Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 22.04.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу В обгрунтування позову позивач зазначила, що 24.09.2015 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 78. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони з лютого 2017 спільно не проживають, тому [PERSON] бажає офіційно розірвати шлюбні відносини з [PERSON] . Ухвалою суду від 18.05.2021 року провадження у справі № 141/293/21 відкрито та розгляд справи вирішено проводити 25.06.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження від 18.05.2021 року отримав 28.05.2021 року, відзив до суду не направив, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виконавчий комітет Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області 24.09.2015 року зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 78. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області у цивільній справі №141/205/17 від 28.09.2017 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] . Як вбачається з довідки № 290, виданої 12.04.2021 року Скоморошківським старостинським округом Вінницького району Вінницької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та разом з нею проживає її дочка [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні матері. Спільне сімейне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя та інтереси, несумісні характери, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони з лютого 2017 року спільно не проживають. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved