Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 27 серпня 2013 року прийнятий на роботу на посаду директора до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цельбуд» у м. Донецьку. Однак, після окупації Донецької області, 19.07.2015 року вимушений був разом із родиною переїхати в [PERSON] Крим. У звязку з такими подіями, позивач не мав можливості звільнитись з посади директора у встановлений законом спосіб. 04 вересня 2015 року позивач отримав довідку № [NUMBER] від 04.09.2015 року про взяття на облік, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та тимчасово зареєстрований у м. Броварах. Просить визнати припиненими трудові відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Цельбуд» відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у звязку із переїздом на нове місце проживання з 19 липня 2014 року. У судовому засіданні позивач доводи позову підтримав та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником з 27.08.2013 року (згідно статуту) ТОВ «Цельбуд» зазначений [PERSON]. Місцезнаходження підприємства: місто Донецьк, проспект Червоногвардійський будинок 6, кімната 201. Відповідно до даних паспорта позивача, його місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. Із довідки № [NUMBER] від 04.09.2015 року про взяття на облік, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, вбачається, що [PERSON] тимчасово зареєстрований у м. Броварах. Згідно з п. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка звільнилася з роботи (припинила інший вид зайнятості), за відсутності документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), періоди трудової діяльності та страхового стажу, реєструється як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, соціальні та інші послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття відповідно до чинного законодавства. Зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. У судовому засіданні встановлено, що позивач не має змоги виконати вимоги зазначеної вище норми, щодо направлення роботодавцю заяви про припинення трудових відносин, оскільки УДППЗ «Укрпошта» та інші служби поштових відправлень не направляють пошту в зону АТО, що підтверджується відповідним повідомленням ( а.с. 16,17). Таким чином, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, враховуючи те, що позивач, працюючи директором ТОВ «Цельбуд», вимушено змінив місце свого проживання та не має змоги направити заяву до роботодавця про своє звільнення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, у матеріалах справи відсутнє обґрунтування про визнання трудових відносин припиненими саме з 19 липня 2014 року, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial