Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської областізвернулась [PERSON] з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції», Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області про визнання акту державного виконавця недійсним та припинення іпотеки. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 28 жовтня 2008 року між нею та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб» був укладений договір позики № 78/10 ФК (с) (а.с. 7-9). Згідно до умов договору позики, Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 307 521 (триста сім тисяч пятсот двадцять одна) грн. 00 коп. У якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики № 78/10 ФК (с) від 28 жовтня 2008 року, Позичальник уклав договір іпотеки (а.с. 19-22). На підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області по справі № 501/2832/15-ц з [PERSON] було стягнуто на користь ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» заборгованість у сумі 1\~250\~409, 81 грн. (а.с. 35-37). Також, на підставі виконавчих листів виданих Іллічівським міським судом Одеської області 21.06.2016 року, державним виконавцем Колечко Д.М. було відкрито зведене виконавче провадження ВП № 51762768 (а.с. 39-42). Надалі, держаним виконавцем було передано на примусову реалізацію нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] за допомогою системи електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ) Згідно даних електронної системи СЕТАМ, треті електронні торги не відбулись у звязку з відсутністю покупців. На підставі чого державним виконавцем Колечко Д.М. 02.06.2017 року складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки(а.с. 43). Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заявлені до відповідача не визнав, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Представник Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області на судове засідання зявився, позовні вимоги заявлені до відповідача не визнав, та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що у задоволені позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека та інвестиції» та Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області слід відмовити виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 28 жовтня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яка діяла від імені ТОВ «Стройтехснаб» був укладений договір позики № 78/10 ФК (с). Згідно до умов договору позики Позикодавець надав Позичальнику позику у сумі 307 521 (триста сім тисяч пятсот двадцять одна) грн. 00 коп. (а.с. 7-9). У якості забезпечення виконання зобов'язань за договором позики № 78/10 ФК (с) від 28 жовтня 2008 року Позичальник уклав договір іпотеки. 29 лютого 2016 року Іллічівським міським судом Одеської області, справа № 501/2832/15-ц, 2/501/151/16, було винесено рішення про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за договором позики на користь ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» у розмірі 1\~250\~409, 81 грн. На підставі цього рішення, Іллічівським міським судом Одеської області 21.06.2016 року були видані виконавчі листи, які потім були подані на виконання до Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області. 11.07.2016 року, головним державним виконавцем Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області [PERSON] було відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаних виконавчих листів ВП № 51602126 (а.с. 38). 19.07.2016 року виконавцем була винесена постанова про арешт майна та коштів боржника. Надалі, 10.10.2016 року виконавцем була винесена постанова про розшук майна боржника. Також, 16.11.2016 року виконавцем була винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника. В подальшому, державним головним виконавцем [PERSON] було передано на примусову реалізацію нерухоме майно квартиру [ADDRESS] за допомогою системи електронних торгів арештованим майном СЕТАМ. Згідно даних, які були розміщені на веб-ресурсі СЕТАМ, треті електронні торги не відбулись у звязку з відсутністю учасників. Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON], здійснивши стягнення на передане в іпотеку майно самовільно змінив спосіб виконання виконавчого документу, оскільки у виконавчих листах № 501/2832/2015-ц, № 2/501/151/2016 від 21.06.2016 року не вказується про звернення стягнення на предмет іпотеки. Проте суд вважає, що таке твердження є безпідставним. Державний виконавець при виконанні рішення суду користується вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Закон України «Про виконавче провадження»\~\~визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. На підставі п. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Згідно п. 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно. Також, державний ви конавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. За приписами ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Оскільки [PERSON] не виконала в добровільному порядку виконавчий лист № 501/2832/2015-ц, № 2/501/151/2016, тому постановою головного державного виконавця Колечко Д.М. 16.11.2017 року, у виконавчому провадженні з примусового виконання вказаного виконавчого документа було призначено ТОВ «Росла», яке має сертифікат, виданий 15.02.2016 р. за № 144/16 Фондом державного майна України, експертом у виконавчому провадженні для проведення оцінки з визначення ринкової вартості належного [PERSON] майна, а саме квартири [ADDRESS] для примусової реалізації.\~ Відповідно ч. 5 \~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Судом встановлено, що звіт про оцінку майна сторонами виконавчого провадження не оскаржувався. Суд вважає, що головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] при виконанні виконавчих листів № 501/2832/2015-4, 2/501/151/2016 повністю дотримувався положень Закону України «Про виконавче провадження». Виконавцем було зясовано, що у [PERSON] відсутні кошти, інші цінності, та інше майно на яке можливо звернути стягнення. Після цього, на підставі ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» було звернуте стягнення на квартиру, яка належала [PERSON] Тобто суд вважає, що виконавцем не було звернуто стягнення на предмет іпотеки у розумінні ст. 33 Закону України «Про іпотеку», а було звернуто стягнення на квартиру, яка належала боржнику [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», та було єдиним майном на яке можливо було звернути стягнення для виконання виконавчих листів № 501/2832/2015-4, 2/501/151/2016. Доводи [PERSON] щодо спільної сумісної власності подружжя не може прийматись судом як докази, так як ці доводи не стосуються видачі державним виконавцем акту про реалізацію майна. Також, доводи позивача щодо припинення іпотеки на підставі того, що іпотекодержатель не скористався правом залишити за собою нереалізоване майно не підтверджуються матеріалами справи. Судом встановлено, що головним державним виконавцем Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON] було направлено листа № 19-4878 від 10.05.2017 року до ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції», яке отримало лист 24.05.2017 року, з пропозицією щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника. Також встановлено, що 26.05.2017 року, на адресу Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області надійшла відповідь ТОВ «ФК «Іпотека та інвестиції» за № 24/05 від 24.05.2017 року з бажанням залишити за собою нереалізоване майно боржника, а саме двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Тобто іпотекодержатель скористався своїм правом залишити за собою нереалізоване майно. З огляду вищевикладеного суд вважає, що позивачем [PERSON] не надано доказів щодо самовільної зміни способу виконання виконавчого документу з боку головного державного виконавця Чорноморського міського ВДВС ГТУЮ в Одеській області [PERSON] при проведені виконавчих дій, та видачі акта про реалізацію майна. Таким чином, посилаючись на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed