Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем першої черги по закону після померлого 18 вересня 2014 року батька [PERSON]. Після відкриття спадщини він звертався до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для оформлення права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,09 га, яка складається з двох земельних ділянок плащами 2,20 га та 0,89 га і яка розташована на території Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області і належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №002416 від 09.06.2003 року, однак йому було відмовлено в оформленні спадщини через те, що у вищевказаному [PERSON] акті допущено помилку в написанні прізвища померлого, а саме записано «Павлішин» замість правильного «Павлишин». З метою виправлення вищевказаних неточностей він звертався в органи, які видавали документ, однак йому було в цьому відмовлено. Вказані невідповідності у документах позбавляють його можливості оформити спадкове майно після смерті [PERSON], а тому він просить суд встановити факт належності померлому [PERSON] даного Державного акта та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві. Представник відповідача Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому Ванжулівська сільська рада просить розгляд справи проводити у відсутності їх представника, позов визнають повністю та не заперечують щодо його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є сином померлого [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД №083517, виданого 23 лютого 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лановецького району Тернопільської області. [PERSON] помер 18 вересня 2014 року в с.Огризківці Лановецького району Тернопільської області, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ИД №176972, виданого 18 вересня 2014 року Ванжулівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області. Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №002416, виданого 09 червня 2003 року Лановецькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Лановецької райдержадміністрації від 05 травня 2003 року №170 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №251, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,09 га, яка розташована на території Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області належить [PERSON]. Відповідно до довідки №235, виданої 14.04.2016 року Ванжулівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області [PERSON] дійсно належала земельна ділянка площею 3,09 га, яка знаходиться на території Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області. Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №210/02-31 від 16.10.2015 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки ним не подано відомостей, необхідних для вчинення нотаріальної дії, а саме у [PERSON] акті на право власності на земельну ділянку прізвище спадкодавця значиться «Павлішин», тоді як у свідоцтві про смерть значиться «Павлишин». [PERSON] відмовлено у виправленні помилки в [PERSON] акті на право власності на землю серії ТР №002416, виданого 09 червня 2003 року, в звязку із тим, що відповідно до указу Президента України від 05.10.2011 року №965/2011 року, з 01.01.2013 року повноваження Держгеокадастру в частині державної реєстрації прав на земельні ділянки припинено та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів, що стверджується листом відділу Держгеокадастру у Лановецькому районі Тернопільської області №ПН 1/0-20/6-16 від 11.04.2016 року. Як вбачається з довідки №49/01-16 від 13.03.2015 року, наданої приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу [PERSON], після смерті [PERSON], який помер 18 вересня 2014 року, заведено спадкову справу №17-2015 від 13.03.2015 року за заявою [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Дружина спадкодавця [PERSON] та дочка спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Даний факт також знайшов своє підтвердження Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №39865791 від 13.03.2015 року, заявами [PERSON] від 13.03.2015 року №29 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] від 13.03.2015 року №30 про відмову від прийняття спадщини та [PERSON] від 13.03.2015 року №31 про відмову від прийняття спадщини. Згідно довідки №120, виданої 13.03.2015 року Ванжулівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, померлий 18 вересня 2014 року [PERSON] був зареєстрований та проживав в [INFO] і з ним на день смерті були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO]; дочка [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO], та внучка [PERSON], [INFO]. В силу вимог ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України, оскільки на час смерті постійно проживав разом із спадкодавцем і не відмовився від прийняття спадщини у встановлений законом строк, що стверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право для реалізації його спадкових прав. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про встановлення факту належності померлому 18 вересня 2014 року в с.Огризківці Лановецького району Тернопільської області [PERSON] [PERSON] акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №002416, виданого 09 червня 2003 року Лановецькою райдержадміністрацією на імя «Павлішина Василя Миколайовича» на підставі розпорядження Лановецької райдержадміністрації від 05 травня 2003 року №170 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №251. Крім того, суд приходить до висновку про необхідність визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого 18 вересня 2014 року в с.Огризківці Лановецького району Тернопільської області [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,09 га., що складається з двох земельних ділянок площею 2,20 га (кадастровий номер 6123882000:01:001:0092) та площею 0,89 га (кадастровий номер 6123882000:01:001:0451), що знаходиться на території Ванжулівської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №002416, виданого 09 червня 2003 року Лановецькою райдержадміністрацією на підставі розпорядження Лановецької райдержадміністрації від 05 травня 2003 року №170 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №251. На підставі наведеного та

Outcome: approved