Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтований тим, що 7 листопада 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення у цивільній справі №334/9720/15-ц, яким [PERSON] було поновлено на посаді головного спеціаліста відділу матеріально-технічного постачання ВП «Дніпроенергосервіс» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» з 1 жовтня 2015 року по 7 листопада 2018 року. У рішенні суду було зазначено про необхідність його негайного виконання. Однак, відповідач не видав наказ про поновлення позивача на роботі. 16 квітня 2018 року відповідач наказом №13-к від 16.04.2018 року скасував наказ від 30 вересня 2015 року за №267-к про звільнення [PERSON] та поновив останнього на посаді головного фахівця відділу із закупівель відокремленого підрозділу «ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО». Позивачу було сплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1.10.2015 року по 7.11.2018 року у розмірі 486930,36 грн. Невиконання відповідачем рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7.11.2018 року щодо негайного поновлення позивача на роботі призвело до продовження вимушеного прогулу до 16.04.2019 року. Тривалість вказаного періоду складає 109 робочих днів. Загальна сума втраченого заробітку становить 626,68 грн. Х 109 = 68308,12 грн. Позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому середній заробіток у розмірі 68308,12 грн. за час вимушеного прогулу. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги. Навів пояснення аналогічні викладеним у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо можливості задоволення позовних вимог. Зазначила, що позивач звернувся за поновленням до відповідача лише 17 квітня 2019 року, при цьому документи необхідні для поновлення на роботі позивач не подав, в зв`язку із чим затримка з поновленням на роботі виникла не з вини відповідача і тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 7.11.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №334/9720/15-ц [PERSON] поновлено на посаді головного спеціаліста відділу матеріально-технічного постачання ВП «Дніпроенергосервіс» ПАТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» з 1 жовтня 2015 року, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 жовтня 2015 року по 7 листопада 2018 року в розмірі 362882,31 грн. Постановою Запорізького апеляційного суду від 4.04.2019 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7.11.2018 року змінено, стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 жовтня 2015 року по 7 листопада 2018 року в розмірі 486930,36 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Відповідно до наказу №13-к від 17.04.2019 року АТ «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 7.11.2018 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 4.04.2019 року [PERSON] поновлено на посаді головного спеціаліста відділу матеріально-технічного постачання. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню (стаття 235 КЗпП України). Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєвоважливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника. За змістом норм статті 236 КЗпП України затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. Суд вважає, що у відповідача були відсутні поважні підстави для видання наказу про поновлення позивача на роботі, в зв`язку із чим приходить до висновку, що саме з вини відповідача відбулася затримка виконання рішення суду про поновлення позивача на посаді, що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з останнього на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Частиною третьою статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Розмір середньоденного заробітку позивача встановлений постановою Запорізького апеляційного суду від 4 квітня 2019 року та складає 626, 68 грн. Період невиконання рішення суду про поновлення позивача на роботі становить із 7 листопада 2018 по 16 квітня 2019 року, тобто із затримкою у 111 робочих днів. Враховуючи наведене, загальний розмір компенсації за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі становить 111 робочих днів Х 626,68 грн. = 69651, 48 грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved