Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Гостомельської селищної ради Київської області, третя особа Ірпінський міський відділ земельних ресурсів Київської області про виділ частки будинку, визнання рішення виконкому та Гостомельської селищної ради Київської області, державного акгу на землю нечинними, визначення порядку користування земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди Свій позов позивач мотивувала тим, що відповідач [PERSON] її колишній чоловік, з яким знаходилась в шлюбі з 08.02 1991 р. по 20.03.2006 р. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.11.2006 року між ними було розділено будинок [ADDRESS] : за нею було визнано право власності на 60/100 частин, а за відповідачем 40/100 частин даного будинку. Однак добровільно провести розподіл будинку в натурі відповідач не бажає. Відповідно до висновку відділу містобудування та архітектури Ірпінської міської ради Київської області від 03.07.07 №959 будинок [ADDRESS] можливо розділити на дві відокремлені частини на 60/100 та 40/100 частин. В даному висновку пропонуються і конкретні приміщення які доцільно виділити кожному із співвласників з врахуванням належності кожному із них частин будинку. Разом з розподілом належного їм на праві спільної часткової власності будинку необхідно провести також і розподіл земельної ділянки біля нього. Але так як відповідач приватизував закріплену біля будинку земельну ділянку лише на своє ім`я, то вона змушена ставити питання про визнання прийнятих по даному питанню рішення виконкому, сесії ради та Державного акту на землю нечинними. Вище названі рішення та Державний акт про передачу [PERSON] земельної ділянки повинні бути визнані нечинними, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 60, 70 СК України будинок [ADDRESS] на час винесення названих рішень та видачу Державного акту був її та відповідача спільною сумісною власністю, оскільки був побудований ними в період зареєстрованого шлюбу, що не було враховано Гостомельською селищною радою. Оскільки відповідач на протязі 2-х років чинить перешкоди в користуванні будинком та земельною ділянкою, то він заподіяв їй значну моральну шкоду, оскільки вони змушені із-за його протиправних дій проживати в гуртожитку, вона не могла користуватись своїм будинком та присадибною ділянкою, а змушена проживати в гуртожитку де немає таких умов як в її будинку. З врахуванням часу порушення її прав та дітей заподіяну моральну шкоду оцінила в 5000 гривень. Просила сул визнати рішення виконкому Гостомельської селищної ради Київської області віл 10 12 \~ \~ \~ \~№24/ та рішення 41-і сесії 4-го скликання Гостомельської селищної ради Київської області від 07.04.05 № 811-41-ІУ про передачі [PERSON] земельної ділянки у власність нечинними і скасувати їх; Визнати Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] від 13.03.2006 р. р.№2593 нечинним; Розділити будинок [ADDRESS] виділивши їй у відокремлене користування 60/100 частин даного будинку з приміщеннями 1-1 пл.7,5 кв.м, 1-2 пл.7,4 кв.м, 1-6 пл.17,7 кв.м, 1-7 пл.5,9 кв.м, 1-8 пл. 12,2 кв.м, 1-9 пл.14,8 кв.м, 60/100 частин надвірних споруд вартістю 100 000 грн.; Відповідачу [PERSON] виділити 40/100 частин будинку [ADDRESS] з приміщеннями 1-3 пл. 14,1 кв.м, 1-4 пл.13,8 кв.м, 1-5 пл.18,4 кв.м, 40/100 частин надвірних споруд вартістю 80 000 грн.; Визначити порядок користування земельною ділянкою біля будинку [ADDRESS] пл.1249 кв.м., виділивши їй у відокремлене користування земельну ділянку пл. 749 кв.м., а відповідачу - земельну ділянку пл. 500 кв.м.; Стягнути з відповідача [PERSON] на її користь для відшкодування моральної шкоди 5000 гривень. Під час розгляду справи позивач уточнила свої вимоги, просила Визнати рішення виконкому Гостомельської селищної ради Київської області від 10.12.99 №240 та рішення 41-ї сесії 4-го скликання Гостомельської селищної ради Київської області від 07.04.05 №811-41-1У про передачу відповідачу [PERSON] земельної ділянки у власність нечинними і скасувати їх; Визнати Державний акт про право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] від 13.03.06 року р.№2593 нечинним; Розділити житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку біля даного будинку по 2-му варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 03.09.09 №2299/2300/2301: виділити їй у відокремлене користування 60/100 частин даного будинку з приміщеннями 1-5 пл.18,4 кв.м, 1-6 пл.17,7 кв.м, 1-7 сходи пл.5,9 кв.м, 1-8 пл.12,2 кв.м, 1-9 пл.14,8 кв.м вартістю 190 486,00 грн., погріб «Г» вартістю 13 469,00 грн., сарай-літня кухня «Б» /60/100/ вартістю 101 683,00 грн., свердловину №1 вартістю 9 400,00 грн., а всього на 315 683,00 грн., відповідачу [PERSON] виділити 40/100 частин будинку [ADDRESS] з приміщеннями 1-1 пл.7,5 кв.м, 1-2 пл.7,4 кв.м, 1-3 пл.14,1 кв.м, 1-4 пл.13,8 кв.м вартістю 118 156,00 грн., сарай- літню кухню «Б» /40/100/ вартістю 67 788,00 грн., погріб під «А» вартістю 5 393,00 грн., вбиральню «В» вартістю 5 014,00 грн., вигрібну яму №2 вартістю 6 753,00 грн., огорожу №3 вартістю 9 034,00 грн., ганок вартістю 556 грн., а всього на 212 694,00 грн.; Визначити порядок користування земельною ділянкою біля будинку [ADDRESS] пл.1249 кв.м по 2-му варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, виділивши їй у відокремлене користування земельну ділянку пл. 749,40 кв.м., а відповідачу - земельну ділянку пл. 499,60 кв.м., прямокутник «1234» пл.21,35м залишити в їх спільному користуванні; Стягнути з відповідача [PERSON] 1 601,00 грн. за перевищення часток в праві власності на будинок та 5 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача уточнила позовні вимоги в частині визнання нечинними рішень Гостомельської селищної ради та її виконкому, просила визнати їх незаконними, а державний акт на право власності на землю - недійсним. Відповідач визнав позов частково, не заперечував проти розподілу будинку в натурі, однак заперечував проти решти позовних вимог. При цьому посилався на те, що земельну ділянку було виділено йому особисто, а тому вона не є спільною власністю, а тому не підлягає поділу. Відповідачі Гостомельська селищна рада. її виконком та третя особа Ірпінський відділ земельних ресурсів своїх представників до суду не направили, надіслали до суду листи, в яких просили справу слухати за їх відсутності. Ірпінський відділ земельних ресурсів в своїй заяві вказував, що відсутні підстави для визнання нечинними рішень ради та її виконкому. Суд. заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач [PERSON] з 08.02.1991 р. по 20.03.2003 р. перебували у шлюбі. Під час шлюбу рішенням виконкому Гостомельської селищної ради від 17.02.93 № 12 відповідачу було виділено земельну ділянку площею 1 200 кв.м. в [ADDRESS] для забудови власного житлового будинку. В подальшому на цій земельній ділянці сторонами було побудовано будинок, який рішенням Іртиського міського суду від 20.11.2006 р. було поділено між ними у співвідношенні: позивачу - 60/100, а відповідачу 40/100 частин цього будинку. На підставі рішень Гостомельської селищної ради від 10.12.99 № 240 і від 07.04.05 № 811-41-1У відповідачу було передано в приватну власність присадибну земельну ділянку та видано державний акт на право приватної власності на землю від 13.03.2006 р. На сьогоднішній день спірним будинком та земельною ділянкою відповідач користується одноособово, не дає можливості користуватися ними позивачці. \~ \~ \~ \~Встановлені судом обставини крім визнання їх сторонами підтверджуються рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 20.11.2006 р. (а.с. 11-13), рішенням виконкому Гостомельської селищної ради від 17.02.93 № 12 (а.с. 18), рішенням виконкому Гостомельської селищної ради від 10.12.99 № 240 (а.с. 31), рішенням Гостомельської селищної ради від 07.04.05 № 811-41-ІУ (а.с. 20-22), державним актом на право власності на земельну ділянку від 13.03.2006 р (а.с 30). Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з того, що будинок [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності сторін і позивач виявила бажання виділити в натурі її частину будинку, суд вважає можливим задовольнити вимогу позивача про розподіл цього будинку в натурі. При обранні способу розподілу суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи від 03.09.09 № 2299/2300/2301 (а.с. 94-107) та рішення виконкому Гостомельської селищної ради від 14.12.09 № 246 про дозвіл на розподіл житлового будинку (а.с. 134). Найбільш доцільним та наближеним до часток сторін в праві власності на будинок суд знаходить варіант розподілу будинку [ADDRESS] висновку судової будівельно-технічної експертизи від 03.09.09 № 2299/2300/2301. Оскільки вартість частини будинку, що залишається у відповідача, перевищує вартість його ідеальної частки, суд стягує цю різницю в розмірі 1 601,00 грн. з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Оскільки судом визнано за сторонами право спільної часткової власності на спірний будинок, позивач, як співвласник, має право на пропорційну частину присадибної земельної ділянки. Оскільки земельна ділянка [ADDRESS] передана у власність відповідача без згоди позивача і дана ділянка не розділена між сторонами, то з наведених підстав, суд вважає за необхідне визнати незаконними рішення Гостомельської селищної ради та її виконкому про передачу ділянки у власність позивачу і видачу державного акту, а державний акт недійсним, як такі, що порушують права позивача на частину ділянки. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що дана земельна ділянка є лише його власністю і не може бути поділена між ним та позивачем, оскільки таке твердження не відповідає вимогам закону та спростовується доказами по справі. Вирішуючи питання про встановлення порядку користування спірною земельною ділянкою, суд враховує висновок судової будівельно-технічної експертизи від 03.09 09 № 2299/2300/2301. Беручи до уваги порядок розподілу в натурі будинку на цій земельній ділянці, суд дійшов висновку, шо доцільним буде встановити порядок користування земельною ділянкою за варіантом 2 зазначеного вище висновку експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки відповідачем [PERSON] позивачу чинились перешкоди в користуванні її власністю - частиною будинку [ADDRESS] , суд вважає, що тим самим відповідачем завдано позивачу моральної шкоди, яку він повинен відшкодувати. Однак, суд вважає, що розмір відшкодування, визначений позивачем, дещо завищено, тому, задовольняючи частково вимогу позивача, суд стягує з відповідача на її користь 500,00 грн.

Outcome: partial