Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/10 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Комсомольська, будинок 30. В обґрунтування позову вказує, що 13 січня 2000 року помер батько [PERSON] [PERSON], якому на праві приватної власності належала ? будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Комсомольська, будинок 30. Після смерті [PERSON] спадкоємцями по справі стали: дружина, яка отримала 1/10 вказаного будинку, після чого стала володіти 3/5 часток вказаного житлового будинку; син [PERSON], який отримав 3/20 будинку; син [PERSON], який отримав 3/20 будинку. При цьому 1/10 спадкового майна залишилася неоформленою, свідоцтво про право на спадщину не видано. Після смерті [PERSON] 13 червня 2014 року 3/5 часток будинку успадкував [PERSON] Таким чином, станом на день подачі позову власниками вказаного будинку є: [PERSON], якому належить 3/20 часток будинку, [PERSON] 3/20 та 3/5 часток будинку, 1/10 часток будинку з надвірними будівлями залишаються неоформленими. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, просить справу розглядати без їх участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти визнання права власності на 1/10 будинку, що знаходиться за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Комсомольська, будинок 30. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши зібрані в справі докази в їх сукупності, розглянувши заяви осіб, які беруть участь у справі, вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав передбачений законом і відповідає йому, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження представленими суду доказами, а також приймає визнання позову відповідачем як таке, що не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 328, 344, 1261, 1268, 1278 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved