Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року в місті Житомир. В обґрунтування позову вказує, що він є сином померлої [INFO] року [PERSON] Позивач, відповідач та третя особа є спадкоємцями першої черги за законом після померлої. Позивач вважає, що відповідач має бути усунутий від права на спадщину, оскільки за життя спадкодавця, яка через тяжку хворобу перебувала у безпорадному стані, відповідач ухилявся від надання спадкодавцю допомоги. Хоч його мати та відповідач перебували у шлюбі з 1982 року, однак фактично з 1998 року відповідач проживав окремо, не спілкувався з померлою та не піклувався про неї. Відповідач не виконував своїх обов'язків по догляду за померлою, не надавав допомоги в період її повної непрацездатності. Померла [PERSON] була особою похилого віку, сильно хворіла, померла у лікарні, про її безпорадний стан відповідачу було відомо. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що його дружина у квітні 2015 року потрапила до лікарні, він купував ліки, готував для неї їжу. Представник відповідача у судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову, позивач не пояснив у чому полягав безпорадний стан померлої. Третя особа у судовому засіданні вказав, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є директором ТОВ «Ласощі», померла [PERSON] працювала на підприємстві бухгалтером з 2006 року, вела бухгалтерію вправно й кожного дня була на роботі, останній звіт здала до УПФУ у квітні-травні 2015 року, жодної сторонньої допомоги не потребувала за своїм фізичним станом, пересувалася самостійно, відповідач завжди був поряд біля померлої, допомагав, купував ліки, продукти харчування, свідок відвідувала померлу у лікарні не менше трьох разів на тиждень, бувала з відповідачем, позивача особисто бачила рази два, померла впала в кому раптово. Померла за період з червня 2011 року по 2015 рік один раз перебувала на лікарняному, коли їй робили операцію. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що є однокласницею померлої [PERSON], все життя товаришували, останнім часом бачила її ледь не щодня, до міста Житомир померлу возив позивач, одного разу возив до Києва, [PERSON] була активною людиною, все робила самостійно, з відповідачем мала гарні відносини, на дачу їздили разом з відповідачем, 16 квітня 2015 року [PERSON] потрапила до лікарні в місті Житомир, відповідач постійно їздив до померлої з пакунками необхідних речей та їжі за її особистими побажаннями. Свідок разом з померлою [PERSON] у 2012 році їздила до Києва, коли померлій робили операцію на серці. Свідок повідомила, що близько за півтора роки до смерті померла з відповідачем проживали окремо. Свідок з 19 квітня 2015 року по 10 травня 2015 року перебувала закордоном. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою відповідача, померла [PERSON] та відповідач купили будинок в селі Харитонівка вдвох у 2012 року, померла була адекватною людино, мала нормальний фізичний стан, працювала на городі, не скаржилася свідку на свій стан, працювала в «Ласощах» бухгалтером, а з відповідачем проживала однією сім'єю. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою відповідача в селі Харитонівка, померла та відповідач купили будинок у цьому селі у 2012 році, зробили ремонт, «садили» город, за кілька днів як померла потрапила до лікарні свідок бачила як вона працювала на грядці. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що є сестрою-хазяйкою в обласній лікарні в місті Житомир, бачила як позивач привозив матір в лікарню, вона не є лікарем, тому про безпорадний стан нічого сказати не може, померла [PERSON] була в кардіології, потім її перевели в хірургію, свідок бачила лише сина, який приходив до померлої, їй було важко купувати ліки, тому їх купували працівники лікарні. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] знає близько десяти років, допомагав їй син, часто приїжджав, померла мала проблеми з ногами та близько трьох-п'яти останніх років потребувала сторонньої допомоги, свідок не знає чи працювала померла, відповідача вона не знає, чи зверталася померла до відповідача за допомогою також не знає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що йому відомо, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, знає, що відповідач проживав у селі Стрижівка. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його сусідом в селі Стрижівка, останні три роки відповідав проживав з жінкою Катериною, однак знав, що він був одружений, проте жінку його не знав, знав лише, що вона хворіла. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що позивач - його колишній зять, а відповідач - сват, останні три роки померла проживала з молодшим сином, з 2000 року відповідач з померлою не проживав, [PERSON] хворіла, позивач возив її до лікарні, купував їй ліки та продукти харчування, свідок вважає, що стан померлої був обумовлений її хворобою, їй потрібна була допомога, при ньому не зверталася до відповідача за допомогою. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач - її зять, а відповідач - колишній сват, [PERSON] до 2000 року проживала з відповідачем, а потім відповідач проживав окремо, знає, що [PERSON] тяжко хворіла, мала проблеми з серцем, лежала в реанімації, потребувала допомоги, до лікарні в Житомир її возив позивач, пересувалася самостійно, у Києві померлій робили шунтування, [PERSON] була пенсіонеркою, що працювала на трьох роботах. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює на паперовій фабриці, знає, що померла [PERSON] проживала з сином [PERSON], працювала бухгалтером, чи зверталася за допомогою до самої смерті до відповідача не знає. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін та учасників судового провадження, показання свідків та прийнявши до уваги заперечення відповідача, суд вважає, що позові вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року померла в місті Житомир, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач є сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу від 21 липня 2016 року після смерті [PERSON] [PERSON] подано заяву про прийняття спадщини 30 вересня 2015 року, а [PERSON] та [PERSON] - 27 жовтня 2015 року. Позивач вказує, що померла [PERSON] перебувала у безпорадному стані, однак у матеріалах справи містяться довідки з місця роботи [PERSON] про те, що вона з 01 липня 2006 року по [INFO] року працювала на посаді бухгалтера в ТОВ «Ласощі». [PERSON] перебувала на лікуванні з основним діагнозом - ІХЗ, атеросклеротичний кардіосклероз, атеросклероз аорти та вінцевих артерій. Однак відомостей про те, що саме на час смерті [PERSON] перебувала у безпорадному стані, також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що померлій була встановлена група інвалідності чи вона потребувала сторонньої допомоги. Суд критично ставиться до показань свідків про час спільного проживання відповідача з померлою [PERSON], оскільки це не стосується предмету доказування, а також до показань свідка [PERSON] як до таких, що містять протиріччя. Суд також критично ставиться до посилань позивача на статтю 1224 Цивільного кодексу України, як на підставу задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Частина 2-4 статті 1224 Цивільного кодексу України, визначає коло осіб, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування; батьки після дитини, щодо якої вони були позбавленні батьківських прав; батьки та повнолітні діти, які ухилялися від обов'язку, щодо утримання спадкодавця. Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким рішенням суду. Відповідно до частини 5 статті 1224 Цивільного кодексу України, за рішенням суду особа може усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами статті 214 Цивільного процесуального кодексу України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Також, підлягає з'ясуванню обставини, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Позивач посилався на те, що відповідач проживав окремо від померлої [PERSON], як на підставу своїх вимог. Однак, як вже вище зазначалось, законодавець не пов'язує сам лише факт спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, як підставу для усунення від права на спадкування того спадкоємця, який спільно із спадкодавцем не проживав. Суд також не може прийняти копії виписок про хвороби померлої [PERSON] як належні докази, оскільки, вони є побічними та лише підтверджують факт наявності у померлої певних хвороб, однак, по-перше, не доводять факт знаходження спадкодавця у безпорадному стані, тобто необхідності постійної сторонньої допомоги третіх осіб, по-друге, необхідності отримання додаткової допомоги спадкодавця саме від відповідача. Докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані. Факт це явище обєктивної соціальної дійсності. Вони існують незалежно від того, чи знають про них особи, що здійснюють судовий розгляд. Фактичні дані, тобто відомості про факт це інформація, за допомогою якої пізнається факт, що має значення для вирішення справи. Позивачем надано копії чеків та квитанцій, які не стосуються предмета доказування (витрати на лікування, транспортні видатки, витрати на поховання). Відповідно до посмертного епікризу від [INFO] року [PERSON] померла [INFO] року о 02 годині 50 хвилин та їй було встановлено основний заключний діагноз - ІХС; атеросклеротичний кардіосклероз; атеросклероз аорти та коронарних артерій; стеноз гирла аорти; фібриляція передсердь, постійна форма; часта шлуночкова екстрасистоляція; пірует-тахікардія. Більше того, вказано, що на фоні терапії [INFO] року о 02 годині 20 хвилин у хворої «наступила кровообігу», негайно розпочато реанімаційні заходи, реанімаційні заходи неефективні, [INFO] року о 02 годині 50 хвилин констатовано біологічну смерть. Відповідно до вимог статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, суд не вбачає достатніх доказів для визнання доведеними обставини викладені в позовній заяві, на які посилається позивач. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed