Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради (Шевченківський старостинський округ) про визнання права власності спадкове майно по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла його баба - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,32 га та домоволодіння по [ADDRESS] . За життя баба позивача склала заповіт, в якому вказала позивача спадкоємцем земельної ділянки (пай) площею 6,320 га, майнового паю та домоволодіння по [ADDRESS] . У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку. Отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок неможливо, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, однак згідно записів у погосподарській книзі вказаний будинок належав [PERSON] . Позивач вважає, що має право спадкувати домоволодіння, яке належало його бабі, тому звертається до суду та просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності надомоволодіння по [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В заповіті від 03 вересня 2007 року, посвідченому секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 50, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємця земельної ділянки (пай) площею 6,320 га, майнового паю та домоволодіння по [ADDRESS] (а. с. 21). У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 20). Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування». Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. З копії спадкової справи № 5/2012 вбачається, що позивач 10.01.2012 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] (а. с. 33), та йому було видано свідоцтво про право на право на спадщину на земельну ділянку площею 6,320 га (а. с. 35). Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що є обов`язковою умовою для звернення до суду для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, у відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, оскільки вказаний спір може відбуватися лише після винесення обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі позивачеві свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок.

Outcome: dismissed