Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області 24.02.2017 року звернулося Управління праці та соціального захисту населення Ладижанської міської ради Вінницької області з позовом щодо стягнення з [PERSON] надміру виплаченої кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у сумі 10608 грн. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. На підставі заяви [PERSON] від 29.10.2014 року УПТСЗН Ладижанської міської ради Вінницької області було призначено адресну грошову допомогу як особі, що переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Від 28.04.2015 року виплати щомісячної грошової допомоги їй були продовжені на період з 30.04.2015 по 29.10.2015 та виплачені в повному обсязі. Загалом за весь час перебування на обліку в Ладижанському УПТСЗН [PERSON] були виплачені грошові кошти в сумі 10608 грн. 14.12.2015 року супровідним листом УПТСЗ Ладижанської міської рад направило справу одержувача грошової допомоги [PERSON] до Запорізької міської ради по Хортицькому району у звязку з переїздом відповідача на нове місце проживання. 07.02.2016 року доУПТСЗН Ладижанської міської ради надійшов лист з Управління праці та соціального захисту по Хортицькому району Запорізької області від 30.01.2017 року за №10-03/0796 в якому повідомлялось, про те, що під час здійснення Міністерством фінансів України верифікації виплати державної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам були виявлені порушення в справі [PERSON] [PERSON], а саме виявлена наявність у власності відповідача квартири в м. Києві. Було встановлено, що [PERSON] при написанні заяви про призначення грошової допомоги від 29.10.2014 року надала неправдиві відомості, а саме повідомила про відсутність в неї нерухомості житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] має у власності квартиру загальною площею 22,1 кв.м. розташовану за адресою: [ADDRESS], свідоцтво про право власності №9598409 від 18.08.2013 року. Відповідно до п.6 Постанови Кабінета Міністрів України №505 грошова допомога не призначається у разі коли: - будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення». Тому просить стягнути з [PERSON] надмір сплачених грошових коштів у розмірі 10608,00 гривень. Представник позивача у судове засідання не прибув, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу без участі представника управління. Відповідач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає, та в їх задоволенні просить відмовити повністю. Представником відповідача [PERSON] в судове засідання не прибув, надавши заперечення проти позовної заяви, де зазначено, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Грошові кошти, які відповідачка отримала від позивача відносяться до коштів, вказаних у п.1 ч.1 ст. 115 Цивільного кодексу України, тому можуть бути повернути лише за наявності недобровільної їх сплати, рахункової помилки платника та недобросовісності з боку набувача коштів та всі ті обставини повинні існувати одночасно. Однак у даному випадку є тільки недобросовісність відповідача, тоді як не добровільність виплати та рахункова помилка відсутні. Посилання позивача на п.11 КМ України №505 від 01.10.2014 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» є безпідставними, оскільки у спірних правовідносинах підлягає застосуванню положення ст. 1215 ЦК України, яка є законом та має вищу юридичну силу ніж постанова КМ України №505 від 01.10.2014 р. Також від представника відповідача надійшла заява про закриття позовного провадження, у своїй заяві посилається на те, що спір між сторонами з приводу здійснення владних повноважень (управління праці та соціального захисту виконавчого комітету районної ради), делегованих йому законом, щодо контролю за розподілом бюджетних коштів, спрямованих на виплату субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно Постанови Верховного суду України від 30.03.2016 року (справа № 6-495 цс16), зазначено, що суд касаційної інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі за позовом управління соціального захисту населення Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області до фізичної особи про повернення надміру сплачених кошів, на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України (права не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства). Тому суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження слід відмовити, оскільки позов Управління праці та соціального захисту населення Ладижанської міської ради Вінницької області до [PERSON] про стягнення коштів підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно положень Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї). Грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована\~\~територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Факт того, що [PERSON] [PERSON] за час перебування на обліку в Ладижанському УПТСЗН отримала виплату щомісячної адресної допомоги за період з 30.10.2014 по 29.04.2015 та за період з 30.04.2015 по 29.10.2015 року в сумі 10608 гривень підверджується наданими позивачем доказами. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 09.02.2017 року, [PERSON] [PERSON] належить на праві приватної власності нерухоме майно - квартира за адресою: [ADDRESS], право власності виникло в 2013 році. Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Разом з тим, з доказів наданих стороною позивача, та обставин визнаних стороною відповідача, вбачається, що поведінка відповідача як набувача щомісячної адресної допомоги не була добросовісною, а позивачем було прийнято рішення про надання такої допомоги за неповних даних наданих відповідачами, що є підставою для стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки відповідачем вимога УСЗН про повернення коштів залишена без реагування, добровільно коштів повернуто не було, вони підлягають стягненню з відповідача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий у розмірі 1 600,00 грн.

Outcome: approved