Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

До Покровського районного суду Дніпропетровської області 22.02.2017 року звернувся позивач ДП «Конярство України» в особі Філії «Дніпропетровський кінний завод №65» із зазначеною позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором безвідсоткової поворотної цільової позики, вказуючи, що між ним та відповідачем було укладено договір безвідсоткової поворотної цільової позики № б/н від 16.07.2012 року, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 40000,00 грн., які відповідач зобовязався повернути в строк до 16.10.2014 року, а у разі звільнення негайно протягом трьох календарних днів. Оскільки відповідач не виконав обовязку з повернення суми позики, позивач просить стягнути на свою користь суму боргу, що становить 40\~000,00 грн., та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявилася, надіславши до суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. До судового засідання, призначеного 16.03.2017 року зявився відповідач, позов визнав повністю, повідомив, що дійсно отримав грошові кошти в сумі 40000,00 грн. та має намір їх повернути. До судового засідання, призначеного 20.04.2017 року відповідач не зявився, при причини неявки суд не повідомив. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.07.2012 року між ДП «Конярство України» в особі Філії «Дніпропетровський кінний завод №65» та [PERSON] було укладено договір безвідсоткової поворотної цільової позики грошових коштів № б/н від 16.07.2012 р.,\~\~згідно умов якого позивач передає у власність відповідачу грошові кошти в сумі 40000,00 гривень, а останній приймає цільову позику.(а.с.6). \~\~\~\~Згідно п. 3.1 договору безвідсоткової поворотної цільової позики грошових коштів від 16.07.2012 року, строк надання позики позичальнику становить 39 (тридцять девять) місяців з моменту отримання коштів. Згідно п. 4.3 зазначеного договору, після закінчення строку, зазначеного в п. 3.1 договору, позичальник зобовязується протягом 3 днів повернути суму цільової позики. Згідно п.4.7 договору, у випадку звільнення позичальника з роботи тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума позики підлягає обовязковому поверненню позичальником негайно протягом 3 календарних днів з дня звільнення позичальника. (а.с. 6). Позикодавець належним чином виконав свій обовязок з надання грошових коштів у розмірі та в строк, передбачений договором, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що ДП «Конярство України» в особі Філії «Дніпропетровський кінний завод №65» на адресу відповідача направляв\~\~лист (вимога щодо виконання зобовязань за договором) від 25.01.2017 року, однак останній залишив дану вимогу без уваги. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували повне або часткове виконання відповідачем обовязку в частині повернення позики, тому суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно квитанції №160412756 від 22.02.2017 року позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1600,00грн. Враховуючи, що згідно\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved