Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Дніпропетровського національного університету імені [PERSON]з позовом до [PERSON], третя особа: Міністерство освіти та науки України про стягнення грошових коштів. В обґрунтування позовної заяви, яка в подальшому була уточнена, представник позивача зазначив, що між Дніпропетровським національним університетом та [PERSON] укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 05.11.2003 року № 5Д-2003. За умовами угоди від 05.11.2003 року № 5Д-2003 Міністерство освіти та науки України за рахунок коштів державного бюджету України надало [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття в університеті вищої освіти за 2003 навчальний рік суму у розмірі 3\~000 грн., за 2004-2005 навчальні роки суму у розмірі 6 000 грн., за 2006 навчальний рік суму у розмірі 3 000 грн. Наказом Дніпропетровського національного університету від 09.07.2007 року № 802с [PERSON] відрахований у зв'язку з закінченням навчання, тобто позивач свої зобов'язання за угодою виконав. Відповідач ухиляється від виконання умов угоди. Станом на 07.12.2015 року за договором про навчання укладеним між Дніпропетровським національним університетом та [PERSON], рахується заборгованість у розмірі 7\~185, 34 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Дніпропетровського національного університету імені [PERSON]не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання також не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник Міністерства освіти та науки України в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] до [PERSON], третя особа: Міністерство освіти та науки України про стягнення грошових коштів підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Дніпропетровським національним університетом та [PERSON] укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 05.11.2003 року № 5Д-2003. Відповідно до пункту 1. угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 05.11.2003 року № 5Д-2003 навчальний заклад відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, надає одержувачу кредиту цільовий пільговий державний кредит для здобуття у навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо кваліфікаційним рівнем бакалавр та напрямом підготовки (спеціальності) українська мова і література та англійська мова і література за денною формою навчання у розмірі 3\~000 грн. на навчальний рік та 12\~000 грн. на весь термін навчання. За умовами пункту 6.1. угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти від 05.11.2003 року № 5Д-2003 одержувач кредиту повертає використаний ним на навчання кредит у сумі 12\~000 грн. та відсотки за користування ним у сумі 2\~880 грн. готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Дніпропетровського національного університету до 31 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 01.07.2008 року до 31.12.2022 року. Наказом Дніпропетровського національного університету від 09.07.2007 року № 802с [PERSON] відрахований у зв'язку з закінченням навчання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В підтвердження розміру заборгованості представником позивача були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за угодою від 05.11.2003 року, згідно з якими заборгованість [PERSON]становить 7\~185, 34 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі, разом із цим визнав позовні вимоги, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved