Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою посилаючись на наступне: 24.11.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 156. Дошлюбне прізвище відповідачки «Шевченко». В період шлюбу у них народився син - Євгеній, [INFO] У січні місяці 2017 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, що привело до втрати любові та взаємоповаги один до одного,що й стало підставою зверхня до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Проти встановлення строку для примирення заперечує. Пояснивши, що спільне проживання вони припинили з 24.01.2017 року. після цього помиритись не намагались і такого наміру не мають. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та позивачем, підтвердивши пояснення позивача та просить не надавати строку для примирення. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 24.11.2007 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 156 що підтверджується свідоцтвом про шлюб В період шлюбу у сторін народився син Євгеній, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили любов та взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.01.2017 року сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства, та спільне проживання, що підтверджено обома сторонами. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін. Шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Відповідач просить залишити їй прізвище, обране при укладенні шлюбу, тому суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище [PERSON] і після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає за можливе витрати по сплаті судового збору та витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану покласти на позивача, виходячи з його прохання та враховуючи те, що з відповідачкою залишається проживати малолітня дитина, . На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved