Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивачка з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 04.06.2011 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 06, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], не склався, шлюбні відносини фактично припинені, відповідач проживає окремо, і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб, вважаючи примирення між ними неможливим, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечувала. Оскільки відповідач [PERSON] був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку статей 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, про причини не явки суду не повідомив, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04.06.2011 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 06. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.09.2013 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.8), та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.11.2011 року виконкомом Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с.7). Діти проживають разом з позивачкою. Шлюбні стосунки між сторонами остаточно припинені з квітня 2014 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Пункт 2 ч.3 статті 79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243,60 грн позивачки [PERSON] документально підтверджені квитанцією банку(а.с.1). Згідно з квитанцією б/н від 19.03.2015 року, виданої адвокатом Шиманським Т.А., позивачка сплатила за складання позовної заяви 400 грн. (а.с.10). Згідно з ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1). Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати на сплату судового збору та правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі в сумі 643,60 гривень. На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України суд також присуджує з відповідача на користь.

Outcome: approved