Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], третя особа: ПАТ «Укрсиббанк» про поділ майна подружжя, в якій, просила суд поділити спільне сумісне майно подружжя, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS]. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначила, що за час перебування з відповідачем в зареєстрованому шлюбі ними була придбана квартира [ADDRESS]. Посилаючись на ст. 60, 61, 63, 69, 70 СК України просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя квартиру [ADDRESS]. Здійснити поділ квартири [ADDRESS], що є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] шляхом припинення режиму спільної сумісної власності подружжя та встановлення спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS]. Визнати за нею, [PERSON], право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. В судові засідання зявлялись представник позивача та позивач, які підтримали позовну заяву та просили суд її задовольнити. Також в судові засідання зявлявся відповідач та його представник, які не заперечували проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «Укрсиббанк» про поділ майна підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 70 СК України у разі поділу майна частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором; за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно роз'яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. Відповідно до свідоцтва про одруження, серії I-КИ № 022383, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1996 року. Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 04.05.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, [PERSON] була придбана квартира № 1, що знаходиться в будинку № 90 на вулиці Ковалевської Софії в місті Дніпропетровську. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10995121 від 20.06.2006 року власником квартири № 1, що знаходиться в будинку № 90 на вулиці Ковалевської Софії в місті Дніпропетровську є [PERSON]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 15.11.1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 790, розірваний. Отже[ADDRESS], що знаходиться в будинку № 90 на вулиці Ковалевської Софії в місті Дніпропетровську, була придбана в період перебування сторін у шлюбі та є спільним сумісним майном подружжя, частки якого виходячи з положень ст. 60, 70 СК України є рівними. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає необхідним позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: ПАТ «Укрсиббанк» про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжязадовольнити. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved