Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

До Рубіжанського міського суду Луганської області звернулася позивач з вищезазначеним позовом до відповідача ,обґрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі договору міни від 30 квітня 1996 року право власності по 1/3 частці на квартиру [ADDRESS] виникло у її батька [PERSON] ,її матері [PERSON] та у неї ,що підтверджується договором міни.Після смерті її батька [PERSON],[INFO] ,спадщина на 1/3 частку квартири була прийнята її матір»ю [PERSON] та нею ,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом .28 липня 2006 року її мати [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і взяла прізвище [PERSON]. 07 травня 2011 року її мати склала заповіт,за яким заповіла їй належне майно,в тому числі належну їй частку у вищезазначеній квартирі. [INFO] померла її мати [PERSON],після смерті якої вона прийняла спадщину за заповітом ,оформила право власності на спадщину в розмірі 3/8 частки квартири [ADDRESS].Таким чином ,їй на цей час належить 7/8 часток зазначеної квартири. Відповідач набув право на обов»язкову частку в розмірі 1/8 частки як чоловік її матері ,який має статус інваліда і який своєчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини.Але прийнявши спадщину ,він ,всупереч вимогам ст..ст.1297,1299 ЦК України ,не одержує свідоцтво на 1/8 частку ,та не реєструє право власності. Оскільки відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття ,то зазначена квартира належить їй та відповідачеві у відповідних частках.Квартира є неподільною і виділити 1/8 частку неможливо. Відповідач має інше житло-квартиру [ADDRESS],де він зареєстрований.Спірна квартира має вартість 68000 грн.Вартість 1/8 частки складає-7500 грн. Вважає,що право відповідача на 1/8 частку квартири може бути припинено на підставі ст..365 ЦК України. Просить припинити право відповідача на 1/8 частку квартири [ADDRESS] за оплату нею вартості 1/8 частки в сумі 7500 грн.Визнати за нею право власності на зазначену частку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги,надав аналогічні пояснення по суті позову. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач є інвалідом 3 групи. Іншого житла ,крім спірної квартири він немає оскільки в квартирі [ADDRESS],де він зареєстрований проживати неможливо .Отже в задоволенні позову необхідно відмовити. Заслухавши сторони ,дослідивши докази та матеріали справи в їх сукупності ,суд прийшов до наступного. Судом встановлено,що позивач є власницею 7/8 часток квартири [ADDRESS] (договір міни -а.с.6,7 ,свідоцтво про право на спадщину - а.с.8,свідоцтво про право на спадщину за заповітом -а.с. 10 ) Відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON].(свідоцтво про смерть -а.с.121 ,заява- 120 ),але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки у нього відсутні документи,які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно(а.с.118). Відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS](а.с16 ),1/5 частка якої належить йому на праві власності(а.с.50 ). Відповідно до акту ,наданого представником відповідача від 16.10.2013 року ,виданого депутатом Бараниківської сільської ради Кремінського району Луганської області (а.с 47 )двокімнатна квартира [ADDRESS] не газифікована ,опалення немає,стеля тече. [PERSON] зареєстрований в даній квартирі,але не проживає в ній більш десяти років. Відповідач [PERSON] є інвалідом 3 групи загального захворювання(а.с 51 ). Відповідно до відповідей на запит адвоката (а.с.107 ,а.с. 117),наданих представником позивача будинок [ADDRESS] підключений до мереж газопостачання .Квартира № 28 до мереж газопостачання не приєднана оскільки власники квартири не оформлювали відповідних документів для газифікації.Із житлового фонду зазначений будинок не виключався.[PERSON].зі скаргами щодо стану квартири [ADDRESS] до Бараниківської сільської ради Кремінського району Луганської області не звертався. Згідно оцінки (а.с.82 ) ,яка сторонами не оспорюється вартість двохкімнатної квартири [ADDRESS] складає 53118,62 грн.Вартість 1/8 частки цієї квартири-7588,38 грн. У відповідності до вимог ч.2 ст.365 ЦК України позивач перерахувала на депозитний рахунок Управління ДСА України в Луганській області 7590 грн., що підтверджується квитанціями (а.с. 105 ). Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1,2 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частиною другою цієї статті передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно з постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, ухваленою у відповідності з правилами п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України та яка є обов'язковою для всіх судів України, для припинення права особи на частку у спільному майні потрібно встановити будь - яку з обставин, передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Частиною другою цієї статті передбачено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Суд вважає,що в даному випадку наявні всі підстави ,передбачені ст..365 ЦК України,а саме : частка відповідача в квартирі [ADDRESS] є незначною,квартира є неподільною, спільне користування квартирою неможливо оскільки сторони є сторонніми особами . Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на те,що відповідач не має іншого житла оскільки це спростовується матеріалами справи відповідно до яких відповідач має у власност1/5 частку квартири [ADDRESS] . Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача на те,що квартира знаходиться в непридатному для проживання стані оскільки суд не вважає акт,наданий депутатом Бараниківської сільської ради Кремінського району Луганської області належним та допустимим доказом з тих підстав, що Законом «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.2 ст.19 Конституцією України не встановлено повноваження депутатів сільрад на видачу таких актів. Крім того, Положенням про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання ,затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 26 квітня 1984 р. N 189 встановлена процедура у відповідність з якою житлові приміщення визнаються непридатними для проживання,а саме :обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби. Якщо експлуатація будинків відомчого або громадського житлового фонду здійснюється безпосередньо відповідним підприємством, установою, організацією, то обстеження цих будинків за клопотанням такого підприємства, установи, організації здійснюється житлово-експлуатаційною організацією, визначеною виконавчим комітетом місцевої Ради народних депутатів.На підставі матеріалів обстеження стану жилих будинків житлово-експлуатаційна організація визначає будинки, що відповідають санітарним і технічним вимогам, і складає про це відповідний акт, який затверджується керівником вказаної організації. Такого акту позивачем суду надано не було. Оскільки ,квартира відповідача не визнана такою,що непридатна для проживання ,суд вважає,що на відповідачеві -як на власникові відповідно до ст..322 ЦК України лежить обов»язок утримувати майно ,що йому належить,якщо інше не передбачено договором або законом і тому стан квартири ,яка є власністю відповідача залежить від нього самого.І тому посилання представника позивача на те,що в квартирі відповідача обвисли шпалери та тече стеля не дають підстав вважати,що квартира не придатна для проживання. Крім того ,відповідач ,як виходить із відповідей,наданих представником позивача ,із скаргами на стан квартири та для оформлення документів на її підключення до мереж газопостачання у відповідні інстанції не звертався. Отже доказів того,що квартира [ADDRESS] знаходиться в аварійному стані і є непридатною для проживання відповідачем не надано. Також викликають сумнів посилання представника відповідача на те,що відповідач не мешкає у своїй квартирі в селі Бараниківка , оскільки реєстрація за місцем проживання свідчить,що він користується цим житлом ,одержує пенсію за місцем реєстрації,знаходиться на обліку як інвалід у лікарні Кремінського району Луганської області. Пояснення представника позивача про те,що відповідач є інвалідом 3 групи,суд також не бере до уваги оскільки наявність інвалідності не визначена законом як підстава для відмови у позові про припинення права власності на частку майна. Таким чином, враховуючи те, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною, спірна квартира є неподільною , спільне володіння і користування майном є неможливим оскільки сторони є сторонніми особами ,а припинення права власності відповідача на належну йому частину квартири не завдасть істотної шкоди інтересам останнього, та зважаючи, що позивачка попередньо внесла на депозитний рахунок суду грошову суму у розмірі вартості частки відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved