Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 29.08.2018 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу У позовній заяві [PERSON] посилається на те, що сімейне життя між сторонами не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено. Суперечок про поділ майна та місце проживання спільної дитини позивач та відповідач не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливі. Ухвалою суду від 17.-95.2018 року прийнята до провадження та призначена до розгляду у порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання на 08.10.2018 року. 08.10.2018 року відповідачем [PERSON] надані письмові пояснення на позовну заяву, в яких просить суд надати сторонам строк на примирення У підготовче засідання призначене на 08.10.2018 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 22.10.2018 року. У підготовче засідання призначене на 22.10.2018 року з`явився представник позивачки [PERSON] - адвокат Нан Д.М., позов підтримав, просив задовольнити, у задоволені клопотання щодо надання строку на примирення просив відмовити, надав суду відповідь на письмові пояснення відповідача. У підготовче засідання 22.10.2018 року з`явився відповідач [PERSON] , просив надати строк на примирення тривалістю шість місяців та повідомляв суд що з листопада 2018р. буде знаходиться у рейсі за кордоном. Ухвалою суду від 22.10.2018 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про надання подружжю строку на примирення, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті 21.01.2019 року. У судове засідання призначене на 21.01.2019 року сторони не з`явилися, позивачка [PERSON] надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутністю та без фіксації судового засідання, також в заяві зазначила, що їй відомо, що відповідач [PERSON] знаходиться у рейсі. Ухвалою суду від 21.01.2019 року судом зупинялося провадження по справі. у звязку із знаходженням відповідача у відрядженні, до 28 травня 2019 року. 28.05.2019 року суд відклав розгляд справи, у звязку з неявкою відповідача по справі на 12.06.2019 року. У судове засідання 12.06.2019 року сторони не зявились. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, про що подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана до матеріалів справи. Відповідач також надав до суду заяву від 03.06.2019 року, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розглянути позов за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2011 року у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 413). Свідоцтво про шлюб [NUMBER] . Від даного шлюбу є дитина - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з позивачкою. У позові позивачкою зазначається основна причина розпаду їх з чоловіком сімї - це ревнощі з боку відповідача. Відповідач ж у своїх поясненнях суду зазначає, що його робота моряком та тривала відсутність дома стала причиною звернення позивачки до суду. Однією сім`єю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені, дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері. На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved