Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

До Савранського районного суду звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. На обґрунтування позовних вимог позивача в позовні заяві зазначено, що 22.12.2006р. між сторонами укладено кредитний договір № OD30F110580070, за яким відповідачка отримала кредит в сумі 2988,00грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між сторонами договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідачка станом на 25.09.2013р. має заборгованість 36626,49грн.. З урахуванням зазначеного позивач звернувся до суду із позовом. 02.04.2014р. в судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачки - [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що кредитний договір було укладено іншою особою з використанням втраченого 15.11.2006р. паспортом відповідачки. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2006р. між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № OD30F110580070, згідно якого остання отримала кредит в сумі 2988,00грн. (а. с. 6-15). В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 36626,49грн. (а. с. 4-5), яка складається з: - 2988грн. - заборгованість за кредитом; - 13145,46грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 672,30грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; - 17600,42грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500грн. - штраф (фіксована частина); - 1720,31грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до анкети позичальника (а. с. 6) - позичальником є [PERSON], яка зареєстрована за адресою [ADDRESS], фактичне місце проживання [ADDRESS]. Крім того в даній анкеті зазначено, що [PERSON] має 18 місяців трудового стажу на посаді продавця-консультанта в ТОВ «Євродом», а також має вищу освіту. Однак, в попереднє судове засідання з'явилась [PERSON], зареєстрована та проживаюча в [ADDRESS], яка є глухонімою та її мати [PERSON], яка пояснила, що [PERSON] із-за вад здоров'я, а саме те, що вона глухоніма не могла займати посаду продавця-консультанта, немає вищої освіти і на час укладання спірного кредитного договору відповідачка втратила паспорт громадянина України та звернулась з відповідною заявою до СГІРФО Савранського РВ ГУМВСУ в Одеській області. Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 15.07.2003р. (а. с. 63), відповідачка є інвалідом дитинства третьої групи. Згідно довідки СГІРФО Савранського РВ ГУМВС України в Одеській області № 68/5529 від 08.12.2011р. (а. с. 42), [PERSON] 15.11.2006р. подано заяву про втрату паспорту серії [NUMBER] виданого Савранським РВ УМВС в Одеській області 14.06.2001р. та отримано новий паспорт у зв'язку з втратою 29.12.2006 року. Крім того, в судовому засіданні здійснено огляд оригіналів заяв форми №1 від 03.05.2001р. (а. с. 61) та від 28.12.2006р. (а. с. 62), а також копію паспорту, яка була зроблена при оформленні кредитного договору 22.12.2006р. (а. с. 16) в ході чого було встановлено відмінність зображень осіб на фотокартках. З урахуванням наведених обставин та сукупності досліджених доказів суд вважає, що кредитний договір 22.12.2006р. № OD30F110580070 з позивачем укладено іншою особою, яка використала втрачений паспорт [PERSON], а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed