Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. Позивач з відповідачем проживають однією сімєю з 2013 року. Фактично мають сімейні стосунки, ведуть сумісне господарство. Але, [PERSON], який народився 18 лютого 1993 року, у республіці Узбекистан, Ташкентської області м. Ахангаран, та є особою без громадянства. 16 квітня 2015 року в них народилася дитина - син [PERSON]. У звязку з тим, що батько дитини на час її реєстрації у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області був особою без громадянства, то позивачу довилося вписати в Свідоцтво про народження сина, своє прізвище, але по батьківські вписали ім'я [PERSON]. Згідно Довідки Посольства республіки Узбекистан в Україні, № ВГ-15/01-3484 від (11.04.2015 року та на підставі п. З ст. 19 Закону «Про громадянство республіки Узбекистан» від 02.07.1992 року №632-ХІІ, [PERSON] не є громадянином республіки Узбекистан, та ще не отримав громадянства України. [PERSON] має Картку платника податків за № [NUMBER], як фізична особа, яка постійно мешкає в Україні, яка йому була видана ще 16.03.2009 року. У зв'язку з тим, що у їх дитини не прізвище батька, подружжя стикається з дуже багатьма проблемами. На підставі викладеного просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] є батьком [PERSON], 16.04.2015 року, уродженця [INFO], Україна та внести до Актового запису № 145 від 29.04.2015 року та видати нове свідоцтво про народження на ім'я [PERSON]. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено Комунарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Позивач [PERSON] будучі належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Народження дитини, підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON], 16.04.2015 року, серії І-ЖС №282829, зареєстрованого у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 145. Згідно Довідки Посольства республіки Узбекистан в Україні, № ВГ-15/01-3484 від (11.04.2015 року та на підставі п. З ст. 19 Закону «Про громадянство республіки Узбекистан» від 02.07.1992 року №632-ХІІ, [PERSON] не є громадянином республіки Узбекистан, та ще не отримав громадянства України (а.с. 5). [PERSON] має картку платника податків № [NUMBER], як фізична особа, яка постійно мешкає в Україні, видана 16.03.2009 року (а.с. 7). [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: м. Запоріжжя, вул. Енгельса, 4-а, що підтверджується копією довідки № 2 від 13.07.2015 року виданою квартильним комітетом № 18 м. Запоріжжя. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] проживають однією сімєю з 2013 року. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у\~шлюбі\~між собою, походження\~дитини\~від матері визначається на підставі\~документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Згідно зі\~ст. 128 СК України\~\~позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю,\~опікуном, піклувальником\~дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно зі\~ст. 134 СК України\~на підставі заяви осіб, зазначених у статтях\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання батьківства слід задовольнити. Вимога про щодо внесення змін до актового запису № 145 від 29.04.2015 року про народження дитини, даних про батька та видачі нового свідоцтва задоволенню не підлягає, оскільки пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що відповідно до статей\~213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Отже, саме рішення суду щодо визнання батьківства, постановлене судом є підставою для державної реєстрації такого факту. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial