам працівник, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю або умови колективного чи трудового договору. День звільнення визначається самим працівником, оскільки причина звільнення вважається поважною\~\~\~і\~роботодавець не має права затримувати працівника у будь-який спосіб. Відмовити працівникові у звільненні за власним бажанням роботодавець також не має права. З цих підстав, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивача буде звільнено при підписанні акту прийому-передачі матеріальних цінностей, оскільки у разі виявлення будь-яких порушень з боку [PERSON] відповідач має право на звернення до суду із відповідним позовом і це не є підставою для відмови у звільненні працівника за власним бажанням. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~ст.116\~цього Кодексу. Враховуючи вищенаведене, дослідивши наявні докази, заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач в порушення вимог законодавства про працю не звільняє позивача із займаної посади, на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, даний позов слід задовольнити, розірвавши з 11 жовтня 2016 року безстроковий трудовий договір укладений 19 серпня 2015 року між [PERSON] та ДНЗ «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, та зобов`язати відповідача виплатити усі належні позивачу при звільнені грошові кошти та видати трудову книжку.

Outcome: approved