Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 05.04.2016 року звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що з метою продажу власної квартири він звернувся до агентства нерухомості ТОВ «Александр-Н», яке підшукало майбутнього покупця квартири, і 09.03.2015 року на підтвердження домовленості про майбутній продаж квартири, між позивачем та покупцем, за посередницької участі відповідача, було укладено угоду про видачу завдатку для укладення договору до 31.04.2015 року та передано грошові кошти у сумі 60\~000 гривень, які відповідачем взято на зберігання. В подальшому покупець відмовився від укладення договору купівлі-продажу квартири, внаслідок чого, згідно п. 3.1. угоди, сума завдатку залишається у позивача. Однак, відповідач, який прийняв завдаток на зберігання, відмовляється від його повернення позивачеві, що змусило позивача звернутись до суду з вимогою повернення суми завдатку в розмірі 60\~000 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] за довіреністю від 10.11.2015 року не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. У звязку з неявкою відповідача, зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №317 за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б згідно договору купівлі-продажу від 30.07.2009 року. 09.03.2015 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду про видачу завдатку для укладення договору відчуження зазначеної квартири у строк до 31.03.2015 року та додаткову угоду про усунення деяких недоліків квартири. Згідно п. 2.1 позивач підтвердив отримання від покупця в якості завдатку, з метою забезпечення обовязку по придбанню зазначеного обєкту нерухомості грошової суми в розмірі 60\~000 грн. Згідно розписки від 09.03.2015 року сума завдатку та правовстановлюючі документи на квартиру були передані на зберігання ТОВ «Александр-Н» в особі управляючого філіалу [PERSON] Згідно п. 3.2 угоди у випадку порушення покупцем умов п. 1.1. угоди щодо придбання квартири, вважається, що покупець відмовився від придбання обєкта нерухомості, в результаті чого завдаток покупцеві не повертається. Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума, або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього платежів на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. По своїй суті укладений сторонами договір є попереднім договором. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили б про спір сторін щодо правової природи переданих коштів, тож суд вважає передану суму завдатком, як це було визначено сторонами в угоді, яка в силу вимог ч.1 ст. 571 ЦК України залишається у позивача. До відносин, що виникли між позивачем та відповідачем слід застосовувати положення глави 66 ЦК України, зокрема згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, повернути її поклажедавцеві у схоронності. Згідно ч. 2 ст. 938 ЦК України якщо строк зберігання у договорі не встановлений і не може бути визначений, виходячи з його умов, зберігач зобовязаний зберігати річ до предявлення поклажедавцем вимоги про її повернення. Враховуючи, що відповідачем не надано доказів повернення суми завдатку позивачеві, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №ПН2966 від 27.04.2016 року, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 600 грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved