Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що їй на підставі договору про поділ спільного майна колишнього подружжя від 02.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3806, належить на праві приватної власності належить ? частини квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідно до договору дарування від 02.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3807, їй на праві приватної власності належить ? частини квартири за адресою: [ADDRESS], дану частку квартири було подаровано [PERSON], який являвся власником ? частики вище зазначеної квартири та колишнім чоловіком позивачки. Відповідач в даній квартирі не проживає з травня 2007 року, теперішнє його місце проживання не відоме, жодних оплат за житлово-комунальні послуги не сплачує, відповідач добровільно виїхав з квартири, особистих речей не має. За даних обставин позивачка змушена нести додаткові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Саме ці підстави стали причиною звернення з позовом до суду, з вимогами про визнання [PERSON]таким, що втратив право користування квартирою № 49 по вул. Палубна, буд. 9/4 в м. Одесі. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщені належним чином. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі Договору про поділ спільного майна колишнього подружжя від 02.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3806, належить на праві приватної власності належить ? частини квартири за адресою: [ADDRESS] та відповідачу на підставі вище вказаного договору належить інша ? частина зазначеної квартири. (а.с. 5) 02.07.2015р. [PERSON], на підставі Договору дарування від 02.07.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 3807, передав безоплатно в дарунок [PERSON], ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказана частка квартири, що відчужується, належить дарувальнику [PERSON] на праві власності на підставі договору про поділ спільного майна колишнього подружжя, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 02.07.2015р. зареєстровано у реєстрі за № 3806. (а.с. 7) Відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі договору про поділ спільного майна колишнього подружжя, серії та номеру: 3806, виданого 02.07.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] є [PERSON]. (а.с. 8) Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником ? частини квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування, серії та номеру: 3807, виданого 02.07.2015р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] є [PERSON]. (а.с. 9) Відповідно до довідки про склад сімї та реєстрацію від 06.11.2015р. вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10).\~ Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі немає, не цікавляться квартирою, як житловою площею. Вказане підтверджується актом про не проживання [PERSON], який складений [PERSON] та [PERSON] та засвідчено головою правління ОСББ «Палубне». (а.с. 11) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивачку знає з 2006 року, колишнього чоловіка позивачки ніколи не бачила, його речей в квартирі не має та скандалів також не було. Свідок [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що позивачку знає з 2005 року, в даній квартирі проживає разом із донькою, відповідача не бачила та його речей не має. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає в квартирі, іншої домовленості між позивачем та відповідачем не має, відповідач повинен бути визнаним таким, що втратив право користування квартирою № 49 по вул. Палубна, 9/4 в м. Одесі. Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved