Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

До Дніпропетровського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~з вказаним\~позовом звернувся\~ [PERSON] ,\~в якому\~просив стягнути\~з відповідача\~на його\~користь заборгованість\~в розмірі\~16441\~грн.\~23\~коп.,\~що складається\~з суми\~основного боргу\~за договором\~в розмірі\~14\~900\~грн.,\~3\~%\~річних від\~суми боргу\~в розмірі\~602\~грн.\~53\~коп.\~та суми\~приросту за\~рахунок інфляції\~в розмірі\~938\~грн.\~70\~коп.\~в зв`язку\~з невиконанням\~ним договору\~№ 87\~від 22\~вересня 2019\~року з\~організації робіт\~по виготовленню\~та передачі\~у власність ПВХ конструкцій. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що 22 вересня 2019 року між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір за індивідуальним номером замовлення № 87. Відповідно до вказаного договору виконавець зобов`язався організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ПВХ конструкцій за цінами виконавця. В момент підписання договору згідно п.5.3. договору позивачем було сплачено авансовий платіж за товар в розмірі 14\~900 грн. та сума що залишилася до сплати складала 1750 грн. Проте у передбачений договором строк, а також пізніше вироби відповідачем доставлені позивачу не були. По закінченню зазначених в договорі строків відповідач позивачу товар так і не передав і грошові кошти за нього не повернув, на неодноразові звернення позивача з проханням повернути кошти відповідач не реагував, ухилявся від спілкування з ним та з кінця липня 2020 року взагалі не виходив на зв`язок, тобто позивач залишився без грошей та без товару. В зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідача понесені збитки з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від суми боргу. Ухвалою Дніпропетровського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 22\~березня 2021\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.26). Адвокат позивача Діхтяр А.В. за ордером про надання правничої/правової допомоги [PERSON] 02 вересня 2021 року через канцелярію суду надала заяву, згідно з якою просила слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити,проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.с.41). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується реєстром відправки рекомендованих листів (а.с.35), судовою повісткою про виклик до суду (а.с.37), довідкою про доставку смс повідомлення (а.с.39) та рекомендованим повідомлення, яке повернулося до суду з відміткою «адресат відстній за вказаною адресою» (а.с.40), відзив на позовну заяву не подавав, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Таке ж положення містить ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Судом встановлено, що 22 вересня 2019 року між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір, згідно з яким [PERSON] зобов`язався організувати роботи з виготовлення, доставки та передачі у власність ПВХ конструкції по розцінкам виконавця. Своєю чергою замовник зобов`язався сплатити та прийняти готові вироби та роботу відповідно до умов договору. Сторони договору передбачили, що якість виробу, що поставляється за договором має відповідати вибраному зразку до Специфікації договору. Відповідно до п. 5.2. договору вартість виробів складає 16680 грн. Пунктом 5.3. покупець зробив авансовий платіж за товар у день укладання договору у розмірі вартості виробів, а саме 14900 грн. Згідно з п. 5.4. договору залишок суми грошових коштів, вказаних в п.5.2. договору, складає 1750 грн. Відповідно до п. 1.1. договору покупець зобов`язується сплатити за товар відповідно до заказу-наряду вартість виробів. Згідно з п.4.1. договору виконавець після виконання замовником розділу 5 договору, зобов`язується здійснити доставку товару позивачу у продовж 30-ти календарних днів. У випадку, неможливості прийняття товару у вказаний день, покупець повинен сповістити про це виконавця не пізніше 15 годин до доставки, інакшим чином наступна доставка буде за рахунок покупця (600 грн.). Відповідно до п. 8.1. договору він набирає чинності з дня фактичного внесення оплати покупцем і підписання договору обома сторонами і припиняє свою дію після виконання сторонами зобов`язань по ньому. 22 вересня 2019 року на виконання умов договору, позивачем було здійснено авансовий платіж за товар в розмірі 14900 грн., що підтверджується товарним чеком . Згідно з додатками до договору від 22 вересня 2019 року сторони погодили виготовлення 3-х виробів, а саме вікон. Позивач неодноразово телефонував відповідачеві з вимогою виконати умови договору або повернути гроші, на що відповідач не реагував, що підтверджується роздруківками з телефону (вайбер та телеграмм), наданими позивачем. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. 611 ЦК України у порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2\~ст. 651 ЦК України\~договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 5\~ст. 653 ЦК України\~якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник,який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також 3 проценти річних від простроченої суми. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Незважаючи на виконання [PERSON] умов Договору по своєчасній сплаті авансового платежу, [PERSON] в порушення п.4.1. Договору, яким передбачено виготовлення і доставка конструкцій у термін до 30 робочих днів, тобто до 18 жовтня 2019 року не приступив до виконання замовлення і до теперішнього часу не виготовив замовлені конструкції, не провів їх доставку, тобто прострочив термін виконання замовлення. Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором №87 від 22 вересня 2019 року щодо виготовлення вікон не виконав, суму авансового внеску не повернув. Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що ФОП [PERSON] грубо порушив права [PERSON] як споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», внаслідок чого на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України та ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», [PERSON] має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків. Звернувшись до суду з даним позовом, [PERSON] підтвердив свою відмову від договору №87 від 22 вересня 2019 року, а тому сума авансового платежу підлягає стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] . Статтею 15\~ЦК України,\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частини 1, 2\~ст. 16 цього Кодексу\~передбачають, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, способом визнання права. Підсумовуючи вищенаведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів сторони по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved