Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Новопетрівська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Позивач посилається на те, що вона є власником домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.01.2004 року, виданим Магдалинівським районним бюро технічної інвентаризації № 2559129. (а.с.6). Відповідно до довідки, виданої Новопетрівською сільською радою Магдалинівського району від 24.09.2019 року за вих. № 646 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , та онука позивача - [PERSON] , [INFO] , при цьому остання за вищезазначеною адресою багато років не проживає. (а.с.7). В позовній заяві позивач також зазначила, що вже понад 7 років відповідач з нею не проживає, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житлового будинку, а її відмова знятися з реєстрації в добровільному порядку, змушує позивача звернутися до суду з зазначеним позовом. Реєстрація в будинку відповідача не дозволяє позивачеві розпоряджатися будинком на власний розсуд, а також не дає змоги оформити житлову субсидію, що порушує її законні права як власника. На підставі наведеного, позивач прохає усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання громадянки [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації. 25 жовтня 2019 року судом була винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, копії якої направлено рекомендованими листами з повідомленням сторонам по справі. Відповідно до поштового повідомлення, копії ухвали були отримані: позивачем 09 листопада 2019 року, третьою особою - 04 листопада 2019 року. Рекомендований лист, направлений відповідачеві, повернувся на адресу суду 12.11.2019 року з причини закінчення встановленого строку зберігання. Відповідач з відзивом на позовну заяву до Магдалинівського районного суду не звертався, хоча про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування в тому числі таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , є приватною власністю [PERSON] . В довідці, виданій Новопетрівською сільською радою Магдалинівського району Дніппропетровської області від 24.09.2019 року за вих. № 646 зазначено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , та онука позивача - [PERSON] , [INFO] , при цьому остання за вищезазначеною адресою багато років не проживає. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги про визнання громадянки [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтовані, виходячи з факту її відсутності протягом тривалого часу за зареєстрованим місцем проживання. За таких обставин суд вважає, що позові вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved