Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до Слов'янської міської ради в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1 га, розташовану по [ADDRESS] після смерті його батька - [PERSON], померлого [INFO] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] належало на праві власності земельну ділянку площею 0,1 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №001298, виданого 10.02.1997 року зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1298. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої спадщину за законом , яка складалась із житлового будинку та земельної ділянки розташованих по [ADDRESS] , прийняв його батько [PERSON]. Однак при житті батько не отримав державний акт про право приватної власності на земельну ділянку. [INFO] помер - [PERSON], після смерті якого, він як єдиний спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами під [ADDRESS]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, було відмовлено нотаріусом з тих підстав, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на земельну ділянку на ім'я спадкодавця - [PERSON], що є в теперішній час перепоною для отримання цієї ділянки в порядку спадкування позивачу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився здійснюючи свої права через свого представника [PERSON], який позовні вимоги в суді підтримав. Відповідач- Слов'янська міська рада повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, звернулась із заявою про слухання справи у відсутність їх представника. Проти задоволення позову не заперечувала. Cуд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] . підлягає задоволенню. Так судом встановлено, що [PERSON] належало на праві власності земельна ділянка площею 0,1 га розташована по [ADDRESS] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ДН №001298, виданого 10.02.1997 року зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1298. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про свідоцтвом про смерть [PERSON]. Після її смерті спадщину за законом прийняв батько позивача - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом. Спадкове майно складалось із : житлового будинку з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами під [ADDRESS]. А також земельної ділянки площею 0.1га під [ADDRESS]. [INFO] помер - [PERSON], після смерті якого, позивач як єдиний спадкоємець першої черги звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами під [ADDRESS]. Разом з тим відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 13.10.2014 року, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ділянку площею 0,1 га, розташованої по [ADDRESS] . Зазначена обставина вимусила позивача звернутись із зазначеними вимогами в суд. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець приймає спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори в шестимісячний термін з часу відкриття спадщини, або вважається таким, що прийняв спадщину, якщо постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем після смерті [PERSON], яка померла [INFO], був її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину, про що отримав Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та на земельну ділянку, однак не отримав правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державного акту). Разом з тим прийняття у передбаченому законом порядку , спадщини у вигляді земельної ділянки площею 0,1 га, розташованої по [ADDRESS], свідчить про виникнення у [PERSON] права на зазначену земельну ділянку. Відповідно до роз'яснень наданих у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 377, ч. 2 ст. 1225 ЦК України - до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Відповідно до роз'яснень наданих в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року, правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За приписами ст.126 ЗК України виникнення права власності на земельну ділянку пов'язується з наявністю трьох різних за змістом і проявом у часі юридичних фактів: одержання державного акта на право власності на землю; державна реєстрація цього акта; встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості). Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю, а часом виникнення такого право власності є момент державної реєстрації цього права (ст. 125 ЗК України) Оскільки при житті [PERSON] , після смерті матері не зареєстрував за собою права на земельну ділянку та не отримав державний акт, іншого порядку визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом, ніж судовий, не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved