Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 19 вересня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач), про стягнення аліментів у частці від доходу, в розмірі ? частини доходів відповідача. В обґрунтування свої позовних вимог позивачка зазначила, що 28.09.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Сторони проживають окремо, матеріальної допомоги відповідач не надає. Позивачка працює. Відповідач є приватним підприємцем, інших утриманців не має. Позивачка звернулась до суду із заявою про зменшення позовних вимог, просить суд на підставі ст.ст.180,181 СК України, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходів відповідача. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 28 вересня 2010 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №49, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2014 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про його народження. Відповідно до довідки Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області за № 2678 від 18.09.2014 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та з нею проживає син [PERSON], 2012 року народження. Під час судового розгляду відповідач надавав пояснення суду, відповідно до яких, він згодний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини в розмірі 1/5 частини, просив врахувати те, що він є інвалідом третьої групи, інвалідом війни, перебуває на обліку у лікаря - невропатолога, отримує пенсію в сумі 2235,25 гривень, займається підприємницькою діяльністю, щомісячний дохід складає 2500-2600 гривень, чого не вистачає йому на лікування, що підтверджено наданими відповідачем документами. Позивач надала довідку з місця роботи, з якої вбачається, що вона отримує заробітну плату в сумі 1860,57 гривень. Суд, з'ясувавши позиції сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів на утримання дитини відповідачем не заперечується. В даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК України) і (або) в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Згідно із ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню. Оскільки задоволено позов [PERSON], яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп., згідно із положеннями Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved