Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя [PERSON] зменшення розміру аліментів та зменшення суми заборгованості по аліментам, в якій просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харків, не працюючого, зареєстрованого: [ADDRESS] , мешкаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь дитини [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/8 частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року, та до її повноліття, але мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; Визнати грошову суму у розмірі 21 703,52 грн., яка була переведена з рахунку [PERSON] на рахунок Відповідача аліментами та зменшити суму заборгованості по аліментах з 46 517,25 грн до 24 813,73 грн. Позов обґрунтований тим, що 12 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1125. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з Відповідачем. 05.09. 2012 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2011/12731/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини, шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано та стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ј частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 серпня 2012 року, та до її повноліття, але мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. [INFO] від шлюбу у сторін народився син - [PERSON] . Так як [PERSON] також потребує належного матеріального забезпечення, сплата аліментів Позивачем у повному розмірі є неможливою. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2020 року підготовче засідання у справі закрито, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Розгляд справи призначено на 04.11.2020 у приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що сплачена позивачем сума з рахунку його дружини в якості аліментів була врахована державним виконавцем при проведенні розрахунку заборгованості, тому сума заборгованості позивача перед відповідачем на даний час складає 59 025,09грн. Окрім того заперечував проти зменшення розміру аліментів та зазначив, що позивач має можливість сплачувати аліменти в розмірі,встановленому судом та ним не надані докази щодо неможливості їх сплати. Третя особа була повідомлена належнім чином, до суду не з`явилася. Причини поважності не прибуття в судове засідання суду не повідомила. Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку. 12 вересня 2003 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1125. Від подружніх стосунків мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з Відповідачем. 05 вересня 2012 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 2011/12731/12 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано та стягнуто з [PERSON] про [INFO] , уродженця м. Харків, не працюючого, зареєстрованого: [ADDRESS] , мешкаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 03 серпня 2012 року, та до її повноліття, але мінімальний розмір не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 21.06.2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. [INFO] в даному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . Відповідно до копій платіжних доручень, які були надані банком, Позивач регулярно, починаючи з 23.03.2015 року і до 19.04.2018 року, сплачував аліменти у загальній сумі 21 703 (двадцять одна тисяча сімсот три) грн 52 коп. на користь Відповідача на утримання дитини. 14.05.2018 року Позивач отримав повідомлення від Міжрайонного відділу Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області №29007, яким було направлено розрахунок заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах заборгованість станом на 01.05.2018 року складає: 46517 (сорок шість тисяч п`ятсот сімнадцять гривень) 25 коп. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, [PERSON] посилався на те, що в нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народився син від шлюбу Позивача та [PERSON] - [PERSON] У ст.192 СК передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами для зміни розміру аліментів є зміна як матеріального, так і сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасного настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Одначе зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Тому, зважаючи на обставини, які викладені вище, а також те, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст. 41 СК України), виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги встановлені обставини справи, відсутність заперечень з боку відповідача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, спільний обов`язок батьків утримувати дитину, суд вбачає підстави для часткового задоволення даного позову та вважає, що зміна розміру стягнення аліментів з ј частини на 1/6 частку від заробітку (доходу) позивача, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини на час ухвалення судового рішення. З приводу позовної вимоги про зменшення суми заборгованості по аліментах, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що у провадженні Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуває виконавче провадження №56372470 з примусового виконання виконавчого листа №2011/12731/12 Виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з боржника [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] щомісячно, починаючи з 03 серпня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Згідно із ч. 3 статтею 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Аналіз частини другої ст.197 СК України надає підстави для висновку про те, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Однією з причин по якій Позивач, посилаючись на ст.197 СК України, просить зменшити суму заборгованості по аліментах є те, що при регулярній сплаті аліментів на рахунок Відповідача, Позивач не зазначав цільове призначення платежу та переводив ці кошти з рахунку своєї дружини Відповідача підтвердженням чого є копії платіжних доручень, які були надані банком. Однак, дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до наданого представником відповідача розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № 56372470 сплачені позивачем аліменти в розмірі 21 703,52грн. враховані державним виконавцем при складенні розрахунку та на даний час сума заборгованості складає 59025,09грн.

Outcome: partial