Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду Одеської області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, у якому просив суд встановити факт належності на праві приватної власності [PERSON] цілого житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,0473 га. за адресою [ADDRESS]. Визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0,0473 га., за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 07 липня 2014 року. Визнати за ним право приватної власності на цілий житловий будинок, який розташований на земельній ділянці площею 0,0473 Га, за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07 липня 2014 року між ним та [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу цілого житлового будинку з відповідними господарчими будівлями та спорудами та земельної ділянки, на якій розташований зазначений житловий будинок, площею 0,0473 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] та належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2004 року, посвідченого Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрованого в реєстрі №431. Позивач стверджує, що за умовами вищевказаного договору він повністю сплатив [PERSON] вартість 50 000,00 гривень, придбаних за договором купівлі-продажу, цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, на якій розташований цей будинок. На виконання умов договору [PERSON]. передала позивачу правовстановлюючі й технічні документи та ключі від вхідних дверей житлового будинку. З вказаного часу [PERSON] фактично володіє та користується вищезазначеним нерухомим майном. Як вказує позивач, після укладання договору купівлі-продажу, [PERSON] безпідставно й неодноразово ухилялась від нотаріального посвідчення договорів. Та в кінці листопада 2014 року, [PERSON] померла в зв'язку з чим стало неможливим здійснити нотаріальне посвідчення та переоформлення права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку, тому позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом. [PERSON] за ствердженнями позивача запевнила його, що вона зобов'язується завершити оформлення документів на вищезазначену земельну ділянку, отримати свідоцтво про право власності на нею та оформити угоду по відчуженню йому вказаного житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] у приватного нотаріуса. Однак, взяті на себе зобов'язання вона не виконала, свідоцтва про право власності на земельну ділянку не отримала, так як [INFO] вона померла. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду клопотання, відповідно до ст. 27 та ч.2 ст. 158 ЦПК України, про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Кожен з них надав до суду заяву про розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували, позов визнали. Згідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки у судове засідання відповідача, належним чином сповіщеного та який не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі наявних в справі доказів (ч. 4 ст. 169 ЦПК України), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2004 року, посвідченого Кодимською державною нотаріальною конторою Одеської області та зареєстрованого в реєстрі №431 за життя належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями у [ADDRESS]. Згідно матеріалів справи, сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і між сторонами відбулося його повне його виконання, тобто [PERSON] повністю сплатив вартість нерухомості у сумі 50 000 гривень, а [PERSON] за життя, передала позивачу всі правовстановлюючі документи на житловий будинок та написала розписку про отримання грошей за неї. Але [INFO] [PERSON] померла в зв'язку з чим стало неможливим здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являються дітьми померлої [PERSON] та відповідно ст.1261 ЦК України являються її спадкоємцями першої черги за законом, та правонаступниками. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст.220 ЦК України, - якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Частина 2 ст. 220 ЦК України надає суду право визнати дійсним нотаріально не посвідчений договір, якщо сторони домовилися про усі його істотні умови, підтверджені письмовими доказами і відбулося повне, або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення такого договору (недобросовісна сторона). Таке рішення може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Згідно ч.3 та ч.4 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту реєстрації. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Так сторонами було досягнуто всіх істотних умов за договором купівлі-продажу, зокрема, щодо вартості, якості, кадастрового номеру земельної ділянки, тощо вказаного житлового будинку та земельної ділянки, а тому, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача.

Outcome: approved