Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 16.08.2017 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що 17.03.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Севастополі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №032220 та відповідним актовим записом за № 99. Від шлюбу 18.07.2012 року народилися дитина [PERSON]. Позивач зазначає, що з відповідачем разом не проживає, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб носить формальний характер, враховуючи зазначене просила розірвати шлюб та стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просили їх задовольнити та розглянути справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , заперечень проти позову не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №032220, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 99. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Севастополі від 08.08.2012 року, актовий запис №743, [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON] Позивач просить суд розірвати шлюб посилаючись на те, що на теперішній час між подружжям припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, в дійсний час шлюб носить формальний характер. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сімя є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом, встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що, з урахуванням відсутності заперечень відповідача проти задоволення позову, є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб розірванню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції № 54 від 16.08.2017 року, [PERSON] було сплачено суму судового збору в розмірі 640 грн. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved