Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 19.01.2010 року звернувся позивач ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначив, що 27.04.2007 між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» був укладений кредитний договір, за умовами якого, [PERSON] був наданий кредит у розмірі 21485 доларів США, строком до 27.04.2010 року, які [PERSON] зобовязався повертати щомісячними платежами, зі сплатою 13% річних. В якості забезпечення виконання зобовязання між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки, за умовами якого, [PERSON] зобовязався відповідати перед позивачем у випадку неналежного виконання зобовязання [PERSON] перед позивачем. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги поданої позовної заяви підтримав. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності суду не надали. Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює про розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. З кредитного договору № 1470-н від 27.04.2007 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» вбачається, що позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 21485 доларів США, а [PERSON] зобовязався погашати кредит щомісячно в сумі 597 доларів США, що складає 3015 гривень. Як вбачається з квитанції від 28.04.2007 року відповідачу було виплачено 108499 грн. 25 коп., що свідчить про належне виконання зобовязання з боку позивача. Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобовязання, між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1 до кредитного договору № 1470-н від 27.04.2007 року, за умовами п.1.1. якого [PERSON] зобовязався перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання [PERSON] зобовязання за кредитним договором № 1470-н від 27.04.2007 року. З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1470-н від 27.04.2009 року вбачається, що загальна сума заборгованості дорівнює 21733,44 доларів США, що складає 173432 грн. 85 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині дострокового повернення кредитних коштів є правомірними. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, при цьому відповідно до ст. 543 ЦК України кредитору належить право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1700 гривень, та витрати з ІТЗ у розмірі 120 гривень, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обовязковості виконання зобовязання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання, суд задовольняє позов, стягує з відповідачів солідарно суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 173432 грн. 85 коп., а також судові витрати у розмірі 1820 грн. пропорційно до задоволених вимог з кожного з відповідачів.

Outcome: approved