Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокатка Малькевич Н.В., з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 04.04.2019 року позивач працював на підприємстві гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті, з 21.05.2019 року гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті. Наказом від 09.08.2020 року № 1177/к позивач був звільнений за ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідач не провів остаточний розрахунок, заборгованість по заробітній платі склала 110663,59 гривень, з урахуванням утриманих податків. В день звільнення позивач не працював, тому 05.05.2021 року направи на адресу відповідача заяву про проведення розрахунку, яка була отримана відповідачем 12.05.2021 року, тому вважає, що відповідач зобов`язаний був розрахуватись 13.05.2021 року. Враховуючи положення статті 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний сплатити позивачу середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення рішення суду, а саме з 13.05.2021 року .Розмір станом на 10.06.2021 року становить 21489,51 гривень, із наступного розрахунку: 1023,31*21, де 1023,31 гривень середньоденний заробіток, 21 кількість днів. Позивач просить суд стягнути з ДП «ВК «Краснолиманська» на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 110663,59 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 13.05.2021 року по день ухвалення судового рішення. Ухвалою суду від 14.06.2021 року відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідач заявлені позовні вимоги не визнає у повному обсязі, вважає їх безпідставними га необґрунтованими. На думку відповідача заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: \~ \~ \~ \~ Факт наявності заборгованості по заробітній платі в розмірі 110663,59 гривень підтверджується довідкою № 478 від 01.06.2021 року, яка долучена до матеріалів справи самим позивачем та надана відповідачем. Суми в довідках зазначені після обов`язкових утримань до сплати, тобто вже з утриманням підприємством з цих сум обов`язкових податків та зборів. Довідки, видані ДП «ВК «Краснолиманська», надані позивачем в якості доказу невиплати відповідачем заробітної плати позивачеві, свідчать лише про нараховані розміри заробітною платні, та не несуть в собі будь-якого доказового значення щодо їх виплати чи не виплати. Будь-яких інших доказів на підтвердження невиплати заробітної платні позивачем не надано. Крім того, відповідач не погоджується про те, що подання позивачем позову до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості із заробітної плати можна вважати належним зверненням звільненого працівника з вимогою про розрахунок. 09.08.2020 року позивач звільнився з підприємства, в цей день (звільнення) він не працював, а знаходився у простої, що підтверджується довідкою ВКТ від 02.06.2021 року. 09.08.2020 року позивачу відповідно до вимог частини 1 статті 43 КЗпП України пп.2.26, 2.27, ч. 2 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої наказом Мінпраці України, Мін`юсту України, Мінсоцзахисту України від 29.07.93 р. №58, була видана трудова книжка. Позивач надав відповідачу заяву про проведення остаточного розрахунку від 05.05.2021 року, яка була отримана відповідачем 12.05.2021 року. Середньоденний заробіток позивача складає за останні 2 місяці 1023,31 грн. Даний факт підтверджується довідкою № 477 від 01.06.2021р., яка долучена до матеріалів справи самим позивачем та надана відповідачем. Відповідач вважає, що період затримки слід вважати з наступного дня після отримання заяви 13.04.2021 року. Представник\~відповідач вважає\~за доцільне\~зменшення розміру\~суми за\~затримку розрахунку\~при звільненні. \~ \~ \~ \~На сьогоднішній день на ДП «ВК «Краснолиманська», як і на багатьох вугледобувних підприємствах регіону, склалася складна економічно фінансова ситуація, яка спричинила простій на підприємстві, починаючи з 19.12.2019 року, про що виданий наказ від 19.12.2019 року № 875. На час простою до роботи залучаються лише працівники, які мають бути задіяні у роботах з підтримки життєдіяльності підприємства, а саме роботоспроможності гірничошахтного устаткування, попередження затоплення гірничих виробок тощо... На момент звільнення позивачка знала, в якому важкому фінансовому стані знаходиться підприємство. Ситуація додатково погіршується оголошенням карантину, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОВ ІД-19. Адміністрацією та представниками законно обраної профспілкової організації підприємства, починаючи з грудня 2019 року, вживаються всі можливі заходи в межах чинного законодавства, для вирішення питання щодо погашення заборгованості з виплати заробітної плати шахтарям. Звернення неодноразово були направлені зокрема до: Президента України, Прем`єр - міністра України, Голови Донецької Обласної Державної адміністрації, Міністра енергетики та захисту довкілля України, Голови Служби безпеки України. Враховуючи фактичні обставини справи, відповідачу вкрай важко виконувати, в повному обсязі, вимоги ст.116,117 КЗпП України, і вважає ці обставини, як форс - мажорні (не з вини підприємства). Враховуючи вищевикладене, усяке явище, яке перешкоджає підприємству належне виконати свої обов`язки перед працівником, якщо підприємство проявляло належну дбайливість щодо цього, виключає вину підприємства. Таким чином, звільнення позивача здійснене у повній відповідності до норм чинного законодавства України про працю. Виходячи з викладеного, на думку представника відповідача, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки при звільненні є безпідставними та не підлягають задоволенню. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] у період з 04.04.2019 року по 09.08.2020 року працював у ДП «ВК «Краснолиманська». Звільнений 09.08.2020 р. за власним бажанням (а.с.5-6). Відповідно до довідки від 01.06.2021 року № 478, заборгованість ДП «ВК «Краснолиманська» по заробітній платі перед [PERSON] складає 110663,59 гривень. Дана сума вказана після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.8). Середньоденна заробітна плата [PERSON] , відповідно до довідки № 477 від 01.06.2021 року, складає 1023,31 гривень (а.с.7). Наказом від 19.12.2019 року на ДП «ВК «Краснолиманська» встановлено початок простою з 19.12.2019 року (а.с.32). В останній день роботи 22.03.2021 року позивач не працював, знаходився у простої (а.с.9). У статті 55 Конституції України\~вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до\~статті 2 КЗпП\~працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до\~ст. 21 Закону України «Про оплату праці»\~працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності. Відповідно до частини 1\~ст. 47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. У\~статті 116 КЗпП України\~ зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі складала 110663,59 гривень, станом на дату розгляду справи заборгованість не виплачена. Оскільки сума заборгованості в розмірі 110663,59 гривень нарахована вже за винятком податків та зборів, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У\~статті 116 КЗпП України\~ зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В день звільнення 09.08.2020 року позивач не працював, перебував у простої. Заява про здійснення остаточного розрахунки при звільненні направлена рекомендованим листом та отримана відповідачем 12.05.2021 (а.с.10-11). У відзиві представник відповідача даного факту не заперечує. Відповідно до\~статті 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій). У п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступний після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. З матеріалів справи вбачається, що позивач в останній день роботи не працював, вимога про остаточний розрахунок при звільненні отримана 12.05.2021 року, таким чином період за який необхідно стягнути середній заробіток починається 13.05.2021 року.. Стаття 116 КЗпП України не визначає форми, в якій звільнений працівник повинен пред`явити вимогу про розрахунок. Проте отримавши позовну заяву та ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідач не вжив заходів щодо проведення остаточного розрахунку з позивачем. Таким чином період за який підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починається з 13.05.2021 року та закінчується днем постановлення рішення суду 17.08.2021 року, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Розрахунок середнього заробітку: середньоденна заробітна плата 1023,31 гривень, кількість робочих днів 77*1023,31 = 78794,87 гривень. З урахуванням суми заборгованості по заробітній платі в розмірі 110663,59 гривень, періоду за який підлягає стягненню середній заробіток, суд не вбачає підстав для зменшення даної суми. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Відповідно до частини 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. У поданому позові вимога про стягнення заробітної плати об`єднана з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 гривень, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, та 1106,63 гривень на користь держави.

Outcome: approved