Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13 291,81 грн. та судові витрати в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 02.09.2010 року з вини відповідача, який керував автомобілем була скоєна ДТП. Позивач вказує, що вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2010 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до висновку експерта) складає 13291,81 грн. , в тому числі 20% ПДВ. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «MAZDA», що належить [PERSON]. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБ з заявою про отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. У зв'язку з настанням ДТП МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13 291,81 грн. Як зазначає позивач, МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак витрати компенсовані не були. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем станом на листопад 2013 року складає 13 291,81 грн., у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом. Щодо витрат на правову допомогу, позивач вказав, що 27.09.2012 року між МТСБУ та ФОП [PERSON] було укладено контракт про надання правової допомоги №62, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов'язалося надавати правову допомогу МТСБУ у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат. Розмір базової винагороди становить 1 000 грн. До вказаного контракту 15.10.2013 року укладена додаткова угода, за умовами якої МТСБУ передано, а ФОП [PERSON] прийнято завдання на ведення від імені МТСБУ судової справи за позовом до [PERSON], а згідно платіжного доручення МТСБУ було оплачено 1000,00 грн. за ведення даної справи, згідно п. 8 контракту про надання правової допомоги №62 (вартість послуг), 50% від загального розміру. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 04.09.2013 року, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила, в разі повторної неявки відповідача, задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON], в судове засідання неодноразово не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі. В судовому засіданні було встановлено, що 02.09.2010 р., [PERSON] керуючи автомобілем «ГАЗ» д.н.з. [NUMBER] в м. Харкові по вул. Якіра в районі перехрестя з вул. К.Марселя при повороті ліворуч не уступив дорогу автомобілю ««MAZDA», д.н.[NUMBER] якій рухався назустріч, та допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 29.00.2010 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.5) Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Цивільна відповідальність водія [PERSON] який керував автомобілем ««MAZDA», д.н. [NUMBER] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ВАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», що підтверджується копією поліса № ВВ/0871705 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с. 8) Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховикiв, якi здiйснюють обов'язкове страхування цивiльно-правової вiдповiдальностi власникiв наземних транспортних засобiв за шкоду, заподiяну третiм особам. Участь страховикiв у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобiв. МТСБУ є непiдприємницькою (неприбутковою) органiзацiєю i здiйснює свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат iз централізованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно -правову відповідальність. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 13291,81 грн. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця № 000176 від 08.09.2010 року розмір матеріальної шкоди, завданої пошкодженому застрахованому транспортному засобу ««MAZDA», д.н. [NUMBER] становить 13291,81 грн. (а.с.7). Відтак, 25.10.2010 року [PERSON] скориставшись своїм право, передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст..35 п.35.1 вказано Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.6). Відповідно до наказу МТСБУ від 01.12.2010 року, фінансове управління МТСБУ було зобов'язано сплатити на рахунок [PERSON] 13291,81 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП. (а.с. 8) Страхове відшкодування в сумі 13291,81 грн. було перераховано Моторним (транспортним) страховим бюро України [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення № 4931 від 01.12.2010 року (а.с. 10) Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як встановлено судом, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Згідно вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать й витрати на правову допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 27.09.2012 року між МТСБУ та ФОП [PERSON] було укладено контракт про надання правової допомоги №62, відповідно до умов якого ФОП [PERSON] зобов'язалося надавати правову допомогу МТСБУ у питаннях стягнення заборгованості з третіх осіб по справам, пов'язаним з проведенням регламентних виплат. Розмір базової винагороди становить 1 000 грн. До вказаного контракту 15.10.2013 року укладена додаткова угода, за умовами якої МТСБУ передано, а [PERSON] прийнято завдання на ведення від імені МТСБУ судової справи за позовом до [PERSON], а згідно платіжного доручення МТСБУ було оплачено 1000,00 грн. за ведення даної справи, згідно п. 8 контракту про надання правової допомоги №62 (вартість послуг), 50% від загального розміру (а.с. 47-49,51). Відповідно до платіжного доручення №3965 від 15.11.2013 року вказана сума була перерахована на користь ФОП [PERSON] (а.с. 50). Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved