Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні спадковим майном. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що після смерті батька [PERSON] вона, як одна із спадкоємців, прийняла спадщину у встановлений законом строк - 1/7 частину усього майна. Однак, була позбавлена права користуватися, розпоряджатися та володіти транспортними засобами, які вона отримала у спадщину, у зв'язку із тим, що відповідач незаконно утримує технічні паспорти, ключі, та всі двадцять п'ять транспортних засобів, які належали її батьку. Просила суд усунути перешкоди, які чинить [PERSON] в користуванні рухомим майном. В подальшому, позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила суд зобов'язати [PERSON] та [PERSON] зареєструвати з [PERSON] право спільної власності на спадкове майно та заборонити використання спадкового майна до його реєстрації. Наголошувала, що вона не має можливості використовувати транспортні засоби, оскільки ними не володіє та посилаючись на ст. 334 ЦК України вказує на необхідність зобов'язати зареєструвати відповідачів транспортні засоби у відповідних органах Державної автомобільної інспекції. [PERSON], яка діє за себе та як законний представник [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подала зустрічну позовну заяву до [PERSON], третя особа з боку позивача: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні транспортними засобами, зобов'язав [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] в здійсненні права користування транспортними засобами та про зобов'язання [PERSON] надати дозвіл [PERSON] на використання транспортних засобів. В подальшому, через канцелярію суду [PERSON] подала заяву про доповнення зустрічної позовної заяви, в якій просила суд також зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у реєстрації транспортних засобів та надати дозвіл [PERSON] на реєстрацію транспорту в Державтоінспекції. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона разом з померлим чоловіком вели сумісний бізнес по наданню транспортних послуг, для чого купували транспортні засоби та в подальшому їх експлуатували. Син чоловіка від першого шлюбу [PERSON] також працював разом з ними та здійснював ремонт, відновлення та технічне обслуговування транспорту. Вона сплачувала борги померлого чоловіка за орендну плату автобази, де знаходяться транспортні засоби та й надалі разом з [PERSON] здійснювала обслуговування та ремонт транспортних засобів. З [PERSON] не змогла досягти будь-якого компромісу щодо володіння транспортними засобами, оскільки остання не бажає сумісно володіти майном та чинить перешкоди в користуванні транспортними засобами. Наголошувала, що [PERSON] звернулась до підприємства - ТОВ НВФ «Ігрек», якому за життя спадкодавця здавались в оренду транспортні засоби, та відмовилась давати згоду на подальше використання транспортних засобів, які частково належать і їй, та потребувала розірвання усіх договорів оренди. Також вимагала, щоб ніхто із спадкоємців не користувався транспортним засобами, не здавав його в оренду, щоб вони не використовувались та приходили в непридатність, при цьому сплачувати витрати на зберігання відмовилась. Після такої поведінки ТОВ НВФ «Ігрек» відмовилась від користування транспортними засобами, та повідомила співвласників, що вони зняті з маршрутів. Таким чином, інші співвласники не мають можливості здавати в оренду транспортні засоби та отримувати прибуток. Також вказувала, що відповідач за зустрічною позовною заявою [PERSON] звернулась до правоохоронних органів із заявою про заборону використання автомобільного транспорту, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту та заборони використання спірного майна. Посилаючись на ст. 391 ЦК України наголошує, що вона має право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, однак у зв'язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] не має такої можливості. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник з'являлись, підтримали позовні вимоги, викладені в позовній заяві обставини та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. В задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити, наголошуючи про безпідставність та необґрунтованість зустрічних позовних вимог, оскільки транспортні засоби не зареєстровані в установленому законом порядку, тому відповідно вона і не порушує право на володіння, користування та розпорядження транспортними засобами, які успадкувала [PERSON] Вважає, що тільки після реєстрації спадкового майна в Державній автомобільній інспекції можна стверджувати про порушення прав [PERSON] як власника майна. Представник [PERSON] також з'явився в судове засідання, підтримав обставини та вимоги, викладені в зустрічній позовній заяві та просив їх задовольнити. В задоволенні позовної заяви [PERSON] просив відмовити в повному обсязі, наголошуючи, що провадженні в частині позовних вимог щодо зобов'язання відповідачів зареєструвати з [PERSON] право власності на спадкове майно, підлягає закриттю, оскільки відносини, які склались між сторонами не ґрунтуються на юридичній рівності, вільному волевиявленню та їх майновій самостійності, як передбачено ч. 1 ЦК України. Відповідачі не є органом, який здійснює реєстрацію транспортних засобів у відповідності до діючого законодавства та фізичних осіб не можна зобов'язати зареєструвати право. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав. Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про зобов'язання [PERSON] та [PERSON] зареєструвати з [PERSON] право спільної власності на спадкове майно та заборонити використання цього майна до його реєстрації, зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном, усунення перешкод у реєстрації майна та зобов'язання надати дозвіл на реєстрацію майна та його використання, не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого повторно відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [INFO] помер [PERSON], актовий запис про смерть № 6590. Після його смерті відкрилась спадщина на все майно [PERSON]. Як вбачається з матеріалів цивільної справи спадкоємцями [PERSON] є: його дружина [PERSON], 1976 року народження, неповнолітній син [PERSON], 1999 року народження, малолітній син [PERSON], 2005 року народження, малолітня донька [PERSON], 2007 року народження, донька [PERSON], 1990 року народження, син [PERSON], 1982 року народження, мати [PERSON], 1934 року народження, яка відмовилась від спадщини на користь малолітніх дітей. Після спливу строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, спадкоємці прийняли у спадщину: 1/2 частини 23 одиниць автомобільного транспорту, 2 одиниці автомобільного транспорту, що підтверджуються свідоцтвами про право на спадщину за законом, посвідченими завідуючою Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, які зареєстровані в реєстрі за № 2-769, № 2-760, № 2-763, № 2-753, №2-928, № 2-916, № 2-939, №2-926, №2-766, №2-757, №2-764, №2-755, №2-763, №2-754, №2-936, № 2-923, №2-937, № 2-924, № 2-927, № 2-917, № 2- 929, № 2-915, № 2-761, № 2- 751, № 2-935, № 2-922, № 2- 938, № 2-925, № 2-932, № 2-918, № 2-933, № 2-920, № 2-767, № 2-758, № 2-765, № 2- 756, № 2-934, № 2-921, № 2- 930, № 2-912, № 2-931, № 2-913, № 2- 768, № 2-762, № 2-752, № 2-919, № 2-914, № 2-841, № 2-843, № 2-851, № 2-849, № 2-839, № 2-775, № 2-783, № 2-844, № 2-782, № 2-773, № 2-846, № 2-847, № 2-779, № 2-780, № 2-781, № 2-837, № 2-842, № 2-776, № 2-845, № 2-773, № 2-843, № 2-840, № 2-838, № 2-777, № 2-850, № 2-747. Як зазначено сторонами та підтверджено матеріалами цивільної справи транспортні засоби, а саме: автомашина марки МЕРСЕДЕС, модель БЕНЦ -412D ПЕ, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки Mercedes-Benz, модель 413 CDI 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MERCEDES - BENZ, модель 316, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель 14163, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель 8.163, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MERCEDES- BENZ, модель 512D, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MERCEDES- BENZ, модель 316, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, 2000 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки МАХ, модель TGA01, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MERCEDES-BENZ, модель 814, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель TGA 26.430, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель TGA 26.363, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель TGA03, 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель 8.163, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MAN, модель 18.232, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки DAMLER -CHRYSLER, 2003 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки DAMLER- BENZ, модель Atego 817, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER], мотоцикл марки Honda, модель GL 1800, 2012 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки MERCEDES - BENZ, модель ACTROS, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], причіп марки LANGERDORF, модель SKA, І995 року випуску, державний номер [NUMBER], мотоцикл марки Honda, модель STI300 1800, 2005 року випуску, державний номер [NUMBER], причіп марки SAMRO, 2001 року випуску, державний номер [NUMBER], мотоцикл марки Honda, модель NRX 1800, 2004 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки ДАЙМЛЕР, модель Бенц ATEGO 817, 1998 року випуску, державний номер [NUMBER], автомашина марки ФОЛЬКСВАГЕН, модель LT46, 1999 року випуску, державний номер [NUMBER], спадкоємці в установленому законом порядку не зареєстрували. Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 27, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Порядок реєстрації транспортних засобів регулюється Законом України «Про дорожній рух» та Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 р. № 1388, зі змінами і доповненнями. Стаття 34 Закону України «Про дорожній рух», п. 7 Порядку передбачає обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання, яка здійснюється відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Відповідно до ч. 2 п. 35 вищевказаного Порядку, підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрацію та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтва про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажі, міни, дарування, що засвідчено в установленому порядку. Відповідно до п. 7 Порядку власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Пунктом 8 Порядку передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Зазначеним порядком встановлено спеціальний порядок державної реєстрації транспортних засобів. Отже, державна реєстрація права власності на рухоме майно проводиться за зверненням особи, і законодавством не передбачено підстав для зобов'язання власника зареєструвати таке право. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зобов'язання [PERSON] та [PERSON] зареєструвати з [PERSON] право спільної власності на спадкове майно є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Статтями 151-154 ЦПК України визначені підстави, види та порядок забезпечення доказів. А пунктом 2 частини 1 статті 152 ЦПК України визначено такий вид забезпечення позову як заборона вчиняти певні дії. Тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про заборону використання рухомого майна - транспортних засобів до їх реєстрації в установленому законом порядку в даному випадку не можуть бути задоволені. У відповідності до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 321 ЦК України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності чи обмежена в його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 60 ЦПК України сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Проте позивач [PERSON] у порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довела, що їй здійснюються перешкоди в користуванні майном, що згідно з положеннями ст. 391 ЦК України може бути підставою для задоволення позову, та не довела здійснення зі сторони [PERSON] перешкод у реєстрації [PERSON] транспортних засобів. Як зазначено вище законодавством передбачений спеціальний порядок реєстрації транспортних засобів. Матеріали справи не містять документів, що підтверджують звернення будь-якого із спадкоємців до відповідних органів Державної автомобільної інспекції, в тому числі і [PERSON], та не містять доказів, які б свідчили про створення перешкод [PERSON] іншим співвласникам в реєстрації транспортних засобів. Порядок здійснення права спільної власності, порядок утримання такого майна, права розпоряджатись своєю часткою визначено положеннями глави 26 ЦК України. Однак [PERSON], звертаючись до суду з вимогою про зобов'язання відповідача [PERSON] надати дозвіл на використання транспортних засобів, не обґрунтувала та не довела правових підстав таких вимог та порушення своїх прав. Отже, зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed