Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернувся позивач з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона працювала на підприємстві з 06.06.2012 року по 11.08.2014 року та звільнилася за власним бажанням. В день звільнення з нею не був проведений повний розрахунок та заборгованість по заробітній платі складає 2099,17 грн. Просить суд з урахуванням уточнень позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 2099,17 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив частково та пояснив, що відповідач визнає, що на даний час існує заборгованість перед позивачем по заробітній платі в сумі 2099,17 грн., а в іншій частині позову заперечує, бо відсутній відповідний розрахунок. Суд, заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що відповідно до трудової книжки позивача, остання 06.06.2012 року прийнята провідним інженером-технологом у відділ головного металурга ТОВ «Краматорський завод енергетичного машинобудування», відповідно до наказу №2/1к від 06.06.2012 року; 11.08.2014 року звільнена за власним бажанням за ст..38 КЗпП України, відповідно до наказу №79к від 28.07.2014 року (а.с.5-9) Згідно довідки відповідача, позивачка дійсно працювала в ТОВ «Краматорський завод енергетичного машинобудування», сума заборгованості станом на 14.11.2014 року складає 2099,17 грн. (а.с.17) Згідно довідки відповідача, середньоденна заробітна плата за останні 2 місяці роботи складає 118,76 грн. (а.с.22). Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітної платі є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю. Крім того, на підставі ст.117 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за весь період затримки розрахунку, тобто з моменту звільнення по день постановлення рішення, а саме за період з 12.08.2014 року по 09.12.2014 року включно, т.т. за 120 днів, що становить 14251,20 грн. (118,76 грн. х 120 днів). Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача про відсутність належного розрахунку про середній заробіток за час затримки розрахунку, бо це не є необхідною умовою обґрунтованості позову та всі необхідні данні для такого розрахунку маються в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved