Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15 серпня 2014 року помер його батько [PERSON], який постійно проживав у [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина, яку він не встиг прийняти у передбачений строк, терміном у 6 місяців, оскільки постійно проживав, після одруження, з 2009 року в м. Донецьку, де був офіційно працевлаштований. Крім нього спадкоємцем першої черги є [PERSON], який прийняв спадщину після смерті батька. На даний час в м. Донецьку проходить антитерористична операція, він не мав змоги на той час виїхати звідти до м. Словянська, оскільки це загрожувало його життю та життю його родини. Також в м. Донецьку не працюють нотаріальні контори, тому він також не мав змоги звернутися до нотаріуса. Після того як приїхав до м. Словянська звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив йому у прийнятті заяви для прийняття спадщини, після смерті батька у звязку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Тому просить суд визнати причини пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначити достатній строк для подачи заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька, померлого 15.08.2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також додав, що не мав змоги виїхати до м. Словянська з м. Донецька, у звязку з тим, що транспорт сполученням Донецьк - Словянськ ходив нерегулярно та в той час було небезпечно для життя виїжджати на автобусі. Крім того він змушений був переховуватися від армії так званої ДНР, оскільки він працював з 2010 року по березень 2015 року в ПАТ «Укрбизнесбанк», за родом своєї роботи мав інформацію про заможних людей, їх фінансовий стан. До банку приходили представники так званої ДНР, мали списки таких працівників банку та конкретно цікавилися ним. З того часу він змушений був переховувався у знайомих та родичів. Крім того на блокпостах так званої ДНР знімали з автобусів чоловіків та забирали їх до рядів армії так званої ДНР. З січня 2015 року почала діяти пропускна система у зону та з зони АТО, він почав оформляти через знайомих документи та отримав їх лише у травні 2015 року поштою, вже тоді, коли приїхав до м. Словянська. У квітні 2015 року тяжко захворів його дідусь, який мешкав у м. Словянську, тому було прийнято рішення виїжджати з Донецька до Словянська, оскільки боявся, що не побаче більше дідуся. Просив визначити строк для подачи заяви про прийняття спадщини терміном у три місяця. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вважає, що обставини, на які посилається позивач, при обґрунтуванні строку пропуску звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, є поважними. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнали, просили суд відмовити у їх задоволенні з-за відсутністю підстав, оскільки він, [PERSON] та його батько - [PERSON] мешкали разом та були зареєстровані у квартирі за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Свободи, 5/65, що належить їм на праві власності у рівних частках. Після смерті батька він вступив у спадщину на 1/3 частку квартири, що належала померлому, оскільки [PERSON] відмовилася від спадщини його на користь. Вважають, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з неповажних на то причин, оскільки позивач знав про смерть батька, транспорт сполученням Донецьк Словянськ ходив регулярно, про що є відповідне підтвердження, приватний нотаріус [PERSON] працював з серпня 2014 року, надавав послуги в тому числі і відкриття спадкових справ, вважають, що у позивача було достатньо часу для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Тому просили суд відмовити у задоволенні вимог позивача у звязку з їх необґрунтованістю. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є дружиною позивача, підтвердила, що [PERSON], та вона проживали постійно в м. Донецьку, з моменту укладення шлюбу, за місцем її постійної реєстрації за адресою: м. Донецьк, вул. Скляренка 4/61. [PERSON] мав офіційне місце роботи в банку, вони знали про те, що батько позивача помер, однак не могли виїхати з м. Донецька, оскільки у м. Донецьку активно проходять бойові дії, на транспорті було дуже ризиково виїжджати, оскільки це небезпечно для життя, на блокпостах так званої ДНР з автобусів знімали чоловіків та направляли їх до армії в ряди ДНР. Крім того воєнні з так званої ДНР приходили до них до дому, розшукували її чоловіка, тому він змушений був переховуватися у знайомих та її батьків, які мешкають у м. Донецьку. Після того як чоловіку повідомили в кінці квітня 2015 року, що його дідусь тяжко хворіє, чоловік вирішив ризикнути та виїхати з м. Донецька. Не дочекавшись пропуску вона, чоловік та їх малолітня дитина, ризикуючи життям, виїхали з м. Донецька до м. Словянська, 15 травня 2015 року вона зареєструвала своє місце перебування як переселенка з зони АТО. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивача по місту його реєстрації в м. Словянську, знаходилася у дружніх стосунках з його родиною, знає, що [PERSON], після одруження, більше трьох років, став проживати у м. Донецьку. З серпня 2014 року до квітня 2015 року до м. Словянська не приїжджав, приїхав у квітні 2015 року, коли його дід захворів на інсульт. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, та його представника, свідків, вважає, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та сторонами не оскаржується, що позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер 15 серпня 2014 року (а.с. 6, 11). Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.06.2015 року, приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з пропущенням строку подачі заяви для прийняття спадщини (а.с. 3,4). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Тому суд приймає до уваги пояснення позивача, що він постійно з 2010 року по квітень 2015 року проживає в м. Донецьку, оскільки такі пояснення позивача підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які в суді пояснили, що місце проживання позивача - [PERSON] зареєстровано у м. Словянську, однак більш ніж три роки він в м. Словянську не проживає, проживає в м. Донецьку. Дані пояснення свідків узгоджуються між собою та підтверджуються трудовою книжкою [PERSON], та довідкою банка, з якої вбачається, що він працював з 2010 року по 13.03.2015 року в ПАТ «Укрбізнесбанк» м. Донецька, а також довідкою керівника мікрорайону «Центр -1», де зазначено, що [PERSON] з 2011 року по травень 2015 року постійно проживає та працює в м. Донецьку. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 17 жовтня 2009 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 7). З копії паспорту [PERSON] вбачається, що вона зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 8-9). Так, з трудової книжки [PERSON] та довідки [PERSON] «Український бізнес банк» вбачається, що [PERSON] з 01.11.2010 року по 13 березня 2015 року працював в ПАТ «Український бізнес банк» у відділі кредитних операцій з юридичними особами. Місце роботи - місто Донецьк. (а.с. 5, 10). З довідки керівника мікрорайону «Центр -1» від 24.07.2015 року № 276, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак фактично за даною адресою не проживає з 20.08.2011 року по травень 2015 року. фактично проживав та працював у цій час у м. Донецьку (а.с. 19). З довідки № [NUMBER] від 15.05.2015 року, про взяття особи на облік, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням соціального захисту населення, вбачається, що [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території м. Донецька до м. Словянська. З відповіді ТОВ «ОПАС «Схід» на адвокатський запит, вбачається, що у період часу з 18.08.2014 року по 18.02.2015 року автобусне сполучення за маршрутом Донецьк Словянськ та Словянськ Донецьк здійснювалося регулярно, згідно з розкладом руху. Також суд приймає до уваги пояснення позивача, що він не мав змоги виїхати з м. Донецька, оскільки в м. Донецьку проводиться антитерористична операція, він боявся за життя своєї сімї, переховувався від воєнних так званої ДНР, які його розшукували та не мав пропуску на виїзд з зони АТО, оскільки такі пояснення підтверджуються поясненнями свідка [PERSON] Згідно з ч.1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.\~\~ Відповідно до частин 1, 3\~статті 1272 ЦК України, \~якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.\~\~ Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.24\~Постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7\~(надалі - Постанова)\~\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Враховуючи, що спадкодавець помер 15 серпня 2014 року останнім днем шестимісячного строку для прийняття спадщини є 15 лютого 2015 року. Згідно до закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України». Територія проведення АТО територія України, на якій розташовані населені пункти , визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція , розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 1304.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року» № 405/2014. Постановою КМУ від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», місто Донецьк віднесений до пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. З урахуванням викладених обставин, зважаючи на те, що позивач перебував з квітня 2014 року по травень 2015 року в м. Донецьку, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, суд вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом [PERSON] є поважною, так як позивач, не мав змоги звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк, оскільки не мав можливості виїхати з м. Донецька до м. Словянська, а нотаріуси в м. Донецьку не працювали. А тому суд вважає, що причини пропуску, на які позивач вказує, є поважними, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, оскільки він не подав в строк, передбачений ст. 1272 заяву про прийняття спадщини по закону не по своїй вині, що позбавило його права отримати спадщину відповідно до ЦК України, а також стало причиною пропуску строку подачи заяви для прийняття спадщини за законом, а тому суд вважає належним визначити [PERSON] строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 15.08.2014 року, у три місяці з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10,131,213,215,221 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», -

Outcome: approved