overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 12.07.1996 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає те, що відповідач тривалий час зловживає спиртними напоями, створює несприятливі умови для проживання. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки. Також позивач зазначила, що вони з відповідачем протягом останніх шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Неповнолітня дочка [PERSON] після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Суд, дослідивши матеріали справи, а також враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.07.1996 року у Павлівській сільській раді Іваничівського району Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.10). За час спільного проживання у них народилося двоє дочок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем по справі. Сімейне життя у сторін не склалося і тому тривалий час з вини чоловіка вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. При цьому, суд враховує, що наданий судом строк для примирення не дав ніяких позитивних наслідків, сім'я фактично розпалася. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з позивачем. Також, слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 12.10.2009 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейні цінності. Також позивач зазначила, що вони з відповідачем протягом останніх шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Малолітній син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, ознайомившись з клопотанням позивача, приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наданих суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження 1-ЕГ № 051364 (а.с.4). За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем по справі. Сімейне життя у сторін не склалося і тому тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, малолітнього сина [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 19.12.2011 р. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON]. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає те, що в них різні характери. На цьому грунті між ними постійно точились суперечки, незгоди. Відповідач матеріально не забезпечує. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному об'ємі, згідний на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.12.2011р. у Соснинській сільській раді Іваничівського району Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.5). За час спільного проживання в шлюбі у них народилась донька [PERSON] (а.с.8). Сімейне життя у сторін не склалося, причиною цього позивач вважає те, що в них різні характери. На цьому грунті між ними постійно точились суперечки, непорозуміння, що негативно позначилось на їх сімейних стосунках, які весь час були напруженими. Вважає, що шляхів нормалізації подружніх відносин та збереження сім'ї в майбутньому бути не може. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, доньку [PERSON] залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 22.10.1997 року. За час спільного проживання у них народилося двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає вживання відповідачем спиртних напоїв, постійні сварки. На даний час вони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Малолітні діти залишаться проживати з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 1997 року у відділі державної РАЦС Іваничівського РУЮ Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.9). За час спільного проживання в шлюбі у них народилося двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7,8). Сімейне життя у сторін не склалося і тому протягом останніх чотирьох років вони проживають окремо, спільно господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач, так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання . Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. понесених позивачем

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 24 травня 1980 року. Від шлюбу у них є двоє дітей, які вже досягли повноліття. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього є різні погляди на життя, відповідач зловживає спиртним, вчиняє насильство по відношенню до дружини. Вважає, що їх подальше спільне життя неможливе, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від добровільного оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦСУ відповідач ухиляється, що стало підставою для звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 травня 1980 року в Підберезівській сільській раді Горохівського району Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.6). Діти у подружжя досягли повноліття. Сімейне життя у сторін не склалося, причиною цього є різні погляди на життя, відповідач зловживає спиртним та вчиняє насильство по відношенню до дружини. Їх подальше спільне життя неможливе, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. Спільної думки та бажання зберегти сім'ю сторони не знайшли. Відповідач ухиляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦСУ. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 25.09.2012 р. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO].н. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає несумісність їх характерів. На даний час проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Малолітня дітина залишиться проживати з матір'ю. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2012р. у виконавчому комітеті Павлівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.5). За час спільного проживання в шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO].н. (а.с. 6). Сімейне життя у сторін не склалося. Позивач просить розірвати шлюб, малолітню дитину залишити проживати з нею. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує, що наданий судом строк для примирення не дав ніяких позитивних наслідків, сім'я фактично розпалася. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, малолітню дитину залишити проживати з відповідачем. Крім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. понесених позивачем

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 28.11.1999 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає те, що кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між сторонами постійно виникають сварки. Також позивач зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями, маючи дружину та дітей, проживає з іншою жінкою. Вони з січня 2015 року проживають окремо. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть з позивачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обємі. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.11.1999 року у Іваничівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, про що було видано свідоцтво про одруження І-ЕГ № 028021. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] Сімейне життя у сторін не склалося і тому з січня 2015 року з вини чоловіка сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, малолітніх дітей слід залишити проживати з позивачем. Також, слід стягнути з відповідача на кристь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 29 травня 1993 року. Від даного шлюбі в них є дочка [PERSON], [INFO], яка вже досягла повноліття. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього є різні погляди на життя. На даний час проживають окремо, мають свої сім'ї, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному об'ємі, згідний на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 травня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, про що було видано свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с.4). Від даного шлюбу є дитина, яка вже досягла повноліття (а.с. 6). Сімейне життя у сторін не склалося, причиною цього є різні погляди на життя. Їх подальше спільне життя неможливе, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. Спільної думки та бажання зберегти сім'ю сторони не знайшли. Відповідач ухиляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦСУ. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 30.06.2006 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає те, що у них з відповідачем різні погляди на сімейні цінності. Також позивач зазначила, що вони з відповідачем протягом останніх шести місяців проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу проживатиме з позивачем. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає , що на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.06.2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області, про що було видано свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.3). За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем по справі. Сімейне життя у сторін не склалося і тому тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід залишити проживати з позивачем.

Outcome: approved