Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] міської ради Донецької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, яка мотивована тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом [PERSON], який помер 27.06.2016 року та якому належали житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка по вул. Київській, 8 у м. Словянську. Будинок належав на підставі договору № 361 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до пяти включно від 26.06.1961 року, зареєстрованого в Словянському міськкомунгоспі під № 361 від 27.07.1961 року. Оригінал договору не зберігся. [PERSON] залишив заповіт, яким заповідав позивачу все його майно. Позивач прийняв спадщину і подав відповідну заяву нотаріусу, була заведена спадкова справа № 73/2016. Пізніше позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок і земельну ділянку, розташовані за адресою: м. Словянськ, вул. Київська, 8. Таким чином, нотаріусом позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.06.2017 року на земельну ділянку по вул. Київська, 8 у м. Словянську. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вул. Київська, 8 у м. Словянську позивачу було відмовлено у звязку тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на будинок, а саме договір № 361 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 26.06.1961 року. враховуючи наведені вище обставини, виникла ситуація, за якою позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на успадкований будинок з господарськими будівлями і спорудами, хоча успадкована ним земельна ділянка вже належить йому на праві власності. Без державної реєстрації прав на нерухоме майно право власності позивача не визнається. У даному випадку невизнання його права власності на успадкований ним житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами полягає в тому, що у нього відсутній документ, який би посвідчував його право власності і був би підставою для державної реєстрації права власності. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: м. Словянськ, вул. Київська, буд. 8, після [PERSON], померлого 27.06.2016 року. В судове засідання позивач [PERSON], та його представник, адвокат [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач [PERSON] міська рада Донецької області, відповідно до наданої заяви просили розглянути справу без участі свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 948183 від 27.06.2016 року, виданого [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] помер 27 червня 2016 року у м. Словянськ Донецької області. Після його смерті залишилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка по вул. Київській, 8, в м. Словянську Донецької області. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За життя [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Першої [PERSON] державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON] від 07.12.2004 року за № 1-4068, згідно з яким усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, він заповів [PERSON] Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців згідно з ст. 1261 ЦК України немає. Спадкова справа до майна померлого 27.06.2016 року [PERSON] заведена приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 44337922 від 04.07.2016 року. Як видно з дослідженої в судовому засіданні зазначеної спадкової справи № 73/2016, 04.07.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, немає. Позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.06.2017 року на земельну ділянку по вул. Київська, 8 у м. Словянську, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Київська, буд. 8, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем [PERSON] не надано нотаріусу правовстановлюючих документів на житловий будинок, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на даний житловий будинок за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з договором № 361 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до пяти включно від 26.06.1961 року, зареєстрованого в Словянському міськкомунгоспі під № 361 від 27.07.1961 року, [PERSON] належали житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка по вул. Київській, 41 у м. Словянську. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 23.03.2017 року № 784-2/0.45/01, наданої [PERSON], станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Словянськ, вул. Київська, 8 (колишня № 41), зареєстроване за [PERSON] на підставі договору № 361 про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою 19.07.1961 року р/№ 5569. Відомостей про зареєстровані права власності на даний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджується відповідною інформаційною довідкою від 21.07.2017 року. Позивач не має оригіналу правовстановлюючого документу Договору № 361 про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числа кімнат від однієї до пяти включно від 26.06.1961 року. Дана обставина унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок в нотаріальному порядку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved