Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану по Слов'янському району Слов'янського міськрайонного управління юстиції. Дана заява мотивована тим, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Новосибирську поза межами пологовому будинку. Батьки факт її народження не зареєстрували, тому вона не має жодного документа, який би ідентифікував її особу. Її батьки померли. Документи, що посвідчували б їх особу відсутні. Заявниця має п'ятьох дітей, але відсутність в неї паспорту унеможливлює їх реєстрацію. При зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з питання реєстрації народження їй було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки згідно з вимогами ч. 8 п. 2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» у разі досягнення дитиною шістнадцяти років державна реєстрація її народження може проводитися за її особистою заявою з пред'явленням паспорта громадянина України. Також, 06 жовтня 2016 року заявниця звернулася до Слов'янського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області та отримала роз'яснення щодо встановлення особи, де у переліку необхідних документів зазначено свідоцтво про народження. Через відсутність свідоцтва про народження заявниця не може отримати паспорт, що унеможливлює вчинення різного роду дій. Відповідно до п. 1.3 розділу І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року № 320 для оформлення паспорта особа подає свідоцтво про народження. Тому встановлення факту народження їй необхідно з метою отримання паспорту громадянина України. Просить суд встановити факт її народження [INFO] року, в свідоцтві про народження зазначити наступне: місце народження - м. Новосибирськ, РФ, батьки - [PERSON], мати [PERSON] та зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану по Слов'янському району Слов'янського міськрайонного управління юстиції зареєструвати факт народження [PERSON], [INFO] на підставі рішення суду та видати свідоцтво про народження. В судовому засіданні заявниця [PERSON] пояснила, що вона з народження не має ніяких документів, оскільки її мати факт народження не зареєструвала. Мати їй казала, що вона народилася [INFO] року у місті Новосибирську, РФ. Коли вони приїхали на Україну їй було 11 років. В школі вона ніколи не навчалася. В теперішній час вона бажає отримати паспорт та зареєструвати факт народження своїх дітей. Заяву просить задовольнити. Заінтересована особа - Слов'янський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - свого представника для участі в судовому засіданні не направила, відповідно до листа № 2566/03.3-42 від 02.12.2016 року № 2566/03.3-42 просять розглянути справу без участі їх представника та ухвалити рішення згідно діючого законодавства. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що вони спільно проживають з заявницею та мають спільних дітей. Йому відомо, що [PERSON] не має жодного документа, оскільки її мати не зареєструвала факт її народження. Також, йому відомо, що [PERSON] народилася [INFO] року, так як вона святкувала свій день народження саме в цей день. Також мати заявниці [PERSON] казала про те, що вона народила її в Росії. Мати заявниці виїхала кілька років тому та де вона знаходиться нікому невідомо. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання та зазначила, що заявниця доводиться їй невісткою та проживає у неї приблизно 13 років. Документів в неї немає. Де її мати невідомо кілька років. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що заявниця доводиться їй невісткою, проживає в будинку її двоюрідної сестри. Зі слів її матері - [PERSON] народилася [INFO] року в м. Новосибирську. Де в теперішній час її мати - невідомо. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він є троюрідним братом заявниці. Йому відомо, що заявниця народилася в м. Новосибирську [INFO] року, проживає в його родички приблизно 10 років. Про мати заявниці немає ніяких відомостей кілька років. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала суперечливі та не зрозумілі для сприймання показання. Заслухавши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Акту від 11.07.2016 року депутата Билбасівської сільської ради в [ADDRESS] з 2004 року проживає [PERSON], народжена від матері [PERSON]. [PERSON] проживає без реєстрації, оскільки не має паспорту та свідоцтва про народження та має п'ятеро неповнолітніх дітей, які також не зареєстровані. Дана обставина підтверджується також показаннями свідків, допитаними в судовому засіданні. Статтею 21 Конституції України проголошено, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Відповідно до статті 25 Цивільного Кодексу України здатність мати цивільні права та обов'язки, тобто цивільну правоздатність, мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Факт народження фізичної особи засвідчується свідоцтвом про народження, тобто виникнення у фізичної особи правоздатності безпосередньо залежить від отримання свідоцтва про народження, в якому зазначається число, місяць, рік народження особи, прізвище особи, її ім'я та по батькові. Фізична особа, факт народження якої не зареєстровано, фактично позбавлена правоздатності, оскільки не може мати права та обов'язки через неможливість індивідуалізувати себе в суспільстві. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36). На це «право на суд», в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі «Салонтаджі-Дробняк проти Сербії» (п. 132). Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини застосовувані державою обмеження в доступі особи до національного суду не повинні звужувати чи зменшувати залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або такою мірою, що буде нівельована сама суть права. Більше того, встановлене державою обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не має законної мети і якщо не буде забезпечено пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (рішення від 21 вересня 1994 року у справі «Фаєд проти Сполученого Королівства» (п. 65), рішення від 18 лютого 1999 р. у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (п. 59), рішення від 10 травня 2001 р. у справі «Т.Р. та К.М. проти Сполученого Королівства» (п. 98), рішення від 10 травня 2001 р. у справі «Z. Та інші проти Сполученого Королівства» (п. 93), рішення від 12 липня 2001 р. у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччині» (п. 45). У цьому контексті Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні. Фізична особа набуває права та обов'язки і здійснює їх під своїм ім'ям (ч. 1 ст. 28 ЦК України). Відповідно до п. 1 «Положення про паспорт громадянина України» паспортом громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Згідно п. 2 зазначеного Положення паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України паспортною службою органів внутрішніх справ після досягнення 16-річного віку. Однак, відповідно до п. 1.3 розділу І Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року № 320 для оформлення паспорта необхідно свідоцтво про народження особи. В судовому засіданні встановлено, що заявниця має неповнолітніх дітей та позбавлена можливості зареєструвати їх народження оскільки сама не має документа, що посвідчує її особу, а отримати паспорт громадянина України вона позбавлена можливості через відсутність реєстрації власного факту народження. Ця обставина порушує її права, гарантовані Конституцією України. Проаналізувавши обставини, беручи до уваги, що від встановлення даного факту народження залежить отримання фізичною особою прав і обов'язків, гарантованих Конституцією та Законами України, законом не визначено іншого порядку встановлення факту народження, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому, суд приймає до те, що сама заявниця ідентифікує себе в суспільстві як [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved