Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином. Позов обґрунтований таким. 18.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2016 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Місцем проживання малолітнього сина, після розірвання шлюбу є місце проживання його матері - [PERSON] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2016 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини усіх його доходів. До осені 2018 року він спілкувався зі своїм сином [PERSON] без будь-яких перешкод: зустрічались, гуляли, він залишався у нього на ночівлю, разом відвідували розважальні заходи, відпочивали на морі, відвідували його батьків, тощо. [PERSON] завжди із задоволенням йшов на зустріч, залишався ночувати, відвідував гостей, тощо. Разом їм було цікаво та весело. Однак, восени 2018 року почало змінюватися особисте життя [PERSON] , так як останній зустрів іншу жінку. Про цей факт дізналася [PERSON] та стала чинити перепони у спілкуванні з дитиною. Насамперед, вона почала розповідати синові, що він, як батько, його перестане любити, проміняє сина на іншу родину та інших дітей. Під час зустрічей [PERSON] про це розповідав, та запитував, чи правда це. Він намагався пояснити сину, що його відношення до нього жодним чином не зміниться. Але ж розуміючи, що [PERSON] з дитиною спілкується частіше, ані ж він, вона змогла налаштувати дитину проти нього. Кожного разу він шукав зустрічей з [PERSON] , однак, останній почав виявляти агресію, битися, кусатися, казати, що не любить його та просив піти. Вважає, що малолітня дитина в силу свого віку та психології не може провести такий аналіз щодо відношення до батька, отже ситуація, яка склалася є нічим іншим, як налаштування дитини проти батька його матір`ю. Неодноразово [PERSON] через телефонні повідомлення просив [PERSON] зустрітися з сином, однак остання щоразу відповідала, що син не хоче з ним спілкуватися. Також, [PERSON] постійно вимагає гроші, хоча він сумлінно виконує рішення суду та щомісяця сплачує аліменти на утримання дитини, але ж не спілкується з ним. Він вимушений був звернутися до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з приводу встановлення йому порядку побачень із сином. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району 26.06.2019 р. № 374р «Про встановлення [PERSON] порядку побачень з дитиною - [PERSON] , 2013 р.н.» було встановлено батьку побачення з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , починаючи з 01.08.2019 року: щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками. Побачення з дитиною проводити в присутності матері протягом двох місяців. Враховуючи, що малолітня дитина перебувала на оздоровленні у своїх бабусі та дідуся за адресою: [ADDRESS] , у час, встановлений розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району 26.06.2019 р. він відвідував свого сина за вищезазначеною адресою 11 серпня 2019 р. Під час зустрічі з [PERSON] на подвір`ї батьків [PERSON] був присутній [PERSON] -працівник органу опіки та піклування Більмацької районної державної адміністрації. На звернення до голови Більмацької райдержадміністрації Запорізької області було отримано відповідь, що [PERSON] був присутнім під час зустрічі батька з сином на підставі звернення [PERSON] , з метою реалізації основних принципів здійснення роботи з сім`ями, дітьми та молоддю щодо адресності та індивідуального підходу. [PERSON] 11.08.2019 року не була присутня під час зустрічі, хоча напередодні вона була ним особисто повідомлена. Оскільки, 1 вересня 2019 року [PERSON] повинен йти до першого класу у ЗОШ № 97, то він виявив бажання бути присутнім на святі та привітати сина. Для того, щоб домовитись про це, він пішов додому до [PERSON] , проте спокійно поспілкуватись не вдалось, сина побачити йому не дали, а матір відповідача почала сваритись та ображати його в присутності [PERSON] . Він вимушений був викликати співробітників поліції, які зафіксували факт вчинення йому перешкод у спілкуванні із сином. Наступного разу, 07.09.2019 року він знов, за попереднім телефонним повідомленням [PERSON] прийшов до них додому, з метою поспілкуватися з сином. [PERSON] відкривши двері, сказала, що не пустить його до своєї квартири, оскільки остання є її приватною власністю. Разом з нею вдома була її матір та [PERSON] . Сина вони знов не покликали, він знаходився з колишньою тещею, він його звав з коридору, однак його не випускали з квартири. Тому, він знов був вимушений викликати співробітників поліції, однак, цього разу наряд не виїхав, пояснюючи, що це повторний виклик з того ж приводу, й у них на розгляді перебуває заява з минулого тижня. Таким чином, [PERSON] чинить перешкоди побаченням батька та сина, не виконує відповідне Розпорядження районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, не дає можливості [PERSON] бачитися із сином, саме тому він вимушений звернутися до суду. Просить суд зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні. Визначити наступні способи участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] : -щотижня два дні по три години після школи, або після спортивних секцій (з 18-00 до 21-00); -один вихідний кожного тижня, в тому числі, з залишенням дитини у нього на ночівлю; -під час літніх канікул по одному тижню щомісяця, в тому числі з метою поїздки на відпочинок з дитиною на море; -під час зимових, осінніх, весняних канікул (або канікул після кожного семестру навчання) по два дні протягом кожного тижня канікул: - необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] особисто, засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; -у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; - у день народження сина перша або друга половина дня, за домовленістю з відповідачем. Ухвалою суду від 21.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 15.11.2019 року до суду надійшов відзив на позов. Заперечення проти позову [PERSON] обґрунтувала наступним. Шлюб з [PERSON] почав руйнуватися невдовзі після народження сина [PERSON] у 2013 році. Особливо стосунки загострилися, починаючи з травня 2015 року, коли вона з дитиною напротязі одного тижня перебувала у лікарні. Повернувшись додому після лікування, вона почала знаходити у квартирі чужі речі: недопита кава з губною помадою на чашці, рожева запальничка у ліжку під подушкою, кредитна картка на ім`я незнайомої жінки. Не дивлячись на це, вона намагалася зберегти шлюб заради дитини, але це виявилось неможливим. Шлюбні відносини припинились у 2016 році. [PERSON] пішов до іншої жінки, при цьому розділив сумісно заощаджені кошти на свою користь. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2016 року шлюб було розірвано. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.11. 2016 року з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку(доходу) до досягнення сином повноліття. У травні 2017 року [PERSON] забирав дитину на вихідний. Зі слів [PERSON] вона зрозуміла, що вони відпочивали разом з іншою жінкою та її дітьми. Тобто, це було задовго до осені 2018 року. До кінця 2017 року дитина хоча і зустрічалася з [PERSON] , та це було без особливого бажання, адже син часто повертався від нього хворим. Позивач до дитини не проявляв батьківські почуття, адже не бачив дитину тривалий час, він жодного разу не поцілував дитину і не пригорнув до себе. Лише слова «люблю» не підтверджені діями. Вона всіляко намагалася пояснити [PERSON] , що тато повинен бути в його житті. На початку січня 2018 року [PERSON] повернувся від [PERSON] вкрай розчарований. В бесіді з дитиною вона зрозуміла, що позивач в присутності хлопчика вів себе не пристойно, а саме: цілував і обіймав іншу жінку, а її діти в цей час гралися між собою. Вона відразу ж зателефонувала колишньому чоловікові і почула: «Пускай видит как папа устраивает свою личную жизнь!». Це свідчить про те, що його власне особисте життя вище почуттів та психологічного стану дитини. Влітку 2018 року [PERSON] заїжджав в село разом з іншою жінкою за [PERSON] , так як його батьки погодились повезти дитину на море. При цьому, Орешков СФ. напередодні відпочивав з іншою жінкою вдвох на морі, а дитину відправив з бабусею та дідусем. Стосунки між [PERSON] і [PERSON] поступово погіршувалися, так як не було ніякої уваги з його боку, батьківської теплоти підтримки, любові. [PERSON] обіцяв дитині разом ходити на спортивну секцію, [PERSON] сподівався, що саме з батьком здійсниться його мрія і чекав він цього на протязі 3-х місяців, проте останній своєї обіцянки не виконав. [PERSON] категорично відмовлявся зустрічатися з [PERSON] . Позивач також постійно морально принижував і ображав її. З дідусем і бабусею (батьки [PERSON] ) дитина певний час контактувала і ходила до них в гості до тих пір, поки вони не відправили попри його бажання батькові. Після цього, [PERSON] взагалі відмовився спілкуватися з ними, хоча вона не заперечувала. Помітивши цю проблему, вона намагалася звернути їхню увагу на те, що [PERSON] віддаляється від батька, пропонувала приходити частіше до дитини, ніяких перепон у спілкуванні з дитиною вона не чинила, нічого поганого про них синові не розповідала і не налаштовувала. Вона запропонувала [PERSON] звернутися до психолога, на що він спочатку відповів відмовою, аргументуючи це тим, що в нього проблем з дитиною не має. Згодом позивач все ж таки звернувся до послуг психолога дитячого садочка. Почувши рекомендації в необхідності попрацювати і з батьком і з сином для встановлення контакту між ними, [PERSON] не погодився з висновком психолога та звинуватив нас в тому, що нібито ми «підкупили» психолога. [PERSON] жодного разу не провідав дитину, не поцікавився чи є в нього все необхідне для лікування, чи є з ким залишитися йому вдома, коли вона на роботі. Жодного разу не сплатив за садочок, за підготовчі курси до школи, за спортивну секцію, послуги логопеда, стоматолога і школу. За рішенням комісії [PERSON] встановлені побачення батька з сином щосуботи або щонеділі з 11 до 14 годин або в будь-який інший час за домовленістю батьків. Протягом 2-х місяців, згідно рішення комісії, [PERSON] мав нагоду відвідати дитину мінімум 9 разів, проте був лише 4 рази. Контакту з сином так і не налагодив. Категорично заперечує проти ночівлі дитини у батька та проти зустрічей з 18 до 21 години після школи або тренування, тому що дитина стомлена, голодна і о 21 годині повинна вже бути у ліжку. Вважає, що [PERSON] не зможе зробити свято на день народження [PERSON] , так як він на п`ятирічний ювілей взагалі не з`явився і не привітав дитину. Вважає, що канікули син не може проводити з [PERSON] , тому контакт між ними не налагоджений, вони можуть провести разом не більше 15 хвилин. Не заперечує проти налагодження контактів [PERSON] з сином шляхом призначення періодичних побачень з дитиною тільки в її присутності, так як позивач вихованням сина протягом 3-х років не займався, дитина постійно виховується нею. Вважає, що позивачем не надано доказів перешкод з її боку у його спілкуванні з дитиною. Дитина не бажає спілкуватись з батьком, а вона не може його примушувати. Проблема спілкування [PERSON] із сином лежить у площині проблем психологічного характеру, які виникли між ним та сином. Проблеми спілкування між позивачем та сином повинні вирішуватись поступово, без будь-яких примусів за допомогою консультацій психолога. Що стосується способів участі позивача у вихованні сина, то вважає, що спосіб участі у вихованні [PERSON] з сином, визначений органом опіки та піклування (щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічі за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] в присутності матері дитини - це саме такий спосіб та порядок участі позивача у вихованні дитини, який відповідає інтересам дитини. 22.11.2019 року до суду від [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що обставини, що виклала [PERSON] у відзиві несуть суб`єктивну інформацію, яка не має відношення до предмету позову, а лише підтверджує особисту образу на нього, внаслідок невдалого шлюбу. Зазначені обставини і є перешкодою в його спілкуванні з дитиною, адже [PERSON] має жіночу образу та переносить її на стосунки з дитиною. Відповідач під час візитів до дитини, не впускає навіть до оселі, мотивує тим, що це вторгнення у її приватну власність; навіть під час спілкування з дитиною, коли він грається з дитиною, починають втручаються, наговорювати на нього, принижувати. Зазначають, що він поганий батько, у нього інша родина, син йому не потрібен. Метою звернення до суду є отримання можливості на спілкування з дитиною. Так, на комісії у районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району членами комісії було зазначено [PERSON] у сприянні в налагодженні відносин у спілкуванні з дитиною батька та надано адаптаційний період дитині протягом двох місяців. Однак, відповідачка вважає, що зазначений період є виключним та факт його зустрічей з дитиною залежить від можливості та бажання самої [PERSON] їх дозволити, що є дискримінацією відповідно до норм чинного законодавства відносно мене. Вважає, що головною причиною небажання сина спілкуватися з ним та його батьками, це постійний негативний вплив з боку [PERSON] та її батьків. У своєму Розпорядженні районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, враховуючи ставлення дитини до нього, для налагодження контакту з дитиною встановила адаптаційний період для побачень з дитиною в присутності матері, з метою налагодження стосунків між батьками та дитиною. [PERSON] зовсім не намагається налагодити контакт, а у кращому випадку відкриває двері, стоїть на порозі, а він з порогу кличе дитину, яка знаходиться в кімнаті. Присутність матері при зустрічах з сином впроваджено, як спосіб спільної праці батьків для налагодження стосунків з дитиною, а не для перешкод, як відбувається зараз. Звертає увагу, що аліменти на утримання сина він сплачує своєчасно, заборгованості не має. Також, на кожну зустріч з дитиною приносить фрукти, солодощі, іграшки; на усі свята він та його батьки дають дитини гроші. У присутності сторонніх людей [PERSON] та її родичі ведуть себе чемно, не виставляють його перед дитиною у поганому світі, не кажуть дурниць при дитині. У [PERSON] є свій особистий мобільний телефон, на який приблизно два тижні він дзвонив, потім відповідач заблокувала його номер в гаджеті дитини, тому спілкування припинилось. Майже три місяці він просить [PERSON] надати йому номер телефону класного керівника дитини або добавити у групу в Viber класу дитини, однак під багаточисленними приводами цього не робиться. Підтвердив, той факт, що не надав дозвіл на виїзд [PERSON] в Турцію, так як відпочинок [PERSON] запланувала на вересень, на період навчального процесу, а це заважає навчальному процесу. Проти відпочинку, навіть за кордоном, не заперечує, але на період канікул. Вважає, що його позовні вимоги обґрунтовані, просить їх задовольнити. 03.12.2019 року до суду надійшли письмові заперечення від [PERSON] , де остання зазначає, що вона та її батьки ніколи не перешкоджали у спілкуванні батька з дитиною. 01.09.2019 року [PERSON] , знаходячись в її квартирі, викликав поліцію і тут же заявив, що його не впускають до оселі. В обумовлений час не приходить, а приходить коли заманеться, може о 19-00 вечора прийти або о 9 годині ранку, і при цьому знімати відео, що не відчинили йому двері. Так, [PERSON] звернувся у службу по справах дітей. Комісією зазначено зустрічі сина з батьком протягом серпня-вересня, проте позивач зустрівся з [PERSON] один раз з п`яти можливих. Чотири роки поспіль дитина із задоволенням їде в село і буває там з травня по вересень включно (крім цього року), і ніхто ні разу з родини [PERSON] не навідував [PERSON] і навіть не телефонував. Фрукти та солодощі позивач почав приносити лише останні 2 місяці, іграшки зовсім не приносив. Рідна тітка (сестра позивача) і вся їх родина і не намагалися зустрітися з [PERSON] , а не те щоб провести разом час. Адже, придбавши квитки на новорічну ялинку та цирк, вони передали їх, а самі ж піти відмовилися. Згідно висновків психологів, дитина дійсно почуває себе тривожно і не комфортно в присутності батька. Своєю діяльністю або бездіяльністю [PERSON] проводить моральний, психологічний і матеріальний тиск на дитину та його близьке оточення. Позов [PERSON] визнає частково, не заперечує проти спосібу участі у вихованні [PERSON] з сином, визначений органом опіки та піклування (щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічі за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] в присутності матері дитини - це саме такий спосіб та порядок участі позивача у вихованні дитини, який відповідає інтересам дитини. Ухвалою суду від 11.12.2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити. Додатково зазначив наступне. 18.09.2010 року він уклав шлюб з відповідачем, [INFO] у них народився син [PERSON] . Шлюбні відносини припинились і 14.09.2016 року рішенням суду шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з колишньою дружиною. Між ними не було оговорено порядку та способу спілкування з дитиною, проте з сином він спілкувався доволі часто, стосунки були гарні та доброзичливі. Восени 2018 року почав спілкуватись з іншою жінкою, іноді вона була присутня під час зустрічей із сином. Про це дізналась [PERSON] від сина, почала виражати своє невдоволення і налаштовувати дитину проти нього. Так як, син мешкає з [PERSON] , то остання може вплинути на дитину, враховуючи вік останнього. Під час зустрічей [PERSON] почав вередувати, іноді плакати, був усім незадоволений, а у подальшому взагалі почав уникати розмов і зустрічей. На початку 2019 року відношення дитини зовсім погіршилось. Навіть, при зустрічі не хотів спілкуватись, обійматись та йти на контакт. Приходив на день народження сина - [INFO] , подарував йому мобільний телефон, проте [PERSON] не прийняла цей подарунок і сказала, що купила сину смарт-годинник. Деякий час він підтримував з сином мобільний зв`язок, проте відповідач змінила сім-картку і новий номер телефону [PERSON] не повідомила. Так як, зустрічі з дитиною через заборону [PERSON] стали неможливі, то він звернуся за допомогою до органу опіки та піклування у Комунарському районі. Внаслідок чого комісія встановила часи для спілкування з дитиною - (щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічі за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] в присутності матері дитини. Так як, на період літніх канікул [PERSON] знаходився у селі, то він їздив туди, щоб побачити сина. 11.08.2019 року під час його зустрічі із сином був присутній представник органу опіки та піклування. Під час зустрічі [PERSON] забіг у будинок і взагалі не хотів виходити, але через деякий час вийшов, почав гратися привезеним іграшками разом з ним та іншими дітьми, тобто налагодили контакт. При цьому, матір відповідача при спілкуванні з представником органу опіки та піклування зауважила, що [PERSON] занепокоєний, дуже замкнутий. Потім, він приходив до [PERSON] 01.09.2019 року для того, щоб поспілкуватись з сином, але його не впустили, почали сваритися у присутності дитини. Вважає, що комісією встановлено дуже мало часу для його спілкування з дитиною, він намагається кожний вихідний побачити сина, хоча б поспілкуватись телефоном. [PERSON] взагалі не бажає спілкуватись, каже образливі слова. У грудні 2019 року він познайомився з класним керівником [PERSON] , дізнався про його успіхи в школі, вчитель добавила його в групу, де він почав відслідковувати усе, що трапляється в школі, так як відповідач такої інформації не надає. Декілька разів приходив до школи, щоб побачити і поспілкуватись з [PERSON] , проте останній відразу ж тікає. За допомогою до шкільного психолога не звертався, лише спілкувався з психологом у дитячому садочку, яка повідомила, що проблем психологічного характеру у дитини не має. Востаннє бачив дитину 19.01.2020 року, [PERSON] знову не хотів спілкуватись, він передав йому гостинці, намагався поспілкуватись з [PERSON] для того, щоб налагодити стосунки і дати йому можливість спілкуватись з сином, проте остання не хотіла йти на контакт. Він пропонував разом піти до психолога, [PERSON] зазначала, що у [PERSON] все добре і до спеціаліста необхідно звернутися лише йому. Вважає, що такими діями відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з сином. Представник позивача [PERSON] підтримала свого довірителя, вважає, що його вимоги обґрунтовані, надано достатньо доказів, які підтверджують вчинення [PERSON] перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином. Нажаль через труднощі у спілкуванні між позивачем і відповідачем виникли перешкоди у спілкування батька із сином. Позивачем надано фото, де зображений він разом з усміхненою і задоволеною дитиною. Також, до суду надано відео файли, з яких встановлено, що [PERSON] намагається зустрітися з сином, поспілкуватись з останнім, проте йому в цьому перешкоджають відповідач та її матір. Вимоги [PERSON] щодо способу участі у вихованні [PERSON] , на її думку, обґрунтовані, тому що час, який встановлено органом опіки та піклування недостатній для того, щоб між батьком та дитиною були добрі стосунки. Також, важливо, щоб [PERSON] проводив час із батьком під час канікул, а також виїздив із батьком на відпочинок. Просить позов задовольнити. Відповідач у суді позов визнала частково, не заперечувала проти спілкування [PERSON] із сином, проте просила встановити спосіб його участі у вихованні з сином, визначений органом опіки та піклування (щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічі за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю з нею, в її присутності, так як такий спосіб найкращий для психічного стану дитини. Додатково зазначила, що під час шлюбу з [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] . Вже у 2015 році відносини з чоловіком почали погіршуватись, а 07.11.2016 року вони розлучились. З червня 2012 року по травень 2016 року вони мешкали у квартирі її матері, після розірвання шлюбу, там вони мешкали разом із [PERSON] . Позивач відразу ж після розлучення підтримував тісний зв`язок із сином, останній дуже сумував за батьком. Проте, часом зустрічі стали рідше, інколи [PERSON] залишався ночувати у [PERSON] . У січні 2018 року після чергової зустрічі з позивачем, син прийшов додому дуже засмучений, повідомив, що [PERSON] був вдома не сам, а з іншою тьотею та її дітьми, і саме останнім батько приділяв їм увагу. Даний факт дуже засмутив [PERSON] , він образився на батька, почав уникати з ним спілкування. З батьками позивача були нормальні стосунки, [PERSON] ходив до них у гості, але, коли вони відвезли його до [PERSON] додому, то він дуже засмутився і не мав більше бажання з ними спілкуватись. Вона порекомендувала [PERSON] звернутися за допомогою до психолога, тому що стан дитини її дуже непокоїв. Психолог порекомендував відвідувати дитину, але на її території, так вона буде почувати себе захищеною. Так як, позивач приходив до дитини в той час, коли йому буде зручно, то іноді зустрічі не відбувались. У зв`язку з чим, почали між ними виникати сварки. [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування, зазначив, що вона перешкоджає йому спілкуватись з власним сином. Позивачу встановили час для спілкування з [PERSON] , проте за попередньою домовленістю з нею, та за її участі. [PERSON] своїм правом на побачення з дитиною скористався декілька разів, хоча під час цих зустрічей син поводив себе погано, не бажав спілкуватись і взагалі зустрічатись з ним. Також, зазначила, що позивач не дав дозвіл на виїзд дитини на відпочинок за кордон, мотивував це тим, що почався учбовий процес і він не хоче, щоб син не відвідував навчання. Внаслідок чого, дитина засмутилась, так як [PERSON] хотів поїхати на море, а вона понесла матеріальні збитки. Вважає, що позивач повинен піклуватись про свого сина, приймати участь у його вихованні, але для цього необхідно налагодити емоційний контакт з дитиною. Представник відповідача - [PERSON] підтримала свого представника, вважає, що спосіб участі [PERSON] у вихованні сина, визначений органом опіки та піклування найкращий для психічного стану дитини. Вважає, що [PERSON] не чинила перешкоди у їх спілкуванні. Дійсно іноді не було змоги влаштувати зустріч батька з сином, але це були об`єктивні причини. З пояснень та матеріалів справи вбачається, що психічний стан дитини та його відношення до батька змінилось після знайомства із його новою жінкою позивача та її дітьми. Крім того, факт знайомства [PERSON] з ними не був спростований позивачем. Внаслідок чого, дитина зазначала певного емоційного стресу і почала поводити себе по іншому. При цьому, з дитиною проводив бесіду психолог у дитячому садочку, яка зазначила, що найкраще батьку приходити до дитини в гості, тоді відносини між ними можуть налагодитись. Зауважила, що надані до суду позивачем відеозаписи неможна вважати належними доказами, так як вони не скріплені цифровим підписом. Просить позов задовольнити частково, враховуючи позицію матері дитини. Представник третьої особи - районної державної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування Борисенкова В.Б. до суду не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності. У попередніх судових засіданнях зазначила, що їх спеціалістами були обстежені умови проживання як батька, так і матері, у обох сторін створені належні умови для спілкування та виховання з дитиною. Вважала, що при ухваленні рішення рекомендовано звернути увагу на спосіб встановлений членами комісії з питань захисту прав дитини. Допитана у суді свідок [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю відповідача у справі. Пояснити може, що шлюб розпався через зраду [PERSON] . Після розірвання шлюбу сторони почали мешкати окремо, проте [PERSON] приходив до сина, вони спілкувались. До дитячого садочку майже не приходив, [PERSON] часто забирала вона або дідусь, донька була на роботі. На підготовчі курси до школи [PERSON] сина не водив взагалі. Також, [PERSON] відвідував спортивну секцію, дуже хотів, щоб батько побачив його успіхи, проте останній не прийшов жодного разу. [PERSON] сплачує аліменти на утримання сина, заборгованості не має. У січні 2018 року [PERSON] прийшов додому дуже засмучений, плакав, казав, що батько його більше не любить, у нього інша дружина і діти. Після з`ясування усіх обставин стало зрозуміло, що [PERSON] познайомив сина з іншою жінкою та її дітьми, але це дуже засмутило дитину. Після цього, [PERSON] не хотів з ним зустрічатись, ходити до нього в гості, навіть не бажав спілкуватися телефоном. Внаслідок такої поведінки сина [PERSON] дійшов висновку, що дитину налаштовують проти нього. Звернувся до органу опіки та піклування, останні після спілкування з дитиною встановили часи для їх спілкування за участю [PERSON] . Позивач декілька разів намагався зустрітися з сином, проте останній категорично не хоче бачити батька, відразу ж тікає. При спілкуванні у неї особисто виникали сварки з [PERSON] , які останній провокував і знімав все це на відео. У серпні 2019 року [PERSON] приїздив до них у село, де проводить відпочинок [PERSON] , але останній побачивши батька, повернувся і втік у будинок, не хотів дуже довго виходити. Завдяки тому, що прийшли до нього в гості сусідські діти [PERSON] вийшов на двір і почав трохи спілкуватись із батьком. 01.09.2019 року [PERSON] прийшов до них в гості, але дитина знов не бажала з ним бачитись, він гукав сина з коридору, проте він не вийшов до нього на зустріч. [PERSON] розлютився, викликав поліцію, щоб вони зафіксували факт створення перешкод у його спілкуванні з дитиною. Дитина неодноразово чула образи в бік його матері зі сторони батька. Останні рази [PERSON] привозив дитині фрукти та солодощі. На даний час відносини дуже напружені: [PERSON] не виявляє бажання спілкуватися з батьком. Свідок [PERSON] у суді зазначила, що вона є знайомою [PERSON] , а за фахом - вихователь. З відповідачем підтримують дружні стосунки, часто бачаться на дитячому майданчику. З бесіди від [PERSON] дізналась про те, що вона з чоловіком більше не мешкає, вони будуть розлучатись. [PERSON] вона іноді бачила, що останній приходив до дитини у гості, проте спілкування саме з відповідачем було дуже напружене, [PERSON] підвищував голос навіть при дитині. [PERSON] при розмові почав казати, що в нього не має тата, що останній його обманює, він не хоче з ним бачитись. Декілька разів вона бачила, що коли приходив у двір [PERSON] , то [PERSON] відразу ж тікав і на прохання підійти не реагував взагалі. Наприкінці 2019 року, коли знов прийшов [PERSON] , то [PERSON] зазначив, що прийшов [PERSON] , а не тато. Вважає, що дитина такими діями виражає свою думку, і вона не нав`язана відповідачем. У суді допитана в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона є матір`ю позивача. З приводу даного спору вказала, що після розлучення вони часто спілкувались з онуком, останній приходив до них у гості, вони вітали його зі світами, дарували подарунки чи давали кошти. [PERSON] забирали до себе додому на вихідні, привозили у неділю. Проте, через деякий час [PERSON] почала уникати зустрічей, на телефонні дзвінки не реагувала, або казала, що вони зайняті, чи у них з дитиною інші плани, тому побачити дитину вони не зможуть. З грудня 2018 року почалися проблеми із зустрічами. [PERSON] телефонував неодноразово, проте його дії були проігноровані. При зустрічі [PERSON] починав плакати, хотів уходити, мовчав, тобто на контакт взагалі не йшов. Вони йому казали, що люблять і дуже сумують за ним, проте він не реагував. Навіть інколи взагалі закривав вуха руками, не хотів нічого чути. При спілкуванні з відповідачем, остання казала, що все добре і ніяк не реагувала на поведінку [PERSON] . [PERSON] бачився з сином востаннє 26.03.2020 року, спілкувався з сином у них вдома, проте [PERSON] поводив себе аналогічно, його відношення зовсім не змінилось. Вона бачила онука 01.09.2019 року, коли вони прийшли привітати його у школу. Спілкування не має на даний час, вона це дуже важко переносить, тому що бажає підтримувати родинні стосунки з онуком. Свідок [PERSON] зазначив суду, що він є близьким знайомим позивача та другом сім`ї. Коли позивач та відповідач перебували у шлюбі, то вони часто проводили разом час, зустрічали свята. [PERSON] завжди мав бажання спілкуватись із сином, але іноді від нього чув, що [PERSON] перешкоджає у їх спілкуванні з сином, тому що дуже на нього розлючена. На день народження [PERSON] - 26.03.2019 року він був присутнім, бачив, що дитина спілкується з батьком, вони гралися на полу. [PERSON] в той день подарували смарт-годинник, вони з [PERSON] обмінялися номерами телефонів, і почали телефонувати один одному. Проте, цей зв`язок обірвався, так як [PERSON] змінила сім-картку, новий номер телефону дитини не повідомила. При спілкуванні з [PERSON] , [PERSON] у присутності матері ввів себе напружено. На Різдво - 07.01.2020 року, вони знов збирались разом, [PERSON] передав дитині подарунки та привітання, проте [PERSON] на це сказав, що в нього тата не має. Вважає, що [PERSON] перешкоджає у спілкуванні з сином [PERSON] . Суд, заслухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 18.09.2010 року між сторонами зареєстрований шлюб. У подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2016 року шлюб було розірвано (а.с. 6) 24.11.2016 року на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку(доходу) до досягнення сином повноліття (а.с. 7-8). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до Розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 374р від 26.06.2019 року [PERSON] встановлено побачення з малолітнім [PERSON] , 2013 року народження, починаючи з 01.08.2019 року: щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками. Побачення з дитиною проводити в присутності матері протягом двох місяців. Батьків - [PERSON] та [PERSON] попереджено про передбачену ч. 5 ст. 184 КУпАП відповідальність за невиконання рішення органу опіки та піклування (а.с. 9). З відповіді начальника Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області № 8944/45/03/04-2019 від 23.09.2019 року встановлено, що за результатами перевірки за зверненням [PERSON] інформацію було направлено до ЗМР по Комунарському району для вирішення питання про притягнення [PERSON] до відповідальності згідно чинного законодавства за ч. 5 ст. 184 КУпАП (а.с. 12-13). Висновком начальника Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області № 8944/45/03/04-2019 від 23.09.2019 (про результати розгляду повідомлення [PERSON] про те, що його колишня дружина [PERSON] створює перешкоди у побаченнях з сином) встановлено факт звернення [PERSON] до правоохоронних органів з приводу створення відповідачем перешкод у побаченнях з сином. Згідно відповіді директора Більмацького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.10.2019 року № 01-06/280, зустріч [PERSON] з [PERSON] відбувалась 11.08.2019 року у присутності фахівця із соціальної роботи, дитина побачивши батька спочатку сховалася в будинку і закрилась на гачок. Ні бабуся, ні дідусь в зустріч батька із сином не втручались і не заперечували нікому ніяких дій, лише спостерігали. Близько 30 хв. дитина не виходила з будинку, на уговори батька, вийти до нього не реагував. Завдяки тому, що з ним були сусідські діти [PERSON] вийшов до батька і між ним почалося спілкування. Батько привіз сину гостинці та іграшки, якими він із сином та дітьми грались на подвір`ї. після, разом з бабусею та дітьми, вони поїхали на водоймище порибалити. Під час зустрічі [PERSON] звертався до батька, називаючи його «дядею» (а.с. 32-33). З доповідної записки директора Більмацького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вбачається, що за період з 01.08.2019 року по 29.08.2019 року між батьком [PERSON] та його сином [PERSON] відбулась тільки одна зустріч. Зі слів бабусі, батько лише 22 серпня один раз відправив смс-повідомлення [PERSON] ,. в якій цікавився коли його син буде вдома у м. Запоріжжя (а.с. 34). Спеціалістами Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було проведено роботу з родиною [PERSON] . В бесіді з психологом малолітній [PERSON] легко йшов на контакт, розповідав про свої іграшки, мав гарний настрій. Під час консультації щодо виявлення емоційного ставлення дитини до батька та проводячи проективні методики було виявлено, що батько викликає у [PERSON] тривожні і конфліктні відчуття. Дитина виключає батька з кола можливої взаємодії, говорячи про те, що він на нього образився і тому не хоче його бачити. Зазначають, що між батьками є конфлікт та відсутнє взаєморозуміння у питання участі у вихованні сина. Батькам запропоновані психологічні консультації та надано комплекс соціальних послуг в межах компетенції спеціалістів Центру (а.с. 35). З копій фотокарток, наданих до суду [PERSON] (а.с. 14-17) вбачається, що малолітній [PERSON] проводив час разом із своїм батьком, дитина весела, нічим не засмучена, проте зазначені фото не містять дати, тому надати належну оцінку даному доказу суд не має можливості. Також, під час судового розгляду, за клопотанням позивача були прослухані аудіозаписи: від 01.09.2019 року, 07.09.2019 року (два записи), 09.11.2019 року та від 26.06.2019 року (запис зроблено під час комісії у районній адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з питання встановлення порядку побачень з дитиною та оглянуто відеозаписи: відпочинок влітку 2018 року (2 записи), відео від 06.10.2019 року та від 19.10.2019 року, коли [PERSON] не відкрили двері під час відвідувань сина (а.с. 59). З оглянутих і прослуханих файлів суд дійшов висновку, що між [PERSON] та [PERSON] виникли конфліктні та особисті неприязні стосунки, через це виникають перешкоди у спілкуванні з малолітньою дитиною. Аналізуючи досліджені докази, вважаю, що підтверджено факт того, що [PERSON] намагається побачити дитину та провести з останнім час, проте в окремих випадках це є неможливим через певні перепони, що створює [PERSON] та безпосередньо емоційний стан малолітньої дитини. З актів обстеження умов проживання від 16.03.2020 року вбачається, що за адресою: [ADDRESS] (місцем проживання позивача - [PERSON] ) створені належні умови для тимчасового перебування дитини, а за місцем проживання [PERSON] - [ADDRESS] стан житла відповідає нормам. Для розвитку, виховання та відпочинку створено усі необхідні умови дитині (а.с. 120-121). 02.09.2020 року заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району складено висновок щодо розв`язання спору про встановлення порядку участі у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , 2013 року народження та його вихованні. Встановлено, що відповідно до розпорядження голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № 374р від 26.06.2019 року [PERSON] , за його заявою, встановлено порядок побачень з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14.00 год. (місце зустрічей за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю між батьками. Побачення з дитиною проводити в присутності матері протягом двох місяців. Батьки дитини проживають окремо. Малолітній [PERSON] , 2013 року народження, проживає разом з матір`ю. Відповідно до позовної заяви батько малолітнього - [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання за даною адресою відповідають нормам. Для тимчасового перебування дитини створено всі умови для його відпочинку, розвитку та виховання. [PERSON] просить визначити йому графік спілкування з сином [PERSON] в такому порядку: щотижня два дні по три години після школи, або після спортивних секцій (з 18-00 до 21-00); один вихідний кожного тижня, в тому числі з залишенням дитини у мене на ночівлю; під час літніх канікул по одному тижню щомісяця, в тому числі з метою поїздки на відпочинок з дитиною на море; під час зимових, осінніх, весняних канікул (або канікул після кожного семестру навчання) по два дні протягом кожного тижня канікул; необмежене спілкування з сином [PERSON] , [INFO] особисто, засобами телефонного, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином: у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком; у день народження сина перша або друга половина дня, за домовленістю з відповідачем - матір`ю. [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON] , 2013 року народження, проживають за адресою: [ADDRESS] . Стан житла відповідає санітарно-гігієнічним нормам. Для дитини створено всі необхідні умови для виховання, розвитку та відпочинку. У дитини є окрема кімната, яка облаштована всіма зручностями. Мати - [PERSON] в позовній заяві [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином просить задовольнити частково та визначити [PERSON] побачення з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , щосуботи або щонеділі з 11.00 год. до 14-00 год. (місце зустрічі за домовленістю), або в будь-який інший день та час за домовленістю з матір`ю дитини - [PERSON] в присутності матері дитини. Вважає, що позивачем - [PERSON] , не надано доказів перешкод з її боку у його спілкуванні з дитиною. Зазначає, що дитина не бажає спілкуватися з батьком, а вона не може його примушувати до цього. Також нею відмічено, що проблема спілкування батька з дитиною лежить у площині проблем психологічного характеру, які виникли між ними, про свідчить інформація Запорізького міського центру соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді, яку вона долучила до матеріалів цивільної справи. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини були присутніми батько та мати малолітнього. Враховуючи вищевикладене, думку батьків, членів комісії з питань захисту прав дитини, в інтересах малолітньої та

Outcome: partial