Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», 20.08.2013 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 9 250 грн. в порядку та на умовах визначених договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 27.07.2016 року за договором від 20.08.2013 року укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», рахується заборгованість в сумі 24 861, 43 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON]та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», 20.08.2013 року було укладено договір про комплексне банківське обслуговування шляхом акцептування [PERSON] пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування. Згідно умов вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 9 250 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах визначених кредитним договором. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії складає 30 % річних на торгові операції та на операції зняття коштів. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за договором від 20.08.2013 року, згідно з якими заборгованість становить станом на 27.07.2016 року 24 861, 43 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту складає: 13 036, 68 грн.; просрочка по тілу складає: 9 707, 94 грн.; відсотки за кредитом складають: 53 ,94 грн.; неустойка складає: 2 062, 87 грн. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved