Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

До Михайлівського районного суду Запорізької області 30.03.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини за законом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] ,що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 08 січня 2014 р. та [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 17 серпня 2020 р. Після смерті батьків залишилась спадщина, а саме: квартира [ADDRESS] , яка належала їм на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожному. Спадкоємцями першої черги за заповітом є позивач та відповідач [PERSON] . Заповіти батьками не складались. На час смерті матері позивача [PERSON] , батько позивача [PERSON] проживав з нею у вище вказаній квартирі та позивач вважала, що батько фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а тому заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не подавала. З метою оформлення своїх спадкових прав 09.12.2020 р. вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, в наслідок чого була відкрита спадкова справа № 141/2020 року. Під час збирання документів, було встановлено, що шлюб між батьками був розірваний 27 грудня 1991 року, а тому вважала, що спадщину прийняв її чоловік [PERSON] та батько позивача. У зв`язку з чим вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , проте у прийнятті заяви було відмовлено, в зв`язку з пропуском строку, встановленого законодавством для прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви для прийняття спадщини за законом, що відкрилась зі смертю матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 08.04.2021 р. було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2021 р. були витребувані у державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області копії, завірені належним чином, спадкових справи, які заведені після смерті: [PERSON] , яка померла [INFO] (спадкова справа № 142/2020); [PERSON] , який помер [INFO] (спадкова справа № 141/2020). 27 та 28 травня 2021 р. від державного нотаріуса надійшли витребувані спадкові справи. Ухвалою суду від 15.06.2021 р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явилась, проте надав заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Михайлівської ОТГ Михайлівського району Запорізької області, в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв учасників справи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до наступного. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про смерть від 08 січня 2014 р. серії [NUMBER] ). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (про що свідчить свідоцтво про смерть від 17 серпня 2020 р. серії [NUMBER] ). Таким чином після смерті [PERSON] спадщина відкрилась [INFO] . Відповідно строк для прийняття спадщини сплив 31 червня 2014 р. [PERSON] є матір`ю позивача, а [PERSON] батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . У зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (про що свідчать: свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданого 28 вересня 1984 р.; свідоцтво про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданого 11 квітня 1996 р.; свідоцтво про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , виданого 22 червня 1996 р., актовий запис № 30). Спадщиною, яка залишилася після батьків позивача є квартира [ADDRESS] , яка належала померлим на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині кожному) (про що свідчить Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.10.2006 р.). Позивач 09.12.2020 р. звернулася до державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявами про: прийняття спадщини після померлого батька та про реєстрацію спадкової справи після смерті матері. 17.02.2021 р. позивач звернулася до державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2021 року № 49/02-31 винесеною державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Михайлівської державної нотаріальної контори Запорізької області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] . Підстава відмови - пропуск строку встановлений для прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач пропустив встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 13 березня 2020 р. у справі № 314/2550/17, Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61/21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 13 березня 2020 р. у справі № 314/2550/17. Обґрунтовуючи причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на те, що до дня смерті її батьки проживали разом в квартирі [ADDRESS] , підтримували подружні стосунку. У зв`язку з цим позивач вважала, що батько прийняв спадщину після смерті матері. Однак, при оформленні спадщини у нотаріуса позивач дізналася, що батьки розірвали шлюб 27.12.1991 р. З довідки Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області № 0577/1423 від 15.12.2020 р. вбачається, що на день смерті матері позивача з нею проживав [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про розірвання шлюбу її батьків. Таким чином на думку суду необізнаність позивача про розірвання шлюбу між її батьками є поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини після смерті матері. У зв`язку з викладеним суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю. Враховуючи викладене,

Outcome: approved