Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві власності належить житловий будинок №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області. В даному будинку на даний момент зареєстровані попередній власник будинку та її родичі, відповідачі по справі, які фактично не проживають в спірному будинку. Рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідачів з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірного будинку. У звязку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області. У судове засідання позивач, [PERSON], не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.02.2018 року право власності на житловий будинок №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] від 12.01.2018 року за №162. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області. В спірному будинку зареєстровані відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується записами з домової книги. Відповідно до акту керівника мікрорайону «Северний» м. Словянська [PERSON] від 10.01.2018 року, відповідачі фактично не проживають в спірному будинку з 01.08.2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області, тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірному будинку, власником якого є [PERSON], зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], які фактично за цією адресою не проживають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком №20 по вул. Тургенєва м. Словянська Донецької області. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 704,80 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved