Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

До суду звернувся ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, в позові зазначено, що 06.10.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №325/1202-к. з 28.04.2010 року ПАТ «Укрсоцбанк» став правонаступником АКБ «Укрсоцбанк». Відповідно до умов кредитного договору №325/202-к, АКБ «Укрсоцбанк» зобов`язався надати відповідачеві [PERSON] на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, кредит у розмірі 120000,00 гривень з кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.10.2010 року, на умовах, визначених цим договором, а відповідач [PERSON] зобов`язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути (погасити) кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку на умовах та в строки, визначені цим договором. Кредитор свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, проте, станом на 13.05.2017 року у відповідача [PERSON] перед кредитором створилася заборгованість через невиконання належним чином своїх обов`язків у розмірі 153984,21 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 40852,49 гривень, суми заборгованості за відсотками 68432,71 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 12405,54 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 19397,79 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом 4983,98 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками 7911,70 гривень. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором, 06.10.2005 року відповідач [PERSON] уклала з ПАТ «Укрсоцбанк» договір іпотеки №325/1202-ІП, відповідно до умов якого передала в іпотеку належне їй майно у якості забезпечення виконання позивачальником основного зобов`язання. Посилаючись на положення статей 572, 575 ЦК України, позивач зазначає, що у даному випадку відповідальність [PERSON] та [PERSON] буде солідарною. На підставі викладеного позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за договором №325/1202-К від 06.10.2005 року в розмірі 153984,21 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 40852,49 гривень, суми заборгованості за відсотками 68432,71 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 12405,54 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 19397,79 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом 4983,98 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками 7911,70 гривень, а також судовий збір у сумі 1600,00 гривень. В ході розгляду справи, 12.12.2019 року до суду була надана заява про заміну позивача, мотивована тим, що 10.09.2019 року затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». На підставі Передавального акту від 15.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» став правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». Ухвалою суду від 18.02.2020 року у справі замість позивача ПАТ «Укрсоцбанк» залучено Акціонерне товариство «АльфаБанк». \~ \~ \~ \~До судового засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву з проханням слухати справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідачів адвокат Фоменко О.С. у судовому засіданні пояснив, що відповідачі не визнають позовні вимоги у повному обсязі, враховуючи наступне. Так, представник відповідачів зазначає, що судом були витребувані оригінали документів, на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог. Проте, його довіритель відповідач [PERSON] стверджує, що договір кредиту №325/1202-К від 06.10.2005 року, додаткову угоду №1 від 31.07.2008 року про внесення змін до вказаного договору кредиту та додаткову угоду №2 від 30.07.2009 року він не підписував. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову відмовити повністю. \~ \~ \~ \~В подальшому представник відповідачів не з`явився до судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином. Зважаючи на наведене, суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Так, судом було встановлено, що 06.10.2005 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №325/1202-К, 31.07.2008 року Додаткова угода №1 про внесення змін до вказаного договору, а 30.07.2009 року Додаткова угода №2 про внесення змін до вказаного договору (а.с.6-12). Позивачем до суду було надано належним чином завірені копії вказаних Договору та Додаткової угоди №1, Додаткової угоди №2, а також надано оригінали цих документів. Сторона відповідача заперечує факт підписання відповідачем [PERSON] . Кредитного договору №325/1202-К вівд 06.10.2005 року та Додаткової угоди №1 від 13.07.2008 року. Ухвалами суду від 13.12.2017 року та 06.06.2018 року за клопотанням представника відповідачів було призначено судову почеркознавчу експертизу для перевірки доводів відповідача. На виконання ухвали суду, Запорізьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України було проведено експертне дослідження, за результатами складено висновок №4-219 від 02.08.2018 року (а.с. 160-167), з якого вбачається, що запитання, поставлені судом перед експертами, не вирішувалися через незіставимість досліджуваних підписів зів зразками підписів [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] , який проводив вказане експертне дослідження, пояснив, що незіставимість підписів, про яку зазначено у висновку, полягає у тому, що досліджувані підписи дуже відрізняються за всіма ознаками по транскрипції, за формою, розмірами та написанням окремих елементів. Тому неможливо однозначно встановити, чи були ці підписи виконані однією особаю різними стилями, а різними особами взагалі. За клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 01.04.2019 року призначалася повторна судова почеркознавча експертиза, проведення якої доручалося експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса. Проте, ухвала суду 20.06.2019 року була повернута без виконання через несплату стороною відповідача рахунку вартості робіт по проведенню експертизи, а також через ненадання експертам додаткових матеріалів, необхідних для проведення дослідження, перелічених експертом у клопотанні (а.с.215-216). Згідно до статті 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд, залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, аба відмовити у його визнанні. Врахувавши те, що стороною відповідача не було здійснено оплату експертного дослідження, а також не надано судові визначених у клопотанні експерта додаткових матеріалів, суд розцінює це як ухилення відповідача [PERSON] від участі у експертизі, тому вважає за необхідне у даному випадку відмовити у визнанні факту підписання кредитного договору від 06.10.2005 року та Додаткових угод №№ 1 і 2 до цього договору не [PERSON] , а іншою особою. Також судом при цьому приймається до уваги те, що відповідач [PERSON] не заперечувала того, що нею 06.10.2005 року з Акціонерним комерційним банком соціального розвиту «Укрсоцбанк» було укладено Договір іпотеки №325/1202-ІП саме для забезпечення виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за кредитним договором №325/1202-к від 06.10.2005 року. Крім того, судом враховується, що відповідачем [PERSON] не оспорюється факт отримання ним від Банку коштів у розмірі 120000 гривень (як вбачається з наданих позивачем копій заяви на видачу готівки №02-001 від 06.10.2005 року та квитанцій а.с. 17, 18), а також часткового погашення кредиту до 18.03.2006 року (як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості а.с. 33-45). На підставі викладеного, суд вважає встановленим та доведеним стороною позивача належним чином факт укладення між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] Кредитного договору №325/1202-к від 06.10.2005 року, а також Додаткових угод №1 та №2 до цього договору від 31.07.2008 року та від 30.08.2009 року відповідно. Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, днем настання кредиту вважається день списання з позичкового рахунку позичальника коштів в сумі кредиту згідно з цим договором. Як вбачається з наданих позивачем копії заявки на видачу готівки №02-001, копій касових квитанцій №№20 та 21, 06.10.2005 року відповідачем [PERSON] було отримано кредитні кошти у розмірі 120000 гривень (а.с. 17,18). З метою забезпечення виконання позичальником [PERSON] зобов`язань за зазначеним кредитним договором, 06.10.2005 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір іпотеки №325/1202-ІП, відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передала належне їй майно мехмайстерню по [ADDRESS] , у якості забезпечення виконання позичальником [PERSON] основного зобов`язання (а.с. 20-25). Як посилається позивач, фактично це був договір поруки, укладений для забезпечення виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Сторона відповідачів цей факт не оспорювала, також не оспорювала відповідач [PERSON] наявність в неї солідарної відповідальності з відповідачем [PERSON] за вказаним кредитним зобов`язанням. Згідно до положень статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. 31.07.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідасчем [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору №325/1202-К від 06.10.2005 року, якою було змінено розмір відсотків по кредиту з 18% річних на 21% річни (а.с. 11). 30.08.2009 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до кредитного договору №325/1202-К від 06.10.2005 року (оригінал надано позивачем), за умовами якої суму кредиту, наданого [PERSON] , збільшено до 122852,49 гривень. Також у зв`язку із збільшенням розміру кредиту за кредитним договором, відповідні зміни були внесені Додатковим договором №2 про внесення змін до Іпотечного договору №325/1202-ІП від 06.10.2005 року, який був укладений 30.07.2009 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачкою [PERSON] (а.с. 13-15). Згідно до відомостей, наданих позивачем, та не оспорюваних стороною відповідачів, з 18.03.2006 року відповідач [PERSON] , маючи залишок заборгованості за кредитом у розмірі 110000 гривень, став неналежним чином виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, в нього, у відповідності до умов кредитного договору №325/1202-к, виникла заборгованість у розмірі 153984,21 гривень, яка складається з: суми заборгованості за кредитом 40852,49 гривень, суми заборгованості за відсотками 68432,71 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту 12405,54 гривень, розміру пені за несвоєчасне повернення відсотків 19397,79 гривень, розмір інфляційних витрат за кредитом 4983,98 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками 7911,70 гривень. Вказана заборгованість підтверджена позивачем наданим розрахунком (а.с. 33-45) та не оспорена у судових засіданнях стороною відповідачів. Таким чином, аналізуючи усі надані сторонами доводи та докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, оскільки вони належним чином є підтвердженими відповідними квитанціями про сплату судового збору при поданні позову.

Outcome: approved