Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, звернулося ОСББ «На Скворцова» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог посилався на те, що відповідачі є членами ОСББ «На Скворцова» та співвласниками приміщення [ADDRESS] . Відкритий особовий рахунок споживачів за адресою: [ADDRESS] . ОСББ «На Скворцова» є балансоутримувачем вказаного будинку і є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачі не сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за опалення приміщення некомерційного призначення, використану електроенергію в зв`язку з чим за період з 01.04.2017р. по 01.02.2020р. утворилась заборгованість. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 91489,55 грн., а також просить стягнути три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5514,26 грн. та інфляційні втрати в розмірі 14824,89 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила, відзив на позов не подавав. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] , позов не визнала частково, а саме в частині вимог до відповідача [PERSON] та надала до суду відзив, посилаючись на такі обставини. Позивач зазначає, що сума заборгованості складає 68 285,45 грн. Згідно роздруківки Акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.04.2017р. - 01.02.2020р. загальна сума заборгованості становить 68 285,45 грн. з яких 20 500.39 грн. становить сальдо на 01.04.2017р. Ст. 257 Цивільного Кодексу Україно закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, звертаємо увагу суду на необхідність застосування законодавчо визначених строків позовної давності. Так, враховуючи законодавчо визначені строки позовної давності, максимальна сума позовних вимог має складати 47 785,66 грн. (68 285,45 грн. - 20 500,39 грн.). Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту наявності заборгованості Позивача на житлово - комунальні послуги. В той же час відповідно до висновку колегії суддів Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду у справі № 910/1389/18 акт звірки може бути доказом, якщо: -інформація, що в ньому відображена, підтверджена первинними документами; -містить підписи уповноважених на це осіб. У постанові Верховного Суду від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус докуиента, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. З доданому до позовної заяви Акті звірення взаємних розрахунків відсутні підписи відповідачів, а отже такий акт не може бути прийнятий судом як доказ про наявність заборгованості [PERSON] та [PERSON] є власниками нежитлових приміщень офісу №101, за адресою: [ADDRESS] в рівних частках кожному, на праві спільної часткової власності. Отже, вимоги Позовної заяви до [PERSON] , зурахуванням строків позовної давності можуть складати суму не більше 23 892,83 грн. (47785,66/2). Але, і з такою сумою заборгованості у розмірі 23 892,83 грн. [PERSON] не згодна, адже впродовж усього періоду вона здійснювала платежі за послуги з утримання житлового будинку та прибудинкової території. Стосовно стягнення заборгованості з [PERSON] за опалення житлового приміщення то [PERSON] не згодна із нарахуванням оплати за опалення нежитлових приміщень офісу №101, за адресою: [ADDRESS] з тих підстав, що зазначене приміщення на даний час знаходиться у стані, прийнятому від забудовника, без проведення ремонтних робіт та без встановлення приладів обігріву даного приміщення. Також, зазначаємо, що на даний час система опалення нежитлових приміщень не підключена до дахової котельної, а тому і послуга з опалення фактично не надається. Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих оо неї документів позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо наявності заборгованості [PERSON] перед ОСББ «На Скворцова». Позивач надав до суду відповідь на відзив, за якою посилався на таке. Щодо застосування строків позовної давності, Відповідач 2 посилається на застосування строків позовної давності щодо частини заявлених позовних вимог у сумі 20500,39 грн., які зазначені у акті звіряння взаємних розрахунків, як сальдо на 01.04.17р. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Так, 06.04.18р. Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Відповідача 1 та Відповідача 2 заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання в сумі 35609,98 грн. за період з 01.04.17р. по 01.04.18р. 27.04.18р. Малиновським районним судом м. Одеси видано судовий наказ по справі № 521/5840/18, яким присуджено стягнення солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 заборгованість у сумі 35609,98 грн. за період з 01.04.17р. по 01.04.18р. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.18р. по справі № 9521/5840/18 зазначений судовий наказ скасовано за заявою Відповідачів. Отже, враховуючи звернення Позивача до суду з заявою про видачу судового наказу по справі № 521/5840/18, то в силу ст. 264 ЦК України строки позовної давності було перервано та перебіг такої позовної давності почався спочатку. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України сформулювавши правову позицію про те, що оскільки судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг позовної давності (постанови від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15). Аналогічно застосував приписи про переривання позовної давності і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц. Щодо акту звіряння взаєморозрахунків, як доказу наявності заборгованості у Відповідачів. Так, відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Згідно ст. 322 ЦК України Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відносини з приводу створення та діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку регулюється ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та їх статутом. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згідно ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласники зобов`язані своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів (ст. 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Згідно з п. 5 ч. З ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною 2 гл. 5 Статуту об`єднання співвласник своєчасно і в повному обсязі повинен сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам, яка перевищує 60 діб є порушенням зобов`язання співвласником. ОСББ «На Скворцова» щомісячно формує та роздруковує квитанції на оплату за надані житлово-комунальні послуги, які є обов`язковими для оплати співвласникам. Квитанції на оплату послуг вручалися під підпис Відповідачам та направлялися разом з листами-вимогами щодо погашення заборгованості (аркуші справи 41-56). Також про обізнаність відповідачів щодо наявності заборгованості свідчить подана ними заява щодо скасування судового наказу по справі № 521/5840/18. Отже, Позивач не стверджує, що односторонній акт звіряння взаємних розрахунків є безумовним доказом на підтвердження обсягу заборгованості Відповідачів, а такою формою документу для зручності суду та сторонам намагався зобразити підстави виникнення (нарахування) заборгованості та часткового її погашення. Щодо заперечень Відповідача з оплати послуг за опалення, то Відповідач зазначає, що відмовляється здійснювати оплату послуг за опалення у зв`язку із знаходженням належного їй приміщення у стані прийнятому від забудовника, без проведення ремонтних робіт та без встановлення приладів обігріву даного приміщення, не підключення на даний час системи опалення нежитлових приміщень до дахової котельні, а тому, на думку Відповідача 1, послуга з опалення фактично не надається. Відповідно до проектної документації, розробленої ТОВ «Гражданпроект», Альбом 3 (розділ ОВ) будинок приймався в експлуатацію із встановленими приладами обігріву, що вбачається з експлікації приміщення, належного Відповідачу 1 та Відповідачу 2 (аркуш 60П/04-(17-29) - ОВ «Отопление и вентиляция Секция № 1. План цокольного этажа»). Також через приміщення Відповідачів проходять труби опалення (стояки), які здійснюють тепловіддачу. При цьому, самовільне відключення Відповідачів від мережі загальнобудинкового опалення, відповідно від чинного законодавства та сталої судової практики, не звільняє таких споживачів від оплати послуг з опалення. Отже, доводи Відповідача 2 у відзиві на позовну заяву не спростовують підстави заявленого позову Позивачам, на задоволенні якого наполягали у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Відповідачі є членами ОСББ «На Скворцова» та співвласниками приміщення [ADDRESS] . Відкритий особовий рахунок споживачів за адресою: [ADDRESS] . ОСББ «На Скворцова» є балансоутримувачем вказаного будинку і є виконавцем житлово-комунальних послуг. Відповідачі не сплачують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, за опалення приміщення некомерційного призначення, використану електроенергію в зв`язку з чим за період з 01.04.2017р. по 01.02.2020р. утворилась заборгованість. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів заборгованість в сумі 91489,55 грн., а також просить стягнути три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5514,26 грн. та інфляційні втрати в розмірі 14824,89 грн. Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відносини з приводу створення та діяльності об`єднань співвласників багатоквартирних об`єднань регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та їх статутом. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», до компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку відноситься визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Згідно ч. 1ст. 20 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно з ст. 29 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» особи винні у порушенні прав власників (користувачів), їх об`єднань і асоціацій несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Щодо застосування строків позовної давності суд дійшов висновку про те, що строки позовної давності переривалися, оскільки, 06.04.18р. позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання в сумі 35609,98 грн. за період з 01.04.17р. по 01.04.18р. 27.04.18р. Малиновським районним судом м. Одеси видано судовий наказ по справі № 521/5840/18, яким присуджено стягнення солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 35609,98 грн. за період з 01.04.17р. по 01.04.18р. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 24.09.18р. по справі № 9521/5840/18 зазначений судовий наказ скасовано за заявою відповідачів. Отже, враховуючи звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу по справі № 521/5840/18, то в силу ст. 264 ЦК України строки позовної давності було перервано та перебіг такої позовної давності почався спочатку. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України сформулювавши правову позицію про те, що оскільки судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому ЦПК України, перериває перебіг позовної давності (постанови від 21 січня 2015 року у справі N° 6-214цс14 і від 13 січня 2016 року у справі № 6-931цс15). Аналогічно застосував приписи про переривання позовної давності і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 216/5756/15-ц Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування строків позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved