Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

До суду звепрнувся позивач [PERSON] з позовіною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] який був зареєстрований 29 вересня 2013 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хїарківського міського управління юстиції, актова запис № 366. Свої вимоги мотивує тим, що сімейні відносини з відповідачем [PERSON] не склались, поступово між ними стало ніякого порозуміння, виникають постійні сварки. В наслідок чого фактичні шлюбні відносини між ними припинились. Від спільного подружнього життя з відповідачем [PERSON] мають дитину дочку [PERSON] [INFO]. Він вважає, що після розірвання шлюбу дитина повинна залишитись жити з матерію відповідачкою [PERSON] і це було погодженно перед тим як звернутися до суду. Спір про розподіл майна між ними відсутній. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини. Відаповідач [PERSON] до судового засідання не зявлась , однак повідомила , про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги вона визнає і також не бажає жити разом з позивачем. Заперечень проти позову не надала. Оскільки сторони у попередньому судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог, оскільки: Відповідно до ч . 2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Як слід з свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюбні відносини 29 червня 2013 року у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції , актова запис № 366 (а.с.6) З свідоцтв про народження, що сторони мають малолітню дочку [PERSON] [INFO].(а.с.7) Згідно довідки Міловської селищної ради Міловського району Луганської області слід, що сторони мешкають у смт. Мілове разом у одному будинку. (а.с.8) Згідно паспорту позивач [PERSON] є громадянином України. (а.с.4-5) Відповідно заяви відповідача [PERSON] слід, що вона позовні вимоги визнала, просила розглянути позовну заяву без її участі, залишити дочку після розірвання шлюбу жити з нею, відповідно розподілу майна позовні вимоги буде подавати окремо, просила не надавати строк для примирення. (а.с.9) Таким чином було встановлено, що позивач не бажає знаходитись у шлюбі з відповідачем , відповідач також не бажає жити разом з позивачем , вимоги позивача законні та підлягають задоволенню збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та їх дітей що має істотне значення. Оскільки відповідач не довела до суду у своєї заяві про зміну прізвище на дошлюбне слід розуміти, що вона бажає залишитись після розірвання шлюбу на прізвищі «Федаєва». Крім того відповідач не заперечувала про те того , щоб дитина після розірвання шлюбу залишилась жити з нею а позивач цьому не заперечував.

Outcome: approved