Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго», в якому просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з жовтня 2010 року по жовтень 2019 року включно в сумі 33958,48 грн., що виникла за споживачами за адресою: [ADDRESS] , а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що відповідачі є співвласниками вказаного житлового приміщення та споживачами послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідачі неналежним чином не виконують свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за споживачами утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надали. В межах строків, передбачених п. 3 розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії), п. 2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідачі відзив не надали. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 15.09.2020 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Костянтинівкатепломережа» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] у ВО «Костянтинівкатепломережа». За вказаною адресою відповідачі мають зареєстроване місце проживання, що підтверджується інформаційними довідками відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 13.12.2019 року та 05.05.2020 року. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №207675612 від 28.04.2020 року вказане житлове приміщення належить відповідачам на праві спільної часткової власності, а саме: відповідач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , є власником 3/8 частки вказаного житлового приміщення на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВРЕ/649273 від 25.02.2011 р., виданого Костянтинівською ДНК за р/№ 3-196, свідоцтва про вправо власності б/н від 21.06.1996 р., виданого представництвом Фонду держмайна України в м. Костянтинівка; відповідач [PERSON] , [INFO] , є власником 1/4 частки вказаного майна; відповідач [PERSON] , [INFO] , є власником 3/8 частки вказаного житлового приміщення на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВРЕ/649272 від 25.02.2011 р., виданого Костянтинівською ДНК за р/№ 3-193, свідоцтва про вправо власності б/н від 21.06.1996 р., виданого представництвом Фонду держмайна України в м. Костянтинівка. В період з жовтня 2010 року по жовтень 2019 року позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системі централізованого опалення 06 жовтня 2010 рік, актами від 15 жовтня 2011 року, 15 жовтня 2012 року, від 05 жовтня 2013 року, 23 жовтня 2014 року, від 13 жовтня 2015 року, від 15 жовтня 2016 року, від 17 жовтня 2017 року, від 25 жовтня 2018 року. Частиною 1 статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідачі не здійснювали в повному обсязі оплату послуг з теплопостачання за вказаною адресою, в зв`язку з чим позивачем нарахована заборгованість за період з жовтня 2010 року по жовтень 2019 року в розмірі 33958,48 грн. Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачами не спростовано отримання ними послуг з теплопостачання, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що судом встановлено, що відповідачам належить спірне житлове приміщення на праві спільної часткової власності, суд дійшов висновку про можливість задовольнити позовні вимоги відповідно до частки кожного відповідача у праві спільної часткової власності. А отже, на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2010 року по жовтень 2019 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 12734,43 грн з кожного та з відповідача [PERSON] у розмірі 8489,62 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 720,38 грн з кожного та з відповідача [PERSON] у розмірі 480,25 грн.

Outcome: approved