Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 11.03.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у виконкомі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 03. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON]. [INFO] та син [PERSON] [INFO] З січня 2016 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через різність характерів вони не розуміють один одного, мають діаметрально протилежні погляди на життя через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Строк для примирення просить не надавати. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 11.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON]. [INFO] та син [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з січня 2016 року сторони припинили шлюбні відносини, ведення спільного господарства, та спільне проживання. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище - Монастирьова. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану та понесені судові витрати по сплаті судового збору за можливе покласти на позивача, так як з відповідачкою залишаються проживати малолітні діти. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved