Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне. З 2001 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Шлюб не зареєстрували. [INFO] позивача та відповідача народився син - [PERSON]. [INFO] народився ще один син - [PERSON]. Спільне життя з Відповідачем не склалося. [PERSON] ніколи не була офіційно працевлаштована. Мати дітей постійно зловживала алкогольними напоями, палила, залишала дітей самих, приводила додому сумнівні компанії друзів, разом з якими розпивала спиртні напої та палила в присутності малолітніх дітей. [PERSON] неодноразово викрадала грошові суми в мене, виносила з дому цінні речі з метою їх збуту. 12.10.2014 року відповідач покинула постійне місце проживання. Діти залишилися жити із позивачем [PERSON] На теперішній час знаходяться на його утриманні. Всі питання, пов'язані з вихованням та утриманням малолітніх синів, вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки відповідача. Мати дітей взагалі не цікавиться станом здоров'я синів, не виявляє жодної турботи по відношенню до них. Діти жодного разу не бачили матір. З огляду на вищевикладене, просить суд позбавити мати [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Згідно вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів, та відповідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи Відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як представник органу опіки та піклування у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, також надав висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], та серії [NUMBER] виданих Новоолександрівською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 5 та актовий запис № 09. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї та акту обстеження умов проживання встановлено, що родина проживає в задовільних умовах, але без участі матері. [PERSON] із родиною не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, що підтверджується довідкою № 35 від 05.02.2015 року виданою Новоолександрівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Запорізького району, Запорізької області, актом про відвідування сім'ї від 02.02.2015 року та актом перевірки фактичного проживання від 22.01.2015 року, яким встановлено, що [PERSON] з 12.10.2014 року не проживає на території Нововлександрівської сільської ради. [PERSON] проживає на територіє Нововлександрівської сільської ради, за місцем роботи та проживання характеризується задовільно, що підтверджується довідкою - характеристикою № 02-01-29/47 від 29.01.2015 року та виробничою характеристикою. Відповідно до висновку заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району за № 04/01-41/0431 від 03.06.2015 року встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, веде асоціальний спосіб життя, не займається вихованням дітей, не цікавиться їх інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, матеріально не утримує, що підтверджується довідкою від 05.02.2015 року та актом від 02.02.2015 року Новоолександрівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Запорізького району Запорізької області, довідкою КЗ «Запорізький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 30.01.2015 року, актом виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради від 22.01.2015 року, та показами свідків. Вихованням та утриманням дітей займається батько [PERSON] Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини та в інтересах дітей, вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], 1981 року народження, відносно дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст.ст. 150, 180 СК України. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved