Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , оскільки вона не проживає за вказаною адресою з 2009 року. Позовну заяву позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що є власником на праві приватної власності житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.10.2009 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1555 від 14.10.2009 року. В належному позивачу будинку зареєстрована [PERSON] , яка є дочкою колишнього власника будинку. Зазначає, що ніяких речей відповідача на теперішній час у будинку не має. Факт не проживання відповідача [PERSON] в належному будинку з 2009 року, підтверджується Актом про не проживання складеного комісію в складі депутата Великоцької сільської ради Міловського району Іващенко К.М. , за участю сусідів. Не зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не проживає у будинку, не отримує кореспонденцію, комунальні послуги не сплачує, не знімається з реєстраційного обліку, чим позбавляє його можливості оформити житлову субсидію та розпоряджатися власністю на свій розсуд (продати квартиру, тощо). Він з відповідачем [PERSON] членами однієї сім`ї не являються, спільного господарства ніколи не вели. Враховуючи те, що вказаний спір виник з житлових правовідносин, є немайновим, а також незначної складності, є пріоритетним швидке вирішення вказаної справи, окрім цього вказаний спір не підпадає під положення ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у якій передбачені спори, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, вказана справа є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Ухвалою Міловського районного суду Луганської області від 15.01.2020 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що він підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, яку слід вважати неповажною, відзив з запереченнями на позовну заяву не подала. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи без виклику і повідомлення сторін в порядку спрощеного провадження, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до копії паспорту гр. України серії ЕК № 429170 виданого 29.05.1997 року позивач є громадянином України. (а.с. 6-7) З договору купівлі-продажу житлового будинку від 12.10.2009 року, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 1555 від 14.10.2009 року слід, що позивач [PERSON] , є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8-10). Згідно відповіді УДМС України від 10.01.2020 року за адресою: [ADDRESS] з 12.04.2007 року зареєстрована [PERSON] , [INFO] . (а.с. 23) Відповідно до інформації, наданої Великоцькою сільською радою Міловського району Луганської області відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.16). Відповідно акту складеного комісію в складі депутата Великоцької сільської ради Міловського району Іващенко К.М. за участю [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , але з 2009 року по теперішній час у будинку не проживає. (а.с. 15). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України слід, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України слід, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України слід, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в тому числі й на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно висновку, який викладено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема від вирішення питання про користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Як слід з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] з 2009 року не проживає за місцем своєї реєстрації в будинку по адресу: [ADDRESS] без якихось поважних причин, не цікавиться житлом за вказаною адресою, не здійснює платежів за користування житловим приміщенням та не бере участі в його утриманні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає, що відповідач [PERSON] відповідно до ст. 405 ЦК України підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку, власником якого є позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved