Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 01.02.2007 року звернулась позивачка [PERSON] із позовом до ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі відокремленої структурної одиниці Центральний РЕМ ВАТ «Одесаобленерго». Обґрунтовуючи вимоги поданого позову, позивачка зазначила, що проживає за адресою [INFO] у багатоквартирному будинку № 71 та регулярно оплачує комунальні послуги, в тому числі й послуги з електропостачання до її квартири. Оскільки між позивачкою та ВАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі ЦРЕМ не укладено окремого договору користування електричною енергією, а інші мешканці зазначеного будинку не сплачують послуги з електропостачання, відповідач неодноразово відключав будинок позивача від електропостачання. У звязку з тим, що відповідач відмовив укласти з нею окремий договір в добровільному порядку, позивачка просить суд зобовязати ВАТ ЕК «Одесаобленерго» в особі Центрального РЕМ ВАТ Одесаобленерго» укласти з нею договір користування електричною енергією, а також видати розрахункову книжку. Згідно остаточної редакції позивачка доповнила позовні вимоги, просила також стягнути судові витрати та витрати повязані з оплатою правової допомоги у розмірі 1500 гривень. Представник позивача з довіреністю [PERSON] у судовому засіданні підтримав уточнені позовні вимоги. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Згідно поданого відзиву на позовну заяву від 28.08.2008 р. вих. №78 відповідач заперечував проти задоволення позову, вказуючи що укладення окремого договору проводиться виключно у випадках зміни схеми електропостачання, укладення трьохстороннього договору з постачальним електричної енергії та населеним пунктом на основі типового договору. Відповідач також зазначив, що окремий договір може бути укладений у разі відсутності боргів у споживача, тоді як споживач ЖКК Селекційно-генетичний інститут м. Одеси має заборгованість 364769грн.16коп. Крім того, зазначив, що Центральний РЕМ не відмовляє позивачу в укладанні договору, і згоден був укласти договір після виконання позивачем дій, які передбачені чинним законодавством. Треті особи подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та надали пояснення, згідно яких не заперечували проти задоволення позовних щодо укладення договору [PERSON] з Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія „Одесаобленерго» в особі Центрального РЕМ. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З свідоцтва про право власності на житло від 26.10.1994 року вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира № 19 по вул. Овідіопольська дорога, 3, будинок № 71. Судом встановлено, що власником внутрішніх електричних мереж та трансформаторної підстанції ТП -4109 що використовується для електропостачання до будинку, що розташований за адресою по вул. Овідіопольська дорога, 3, будинок № 71 є ЖКК Селекційно-генетичного інституту м. Одеси, що підтверджується матеріалами справи. Згідно довідки ЖКК Селекційно-генетичного інституту від 26.03.2007 року будинок по вул. Овідіопольська дорога, 3, будинок № 71 був прийнятий до експлуатації у 1978 році, має прилади обліку електроенергії в кожній квартирі. Відповідно до довідки ЖКК Селекційно-генетичного інституту від 26.03.2007 [PERSON] не має боргу по сплаті наданих послуг з електропостачання. Судом встановлено, що між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», Селекційно-генетичним інститутом м. Одеси, ЖКК Селекційно-генетичного інституту м. Одеси 13.01.2001 року був укладений трьохсторонній договір, що регламентує порядок надання електроенергії Селекційно-генетичному інституту та ЖКК Селекційно-генетичного інституту. З рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2006 року вбачається, що ЖКК «Селекційно-генетичний інститут м. Одеси має заборгованість у розмірі 388737 гривень, доказів про погашення зазначеної заборгованості суду не надано. З пояснень сторін, а також з акту про пломбування від 15.07.2009 року судом встановлено, що у звязку з заборгованістю ЖКК Селекційно-генетичного інституту м. Одеси, електропостачальником проводиться відключення будинку №71 по вул. Овідіопольська дорога, 3, у м. Одесі, в якому проживає позивачка, від електропостачання. Таким чином, в результаті невиконання ЖКК Селекційно-генетичного інституту м. Одеси своїх зобовязань до договору від 13.01.2001 року позивач, незважаючи на відсутність особистої заборгованості по сплаті за послуги з електропостачання електроенергію отримує не регулярно, що порушує її права як споживача та співвласника квартири. Згідно довідки ЖКК Селекційно-генетичного інституту м. Одеси, електролічильник до квартири № 19 по вул. Овідіопольська дорога,3, буд №71, розташований на сходової клітці, до електролічильника є вільний доступ працівникам ТОВ «Одесаобленерго». Зазначені обставини не заперечувались представником відповідача, тому суд вважає їх встановленими. Згідно довідки від 12.02.2009 року , ЖКК Селекційно-генетичний інститут м. Одеси не заперечує проти укладення договору з [PERSON] про технічне забезпечення електропостачання. Згідно ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 3 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року енергопостачальними, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, не мають права відмовити споживачу, обєкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору про користування електричною енергією. Згідно п. 5 зазначеної постанови, у багатоквартирному будинку енергопостачальник укладає договори з кожним наймачем квартири. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Суд вважає, що укладення договору [PERSON] із ВАТ «Одесаобленерго» в особі ЦРЕМ, що здійснює поставку електроенергії в квартиру за місцем мешканням позивачки, захистить її права як добросовісного споживача електроенергії. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач має право на укладення окремого договору з позивачем, оскільки зазначене право прямо передбачене законодавством, а тому підлягає судовому захисту. В цей же час, суд вважає що вимоги в частині зобовязання відповідача видати розрахункову книжку не кореспондують встановленим ст. 16 ЦК України способам захисту цивільних прав та обовязків. Крім того, відповідно до ст. 15 ЦК України особам має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавством прямо не передбачено обовязок видачі розрахункової книжки енергопостачальною організацією споживачу, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на правову допомогу, та витрати, повязані з проведенням судових експертиз. Позивачкою при подачі позову, згідно квитанцій від 01.02.2007 р. сплачено витрати по судовому збору у сумі 7 грн. 50 коп. та ІТЗ у сумі 8 грн. 50 коп., як підлягають стягненню з відповідача. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині. Так, судом встановлено, що представник позивача [PERSON] приймав участь у розгляді справи в якості представника позивача за довіреностями наявними в матеріалах справи та журналами судового засідання. Згідно довіреностей від 26.02.2008 року, 03.03.2009 р. [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, вести судові справи в судах будь-якої ланки з усіма правами наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі та ін. З договору доручення про надання юридичної допомоги вбачається, що [PERSON] сплачує [PERSON] за виконання доручення по представництву її інтересів у суді грошову суму у розмірі 1500 гривень, а [PERSON] зобовязався надавати юридичні послуги та виконувати взяті на себе зобовязання за договором. Суд вважає, що представник особи, яка бере участь у справі, за довіреністю має процесуальний статус саме представника цієї особи, що передбачено ст.ст. 26, 42 ЦПК України і не може одночасно мати процесуальний статус особи, яка надає правову допомогу. Саме в такому процесуальному статусі згідно з протоколами судових засідань [PERSON] брав участь у справі. Таким чином, [PERSON] не є особою, що надає правову допомогу в сенсі п.2 ч.2 ст. 79 ЦПК України, ЦПК не відносить до судових витрат витрати за послуги представника в суді, тому вимоги позивача щодо стягнення витрати на правову допомогу є безпідставними.

Outcome: partial