Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2011 року, від шлюбу мають спільного неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, сторони втратили повагу один до одного, зі стосунків зникли почуття любові. Шлюбні відносини припинені з січня 2020 року, позивач з сином та відповідач мешкають окремо, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та з приводу місця проживання дитини на теперішній час немає. Позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 29 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 561, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.11.2011 року (а. с. 5), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 561. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.2012 року (а. с. 6), позивач та відповідач мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони не підтримують з січня 2020 року, спільне господарство не ведуть, примирення та подальше збереження сім?ї неможливі та недоцільні, спору про поділ спільного сумісного майна подружжя та місце проживання неповнолітнього сина немає. Суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно зі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливі, сторони тривалий час мешкають окремо один від одного, примирення не відбулося. Положенням ст. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, за бажанням позивача її прізвище « [PERSON] » слід залишити без змін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 840,80 грн. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved