Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

До суду в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук, Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук звернувся представник керівника Київської місцевої прокуратури № 7 про витребування від [PERSON] земельних ділянок загальною вартістю 8\~347\~253,00 грн. На підтвердження своїх вимог позивачем було зазначено, що Київською місцевою прокуратурою № 7 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42016101070000111, внесеному до Єдиного державного реєстру розслідувань від 06.06.2016 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. В ході досудового розслідування встановлено факт незаконного вибуття з державної власності земельних ділянок загальною площею 4957,51 га, що розташовані у Донецькій області Ясинуватського району, Пісківська сільська рада та Спартаківська сільська рада. На думку позивача по справі вбачається порушення інтересів держави, яке полягає в тому, що земельні ділянки, розташовані на території Пісківської сільської ради та Спартаківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області незаконно, без волі власника, вибули з державної власності, що позбавляє НААН, ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» ефективно та виключно в інтересах держави розпоряджатись ними, чим завдається шкода державі. На підставі викладеного просить витребувати від відповідача земельні ділянки. В судове засідання представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином через засоби масової інформації і сайт суду на офіційному порталі «Судова влада». Заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом установлено, у землекористуванні ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН», перебувають земельні ділянки загальною площею 6309,295 га, в тому числі площею 4957,51 га згідно з державними актами на право постійного користування земельною ділянкою: серії ЯЯ № 0060812 (кадастровий номер 1425585600:05:000:0389) площею 1195,7 га (а.с. 82); серія ЯЯ № 060813 (к.н. 1425585600:05:000:0381) площею 1081,87 га (а.с. 75); серія ЯЯ № 060814 (к.н. 1425585600:05:000:0382) площею 2085,8600 га (а.с. 76); серії ЯЯ № 060815 (к.н. 145585600:05:000:0383) площею 412,07 га (а.с. 77); серії ЯЯ № 060816 (к.н. 145585600:05:000:0384) площею 37,83 га (а.с. 78); серії ЯЯ № 060818 (к.н. 145585600:05:000:0386) площею 5,34 га (а.с. 79); серії ЯЯ № 060819 (к.н. 145585600:05:000:0387) площею 117,43 га (а.с. 80); серії ЯЯ № 060820 (к.н. 145585600:05:000:0388) площею 21,41 га (а.с. 81). Зазначені державні акти на право постійного користування зазначеними земельними ділянками видані Державному підприємству «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» відповідно до розпорядження голови Ясинуватської районної державної адміністрації від 06.04.2010 № 150 та зареєстровані у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. За даними Державного земельного кадастру вказані земельні ділянки, які розташовані на території Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області є державною власністю та знаходиться у постійному користуванні Державного підприємства «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук», що підтверджується довідкою про кількість характеристики земельної ділянки, розділення земель між власниками і користувачами (за даними форми 6-зем), виданою відділом Держкомзему у Ясинуватському районі Донецької області від 17.04.2013 та інформацією управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 29.06.2016 № 10-28-0.2-649/2-16 (а.с. 83, 116). ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» входять до складу Національної академії аграрних наук України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 № 1089 «Про перелік установ, організацій та підприємств, які входять до складу Української академії аграрних наук». Постановою [PERSON] Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991 № 1370-ХІІ «Про статус Української академії аграрних наук» вона визначена як самоврядна організація. Земля, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ, закріплені державою за Національною академією аграрних наук України (відомості Верховної ради України, 1991, № 39, ст. 512). Порядок володіння та використання їх визначається виключно [PERSON]. Суду надано докази того, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25.02.2015 року № 8863030 зареєстровано право власності на земельну ділянку (к.н. 1425585600:05:000:0387) загальною площею 117,43 га, що розташована в Донецькій області, Ясинуватський район, с/рада Пісківська за [PERSON] на підставі: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 876133 від 21.04.2008 р., виданого Ясинуватською райдержадміністрацією Донецької області, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3102750772014, виданого 25.02.2014 р. Управлінням Дерземагенства у Ясинуватському районі Донецької області (а.с. 44). Також, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.03.2015 зареєстровано право власності на земельні ділянки, розташовані в Донецькій області, Ясинуватський район, сільрада Пісківська з кадастровими номерами: 1425585600:05:000:0389 площею 1195,7 га; 1425585600:05:000:0381 площею 1081,87 га; 1425585600:05:000:0382 площею 2085,86 га; 1425585600:05:000:0383 площею 412,07 га; 1425585600:05:000:0384 площею 37,83 га; 1425585600:05:000:0386 площею 5,34 га; 1425585600:05:000:0388 площею 21,41 га за [PERSON] на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки за наступними серіями та номерами: ЯЖ № 876171, ЯЖ № 876170, ЯЖ № 876172, ЯЖ № 879302; ЯЖ № 329191, ЯЖ №876134, ЯЖ № 879301 виданих 20.05.2008 року Ясинуватською райдержадміністрацією Донецької області; витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки; довідок про відсутність забудов на земельних ділянках, видані Ясинуватською районною державною адміністрацією (а.с. а.с 19, 24, 29, 34, 39, 48, 53). Судом установлено, що відповідно до наданої інформації Управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 09.09.2016 № 10-28-0.3-930/2-16 згідно облікових даних Управління державні акти на право власності на земельні ділянки (серії: ЯЖ № 879304; ЯЖ № 879308; ЯД № 681991, ЯЖ № 023301, ЯЖ № 876160, ЯЖ № 878158; ЯЖ № 879306, ЯЖ №879305) в Управління не обліковуються а.с. 118, 123). Також, відомості щодо видачі та оформлення державних актів на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] в Управлінні відсутні. Відповідно даних Державного земельного кадастру та Національної кадастрової систему, заяви про надання витягів з Державного земельного кадастру до державних кадастрових реєстраторів Управління не надходили. Обробка заяв або формування витягів з ДЗК про земельні ділянки службовими особами Управління не здійснювалась (а.с. 123). Одночасно встановлено, що бланки державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 879304; ЯЖ № 879308; ЯД № 681991, ЯЖ № 023301, ЯЖ № 876160, ЯЖ № 878158; ЯЖ № 879306, ЯЖ №879305 Державним комітетом України із земельних ресурсів передано Головному управлінню Держкомзему у Київській області згідно з накладними від 25.12.2008 № 632, від 22.03.2007 та від 03.07.2006 № 213848 (інформація Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.10.2016 № 10-28-0.13-15574/2-16). Окрім того, відповідно до листа Ясинуватської районної державної адміністрації від 15.09.2016 № 02-1235/14, в період з 16.01.2015 по 20.04.2015 Ясинуватською райдержадміністрацією не видавалися довідки про відсутність забудов на земельних ділянках Пісківської сільської ради. Відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації» райдержадміністрація не має повноважень щодо видачі довідок про відсутність забудов на земельних ділянках. Зазначені довідки видаються сільськими, селищними радами власникам земельних ділянок на вимогу нотаріуса при оформленні договорів відчуження нерухомого майна (а.с. 126). Судом встановлено, що [PERSON] (через свого представника [PERSON]В.) на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки зареєстрованих і посвідчених приватним нотаріусом [PERSON], спірні земельні ділянки передані у власність [PERSON]. Так, між зазначеними особами було укладено наступні договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок: 1)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 236, предметом договору земельна ділянка площею 1081,87 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0381 (а.с. 18); 2)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 239, предметом договору земельна ділянка площею 2085,8600 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0382 (а.с. 23); 3)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 240, предметом договору земельна ділянка площею 412,0700 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0383 (а.с. 28); 4)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 241, предметом договору земельна ділянка площею 37,8300 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0384 (а.с. 33); 5)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 242, предметом договору земельна ділянка площею 5,3400 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0386 (а.с. 38); 6)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 243, предметом договору земельна ділянка площею 21,4100 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0388 (а.с. 47); 7)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.03.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 244, предметом договору земельна ділянка площею 1195,70 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0389 (а.с. 52). У той же час, [PERSON] (через свого представника [PERSON]В.) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.02.2015 р., зареєстрованого за № 205, та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], спірна земельна ділянка з кадастровим номером 1425585600:05:000:0387 передана у власність [PERSON] (запис про право власності № 8863152 від 25.02.2015) (а.с. 43). Судом установлено, що фізичні особи [PERSON] та [PERSON], які були покупцями спірної земельної ділянки за вищвказаними договорами купівлі-продажу, уклали договори купівлі-продажу земельної ділянки з [PERSON]. Так, було укладено наступні договори купівлі-продажу спірних земельних ділянок між [PERSON] та [PERSON], які посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]: 1)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 413, предметом договору земельна ділянка площею 1081,87 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0381 (а.с. 21); 2)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 416, предметом договору земельна ділянка площею 2085,8600 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0382 (а.с. 26); 3)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 417, предметом договору земельна ділянка площею 412,0700 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0383 (а.с. 31); 4)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 418, предметом договору земельна ділянка площею 37,8300 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0384 (а.с. 36); 5)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 419, предметом договору земельна ділянка площею 5,3400 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0386 (а.с. 41); 6)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 243, предметом договору земельна ділянка площею 21,4100 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0388 (а.с. 50); 7)договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.04.2015 року, зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 421, предметом договору земельна ділянка площею 1195,70 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0389 (а.с. 55). Між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 23.04.2015 р., зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 422, предметом договору земельна ділянка площею 117,4300 га, кадастровий номер 1425585600:05:000:0387 (а.с. 45). Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.01.2017 року, на момент подачі позовної заяви спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 1425585600:05:000:0387 площею 117,43 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 583811014000); 1425585600:05:000:0389 площею 1195,7 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 588359214255); 1425585600:05:000:0381 площею 1081,87 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 587819214255); 1425585600:05:000:0382 площею 2085,86 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 587945914255); 1425585600:05:000:0383 площею 412,07 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 5888052014255); 1425585600:05:000:0384 площею 37,83 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 588123314255); 1425585600:05:000:0388 площею 21,41 га (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 588286614255) зареєстровані на праві власності за [PERSON]. Судом установлено, що згідно з інформацією Управління Держгеокадастру в Ясинуватському районі Донецької області від 29.06.2016 № 10-28-0.2-649/2-16 за даними Державного земельного кадастру за всіма вищевказаними фізичними особами ([PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]), на території Ясинуватського району земельні ділянки не обліковуються. Вищезазначені земельні ділянки обліковуються за ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» (а.с 116-119). Конституція України (стаття 14) визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовим актами. Згідно з ч. 4 статті 84 Земельного кодексу України,\~земельні ділянки, які використовуються для забезпечення діяльності Національної академії наук України, державних галузевих академій наук, відносяться до земель державної власності та не можуть передаватися в комунальну чи приватну власність. Вилучення земельних ділянок здійснюється виключно за згодою землекористувачів, на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень що передбачено ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України. У даному випадку землекористувачами спірних земельних ділянок відповідно до державних актів на право постійного користування земельними ділянками є ДП «Дослідне господарства Донецького інституту агропромислового виробництва УААН». Статтею 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» визначено, що вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою [PERSON] Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України. В свою чергу, Кабінетом Міністрів України рішення про відчуження спірних земельних ділянок не приймались, погодження на їх відчуження Національною академією аграрних наук України, а також установами та державними підприємствами, які входять до складу НААН та є землекористувачами також не надавались. Стаття 152 Земельного кодексу України визначає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Частиною 1 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно до п. 7 ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 319 Цивільного кодексу України закріплює, що право власності є непорушним і право розпоряджатися майном належить лише власникові майна. Стаття 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлює принципи непорушності права власності. Відповідно до цієї норми, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи, з досліджених доказів, суд зробив висновок, що право власності на земельні ділянки, що закріплені державою за Національною академією аграрних наук України та перебувають у постійному користуванні ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» перейшло до особи без волі власників та у порушення вимог законодавства. За змістом статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, в тому числі, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Приписами ст. 658 ЦК України передбачено, що право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 330, 388, 658 Цивільного кодексу України право власності на майно, яке було передане поза межами волі власника не набувається у тому числі, і добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі №6-1203 цс 15. У своєму правовому висновку Суд вказав, що відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав його, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна з чужого незаконного володіння, суди повинні були встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власників у силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема чи з їхньої волі вибуло це майно з їх володіння. Оскільки добросовісне набуття в розумінні статті 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є повернення майна з чужого володіння. Згідно з приписами ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ Зважаючи на те, що Національною академією аграрних наук України погоджень на відчуження (приватизацію) спірних земельних ділянок не надавалось, рішень про вилучення спірних земельних ділянок не приймалось, волевиявлення законного постійного користувача - ДП «Дослідне господарство Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» , на відчуження спірних земельних ділянок не було, спірні земельні ділянки на підставі ст. 388 ЦК України підлягають витребуванню на користь останнього, як власника та розпорядникіа майна, від [PERSON]. Ураховуючи те, що землекористувачем відповідно до державних актів на право постійного користування земельними ділянками: -з к.н. 1425585600:05:000:0381; к.н. 1425585600:05:000:0382; к.н. 145585600:05:000:0383; к.н. 1425585600:05:000:0384; к.н. 1425585600:05:000:0386; к.н. 1425585600:05:000:0387; к.н. 1425585600:05:000:0388; к.н. 1425585600:05:000:0389 є ДП «Дослідне господарства Донецького інституту агропромислового виробництва УААН», відповідно земельні ділянки підлягають витребуванню саме на його користь. За наведених підстав та встановлених обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача про витребування від [PERSON] на користь ДП «Дослідне господарства Донецького інституту агропромислового виробництва УААН» земельних ділянок підлягають задоволенню Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~Відповідно, судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] на користь прокуратури міста Києва. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved