Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який з урахуванням уточнень позивачі мотивують тим, що рішенням Гостомельської селищної ради від 28.11.02 №110-10-XXIV було надано у власність співвласникам житлового будинку за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,2210 га, з них - 0,0750 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га. Для ведення селянського господарства гр. [PERSON] - 0,0750 га для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га для ведення селянського господарства гр. [PERSON]; Затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] про порядок користування земельною ділянкою. 25.09.2003 р. Гостомельською селищною радою було прийнято рішення №339-21-XXIV, згідно п. 1.1, 1.2, 4, 5 якого земельну ділянку площею 0,1323 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0573 га для ведення особистого селянського господарства) розміщена за адресою: [ADDRESS], передано в приватну власність [PERSON]; земельну ділянку площею 0,1282 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,0355 га для ведення особистого селянського господарства) розміщена за адресою: [ADDRESS], передано в приватну власність [PERSON]; Ірпінське регіональне земельно-кадастрове бюро зобов'язано виготовити державні акти на земельні ділянки по [ADDRESS] відповідно до даного рішення; [PERSON], [PERSON] Державні акти на право приватної власності отримати у встановленому законодавством порядку. Пізніше відповідачі [PERSON] та [PERSON] приватизувати зазначені земельні ділянки у встановленому законом порядку. Однак, постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05.01.2006р. у справі №2-а-75/2005р. визнано нечинним п.1,п.п. 1.1. 1.2, 4, 5 рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 25.09.03 № 339-21-XXIV, про яке [PERSON] і [PERSON] дізнались в грудні 2011 р., коли звернулись до Ірпінської нотаріальної контори Київської області для отримання свідоцтв на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що залишилась після смерті їх батька та чоловіка [PERSON]. Тобто дізнались, про порушення своїх прав, про неможливість прийняти спадщину, тому вважають, що строк звернення до суду починається з 29.12.2011 р. і є непорушним. Крім того, зазначають, що коли відповідачі в 2011 році загородили прохід та проїзд до будинку [ADDRESS], [PERSON] звернулась із заявою до Гостомельської селищної ради на протиправні дії відповідачів і 29.12.2011 р. з відповіді Гостомельської селищної ради № 4500 дізнались, що сусіди [PERSON] та [PERSON] мають державні акти на право приватної власності на землю, які на сьогоднішній день дійсні. Вказують, що внаслідок визнання нечинними положень рішення Гостомельської селищної ради від 25.09.2003р., склалася ситуація, за якої в користуванні відповідачів повинні знаходитися земельні ділянки тієї площі, що визначена в рішенні селищної ради від 28.11.02 №110-10-XXIV. На підставі наведеного просять поновити процесуальні строки, позовної давності, щодо подачі позовної заяви про визнання державних актів недійсними та припинення права власності; Визнати недійсними державний акт від 19.11.03 серія РЗ № 282321 про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1323 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0573 га для ведення особистого селянського господарства), що розміщена за адресою: [ADDRESS]; Визнати недійсними державний акт від 19.11.03 серія РЗ № 282315 про право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1282 га (0,0750 га -для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га для ведення особистого селянського господарства), що розміщена за адресою: [ADDRESS]; Припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1323 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0573 га для ведення особистого селянського господарства), що розміщена за адресою: [ADDRESS]; Припинити право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1282 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га для ведення особистого селянського господарства), що розміщена за адресою: [ADDRESS]. Позивачі та їх представники в судовому засіданні свій позов підтримали, підтвердили обставини наведені в позовній заяві, просили задовольнити уточнені позовні вимоги. Відповідач [PERSON], її представник, представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову, оскільки позовні вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Крім того, наполягали на застосуванні наслідків пропуску строку позовної давності, враховуючи, що позивачам про наявність державних актів на право власності на земельну ділянку, які оспорюються позивачами, було відомо ще в 2006 р. під час розгляду справи № 2-а-75/2005 р. Просили відмовити у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Гостомельскої селищної ради Київської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява Гостомельскої селищної ради з проханням слухати справу за відсутності представника. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши справу № 2-27/06, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради від 28.11.02 №110-10-XXIV (т. 1 а.с. 11) було надано у власність співвласникам житлового будинку за адресою: [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,2210 га, з них - 0,0750 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га. Для ведення селянського господарства гр. [PERSON] - 0,0750 га для будівництва, та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0355 га для ведення селянського господарства гр. [PERSON]; Затверджено мирову угоду, укладену між [PERSON] та [PERSON] про порядок користування земельною ділянкою. Рішенням Гостомельської селищної ради від 25.09.03 №339-21-XXIV (т. 1 а.с. 10), а саме: пп. 1, 1.1, 1.2, 4, 5 вирішено затвердити розміри земельних ділянок: площею 0,1323 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,0573 га для ведення особистого селянського господарства) за адресою: [ADDRESS], в приватній власності [PERSON]; площею 0,1282 га (0,0750 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,0355 га для ведення особистого селянського господарства) за адресою: [ADDRESS], в приватній власності [PERSON]; по [ADDRESS] площа земельної ділянки становитиме 0,1060 га в приватній власності [PERSON] для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; Ірпінське регіональне земельно-кадастрове бюро зобов'язано виготовити державні акти на земельні ділянки по [ADDRESS] відповідно до даного рішення; [PERSON], [PERSON] Державні акти на право приватної власності отримати у встановленому законодавством порядку. На підставі даного рішення відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали державні акти на право власності на землю від 19.11.03 серія РЗ № 282321 та від 30.10.03 серія РЗ № 282315 відповідно (т. 1 а.с. 116, 160). Судом також встановлено, що постановою Ірпінського міського суду Київської області від 05.01.2006р. у справі №2-а-75/2005р. (т. 1 а.с. 13-15) визнано нечинним п.1, п.п. 1.1. 1.2, 4, 5 рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 25.09.03 № 339-21-XXIV, на підставі якого відповідачі отримали державні акти на право власності на землю. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведене, те, що відповідачам оспорювані державні акти на право власності на землю було видано на підставі рішення Гостомельскої селищної ради, яке порушує права позивачів, в зв'язку з чим постановою Ірпінського міського суду від 05.01.2006р. у справі №2-а-75/2005р. (т. 1 а.с. 13-15) визнано нечинним, існують підстави для визнання недійсними таких державних актів. Однак, суд, ухвалюючи рішення, враховує, що відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України). Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] достеменно знали про існування оспорюваних державних актів відповідачів на право власності на землю ще в 2006 році під час розгляду оглянутої в судовому засіданні справи № 2-27/06 за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON], Гостомельської селищної ради Київської області, [PERSON], кадастрового бюро, [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та проїздом загального користування, визначення порядку користування земельною ділянкою, та за зустрічною позовною заявою [PERSON], 3-х осіб [PERSON], відділу земельних ресурсів Ірпінської міської ради Київської області, відділу містобудування та архітектури виконкому Ірпінської міської ради Київської області до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Гостомельської селищної ради Київської області про зобов'язання відповідачів не чинити перешкод при виконанні рішення виконкому Гостомельської селищної ради Київської області №5 від 14.05.1985. Про дані обставини свідчать рішення по даній справі Ірпінського міського суду від 29.06.2006 р. (т. 2 а.с. 249-253), ухвала Апеляційного суду Київської області від 20.11.2006 р. (т. 1 а.с. 161-167), документи із даної справи, а саме: клопотання і заява [PERSON] від 13.04.2006 р. і від 05.10.2006 р. (т. 2 а.с. 244, 256) довідка Ірпінського міського відділу Київської регіональної філії ДП Центру ДЗК від 12.05.2006 р. (т. 2 а.с. 255), лист Виконкому Гостомельскої селищної ради від 25.02.2007 р. (т. 2 а.с. 257), а також постанова Ірпінського міського суду від 05.01.2006 р. (т. 1 а.с. 13-15). Отже, всі учасники розгляду справи знали про існування державних актів відповідачів про право власності на землю, які є предметом спору, але до суду з позовом про визнання недійсним таких актів не звертались. Суду не надано доказів того, що існують поважні причини пропуску строку звернення до суду з таким позовом. Посилання на те, що позивачі вважали, що державні акти на право власності на землю автоматично скасовані після визнання судом нечинним рішення, на підставі якого вони були видані, не заслуговують на увагу, оскільки незнання закону не є поважною причиною пропуску строку позовної давності. Є безпідставним посилання позивачів на те, що позивач [PERSON] дізналась про оспорювані державні акти лише в грудні 2011 р., тому що таке твердження спростовується зазначеними вище доказами по справі. Суд також не приймає до уваги посилання позивачів [PERSON] і [PERSON] на те, що вони не пропустили строк позовної давності, бо дізнались про це лише під час оформлення своїх спадкових прав в 2011 р. При цьому, суд враховує, що згідно з ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Оскільки відповідно до копії спадкової справи № 134 (т. 1 а.с. 126-152) [PERSON] і [PERSON] є спадкоємцями [PERSON], який помер [INFO] р. (тобто правонаступниками всіх його прав і обов'язків), і якому було відомо про оспорювані державні акти ще в 2006 р., суд на підставі ст. 262 ЦК України вважає, що порядок обчислення позовної давності не змінився для позивачів [PERSON] і [PERSON] Отже, всіма позивачами пропущено строк позовної давності з вимогами про визнання недійсними державних актів відповідачів про право власності на землю, відсутні підстави для їх поновлення, тому, враховуючи заяви відповідачів, суд відмовляє у задоволенні таких вимог. В частині вимог про припинення права власності [PERSON] і [PERSON] на спірні земельні ділянки суд відмовляє, оскільки такі вимоги є похідними від вимог про визнання недійсними державних актів відповідачів на право власності на землю, а в задоволенні цих вимог судом відмовлено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed