Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому з урахуванням позовної заяви в новій редакції від 09.07.2020 просить: -встановити (визнати), що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, є батьком [PERSON] , [INFO] , місце народження - Черкаська область, Золотоніський район, с. Нова Дмитрівка, громадянка України. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з березня 2018 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У квітні 2019 року позивачка завагітніла від відповідача, але на початку жовтня 2019 року сторони розійшлися. Відповідач до народження спільної дитини обіцяв бути записаним її батьком, однак у подальшому ухилився від подання заяви щодо визнання походження дитини. Тому запис про батька спільної дитини у Книзі реєстрації народжень здійснений за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини - за вказівкою позивача. На даний час позивач з дочкою проживають окремо, дочка знаходиться на повному утримання матері. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться дитиною, допомоги в утриманні позивачу не надає. Одночасно із зверненням до суду з даним позовом, позивачем подано клопотання про призначення судової генетичної (генотипоскопічної) експертизи, проведення якої просить доручити Медико-генетичному центру ТОВ «МАМА ПАПА». Розгляд даної справи здійснюється в порядку загального позовного провадження на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 25.02.2020. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач 21.04.2020 надав до суду відзив, в якому вказав про безпідставність позовних вимог. У відзиві відповідач також заперечує щодо проведення судово-генетичної експертизи Медико-генетичним центром ТОВ «МАМА ПАПА», оскільки згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз міністерства юстиції України, проведення судових експертиз Черкаської області здійснює Київський науково-дослідний інститут судових експертиз. Ухвалою суду від 16.12.2020 призначено у даній справі судову генетичну (генотипоскопічну) експертизу, виконання якої доручено Медико-генетичному центру ТОВ «МАМА ПАПА». На вирішення експертизи поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , громадянин України, батьком [PERSON] , [INFO] , місце народження - Черкаська область, Золотоніський район, с. Нова Дмитрівка? До отримання висновку експерта ухвалою від 16.12.2020 зупинено провадження у даній справі. Листом від 09.02.2021 Медико-генетичний центр ТОВ «МАМА ПАПА» повідомив суд, що для виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2020 сторонам у даній справі надіслані рекомендованими листами повідомлення про необхідність явки для здачі біологічних зразків. Адреса та час були заздалегідь узгоджені зі сторонами. Однак [PERSON] на здачу зразків не прибув. Тому, оскільки [PERSON] ухиляється від здачі зразків для проведення експертного дослідження, ухвалу суду залишено без виконання. Ухвалою суду від 18.02.2021 поновлено провадження у даній справі. Ухвалою суду від 22.04.2021 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті о 14 год 00 хв 09.08.2021. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, позов просили задовольнити повністю, а також стягнути з відповідача витрати на проведення судової експертизи у сумі 3000 грн 00 коп, та судовий збір у сумі 840 грн 80 коп. Відповідач проти задоволення позову заперечував, з мотивів зазначених у відзиві, повідомив що на експертизу не прибув, бо був у відрядженні, доказів на ствердження даної обставини суду не надав. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 08.01.2020, у [PERSON] [INFO] народилась донька [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження, № витягу 00025199200 від 14.01.2020 відомості про батька дитини у графі «батько», записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. За змістом пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від17 липня 1997 року № 475/97-ВР. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно з частиною другою статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Статтею 130 СК України передбачено, що заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статі 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Рішення суду щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина -містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, у редакції, чинній на момент розгляду справи судами, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду у справі № 382/2559/15-ц від 23.10.2019 та у справі № 478/690/18 від 25.08.2020. Ухвалою суду від 16.12.2020 призначено у даній справі судову генетичну (генотипоскопічну) експертизу, виконання якої доручено Медико-генетичному центру ТОВ «МАМА ПАПА». У судовому засіданні 16.12.2020 відповідач щодо проведення вказаної експертизи Медико-генетичним центром ТОВ «МАМА ПАПА» не заперечував. На вирішення експертизи поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , громадянин України, батьком [PERSON] , [INFO] , місце народження - Черкаська область, Золотоніський район, с. Нова Дмитрівка? Згідно з повідомленням від 09.02.2021 Медико-генетичного центру ТОВ «МАМА ПАПА» вбачається, що для здачі зразків прибула [PERSON] з дитиною [PERSON] . [PERSON] до експертної установи не з`явився, що унеможливило відібрання зразків та проведення експертного дослідження. Відповідно до ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі ухилення учасника справи від подання необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого судова експертиза була призначена. Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про призначення експертизи, а також про час та місце відбору зразків для проведення експертизи, не з`явився до експертної установи, що на переконання суду свідчить про його свідоме ухилення від участі у проведенні судової експертизи, а також не надав спростувань доводам позивача, тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання факту, для якого судом призначалась судова експертиза, а саме визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно із статтею 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Зважаючи на те, що відповідачем не надано, а судом не здобуто жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності кровного споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , чи факту походження дитини від іншого чоловіка, а також беручи до уваги ухилення відповідачем від участі в проведенні експертизи, суд приходить до висновку, що відповідач є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню, що відповідатиме інтересам дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає по таке. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з пунктом другим частини 3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. На підтвердження понесених витрат на проведення судової експертизи у сумі 3000 грн 00 коп позивачем надано письмовий доказ - копію квитанції № 0.0.1971996760.1 від 12.01.2021. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача належить стягнути понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп та на проведення судової експертизи у сумі 3000 грн 00 коп.

Outcome: approved