Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, звернувся позивач, із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», зазначаючи, що 29.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № 07-15/1593, згідно якого позивач зобовязався відповідати за належне виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 2007/13-2.06/728 від 29.11.2007 року. Умовами кредитного договору № 2007/13-2.06/728 від 29.11.2007 року встановлено право кредитора вимагати дострокового погашення кредиту. Позивач зазначає, що останній платіж за кредитним договором був здійснений позичальником 19.06.2014 року, строк користування кредитом, а отже строк виконання основного зобовязання відповідно до умов кредитного договору сплив 17.09.2014 року. Позивач зазначає, що в договорі поруки не визначено строк, після закінчення якого, порука припиняється, оскільки умовами договору, встановлено, що порука припиняється із припиненням забезпечуваного нею зобовязання. Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» не звернувся до суду з позовом до позивача у межах шестимісячного строку дії основного зобовязання, після спливу строку, порука є такою, що підлягає припиненню. У судових засіданнях 19.04.2016 року, 26.07.2016 року, представник позивача [PERSON] підтримав поданий позов, у судове засідання призначене на 06.09.2016 року, 26.10.2016 року не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, зазначила, що між сторонами виник спір про стягнення виниклої заборгованості, за результатами якого, Суворовським районним судом м. Одеси було ухвалене рішення про стягнення заборгованості з відповідача та третьої особи. У судове засідання призначене на 26.10.2016 року, представник відповідача також не зявився, про дату час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 29.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2007/13-2.06/728, відповідно до якого, він отримав споживчий кредит в сумі 232000 доларів США. Строк дії договору встановлено до 28.11.2007 року, з наданням графіку погашення боргу по кредиту та сплати відсотків в розмірі 13% на рік за користування ним. В забезпечення виконання кредитних зобовязань [PERSON], ПАТ «Укрсоцбанк» уклав договір поруки № 07-15/1593 від 29.11.2007 року з [PERSON] Надаючи оцінку посиланню позивача на ту обставину, що останній платіж позичальником був здійснений 19.06.2014 року, а тому строк користування кредитом, а отже строк виконання основного зобовязання сплинув 17.09.2014 року, суд зазначає наступне. Дійсно, згідно п.4.5 кредитного договору, у разі невиконання позичальником обовязків в частині сплати кредиту протягом більше ніж 90 днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобовязаний протягом одного дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання, нараховані штрафні санкції. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, право на визначення моменту предявлення відповідної вимогу належить позикодавцю. Від реалізації цього права залежить настання строку виконання основного зобовязання. Судом встановлено, що 08.05.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» направив на адресу [PERSON], [PERSON] вимогу про усунення порушень зобовязання за договором кредиту. З наведеного суд встановив, що ПАТ «Укрсоцбанк» реалізував своє право на дострокове повернення частини позики, згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України саме 08.05.2015 року. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 29.10.2015 року був задоволений позов ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] до [PERSON]. Таким чином, суд встановив, що відповідач не пропустив строк звернення до суду, тому підстави для припинення поруки відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 554 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Суд погоджується з посиланням позивача на ту обставину, що договір поруки не містить зазначення про строк дії договору поруки. Однак, оскільки строком настання основного зобовязання є 18.05.2015 року, а відповідач вчасно звернувся до суду із відповідним позовом про стягнення заборгованості, підстави для припинення поруки відсутні. З наведених обставин, суд констатує про відсутність підстав для застосування правової позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 17.02.2016 року у справі № 6-2875цс15, оскільки вказане рішення було ухвалене за інших фактичних обставин справи.

Outcome: dismissed