Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до Скориківської сільської ради, в якому просять: -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на майно покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7121589001:01:002:0502; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на майно покійної [PERSON] , яка померла [INFO] , що складається із земельної ділянки площею 0,0491 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Скориківка, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер 7121589001:01:002:0501, та земельної ділянки площею 0,037 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Скориківка, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер 7121589001:01:002:0500. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачі вказують, що вони є спадкоємцями після смерті своєї матері [PERSON] , якій на праві приватної власності належали земельна ділянка площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по [ADDRESS] , кадастровий номер 7121589001:01:002:0502, земельна ділянка площею 0,0491 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Скориківка, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер 7121589001:01:002:0501, та земельна ділянка площею 0,037 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Скориківка, Золотоніського району, Черкаської області, кадастровий номер 7121589001:01:002:0500. Однак приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки, оскільки на померлу [PERSON] не було зареєстровано право власності на дані ділянки у відповідних органах ДЗК. Ухвалою суду від 30.11.2020 відкрито провадження у цивільній справі на підставі даного позову, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05.03.2021 залучено до участі у справі правонаступника сторони відповідача Скориківської сільської ради - Новодмитрівську сільську раду. Ухвалою від 05.03.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті. Судове засідання з розгляду справи призначено на 13.04.2021 о 10 год 30 хв. Позивачі у судове засідання не прибули, явку свого представника у судове засідання не забезпечили. У матеріалах справи наявна заява представника позивачів, згідно з якою останній просить позовні вимоги задовольнити повністю з підстав викладених у позові, справу розглянути за його відсутності та за відсутності позивачів. Відповідач явку свого представника у судове засідання також не забезпечив, згідно з наявною в матеріалах справи заявою вх. № 2733 від 05.03.2021 відповідач просить здійснювати розгляд справи за відсутності свого представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, щоматір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 26.11.1966, та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 17.04.2019. Згідно із свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 18.10.2018 виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . Рішенням Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 07.11.2012 № 26-4/VI [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] загальною площею 0,3361 га за рахунок земель Скориківської сільської ради, а саме: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0861 га. Вказаним рішенням Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 07.11.2012 № 26-4/VI надано [PERSON] у власність земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства площею 0,0861 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до складеної на замовлення [PERSON] Приватним підприємством «Землемір» технічної документації із землеустрою щодо складання документу, який посвідчує право власності на земельні ділянки загальною площею 0,3361 га: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0861 га, розташованих у с. Скориківка, власником земельних ділянок загальною площею 0,3361 га з призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства є [PERSON] . У матеріалах вказаної вище технічної документації наявний кадастровий план земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0502 площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий план земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0500 площею 0,0370 га, для ведення особистого селянського господарства, а також кадастровий план земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0501 площею 0,0491 га, для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до наявного в технічній документації рішення Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 07.11.2012 № 26-4/VI, даним рішенням затверджено технічну документацію із землеустрою щодо оформлення права власності на земельні ділянки та передано у власність [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0.3361 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] : для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель та споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,0861 га; дозволено ПП «Землемір» замовити бланки Державного акта на право власності на земельні ділянки; міськрайонному управлінню Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі, Черкаської області забезпечити державну реєстрацію Державних актів на право власності на земельні ділянки; землевпоряднику внести відповідні зміни до земельно-облікових документів. Згідно з наявними у матеріалах технічної документації актів визначення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, встановлення та передачу межових знаків від 02.10.2012 землекористувачем земельних ділянок, площа та конфігурація яких відповідає кадастровим планам земельних ділянок з експлікацією угідь кадастрові номера 7121589001:01:002:0502, 7121589001:01:002:0501, 7121589001:01:002:0500, землекористувачем даних ділянок вказано [PERSON] . Водночас відповідно до наявної в матеріалах технічної документації інформації про суб`єкт власності на вказані земельні ділянки, [PERSON] є власником спірних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183042021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035772013 від 23.02.2013 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 02.10.2012, розробленої ПП «Землемір», 23.02.2013 міськрайонним управлінням у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0502 площею 0,2500 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності - приватна. Відповідно до наявного у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183042021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035772013 від 23.02.2013 кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0502 площа та конфігурація зображеної ділянки відповідає площі та конфігурації земельної ділянки зображеної на кадастровому плані земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0502, наявному в матеріалах технічної документації розробленої на замовлення [PERSON] . Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183082021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035792013 від 23.02.2013 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 02.10.2012, розробленої ПП «Землемір», 23.02.2013 міськрайонним управлінням у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0501 площею 0,0491 га, розташованої за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Скориківка, для ведення особистого селянського господарства, форма власності - приватна. Відповідно до наявного у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183082021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035792013 від 23.02.2013 кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0501 площа та конфігурація зображеної ділянки відповідає площі та конфігурації земельної ділянки зображеної на кадастровому плані земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0501, наявному в матеріалах технічної документації складеної на замовлення [PERSON] . Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183142021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035782013 від 23.02.2013 на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 02.10.2012, розробленої ПП «Землемір», 23.02.2013 міськрайонним управлінням у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0500 площею 0,0370 га, розташованої за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Скориківка, для ведення особистого селянського господарства, форма власності - приватна. Відповідно до наявного у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183142021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035782013 від 23.02.2013 кадастрового плану земельної ділянки кадастровий номер 7121589001:01:002:0500 площа та конфігурація зображеної ділянки відповідає площі та конфігурації земельної ділянки зображеної на кадастровому плані земельної ділянки з експлікацією угідь кадастровий номер 7121589001:01:002:0500, наявному в матеріалах технічної документації розробленої на замовлення [PERSON] . Згідно із заповітом від 11.09.2015, посвідченим секретарем виконавчого комітету Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованим в реєстрі за № 110, [PERSON] заповіла [PERSON] та [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право. На підставі заяв про прийняття спадщини спадкоємцями за законом [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. заведена спадкова справа № 19/2019 після померлої [INFO] [PERSON] . 14.01.2020 позивачі звернулись до приватного нотаріуса Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки: площею 0,0491 га, кадастровий номер 7121589001:01:002:0501, що розташована в с. Скориківка, Золотоніського району Черкаської області, цільове призначення для ведення особистого іспанського господарства; площею 0,2500га, кадастровий номер 7121589001:01:002:0502, що розташована в [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і спору (присадибна ділянка); площею 0,3700 га, кадастровий номер 7121589001:01:002:0500, що розташована в с. Скориківка, Золотоніського району, Черкаської області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. За результатами розгляду вказаної заяви та поданих документів приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу Кравченок С.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 3/02-31 від 14.01.2020, згідно з якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вказані земельні ділянки. Вказана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій обґрунтована тим, що з поданих [PERSON] та [PERSON] документів вбачається, що [PERSON] отримала вищевказані земельні ділянки шляхом безоплатної приватизації, згідно з рішенням Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 07.11.2012 № 26-4/VI. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки № НВ-7100035792013, № НВ-7100035782013, № НВ-7100035772013 від 23.02.2013, які видані державним реєстратором управління Держземагентства у Золотоніському районі право власності не було зареєстровано на померлу [PERSON] у відповідних органах ДЗК та інших органах державної реєстрації, а тому право власності на майно нею не було набуто, та на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій не зареєстровано. Посилаючись на відсутність іншого способу набуття права власності на вказані земельні ділянки, позивачі звернулись з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Пунктом 1 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Частиною другою ст. 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року 2768-III (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності наведено у частині першій статті 79 ЗК України, згідно з яким це є частиною земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Нормами статті 81 ЗК України передбачено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Статтями 125, 126 ЗК України в редакції чинній станом на момент внесення відомостей до Державного земельного кадастру про державну реєстрацію спірних земельних ділянок (23.02.2013) визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні даної справи суд зауважує, що згідно із Законами України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. 23.08.2013 втратив чинність наказ Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі». Відповідно до приписів ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Також при вирішенні даної справи суд зауважує, що відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Та обставина, що на день смерті [PERSON] спірні земельні ділянки належали їй на праві приватної власності підтверджується інформацією наявною у витягах з Державного земельного кадастру про земельну ділянку номер витягу НВ-7116183142021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035792013 від 23.02.2013, номер витягу НВ-7116183042021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035772013 від 23.02.2013, номер витягу НВ-7116183082021 від 05.04.2021, номер витягу НВ-7100035782013 від 23.02.2013 та матеріалами технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об`єднанні земельних ділянок від 02.10.2012, розробленої ПП «Землемір», на підставі якої 23.02.2013 міськрайонним управлінням у Золотоніському районі та м. Золотоноші Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області внесено до Державного земельного кадастру відомості про державну реєстрацію спірних земельних ділянок. Отже, померла мати позивачів [PERSON] на законних підставах володіла спірними земельними ділянками. Відтак, враховуючи підстави та предмет спору, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Прохальна частина позовної заяви не містить клопотання про стягнення з відповідача понесених позивачами судових витрат при зверненні до суду з даним позовом. Відтак, витрати позивачів щодо сплати судового збору належить віднести на рахунок позивачів.

Outcome: approved