Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 15.05.2017 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що з червня 2016 року є власницею квартири [ADDRESS]. Однак, відповідачем нараховано плату за надані комунальні послуги в розмірі 3111,12 грн. за період з липня 2016 року з розрахунку норм споживання на п'ятьох осіб, які раніше були зареєстровані в квартирі. Позивач зазначає, що з моменту набуття права власності на квартиру в ній зареєстрована лише одна особа, до того ж в квартирі встановлено опломбований лічильник холодної та гарячої води, тож розрахунок мав здійснюватись саме на підставі його показань. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати вимогу відповідача про сплату заборгованості в сумі 3111,12 грн. такою, що не підлягає виконанню та зобов'язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок нарахованої з 01.07.2016 року по 02.02.2017 року заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення квартири [ADDRESS] згідно фактичних показань лічильника марки КВ1,5, зав. №020610. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про відкладення розгляду справи, однак судом не встановлено поважності причини неявки, у зв'язку з чим відмовлено в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. В письмових запереченнях представник відповідача зазначає, що вимога про визнання вимоги про сплату заборгованості в сумі 3111,12 грн. такою, що не підлягає виконанню, не відповідає способам захисту порушеного права, встановленим ст. 16 ЦК України, а підстави для перерахунку відсутні, оскільки обов'язок щодо подання відомостей про склад зареєстрованих осіб в квартирі та проведення повірки лічильника покладено саме на позивача, як власника квартири, однак останньою зазначених дій вчинено не було. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач в червні 2016 року набула у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім'ї та реєстрацію №358 від 02.02.2017 року особовий рахунок відкрито на ім'я позивача, жодних осіб в квартирі не зареєстровано, як зазначає позивач - проживає в ній без реєстрації. 02.02.2017 року позивач звернулась до відповідача з проханням провести перерахунок заборгованості за водопостачання та водовідведення, за наслідками розгляду якого начальник абонвідділу Приморського району повідомив, що оскільки документи про зміну складу проживаючих осіб подано лише 02.02.2017 року, підстави для перерахунку за попередній період відсутні. З 03.02.2017 року на підставі акту №866 нарахування за даною адресою будуть здійснюватись згідно показань встановленого приладу обліку. 02.02.2017 року між позивачем та ТОВ «Інфокс» в особі начальника Управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення №145375/ПВ-ВБС. До оформлення особового рахунку на ім'я позивача в зазначеній квартирі встановлено лічильник марки КВ1,5, зав. №020610, що підтверджується актом обстеження №6855 від 09.06.2016 року, складеним представником Управління «Водозбут». В лютому 2017 року представником відповідача була виконана заміна зазначеного лічильника з показаннями 00604 куб.м. на новий лічильник, що підтверджується актом №866 від 03.02.2017 року, в якому зазначено, що обидва лічильникики в нормі та порушень не виявлено. Надання послуг з водопостачання та водовідведення в Україні врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630. Так, згідно п. 10 Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Згідно п. 15 Правил, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначає, що позивачем не було здійснено дій щодо проведення повірки встановленого приладу обліку у квартирі та не надано інформацію щодо зміни кількості зареєстрованих осіб у квартирі. Зазначені доводи представника відповідача суд вважає такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, зважаючи на такі обставини. Так, п. 29 Правил встановлено ряд прав та обов'язків споживача послуг, серед яких відсутній обов'язок стосовно надання інформацію щодо зміни складу зареєстрованих осіб в квартирі у випадку наявності засобів обліку, а також визначено як право, а не обов'язок, на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку. Разом з тим, пп.4 п. 32 Правил встановлено обов'язок виконавця послуг контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання, якщо інше не встановлено договором, укладеним відповідно до законів, що регулюють відносини у сферах електроенергетики та газопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну енергію і газ), що є власністю фізичних осіб, спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро- і газопостачання. Таким чином, законодавчо встановлено обов'язок виконавця послуг здійснювати контроль міжповіркових інтервалів та проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, а також здійснювати нарахування плати за надані послуги саме на підставі показань квартирних засобів обліку, за їх наявності. Позивач як споживач послуг не може нести відповідальність у вигляді надмірної сплати за комунальні послуги у зв'язку з наявністю порушень зі сторони виконавця послуг. Таким чином, суд вважає такою, що відповідає положенням законодавства та принципу справедливості, вимогу позивача щодо здійснення перерахунку нарахованої з 01.07.2016 року по 02.02.2017 року заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення квартири [ADDRESS] згідно фактичних показань лічильника марки КВ1,5, зав. №020610, оскільки жодних відхилень від норми в даному лічильнику не виявлено. Разом з тим, вирішуючи питання щодо визнання вимоги відповідача про сплату заборгованості в сумі 3111,12 грн. такою, що не підлягає виконанню, суд погоджується з позицією відповідача та зазначає, що така вимога не відповідає встановленим ч. 2 ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: partial