Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області звернулася [PERSON] , із заявою, в якій просила суд визнати [PERSON] , [INFO] особою недієздатною довічно та встановити над ним опіку. В обґрунтування заявлених вимог, зазначено, що [PERSON] , з 22.06.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , який з дитинства страждає на тяжку хворобу, вроджену ваду розвитку головного мозку, важку перинатальну енцефалопатію, мікроцефалію, виражений спастичний тетрапарез, затримку всіх видів розвитку, у зв`язку з чим є інвалідом першої групи «А» довічно, у зв`язку з чим потребує постійного стороннього догляду. Оскільки внаслідок вроджених перинатальних вад головного мозку у [PERSON] , повністю відсутня мова й він контакту не досяжний, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, у зв`зяку з чим потребує встановлення на ним опіки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 січня 2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду. Заявник [PERSON] , у судове засіданні не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала вимоги заяви у повному обсязі. Представник Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без участі представника. Не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з посвідченням серія [NUMBER] від 30.05.2018 року виданого Департаментом соціального захисту населення Маріупольської міської ради, [PERSON] , 06.09.2020 року є особою з інвалідністю першої групи «А». Відповідно до медичного висновку № 83/38 від 26 квітня 2005 року, видано о Маріупольською міською лікарнею № 3, [PERSON] , має захворювання у вигляді вродженої вади головного мозку, мікроцефалію, спастичний тертрапарез, затримку всіх видів розвитку. Згідно з оглядом лікаря загальної практики сімейної медицини від 30.11.2020 року, [PERSON] , має клінічний діагноз у виді важкої перинатального енцефалопатію та уроджену ваду мозку з відсутністю мови та інтелекту, грубим глибоким тетрапарезом, у глибокому ступені порушуючи функції кінцівок, вираженими гіперкінезами голови, кінцівок тулуба з неможливістю самостійної статики та ходи, порушення функції тазових органів, нетримання сечі та кала, повну неможливість ходу та самообслуговування. Відповідно до протоколу ЛКК № 233 від 03.12.2020 року виданого ЦПМСД № 3 м. Маріуполя [PERSON] , потребує постійного стороннього догляду. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК, серія 12 ААБ № 785112 від 17.12.2020 року, [PERSON] , є особою з інвалідністю першої групи «А», причина інвалідності: інвалід дитинства. Зі змісту висновку судово-психіатричної експертизи № 93 КНП «ОКПЛ» м. Слов`янськ від 03.08.2021 року вбачається, що [PERSON] , страждає на недоумство в формі глибокої розумової відсталості, в силу виразності психічного захворювання не може розуміти значення своїх дій, прогнозувати їх та керувати ними. Відповідно до подання Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, орган опіки та піклування вважає доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно зі ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Згідно з ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з ч. ч. 6 -7 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. На підставі викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] , підлягає задоволенню частково, оскільки [PERSON] , [INFO] , страждає на недоумство в формі глибокої розумової відсталості, в силу виразності психічного захворювання не може розуміти значення своїх дій, прогнозувати їх та керувати ними, потребує встановлення над ним опіки. Разом з тим не підлягають задоволенню вимоги заявника [PERSON] в частині встановлення недієздатності [PERSON] , довічно з огляду на імперативно встановленні чинним цивільним процесуальним законодавством часові обмеження при визнанні фізичної особи недієздатною.

Outcome: partial