Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної школи, завданої залиттям квартири, в якому вказав, що починаючи з 14.03.2016 р. щоденно у ванній кімнаті позивача, яка знаходиться в [ADDRESS], систематично відбувалось залиття, причиною якого є проведення ремонтних робіт по заміні сантехнічного обладнання у розташованій зверху квартирі відповідачки. В обґрунтування свої вимог позивач посилався на акти огляду квартири від 14.03.2016 р., про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15.03.2016 р., про залиття від 16.03.2016 р. та від 29.03.2016 р., висновок будівельно-технічної експертизи №1970 від 04.05.2016 р. За таких обставин, [PERSON] просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири у розмірі 3515 гривень, що визначено експертом, моральну шкоду в розмірі 2000 гривень та судові витрати у розмірі 3973 гривні. 26.10.2016 р. у судовому засідання задоволено клопотання представника відповідача та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ЖБК «Ленінський-5». Також позивач, з урахуванням придбання квартири відповідачки у період перебування у шлюбі із [PERSON], уточнив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3515 гривень та моральну шкоду у розмірі 2000 гривень, судові витрати у розмірі 3973 гривні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію невірно складеними актами про залиття, відповідністю проведених ремонтних робіт технічним нормам та правилам, що виключає можливість затоплення квартири, розташованої поверхом нижче, а також положеннями Статуту ЖБК «Ленінський-5, згідно яких власник квартири відповідає за стан свого житла від підлоги до підлоги квартири, розташованої зверху. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні також проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що ані він, ані його дружина не приймали участі при складенні актів про залиття квартири, а також на той факт, що підлога у його квартирі була суха, а залиття квартири позивача могло статися з іншої квартири. Представник третьої особи в останнє судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутності. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд встановив наступне. З матеріалів справи вбачається, що 18.07.1995 р. [PERSON] придбав у власність квартиру за адресою: [ADDRESS], згідно до договору купівлі-продажу квартири від 18.07.1995 р. (а.с. 10) Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.01.2016 р. [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 101-102). Згідно свідоцтва про одруження від 22.11.1997 р. (а.с.107) та п. 9 договору купівлі-продажу [PERSON] отримала у власність вищевказану квартиру, перебуваючи у шлюбі із [PERSON], отже майно перебуває у спільній сумісній власності відповідачів. Судом встановлено, що починаючи з 14.03.2016 р. дружина позивача [PERSON] зверталася до ЖБК «Ленінський-5» (а.с. 13-16) та повідомляла про затоплення їх квартири сусідами зверху. За результатами огляду квартири позивача було складено акти огляду квартири від 14.03.2016 р., про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 15.03.2016 р., про залиття від 16.03.2016 р. та від 29.03.2016 р. (а.с.17-20). Згідно вказаних актів, а також довідки ЖБК «Ленінський-5» № 56 від 08.07.2016 р. (а.с 21) залиття трапилось з причини несанкціонованого проведення ремонтних робіт із заміни сантехнічного обладнання у квартирі [ADDRESS]. Для визначення причини та розміру завданої шкоди позивачем було замовлено будівельно-технічну експертизу в Одеському НДІСЕ. Висновком будівельно-технічної експертизи № 1970 від 04.05.2016 р. встановлено, що з урахуванням актів від 15.03.2016 р., 16.03.2016 р., 29.03.2016 р., складених комісією «ЖБК «Ленінський-5» про те, що залиття відбулося через несанкціоноване втручання відповідачів під час проведення неузгоджених сантехнічних робіт по заміні каналізаційних труб та труб гарячого та холодного водопостачання. Причиною залиття є порушення порядку користування сантехнічним обладнанням відповідачами, [PERSON] та [PERSON], власниками квартири в [ADDRESS]. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 3515,00 гривень. (а.с. 22-41). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], яка є Головою ЖБК «Ленінський-5» пояснила, що дійсно жителі квартири [ADDRESS] звертались до неї навесні та просили зафіксувати факт залиття їх квартири сусідами зверху. Перший раз вона зявилась оглянути квартиру пізно ввечері, побачила як вода стікала по стінам з водомірів, жовті плями на стелі, не вистачало частини стелі в місці, де проходили труби холодного та гарячого водопостачання, брудну воду на підлозі. В наступні рази вона виходила на огляд квартири позивача з дільничним працівником поліції, а також із членом кооперативу [PERSON], бачила ті самі сліди залиття, тільки замість води були сліди і плями. Крім того, [PERSON] пояснила, що в штаті кооперативу, головою якого вона є, відсутня посада сантехніка чи будь-якого іншого працівника, який би мав відповідну компетенцію. На питання представника позивача щодо складу комісії, яка здійснювала огляд, свідок відповіла, що наказу про створення комісії не видавала, акти підписувала особисто. На теперішній час свідок не впевнена, чи дійсно залиття сталось з причини заміни сантехнічного обладнання відповідачами, припустила, що це могло бути наслідком дій зі сторони сусідів збоку. Також у судовому засіданні як свідок була допитана [PERSON], яка пояснила, що один раз також разом із Головою кооперативу виходила на місце залиття в квартиру позивача, бачила вищевикладені сліди, а саме діру у стелі на коробі, де проходять труби, яка була схожа на відколоту плитку. Також свідок пояснила, що відповідач [PERSON] пропонував позивачу відшкодувати завдану шкоду, йшлись перемовини, які не закінчились ніякою домовленістю сторін. Крім того, [PERSON] наполягала на тому, що вона писала заперечення на акт про залиття, однак не має гадки, куди цей акт потім зник. Обом свідкам суд предявляв для огляду фото фіксацію пошкоджень у квартирі, зроблену експертом при проведенні дослідження, на що вони однозначно відповіли, що фотокартки відповідають тим пошкодженням, які вони бачили в квартирі при огляді. Згідно до вимог ст. ст.60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сукупність вищенаведених фактів та доказів свідчить про наявність факту залиття квартири в [ADDRESS] в період з 14.03.2016 р. по невизначений термін, але принаймні до 29.03.2016 р., факту проведення ремонтних робіт із замни сантехнічного обладнання власниками квартири № 75 в тому же будинку, причинно-наслідкового звязку між залиттям та діями відповідачів. Водночас, представник відповідачки та відповідач не надали жодного доказу, який би спростовував вищенаведені факти. Так, суд критично ставиться до посилання представника відповідачки на недійсність актів про залиття від 14.03.2016 р., від 15.03.2016 р., від 16.03.2016 р. та від 29.03.2016 р. у звязку з їх невідповідністю Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р., оскільки, по-перше, представником не вказано ані в письмових запереченнях, ані усно при наданні пояснень, які саме положення цих Правил було на його думку порушено. По-друге, твердження про відсутність підписів всіх членів комісії спростовується поясненнями Голови кооперативу про те, що наказу про створення комісії для фіксації факту залиття квартири позивача не видавалось, акти складались за підписами присутніх осіб (Голови кооперативу, власника квартири, сусідів), а отже встановити перелік членів цієї комісії неможливо. До того ж, Правилами не передбачено нікчемність складеного акту про залиття навіть у випадку відсутності підпису члену комісії, який може не підписати акт за різних причин. По-третє, суд зазначає, що наявні в матеріалах справи акти за своєю формою є додатком 4 до п. 2.3.6. вказаних Правил, має підписи присутніх осіб та затверджений печаткою кооперативу, а отже у суду відсутні підстави вважати їх недійсними. Також суд відхиляє посилання відповідачів на відсутність їх відповідальності за шкоду, спричинену стелі квартири поверхом нижче, виходячи з приписів Статуту ЖБК «Ленінський-5». Пунктом п. 6.4. Статуту, на який посилаються відповідачі, визначено, що у зону експлуатаційної відповідальності власників квартир, житлових чи нежитлових приміщень входять труби холодного і гарячого водопостачання, каналізації і центрального опалення від площі підлоги квартири, житлового чи нежитлового приміщення до площі підлоги квартири житлового чи нежитлового приміщення верхнього поверху. Водночас суд зазначає, що при будь-якому тлумаченні вищенаведеного пункту Статуту, йдеться про нормальну експлуатацію обладнання, а у випадку винних дій завдавач шкоди несе відповідальність за таку шкоду, у відповідності до норм цивільного законодавства. Згідно ч. 2, 5 ст. 319 ЦК України при здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Судом встановлено, що відповідачі порушили порядок користування власністю, що призвело до спричинення матеріальної шкоди позивачу. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як вбачається з висновку будівельно-технічної експертизи № 1970 від 04.05.2016 р., вартість ремонтно-відновлювальних робіт в квартирі позивача складає 3515,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки вина відповідачів [PERSON] та [PERSON] знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачів підлягають задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода підлягає частковому відшкодуванню на користь позивача в розмірі 700 грн. Відповідно до вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до квитанції № 15676467 від 23.05.2016 р. за виконання експертного дослідження позивачем сплачено 422,88 гривень. Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 10 [PERSON] сплачено за послуги адвоката 3000 гривень, а також позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,21 гривень, про що свідчить квитанція, яка є в матеріалах справи. Разом судові витрати, що пілягають відшкодуванню позивачу склали 3973 гривні. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Outcome: partial