Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 20.04.2016 року звернувся позивач [PERSON] з позовом до Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про скасування арешту на майно та заборони його відчуження. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що державним виконавцем Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції [PERSON] здійснюється виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1678/11, виданого Київським районним судом м. Одеси від 27.10.2011 року про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина, [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2010 року до 25.06.2028 року. Як вказує позивач, в процесі здійснення даного виконавчого провадження, а саме 02.11.2011 року, постановою державного виконавця №В-10/1063 було накладено арешт на належне йому майно та оголошено заборону на його відчуження, а саме на транспортні засоби: Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 21093, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], у звязку із його заборгованістю по аліментам станом на 02.11.2011 рік. Відповідний реєстраційний запис було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Про вищезазначені обставини позивач дізнався випадково, у березні 2016 року, коли мав намір зняти з реєстрації належний йому транспортний засіб Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON] вказує, що заборгованість по аліментам з його боку вже давно відсутня, та 29.03.2016 року він звернувся до відповідача із заявою про скасування заходів забезпечення виконавчого провадження та просив скасувати арешт та заборону відчуження належних йому транспортних засобів, та згідно письмової відповіді відповідача від 12.04.2016 року № 4133/1, йому було відмовлено у задоволенні заяви та повідомлено, що згідно ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просив скасувати арешт рухомого майна та оголошення заборони його відчуження, що належить йому, а саме: транспортного засобу Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобілю ВАЗ 21093, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], накладений постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] №В-10/1063 від 02.11.2011 року, та виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження реєстраційний номер: 11800510, контрольна сума [NUMBER] від 03.11.2011 року. В процесі розгляду справи по суті, протокольною ухвалою суду, до участі у справі в якості третьої особи залучено\~[PERSON], на імя якої було видано виконавчий лист №2-1678/11 від 27.10.2011 року. Позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник Малиновського ВДВС ОМУЮ в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, належним чином. До суду 23.06.2016 року надійшла заява за підписом державного виконавця Малиновського ВДВС ГТУЮ, та як представника за довіреністю [PERSON], згідно якої вона просила розглянути справу без участі представника відділу та зазначила, що питання щодо зняття арешту на майно та заборону його відчуження залишає на розсуд суду. Третя особа [PERSON], в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що Постановою державного виконавця Авраменко Л.Є. №В-10/1063 від 02.11.2011 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1678/11 від 27.10.2011 року виданого 27.10.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини, у звязку з відсутністю документальних підтверджень стосовно сплати боргу, було накладено арешт на майно, що належить [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження, а саме на автотранспортні засоби, які зареєстровані за боржником: Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 21093, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №33622832 від 03.11.2011 року, виданим Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» МЮУ, вбачається, що на автотранспортні засоби: Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та ВАЗ 21093, 1990 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], накладено арешт та заборону відчуження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.11.2011 року, виданої державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС Одеського МУЮ [PERSON] 29.03.2016 [PERSON] звернувся до Малиновського відділу ДВС ОМУЮ із заявою про скасування заходів забезпечення виконавчого провадження, а саме: зняття арешту з належних йому автотранспортних засобів Mercedes-Benz 213-GDI, 2002 року випуску, номер державної реєстрації ВН 0544 ВС та автомобілю ВАЗ 21093, 1990 року випуску, номер державної реєстрації Р 2971 ОД, а також зняття заборони їх відчуження, що були застосовані постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу ДВС ОМУЮ [PERSON] №В-10/1063 від 02.11.2011 року. Відповідно до листа за підписом начальника Малиновського ВДВС ОМУЮ, вбачається, що на примусовому виконанні Малиновського ВДВС ОМУЮ перебуває виконавчий лист №2-1678/11 виданий Київським районним судом м. Одеси 27.10.2011 року про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2010 року по 25.06.2028 року. У звязку з тим, що станом на 01.11.2011 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів державним виконавцем 02.11.2011 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 15.12.2011 року на рахунок з обліку депозитних сум Відділу позивачем були сплачені аліменти у розмірі 7393,55 грн., які були перераховані на рахунок стягувача, станом на 24.03.2016 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Крім того, в листі вказано, що згідно ст. 50 ч.5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», арешт, накладений на майно боржника, знімається у разі закінчення виконавчого провадження, у випадку незавершеного виконавчого провадження арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. З розрахунку заборгованості по аліментах від 07.06.2016 року, затвердженим Начальником Малиновського ВДВС ГТУЮ в Одеській області, вбачається, що заборгованість по стягненню аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], станом на 01.06.2016 року - відсутня. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Враховуючи те, що станом на 01.06.2016 року заборгованість по сплаті аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] відсутня, суд вважає, що немає підстав для збереження арешту на майно позивача та заборони його відчуження.

Outcome: approved