Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

До Іллічівського\~міського суду\~Одеської області\~звернулась [PERSON] \~з позовом\~до [PERSON] , Моторного транспортного страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2-6). В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29 листопада 2017 року о 08 годині 10 хвилин, [PERSON] , керуючи автомобілем «MERCEDES 300», н/з [NUMBER] виконував розворот, завчасно не зайнявши крайнє положення на проїжджій частині та не надав дорогу автомобілю «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху України» та скоїв ДТП. В результаті ДТП з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , яким керувала [PERSON] Постановою Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/2759/17 від 21.02.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін. Відповідно до Звіту №7916 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 29.11.2017 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , станом на дату складання звіту дорівнює 133 438,88 гривень. Позивач [PERSON] не отримала страхового відшкодування через анулювання усіх ліцензій ПРАТ «Європейський Страховий Союз» та виключення його із переліку фінансових установ, які можуть надавати страхові послуги. Позивач [PERSON] згодом відмовилась від позовних вимог до другого відповідача МТСБУ, матеріальну та моральну шкоду просить стягнути з відповідача [PERSON] У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином сповіщені. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої він просить справу розглядати за його відсутності. Представник позивача - адвокат Рева Д.С. у заяві висловив позицію, згідно якої подані вимоги підтримав та просив задовольнити. Дослідивши усі матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, з наступних підстав. Судом встановлено, що 29 листопада 2017 року о 08 годині 10 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] , керуючи автомобілем «MERCEDES 300», н/з [NUMBER] виконував розворот, завчасно не зайнявши крайнє положення на проїжджій частині та не надав дорогу автомобілю «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п. 10.4 «Правил дорожнього руху України» та скоїв ДТП. В результаті ДТП з вини [PERSON] було пошкоджено автомобіль «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , яким керувала [PERSON] Постановою Іллічівського міського суду Одеської області у справі №501/2759/17 від 21.02.2018 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2018 року постанову суду першої інстанції було залишено без змін. Відповідно до ч.6 ст. ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Звіту №7916 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 29.11.2017 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження «HYUNDAI GETZ» н\\з [NUMBER] , станом на дату складання звіту дорівнює 133 438,88 гривень. Факт завдання відповідних збитків позивачу та їх розмір, визначений у висновку №7916, відповідач належними та допустимими доказами не спростував, та відзив на позовну заяву не надавав. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП - [PERSON] застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз». Поліс АМ 10344657, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 100\~000,00 гривень. 29 серпня 2017 року усі ліцензії, що були видані Приватному акціонерному товариству «Європейський Страховий Союз» у сфері страхування були анульовані, у зв`язку з порушенням вимог законодавства у сфері фінансових послуг. Відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг від №4061 від 12 жовтня 2017 року, було вирішено виключити Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» з Державного реєстру фінансових установ, у зв`язку з анулюванням ліцензій Товариства на провадження страхової діяльності та анулювати свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії СТ № [NUMBER] від 02.08.2005, видане Товариству. 24 листопада 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України розмістило на своєму офіційному веб-сайті повідомлення, що МТСБУ буде здійснювати виплати за зобов`язаннями СК «Європейський Страховий Союз». Як зазначено на сайті МТСБУ, відшкодування за невиконаними зобов`язаннями страховика відбуватиметься в межах залишку коштів страховика у фондах МТСБУ та згідно п.3 Порядку повернення гарантійних внесків страховиків до фонду захисту потерпілих у ДТП шляхом врегулювання страхових випадків. Граничні суми відшкодувань за зобов`язаннями СК «Європейський страховий союз» будуть розраховані на підставі суми заявлених збитків та суми залишку коштів страховика в фонді МТСБУ. Визначення граничних сум відбудеться не пізніше 20 березня 2018 року. Внаслідок анулювання усіх ліцензій, виключення ПРАТ «Європейський Страховий Союз» з реєстру фінансових установ, та розміщення повідомлення МТСБУ про здійснення виплат, потерпіла в ДТП [PERSON] звернулась до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування. Своєю відповіддю від 27 березня 2018 року МТСБУ відмовило [PERSON] у виплаті страхового відшкодування за зобов`язанням ПрАТ «Європейський Страховий Союз» посилаючись зокрема на те, що страхова компанія була виключена із членів МТСБУ. Таким чином, позивач [PERSON] взагалі не отримала відшкодування за завдану їй шкоду від ДТП. Приписами ст.\~1166\~Цивільного кодексу\~України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану шкоду згідно з якими майнова шкода завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи,відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, під шкодою розуміється зменшення абро втрата певного особистого майнового блага. Пунктом 1 частини другої статті 22\~ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187, 1188 ЦК України. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник - особа, яка завдала шкоди. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльність) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди): причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1187 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 1192\~ЦК України винна особа має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст.2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу на той факт, що позивачем належно доведено всі обставини, зазначені ним у якості обґрунтування позовних вимог до відповідача [PERSON] , а саме: ким була завдана шкода, доведено наявність його вини та розмір завданих збитків. Викладені позивачем обставини із боку відповідача не спростовано. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено та обґрунтовано обставини викладені в позовній заяві, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 1394,39 грн. судовий збір за забезпечення позову у розмірі 352,40 гривень та витрати на правову допомогу 8400,00 гривень. Виходячи із вищенаведеного,

Outcome: approved