Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовною заявою про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 924 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач перебуває у них на обліку та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В період з 13.03.2014 року по 30.04.2014 року у одержувача пенсії виникла переплата пенсії в сумі 924 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність. Відповідачу позивачем було направлено претензію від 04.12.2014 року, але відповідач не повернула надмірно перераховані кошти в добровільному порядку, тому вони вимушені звертатись до суду з вказаним позовом. До суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності з проханням розглянути справу відповідно до наявних у справі матеріалів. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволені позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази суд приходить до висновку, що позов слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2011 року по справі за адміністративним позовом [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії постановлено адміністративний позов [PERSON] задовольнити, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва щодо застосування при розрахунку пенсії [PERSON] у 2010 році показника середньої заробітної плати за 2007 рік; зобов'язано Управління Пенсійного фонду у Деснянському районі м. Києва здійснити з 02.09.2010 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] з застосуванням показників заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік в розмірі 1 650, 43 грн. відповідно до статей 40 та 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням проведених виплат. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2011 року постанову Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2011 року скасовано та постановлено нову, якою в задоволенні позову [PERSON] до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії, відмовлено. Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва у зв'язку з приведенням пенсійної справи відповідача у відповідність було з'ясовано, що в період з 13.03.2014 року по 30.04.2014 року виникла переплата пенсії в сумі 924 грн. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами глави 83 ЦК України, яка визначає загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України. Відповідно до ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів ( правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07. 2014 року у справі № 6-91цс14). Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Чинним законодавством встановлено спеціальний порядок стягнення надмірно сплаченої пенсії. Так, згідно ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 . Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Доказів умисної чи недобросовісної поведінки зі сторони відповідача позивачем суду не надані. Отже стороною позивача не доведено факт вини [PERSON] при отриманні надмірно сплачених сум пенсій. Без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна довести сторона позивача, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії не можна вважати обґрунтованими. З огляду на зазначене, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed