Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця» нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року в сумі 22398,94 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він працював старшим електромеханіком на Дистанції сигналізації та зв`язку державного підприємства «Донецька залізниця». З лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року він виконував роботу на підприємстві, проте роботодавець припинив виплачувати йому заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. Станом на 04 березня 2019 року розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року склав 22398 грн. 29 коп., яка добровільно відповідачем не сплачена. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення відповідач був повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника не повідомив. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 15.05.2019 року постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 04 січня 2005 року був переведений на посаду старшого електромеханіка І групи цеху автоматизованої системи діагностичного контролю буксових вузлів. Дебальцевської дистанції сигналізації та зв`язку ДП «Донецька залізниця». З 01 січня 2014 року назву посади змінено на «старший електромеханік дільниці». Вказані обставини підтверджується відомостями трудової книжки позивача. Відомості про звільнення позивача, у трудовій книжці відсутні. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2019 року у державного підприємства «Донецька залізниця» були витребувані докази, а саме: довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , який працював на посаді старшого електромеханіка дільниці Дебальцевської дистанції сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Донецька залізниця» за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року. Копію вказаної ухвали було направлено відповідачу в порядку, передбаченому п. 19 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України. Проте позивач вимоги ухвали суду не виконав, про причини невиконання суд не повідомив. Відповідно до довідки Дебальцевської дистанції сигналізації та зв`язку Державного підприємства «Донецька залізниця» від 01.03.2019 року №294, долученої позивачем до позову, розмір нарахованої, але не виплаченої йому заробітної плати за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року складає 28837 грн. 29 коп., за вирахуванням обов`язкових платежів розмір заборгованості з заробітної плати складає 22398 грн. 94 коп. З 01.10.2016 року заробітна плата не нараховується. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовані обставини, на які посилається позивач, щодо наявності заборгованості по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року в загальному розмірі 28837,29 грн. з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Згідно з абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Підсумовуючи наведене, з ДП «Донецька залізниця» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі за період з 01 лютого 2016 року по 30 вересня 2016 року у загальному розмірі 28837 гривень 29 копійки з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Згідно з п.2 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць Оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved