Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду звернулася [PERSON] із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України і просила суд встановити факт смерті її баби [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України в м.Луганськ. В обгрунтування своєї заяви [PERSON] вказала, що [PERSON] є її бабою зі сторони матері. [INFO] її баба [PERSON] померла в м.Луганськ. У зв`язку з тим, що вказаний населений пункт є окупованою територією України, де органи законної влади не діють, тому отримати належне свідоцтво про смерть баби у відділі державної реєстрації актів цивільного стану на підконтрольній території України неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. В зв`язку із вищенаведеними обставинами заявник, звернувшись до заінтересованої особи стосовно реєстрації смерті, отримала відмову. Встановлення факту смерті баби необхідно заявниці для реєстрації її смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, що здійснюють свою діяльність на підконтрольній Україні території з подальшою видачею цим органом Свідоцтва про смерть, яке стане підставою для реалізації спадкових прав. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та надала пояснення аналогічні до змісту заяви. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання були повідомлені вчасно, причини неявки не повідомили. Вислухавши пояснення заявника, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заява підлягає до повного задоволення. Судом встановлено, що заявник [PERSON] зареєстрована та проживає у [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с.4). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що дошлюбним прізвищем заявниці є [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У зв`язку з реєстрацією шлюбу з [PERSON] прізвище заявниці було змінено на [PERSON] (а.с.7), після розірвання шлюбу заявниці присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). 29.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу обом присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). Мати заявниці [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). [PERSON] народилася [INFO] , була зареєстрована та проживала в м.Луганськ та є бабою по лінії матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла в м.Луганськ (а.с.12). Місто Луганськ є окупованою територією (постанова ВР України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями»), де органи законної влади не діють, тому отримати належне свідоцтво про смерть заявник не може. Факт смерті баби заявниці [PERSON] підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть №65, виданим 15.01.2020 року (а.с.16). Органи державної реєстрації актів цивільного стану не можуть провести державну реєстрацію смерті баби заявниці, оскільки у підтвердження факту її смерті заявниця пред`являє медичний документ, форма якого не відповідає формі, визначеній законодавством України. Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або проголошення її померлою. Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ч.3,4 ст. 9 цього ж Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п.8 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, медичні документи, що підтверджують факт смерті, видані діючими медичними закладами, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті баби документи встановленого законодавством України зразка, тому просить встановити факт її смерті на тимчасово окупованій території України. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України встановлено статтею 317 ЦПК України, згідно якої: Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає до повного задоволення, а факт смерті баби заявниці на тимчасово окупованій території України підлягає встановленню.

Outcome: approved