Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Просила стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позов обґрунтовано тим, що позивач працювала в КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія». В порушення вимог ст. 115 КЗпП України відповідач не виплачував заробітну плату в повному обсязі, в звязку із чим утворилася заборгованість по зарплаті. 15 березня 2017 року трудові відносини з відповідачем припинені. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по зарплаті в розмірі 6859,57 грн., суму вихідної допомоги в розмірі 640,35 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 15795,30 грн. Позивач та представник позивача в судове зсідання не зявилися, надали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно з наказом №2 від 27.01.2016 року [PERSON] була прийнята на роботу до КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія». 15 березня 2017 року позивачка була звільнена наказом №20 в звязку із порушенням роботодавцем законодавства про працю на підставі ст. 39 КЗпП України. На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про заборгованість станом на 28.03.2017 р. заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] за період серпень 2016 року березень 2017 року складає 17207,94 грн. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2017 року на користь позивачки з відповідача стягнуто заборгованість по зарплаті станом на 12.01.2017 року в сумі 10348,37 грн. Таким чином, заборгованість по зарплаті перед позивачкою складає 6859,57 грн. Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці». Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно з ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком. Вказана сума заборгованості визнається сторонами та не оспорюється, тому підлягає стягненню з КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія». Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Середній заробіток за затримку виплати розрахунку складає 213,45 грн. х 74 дні = 15795,30 грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Відповідно до а. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженої Постановою КМУ від 8.02.1995 року №100, середньомісячна заробітна обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Тому позовні вимоги в частині сплати вихідної допомоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача КТ «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved