Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.07.1988 року. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя між позивачем та відповідачкою не склалось через відсутність взаємопорозуміння, протягом тривалого часу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, фактично родина розпалась, а шлюб носить лише формальний характер, а відтак позивач змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.06.2020 р. зазначену позовну заяву залишено без руху, з наданням часу позивачу на усунення недоліків. Позивачем на виконання ухвали суду, у встановлений суддею строк, було усунуто зазначені судом недоліки. 30.06.2020 р. ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова позовну заяву [PERSON] передано місцевому загальному суду м. Києва, який визначається Київським апеляційним судом, оскільки місцем реєстрації відповідача є м. Керч, АРК. Ухвалою від 27.07.2020 року Київським апеляційним судом було визначено підсудність вищезазначеної справи Деснянському районному суду м. Києва та здійснено направлення матеріалів цивільної справи - для розгляду за підсудністю. 04.08.2020 вищевказана справа надійшла на адресу Деснянського районного суду м.Києва. Ухвалою судді від 10.08.2020 позов було залишено без руху та надано строк для уснення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.08.2020, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. 04.12.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання від позивача та його представника - Адвоката В.С. Кайдашова про здійснення розгляду справи у відсутності сторони позивача та подальшого задоволення позовних вимог, одночасно вказавши, що не заперечують проти розгляду справи заочно з ухваленням по справі заочного рішення. Згідно з вимогами ч.ч.6, 7 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідачка в судове засідання тричі не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання та шляхом розміщення друкованого тексту оголошення на сайті судової влади, про що свідчать матеріали справи. За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином повідомлялась судом про розгляд справи. Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважав за можливе розглянути справу без участі сторін по справі, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з огляду на наступне. Судом встановлено, що між сторонами 30.07.1988 року було укладено шлюб, який зареєстрований Керченським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб (виданого повторно) (а/з № 566) Як свідчить позовна заява, спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Як свідчать пояснення позивача, викладені в позовній заяві, сторони тривалий час проживають окремо один від одного та не ведуть спільного господарства, намірів зберігати шлюб він не має та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved