Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

До Коломацького районного суду Харківської області звернулась [PERSON] із позовом, в якому вона з урахуванням уточнених позовних вимог вказує, що їй на праві власності належить земельна ділянка на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області 6323281000:01:000:0074, 22 серпня 2017 року між нею та СТОВ «Колос» був укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки, після чого у листопаді 2017 року до СТОВ «Колос» звенулось ПАТ «Укргазвидобування» з пропозицією укладання угоди на проведення розвідувальних робіт, але оскільки це можливе лише за згодою власника земельної діляки, то ПАТ «Укргазвидобування» запропонувало їй укласти таку укгоду за погодження з орендарем. Вподальшому 29.12.2017 року між ПАТ «Укргазвидобування» та позивачем був укладений договір на проведення розвідувальних робіт, за яким відповідачу було передано земельну ділянку площею 3,5178 га, відповідно до умов якого термін проведення ПАТ «Укргазвидобування» робіт, який починається з моменту передачі земельної ділянки та закінчується в момент повернення рекультивованох земельної ділянки за актом прийому-передачі. 20.12.2019 року АТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» склали акт повернення рекультивованих земель після проведення робіт. Також в цьому акті зазначено, що АТ «Укргазвидобування» в особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» передає, а СТОВ «Колос» та [PERSON] приймають земельну ділянку площею 2,9578 га, а за ГПУ «Шебелинкагазвидобування» залишається земельна ділянка орієнтованою площею 0,56 га земель та під`їздна дорога. В акті зазначено, що земельну ділянку звільнено від обладнання та споруд. Крім того, позивачка зазначає, що відповідачем направлявся на її адресу лист в якому пропонувалось укласти додаткову угоду або нову угоду на частину земельної ділянки 0,56 га у зв`язку з виробничою необхдністю у тривалому використанні земельної ділянки для проведення розвідувальних робіт під розміщення об`єктів експлуатації свердловини, але між ними не було досягнуто умов укладення угоди і угода укладена не була. Таким чином позивачка вважає, що договір від 29.12.2017 року на проведення розвідувальних робіт, укладений між відповідачем та позивачем є припиненим з 20.12.2019 року, оскільки момент його виконання був обумовлений в самому договорі та починаючи з 21.12.2019 року відповідач повинен був звільнити належну позивачці земельну ділянку, проте до теперішнього часу цього не зробив. Враховуючи вищевикладене просить суд відновити її порушене право власності в користуванні належною їй земельною ділянкою 6,45 га, яка розташована на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, кадастровий номер 6323281000:01:000:0074; визнати припиненим з 20.12.2019 року договір, укладений між [PERSON] та ПАТ «Укргазвидобування» на проведення розвідувальних робіт від 29.12.2017 року на земельній ділянці, площею 6,45 га на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, кадастровий номер 6323281000:01:000:0074; зобов`язати Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромисового управління «Полтавагазвидобування» усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] земельною ділянкою шляхом знесення облаштованого технологічного комплексу газовидобування з усіма об`ктами і спорудами, зв`язаними з ним єдиним технологічним процесом, а саме: газової установки, яка складається з труб, металевих площадок зі сходами, цистерни, яка розташована на цементних плитах за огорожею з металевої сітки під навісом, ями під бункер, генератора, який огороджено металевою сіткою з навісом, розташований на цементних плитах, булівлі (металевої нежилої споруди), туалету, покриття доріжок, розташованого на земельній ділянці 6,45 га, на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області 6323281000:01:000:0074 та стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача не погоджуючись із уточненою позовною заявою надав відзив в якому зазначив, що доводи позивача суперечать дійсним обставинами справи, оскільки кошти за корисутвання земельною ділянкою сплачені відповідачем позивачу в порядку виконання свої договірних зобов`язань за перід з 29.12.2017 по 20.12.2019, а позивачем як власником земельної ділянки їх не повернуто, а тому відповідач розцінює цей факт , як визнання позивачем дійсності угоди, а тому доводи про припинення угоди є такими, що не підтверджені обставинами справи, по-друге відповідач вказує, що в даному випадку відсутні правові підставі припинення права користування майном позивача, оскільки позивач не наводить жодної правової підстави припинення права користування земельною ділянкою; по-третє підписання сторонами акту про повернення частини земельної ділянки не мало на увазі досягнення сторонами згоди про повернення свієї земельної ділянки, наслідком чого було б припинення договору, а відмова позивача укладати додаткову угоду про фіксацію факту зменшення площі земельної ділянки користувача створює перешкоди відповідачу у користуванні земельною ділянкою у зв`язку з чим проти позову заперечує в повному обсязі та просить відмовити у його задоволенні. 21 серпня 2020 року відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 15 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача витребувано з ПАТ «Укргазвидобування» належним чином завірену копію статуту, який діяв на момент укладання договору на проведення газорозвідувальних робіт станом на 29 грудня 2017 року; завірену копію рішення, або протоколу про зміну назви відповідача; діючий статут після зміни назви відповідача, а також витребувати завірену копію інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну назви відповідача. 10 грудня 2020 року позивачем надано до суду уточнену позовну заяву. 24 грудня 2020 року представником відповідача надано до суду відзив на уточнену позовну заяву. 12 січня 2021 року закрито підготовче провадження по вищевказаній справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити з тих підстав на які вони посилались у позовній заяві. Представник відповідача акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» - Юхно В.І. проти позову заперечував з тих підстав, на які він посилався у відзиві на позовну заяву. Уповноважена особа третьої особи - СТОВ «Колос» у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 3051366 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 6323281000:01:000:0074 (т. 1 а.с. 14). 22 серпня 2017 року між позивачем та СТОВ «Колос» укладено договір оренди земелі №1328 відповідно до умов якого позивач передала в оренду СТОВ «Колос» вищевказану земельну ділянку (т. 1 а.с. 15). Відповідно до угоди на проведення розвідувальних робіт від 29 грудня 2017 року вбачається, що [PERSON] та ПАТ «Укргазвидобування» вбачається, що сторони дійшли до того, що [PERSON] передає ПАТ «Укргазвидобування» земельну ділянку площею 3,5178, яка належить їй відповідно до свідцотва про право на спадщину від 14 лютого 2012 року, для проведення розвідувальних робіт, шляхом буріння розвідувальної свердловини №34 Краснокутського ГКР в адміністративних межах Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області (т.1 а.с. 20). Згідно п. 2.2. вказаної угоди вбачається, що Угода для проведення розвідувальних робіт укладається на термін проведення ПАТ «Укргазивидобування» робіт за даною Угодою, який починається з моменту передачі ПАТ «Укргазивидобування» земельної ділянки та закінчується в момент повернення рекультивованої земельної ділянки [PERSON] за актом прийому-передачі. Термін проведення робіт за даною Угодою обгрунтовується ПАТ «Укргазивидобування» в відповідному документі, який є невід`ємною частиною Угоди та додається до неї. Відповідно до п. 3.4. вказаної угоди у разі зменшення площі земельної ділянки за даною Угодою, частина земельної ділянки, що раніше використовувалась для проведення розвідувальних робіт, рекультивується та повертається [PERSON] в порядку, визначеному п. 2.2 Угоди. Сторони зазначають про відповідні зміни площі земельної ділянки та розміру плати за користування в додатковій угоді, що є невід`ємною частиною даної Угоди. Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року вбачається, що [PERSON] передала, а ПАТ «Укргазивидобування» прийняла земельну ділянку, площею 3,5178 га, розташовану в адміністративних межах Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області під проведення розвідувальних робіт шляхом буріння розвідувальної свердловини №34 Краснокутського ГКР (т. 1 а.с. 29). Відповідно до акту повернення рекультивованих земель після проведення робіт АТ «Укргазивидобування» у особі ГПУ «Шебелинкагазвидобування» від 20 грудня 2019 року вбачається, що АТ «Укргазивидобування» у особі ГПУ «Полтавагазвидобування» передає, а СТОВ «Колос» та громадянка [PERSON] , приймають земельну ділянку площею 2,9578 га, що були тимчасово зайняті для проведення робіт по бурінню свердловини № 34 Краснокутського ГКР. Також з вказаного акту вбачається, що за ГПУ «Полтавагазвидобування» залишається земельна ділянка орієнтованою площею 0,56 га, земель та під`їздна дорога (т. 1 а.с. 30). Згідно матеріалів вишукувальних робіт інженерно-геодезичного вишукування по виконанню геодезичної зйомки з розрахунком плозі забудови на об`єкті: земельна ділянка з кадастровим номером 6323281000:01:000:0074 в межах території Шелестівська сільська рада, Коломацький район, Харківська область вбачається, що частину земельної ділянки замйає облаштований технологічний комплекс газовидобування з усіма об`єктами і спорудами, зв`язаними з ним єдиним технологічним процесом, а саме: газової установки, яка складається з труб, металевих площадок зі сходами, цистерни, яка розташована на цементних плитах за огорожею з металевої сітки під навісом, ями під бункер, генератора, який огороджено металевою сіткою з навісом, розташований на цементних плитах, булівлі (металевої нежилої споруди), туалету, покриття доріжок, розташованого на земельній ділянці 6,45 га, на території Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області 6323281000:01:000:0074. Вартість вказаного вишукування становить 9000 гривень (т. 1 а.с. 33-62) Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної ,творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1,2ст.319 ЦК України, власник володіє,користується, розпоряджається своїммайном навласний розсуд. Власникмає правовчиняти щодосвого майнабудь-якідії,які несуперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Статтею 79 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Частиною 1 ст. 153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Так, згідно п. 2.2. Угди на проведення розвідувальних робіт від 29 грудня 2017 року вбачається, що Угода для проведення розвідувальних робіт укладається на термін проведення ПАТ «Укргазивидобування» робіт за даною Угодою, який починається з моменту передачі ПАТ «Укргазивидобування» земельної ділянки та закінчується в момент повернення рекультивованої земельної ділянки [PERSON] за актом прийому-передачі. Відповідно до п. 3.4. вказаної Угоди у разі зменшення площі земельної ділянки за даною Угодою, частина земельної ділянки, що раніше використовувалась для проведення розвідувальних робіт, рекультивується та повертається [PERSON] в порядку, визначеному п. 2.2 Угоди. Сторони зазначають про відповідні зміни площі земельної ділянки та розміру плати за користування в додатковій угоді, що є невід`ємною частиною даної Угоди. Оскільки після повернення позивачу частини земельної ділянки між позивачем та відповіадчем не було укладено додаткової угоди, де було б зазначено про відповідні зміни площі земельної ділянки та розміру плати за користування, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що договір строк дії угоди на проведення розвідувальних робіт закінчився 20 грудня 2019 року. Як вбачається з листа №ПГВ004.1.25.1-169 від 10 січня 2020 року ГПУ «Полтавагазвидобування» надсилало на адресу [PERSON] лист в якому зазначало, що з метою запобігання корисутвання земельною ділянкою без правоустановчих документів, на якій розміщено об`єкт експлуатаційної свердловини № 34 Краснокутського ГКР, в адміністративних межах Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області, ГПУ «Полтавагазвидобування» мало намір укласти Угоду на проведення розвідувальних робіт, згідно ст. 97 ЗК України. До листа також був приєднаний проєкт угоди на проведення розвідувальних робіт (т. 2 а.с. 36-45). Під час розгляду справи позивачем було повідомлено, що домовленості між нею та відповідачем щодо умов укладення угоди досягнуто не було, у зв`язку з чим вказана угода укладена не була. Стаття 41 Конституції України вказує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи те, що під час розгляду справи встановлено правомірність звернення позивачки до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому позов в частині відновлення порушеного права власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6323281000:01:000:0074, визнання припиненим з 20 грудня 2019 року договору на проведення розвідувальних робіт та вимога позивачки про усунення перешкод в корисутванні належною [PERSON] земельної ділянки шляхом знесення облаштованого технологічного комплексу газовидобування з усіма об`ктами і спорудами, зв`язаними з ним єдиним технологічним процесом підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за проведення інженерно-геодезичних досліджень вартістю 9000, 00 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Аналізуючи наведене суд приходить до висновку, що проведення інженерно-геодезичних досліджень не відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи, а тому в частинні стягнення з відповідача плати за його проведення в сумі 9000, 00 гривень відмовляє в повному обсязі. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представництво у суді адвокат Врагова І.І. здійснювала на підставі договору про надання правової допомоги від 20 березня 2020 року. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано квитанції про сплату коштів за надання правової допомоги в Коломацькому районному суді Харківської області, з якої вбачається, що вартість робіт становить 10000, 00 гривень (т. 1 а.с. 71). В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказано, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду були надані поперідній розрахунок понесених судових витрат та орієнтованих витрат Клієнта за Договором про надання правової допомоги від 21 липня 2020 року, квитанція про сплату вказаних витрат, з якої вбачається, що за правничу допомогу було сплачено 10000, 00 гривень. Враховуючи доведеність належними і допустимими доказами понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду вказаної справи судом, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути 10000, 00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплачено судовий збір в загальному розмірі 1681 гривень 60 копійок. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивачки належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1681,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved