Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста [PERSON] звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власно належним майном , визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. 22.08.2017 року позивач подала уточнену позовну заяву за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власно належним майном , визнання особи втратившою право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи до суду не зявився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, просили постановити рішення згідно норм чинного законодавства. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], квартира належить на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу від 26 травня 2017 року, який посвідчений державним нотаріусом Другої криворізької нотаріальної контори [PERSON] ( а.с.7-8) фактично в зазначеній квартирі мешкає позивач, відповідач [PERSON] в квартирі не мешкає з моменту передачі права власності з 26.05.2017 року. На вимогу позивача знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку відмовляється. Користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою [PERSON] не може, оскільки там зазначений зареєстрованим [PERSON]А.(а.с.10). На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON], а також [PERSON] на якого нараховуються всі комунальні послуги та експлуатаційні витрати, всі ці обставини ставлять позивачів у скрутне становище, до того ж перебування його на реєстраційному обліку в її квартирі чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належною їй квартирою. Згідно до статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації з травня 2017 року, враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню. Право\~власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Системний аналіз цих норм права дозволяє зробити висновок про те, що з переходом права власності до іншої особи попередній власник втрачає право користування житлом і, навпаки, його набуває новий власник. Право відповідача володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю було припинено ним добровільно, про що свідчить укладений і належним чином зареєстрований договір купівлі-продажу квартири. Це означає, що припинення права користування житловим приміщенням колишнього власника є наслідком припинення\~його права власності на це приміщення. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~107,116,\~156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial