Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулося Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, уточнивши та збільшивши який, просив стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по оплаті за користування житловим приміщенням та комунальними послугами грошову суму у розмірі 6492 гривні 93 копійок. Свій позов обґрунтували тим, що будинок [ADDRESS] належить до житлового фонду місцевих Рад та значиться на балансі КП ЖКС «Хмельницький». Квартира № 8 є ізольованою, загальною площею 61,50 кв.м., має комунальні зручності: газ, водопровід, каналізацію. Власницею даної квартири є [PERSON]. У квартирі зареєстровані ще три особи, в тому числі відповідачі - [PERSON], [PERSON] та неповнолітня донька [PERSON] - [PERSON], 1998р.н. За час проживання в даній квартирі відповідачі в порушення вимог ст. 162 ЖК УРСР, не вносять плату на утримання будинку та прибудинкової території, за надані комунальні послуги, згідно виписки з особового рахунку [NUMBER] заборгованість станом на 01.03.2014р. складає 6492,93 гривень, яку в добровільному порядку [PERSON], [PERSON], [PERSON] сплачувати відмовляються. В судовому засіданні представник КП ЖКС «Хмельницький» позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, підтримав, та показав суду, що у відповідності до Статуту, затвердженого рішенням Одеської міської Ради № 4173 - V від 09.04.2009р., КП ЖКС «Хмельницький» є комунальним підприємством, яке здійснює технічну експлуатацію житлового фонду комунальної власності Одеської територіальної громади. У відповідності з листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України N 12/1-64 від 17.05.2007р. - підприємства-надавачі житлово-комунальних послуг можуть пред'являти вимоги сплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідачі в судових засіданнях позов не визнавали, вважають, що нічого не винні платити КП ЖКС «Хмельницький», тому що послуги відповідачам взагалі не надаються. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог та застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України В останнє судове засідання [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, сповіщені належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши інші матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 03.04.1996р. та заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03.05.2007р. У вказані квартирі зареєстровані всі відповідачі а також неповнолітня [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім»ї та реєстрації від 23.05.2013р. 21 січня 2007 року між КП ЖКС «Хмельницький» та [PERSON] укладено договір №1078 про надання послуг по утриманню будинків, споруд та прибудинкової території, яким визначено права та обов»язки сторін, зокрема споживач має право на отримання вчасно та відповідної якості послуг згідно із законодавством, зобов»язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки, а виконавець несе відповідальність за неналежне надання або ненадання послуги, що призвело до заподіяння збитків майну та/або приміщенню споживача, шкоди його здоров»ю чи життю, - шляхом відшкодування збитків а також за порушення зобов»язань, встановлених даним договором і законодавством. У договорі встановлено його строк дії - 1 рік та обумовлено, що він вважається продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання, або необхідність його перегляду. Вказаний договір відповідачка не оскаржувала, що сама підтвердила в судовому засіданні і лише 29.08.2013р., коли справа вже знаходилася в суді, відповідачка звернулася до КП ЖКС «Хмельницький» із заявою про розірвання договору про надання послуг №1078 від 21 січня 2007 року. 06.11.2007р. заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 24,7кв.м.., жилою площею 15,4кв.м., визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 29,8кв.м., жилою площею 18,9кв.м.; визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 29,8кв.м., жилою площею 18,9кв.м. Особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] не змінювався. Згідно п.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинна сплачувати свою частку витрат у загальних витратах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги), береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»і зазначених вище норм Житлового кодексу України власник квартири та повнолітні особи, які проживають в ній, зобов'язані своєчасно сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, встановлено, що власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку по договору. Якщо договір не було укладено, власник повинен сплачувати спожиті комунальні послуги, згідно чинного законодавства. Ці платежі вносяться щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором чи законом не встановлено інші строки. Згідно ст. 156,162 ЖК України, власник та його члени сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Відповідно до вимог ст. 179 ЖК України, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. П.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством України та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг. Згідно довідки позивача від 23.04.2014р. момент утворення заборгованості відповідачів починається з 01.02.2008р. та розраховується наступним чином: вивезення сміття РАФ - 31,03грн., вивезення сміття «Союз» - 20,97грн., сарай - 20,00грн., утримання будинку та при будинкової території - 6420,93гр. Надані послуги підтверджуються актами виконаних робіт, підписаними [PERSON], який був обраний протоколом загальних слухань жителів будинку [ADDRESS] від 16.09.2001р., який був допитаний в судовому засіданні в якості свідка та який підтвердив, що вказані акти він підписував, відновлювальні роботи по відновленню флігеля будинку №26 проводила дільниця КП ЖКС «Хмельницький», двір своєчасно прибирається, ремонт покрівлі у їхньому дворі на другому поверсі основного будинку був здійснений також позивачем. Відповідачка [PERSON] посилалася на те, що ремонт покрівлі вона проводила за свої кошти, однак підтвердити вказане не змогла та не надала суду необхідних доказів. В обґрунтування своїх заперечень відповідачкою надано копії актів жителів будинку [ADDRESS], однак суд не вважає їх належними доказами по справі, оскільки підписи осіб, які підписували ці акти не були завірені в установленому законом порядку, їх явку в суд для допиту в якості свідків відповідачка не забезпечила. Відповідно до положень ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ч.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). Як вбачається з тарифів на послуги з утримання будинку та прибудинкової території по КП ЖКС «Хмельницький», визначених у Додатку №5 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2008р. № 1212, у будинку [ADDRESS] - встановлено тариф за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1,74 гривні. Даний тариф застосовується до площі квартири, і не залежить від кількості зареєстрованих в ній осіб. Таким чином, відповідно до наданого позивачем розрахунку, до уточненої позовної заяви, заборгованість відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] по оплаті за житлово-комунальні послуги складає - 6492 гривні 93 копійки. Правильність даного розрахунку перевірено у судовому засіданні та не викликає у суду жодних сумнівів. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачі подали до суду заяву, в якій просили застосувати строки позовної давності. Згідно наданого розрахунку заборгованості за спожиті відповідачами житлово-комунальні послуги, в межах строку позовної давності підлягає стягненню сума - 4345,15 грн. Таким чином, аналізуючи всі надані сторонами докази, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог КП «ЖКС «Хмельницький». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 229,40грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково а саме в частині стягнення з відповідачів 4345,15 грн., а відповідачка [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і звільнена від сплати судового збору, судовий збір в сумі 28,96грн.. підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (4345,15 грн. : 3 =14,48 х2 = 28,96грн.).

Outcome: partial