Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся прокурор Миронівського району Київської області та просив суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні неповнолітньою [PERSON] квартирою № 69 по вулиці Леніна, 135 міста Миронівка Київської області. Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року відкрито провадження за вказаним позовом та призначено попереднє судове засідання. Під час попереднього судового засідання прокурор уточнив позовні вимоги, а саме просив суд зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди у користуванні неповнолітньою [PERSON] квартирою № 69 по вулиці Леніна, 135 міста Миронівка Київської області, шляхом надання в день набрання цим рішенням законної сили одного примірника ключа від вхідних дверей цієї квартири. Відповідач під час попереднього судового засідання визнала позовні вимоги позивача. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 174 цього Кодексу. Згідно з ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню без зясування обставин справи. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня [PERSON] після смерті матері [PERSON] та у звязку із визнанням недієздатним батька [PERSON] отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням Миронівської РДА від 26 травня 2009 року над малолітньою [PERSON] встановлено опіку та призначено опікунів [PERSON] та [PERSON] До встановлення опіки з 07 листопада 2008 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку, жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх у опікунів незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Аналогічну норму містить ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Згідно з ч. 1 ст. 247 Сімейного кодексу України, дитина, над якою встановлено опіку, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону. Неповнолітня [PERSON] фактично позбавлена можливості користуватися вищевказаною квартирою, оскільки ключі від квартири знаходяться у відповідача [PERSON], яка, не зважаючи на неодноразові звернення до неї як опікунів неповнолітньої [PERSON] так і представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області, відмовилась надати доступ неповнолітній [PERSON] до квартири. Таким чином відповідачем порушено право [PERSON] як дитини позбавленої батьківського піклування користуватися квартирою, у якій вона була зареєстрована та проживала до передачі її на опіку опікунам. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем та не суперечить закону. Суд вважає позов визнаним, оскільки у суду не викликає сумніву у тому, що визнання відповідачем позову відповідає дійсним обставинам справи, не порушує будь-чиїх прав та законних інтересів і не зроблено під впливом протиправної поведінки щодо нього інших осіб або з метою приховати інші обставини, необхідні для вирішення справи. Визнання позову відповідачем приймається судом. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ч. 1 ст. 247 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved