Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси в особі свого представника адвоката Євценка Р.І., звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона з Відповідачам проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Згідно свідоцтва\~про народження\~Серія [NUMBER] \~виданого Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану у\~місті Одесі\~реєстраційної служби\~Одеського міського\~управління юстиції\~від 04\~жовтня 2013\~року [PERSON] \~та [PERSON] \~є батьками\~ [PERSON] ,\~що народився\~ [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 9262.\~З 17\~червня 2015\~року Позивач\~та Відповідач\~припинили проживати\~однією сім`єю\~без реєстрації\~шлюбу.\~Їх спільний\~син -\~ [PERSON] залишився\~проживати зі\~своєї матір`ю. З 17\~червня 2015\~року,\~Відповідач не\~надавав Позивачу\~систематичної матеріальної\~допомоги на\~утримання їхнього\~спільного сина\~-\~ [PERSON] .\~За весь\~період часу\~з якого\~вони не\~проживають однією\~сім`єю,\~Відповідач лише\~кілька разів\~дав грошові\~кошти Позивачу\~на витрати\~для сина. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець, тобто, відповідач має стабільно високий дохід, а відтак і спроможність матеріально допомагати своїй дитині. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 28 липня 2021 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2021 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася належним чином. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Окрім того відповідач про розгляд справи повідомлявся на офіційному веб-сайті суду. Представник позивача-адвокат Євценко Р.І. надав на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 04.10.2013 року. Дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Встановлено, що Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти для забезпечення достатнього рівня життя та розвитку сина у розмірі у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов`язку утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, судом враховано той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня - 2395 гривень, з 01 липня - 2510 гривень, з 01 грудня - 2618 гривень. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків малолітнього [PERSON] , [INFO] , за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає, дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що малолітній син відповідача - [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, Відповідач працездатний, до суду ним не надано жодних доказів щодо своєї непрацездатності, перебуванні на його утриманні батьків, наявності інших дітей тощо, то він може сплачувати щомісячно аліменти на його утримання в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню і з Відповідача необхідно стягнути на користь Позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 17 травня 2021 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до [INFO] . Суд роз`яснює, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі становить 908,00 грн., від сплати якого позивачка звільнена, тому такі витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved