Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON], зареєстрована за адресою: 65005, [ADDRESS], до [PERSON], зареєстрованого за адресою: 65005, [ADDRESS], в якому просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 січня 2017 року, справа №521/9064/16-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500,0 грн. щомісяця, починаючи з 20 травня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до 05 серпня 2029 року, визначивши розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а також допустити негайне виконання судового рішення в межах сплати платежу за один місяць, посилаючись на те, з часу ухвалення означеного рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли. На даний час дитина є неповнолітньою, потребує значно більшого догляду та матеріального забезпечення, у звязку з чим збільшуються потреби у навчанні, розвитку та іншому. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в\~судове засідання\~не зявився,\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлений\~у встановленому\~законом порядку,\~поважних причин\~неявки в\~судове засідання\~суду не\~представив. Відповідачем надано суду відзив на позов, в якому відповідач вимоги позову категорично не визнає та просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання [PERSON], виходячи з такого. Відповідач посилається на ст. 182 СК України, відповідно до якої, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач звертає увагу суду, що 23 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №272667. Відповідно до акту про проживання від 12.01.2017 року [PERSON] та [PERSON] проживають разом за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до відомостей трудової книжки серії БТ-І №6775439, відповідач починаючи із 17.01.2007 році не працює. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Таким чином, відповідач зазначає, що на даний час він не працевлаштований, не має особистого доходу та перебуває на утриманні своєї дружини - [PERSON] Крім того, відповідач вказує на те, що на утриманні його дружини - [PERSON] знаходяться двоє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та Турцевич - [PERSON], [INFO]. Також, відповідач зазначає, що відповідно до довідки №3943 від 29.11.2018 року в центральній базі даних системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб інформація відносно нього відсутня. На підставі викладеного, відповідач просить суд, при визначенні розміру аліментів, взяти до у ваги, що він не працевлаштований, не має власного доходу та перебуває на утриманні своєї дружини. Також, відповідач зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На підставі чого, відповідач просить суд стягнути мінімальний рекомендований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку лише у разі достатності доходу відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 січня 2017 року по справі №521/9064/16-ц з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON]\~ аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,0 гривень, щомісячно, але не менше 30% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 05 серпня 2029 року. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. На утриманні позивачки перебуває [PERSON], [INFO], можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] є дитиною-інвалідом з дитинства, про що позивачем надано до суду копію посвідчення серії ААГ № 050592, виданого УСЗН в Малиновському районі ДП та СП ОМР від 13 березня 2018 року. Згідно довідки № 003105 від 12.03.2018 року дитина перебуває на обліку у лікаря-психіатра КУ «Міський психіатричний диспансер» Департаменту охорони здоровя Одеської міської ради. Згідно довідки № 24 від 03.03.2018 року, виданої КЗ «Одеська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №34 І-ІІ ступенів Одеської обласної ради», [PERSON], [INFO], навчається в даній школі в підготовчому ІІ класі. На утриманні в інтернатному закладі за рахунок держави не знаходиться. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 18.07.2018 року, виданого головним державним виконавцем Крамаренко Г.П. станом на 18.07.2018 року встановлено заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 8093,55 гривень. Також, відповідно до зазначеного розрахунку встановлено, що відповідачем сплачено аліменти за червень та липень 2018 року. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], у якої є двоє дітей від попереднього шлюбу син - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №212444 від 12.08.2004 року, запис №654, де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько [PERSON] та син [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД №294420 від 20.12.2011 року, запис №221, де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько [PERSON]. Відповідно до трудової книжки серії БТ-І№6775439 [PERSON] востаннє був працевлаштований 01.10.2006 року до ТОВ «Едвін» слюсарем-ремонтником (пр. № 24 від 01.10.2006 року) та 17.01.2007 року звільнений з займаної посади за власним бажанням (пр. №7 від 17.01.2007 року). Відповідно до довідки про доходи виданої КП «Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ систем освіти Приморського району м. Одеси» від 28 листопада 2018 року, вбачається, що загальна сума доходу [PERSON], за період з червня 2018 року по листопад 2018 року складає 37788,01 гривень. Відповідач свідомо посилається у своєму відзиві на позов на дію ст. 75 СК України, якою встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідач заперечує у задоволенні позову, однак, разом з тим просить стягнути з нього мінімальний рекомендований розмір аліментів у розмірі прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку у разі достатності його доходу. На підтвердження своїх слів відповідачем не надано суду жодних доказів за зазначеними у відзиві підставами для відмови у задоволенні позову, а саме: не надано жодного доказу щодо неспроможності працювати та отримувати дохід; не надано витягу з Державному реєстру речових прав на нерухоме майно про наявність/відсутність нерухомого майна, та не надано жодного підтвердження про відсутність майна та майнових прав, у тому числі рухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. При цьому відповідачем сплачено суму встановлених аліментів за червень та липень 2018 року, хоча відповідно до відомостей трудової крижки, відповідач офіційно не працевлаштований з січня 2007 року. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні достатні, належні та допустимі докази щодо відсутності можливостей отримання доходів відповідачем та участі в утриманні своєї дитини-інваліда. На думку суду, відповідач навмисно ухиляється від сплати аліментів не усвідомлюючи відповідних наслідків. Відповідно до частини 2 статті 183-1 КУпАП\~-\~несплата аліментів\~на утримання\~дитини з\~інвалідністю,\~дитини,\~яка хворіє\~на тяжкі\~перинатальні ураження\~нервової системи,\~тяжкі вроджені\~вади розвитку,\~рідкісне орфанне\~захворювання,\~онкологічні,\~онкогематологічні захворювання,\~дитячий церебральний\~параліч,\~тяжкі психічні\~розлади,\~цукровий діабет\~I\~типу (інсулінозалежний),\~гострі або\~хронічні захворювання\~нирок IV\~ступеня,\~або на\~утримання дитини,\~яка отримала\~тяжкі травми,\~потребує трансплантації\~органа,\~потребує паліативної\~допомоги,\~що призвела\~до виникнення\~заборгованості,\~сукупний розмір\~якої перевищує\~суму відповідних\~платежів за\~три місяці\~з дня\~предявлення виконавчого\~документа до\~примусового виконання,- тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обовязків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього, суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Змінюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст. 180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб\~стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2019 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 2027 грн.), враховуючи необґрунтоване не визнання позову відповідачем, суд має вимоги про зміну аліментів задовольнити, змінивши їх до встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, від дня набрання рішенням законної сили й до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 05 серпня 2029 року. Дитина проживає з матір'ю, вони отримують соціальну допомогу в зв'язку з інвалідністю дитини станом на серпень 2018 в розмірі 1946,40 грн., у відповідача існує заборгованість за аліментами. Тому суд вважає доведеним, що матеріальне становище позивачки та дитини за останні два роки, що минули з винесення рішення суду щодо встановлення розміру аліментів в розмірі 500 грн., - погіршилося. Зросли потреби дитини, значно збільшився\~встановлений прожитковий мінімум на дітей, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, обмеженість матері у можливості отримувати додаткових дохід, не визнання відповідачем позовних вимог, та жодним чином не обґрунтовано та фактично не доведено відповідачем такого не визнання, відсутність на його утриманні інших дітей та інших осіб, суд вважає, що є підстави для збільшення розміру визначених раніше судом аліментів до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аліменти у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,\~а в\~даному випадку на\~дитину-інваліда з дитинства, не\~є завищеними\~в нинішніх\~умовах проживання,\~відповідають засадам\~розумності і\~справедливості з\~урахуванням віку\~малолітньої дитини та її потребам. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору, підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн. н час подачі позовної заяви). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3\~про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved