overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

до Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що її шлюб з [PERSON] було зареєстровано 31.01.2010 року, про що Смолигівською сільською радою Луцького району Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 01 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ №051950. В даному шлюбі в них дітей не було. Подружнє життя між сторонами не склалося, причиною цього позивач вважає різні погляди на сімейне життя. Намагання зберегти сімю ні до чого не привели. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Досягнути взаємної згоди про розірвання шлюбу через органи РАЦСу не вдалося. Тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, ознайомившись з клопотанням позивача, приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наданих суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.01.2010 року, про що Смолигівською сільською радою Луцького району Волинської області зроблено відповідний актовий запис № 01 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ЕГ №051950 (а.с. 4). В даному шлюбі у подружжя дітей не було. Сімейне життя у сторін не склалося і тому вони з 17 квітня 2015 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства, подружніх стосунків не підтримують, їх відновлення не бажають, тобто шлюб носить лише формальний характер. За час окремого проживання спільної думки та бажання зберегти сім'ю як позивач так і відповідач не знайшли. Відповідно до ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі як подружжя, та вказує на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для його розірвання. Таким чином, шлюб між сторонами необхідно розірвати. Також, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору, а також витрати за опублікування в газеті «Волинь-нова» оголошення про виклик відповідача до судового засідання в сумі 180 грн., оскільки зазначені судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально платіжними документами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 24.01.2007 року зареєструвала шлюб із відповідачем по справі. За час спільного проживання у них [INFO] року народився син [PERSON]. 17.10.2012 року шлюб з відповідачем було розірвано рішенням Іваничівського районного суду. На даний час дитина перебуває на утриманні позивача. Відповідач вихованням дитини не займається, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча як батько зобов'язаний утримувати свого сина, турбуватися про нього. Тому позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, тому суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи. Суд, ознайомившись з клопотанням позивача, приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наданих суду доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до повного задоволення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4). На даний час дитина проживає з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, свого обов'язку утримувати дитину, як батько, не виконує. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, а також матеріальне становище дітей. Згідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою або платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, а розмір прожиткового мінімуму на дитину постійно змінюється, тому суд приходить до висновку, що аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі. За таких обставин з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно щомісячно стягувати аліменти в розмірі 600 грн. Крім того, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн. та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що після смерті матері [PERSON] їй належить 1/2 частки житлового будинку в [ADDRESS]. Даний будинок належав до категорії колгоспного двору. Через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, позивач не може отримати свідоцтво про спадщину. У зв'язку з наведеним представник позивача звернулася з позовом до суду. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Представник відповідача Мишівської сільської ради в судовому засіданні позов визнала повністю не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на частину житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, представників відповідачів, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до погосподарської книги № 10 с. Древині за 1991-1995р.р. (особовий рахунок № [NUMBER]) головою колгоспного двору [ADDRESS] була [PERSON], а його членами, які постійно проживали в даному будинку, були [PERSON] та [PERSON]. Станом на 15 квітня 1991 року, тобто на момент набрання чинності Законом України «Про власність», коли припинила існування така окрема форма власності як власність колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена колгоспного двору, кожному з членів на праві власності належало по 1/3 частини житлового будинку (ст. 123 ЦК УРСР 1963 року). Як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER] (а.с. 10) [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку, яку 1/6 частки успадкував її син [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] після смерті матері успадкувала 1/6 частки житлового будинку, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с. 25). Враховуючи те, що інших спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадщині немає, то необхідно визнати за позивачем право власності на 1/6 частки житлового будинку [ADDRESS] Іваничівського району Волинської області.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

До Іваничівського районного суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Позивачі, будучи спадкоємцями за заповітом, звернулися до державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, їм було відмовлено. Позивачі вважають, що вони пропустили вказаний строк з поважної причини, оскільки не знали, що заяву про прийняття спадщини треба подавати протягом шести місяців після смерті спадкодавця. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених в заяві, позов просить задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від її представника надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених в заяві, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER]) і після її смерті відкрилась спадщина. Згідно заповіту від 10.06.2003р., зареєстрованого Бужанківською сільською радою за № 26, [PERSON] належне їй майно заповіла позивачу [PERSON] Згідно заповіту від 05.08.2003 року зареєстрованого Бужанківською сільською радою за № 33 належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 3,02 га зареєстрованою в Бужанківській сільській раді в книзі записів Державних актів на землю за № 234, а також майновий пай на суму 1305 грн. наданий на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ВЛ № 0166313 виданого Бужанківською сільською радою 12 серпня 2002 року. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно довідок Іваничівської державної нотаріальної контори (а.с.13,14) позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після закінчення встановленого законом шестимісячного строку. Даний строк позивачами було пропущено оскільки вони не знали про порядок і строки спадкування. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачами пропущено строк прийняття спадщини з поважних причин та їм слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] до ТзОВ «Солід-Україна» про поновлення на роботі. В позові казано, що позивача звільнено з роботи охоронця у відповідача в час тимчасової непрацездатності. Тому позивач просив суд поновити його на посаді охоронця у відповідача. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, що вказані в позові. В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов з тих підстав, що позивач залишив робоче місце зранку, а на медичний огляд звернувся вже після його звільнення. Судом встановлено наступні обставини. Наказом №01-01/95-0000000695 від 06/11/2014 р. позивача звільнено з посади охоронця у відповідача за п. 4 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з прогулом. Відповідно до листка тимчасової непрацездатності №442900 з 06/11/2014 р. позивача звільнено від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Відповідно до акту позивач відмовився надати пояснення з приводу його прогулу. Відповідно до п. 3 ст. 58 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Так, пояснення представника відповідача про інші його конфлікти з позивачем не стосуються даного спору і не входять до предмету доказування. Обставину прийняття позивача на роботу до відповідача на посаду охоронця сторони визнали та не оспроювали. Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 06/11/2014 р. в 11.30 годині складено акт відсутності позивача на робочому місці. 06/11/2014 р. в 11.38 годині складено акт про те, що позивач був відсутній на роботі протягом більше 3 годин. Відповідно до ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за\~пунктом 5\~цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Відповіднол до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок (довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність. Позивач не просив суд про допуск рішення до негайного виконання, тому з підстав, передбачених в ст. ст. 10, 11 ЦПК України дане питання не підлягало вирішенню в судовому засіданні. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON], зацікавлена особа Івано-Франківська міська рада з заявою про оголошення особи померлою. В заяві вказано, що [PERSON] [INFO] відсутній в місці свого постійного проживання більше 20 років; заявник є співвласником квартири [PERSON], оскільки йому належить 1/2 частка в праві на квартиру. Тому просив суд оголосити [PERSON] померлим, оскільки це необхідно йому для реалізації прав щодо зазначеної квартири. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву та просив задовольнити її. В судовому засіданні представник зацікавленої особи повідомила суд, що на її думку для обґрунтування заяви представник заявника надав недостатньо доказів. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26/08/1993 р. [PERSON] належить 1/2 частки в праві власності на квартиру [ADDRESS]; інша 1/2 частки належала [PERSON] 03/09/2008 р. [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/2 частки на зазначену квартиру. Відповідно до будинкової книги на квартиру [ADDRESS] в ній зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Відповідно до акту від 08/10/2000 р. та від 12/03/2004 р. [PERSON] не проживає в [ADDRESS] Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 09/02/2005 р. [PERSON] визнано таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Свідок [PERSON] надала перед судом показання про те, що вона не бачила в місці проживання [PERSON] з 01/05/1986 року, коли бачила його востаннє. Свідок [PERSON] надала перед судом показання про те, що вона є матір`ю заявника і востаннє бачила [PERSON] в кінці травня на початку червня 1992 року; місце перебування [PERSON] їй не відомо. Відповідно до п. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. В ст. 47 ЦК України вказано, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Таким чином, оголошення фізичної особи померлою є правовим наслідком відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Отже, судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом. В позові вказано, що позивач зареєстрував у власному житлі свого племінника, який не вселявся у спірне житло і в ньому не проживав. На даний час позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на спірне житло, оскільки не може оформити для себе субсидію на комунальні послуги. В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити його з підстав, що вказані в позові. В судовому засіданні відповідач заперечив позов та просив відмовити в ньому, оскільки рішення про реєстрацію було погоджено з його батьком. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав у спадщину житловий будинок по [ADDRESS]. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03/12/2007 р. за позивачем визнано право власності на самочинну добудову до спірного будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є сусідом позивача і посвідчує ту обставину, що відповідач ніколи не проживав в спірному житловому будинку. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживав в спірному житлі в тому числі понад один рік, інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 405 ЖК України суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказано, що 23/04/2014 р. сторони зареєстрували шлюб, однак сторони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, вважає спільне проживання неможливим. Сторони подали суду заяви про розгляд справи без їх участі; відповідачка визнала позов. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] 23/04/2014 р. сторони зареєстрували шлюб. Відповідно до п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В п. 1 ст. 110 СК України вказано, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. В п. 2 ст. 104 СК України вказано, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином позов обґрунтовано належними правовими підставами, атмоу він підлягає задоволенню. Відповідно до зазначеного суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

До Івано-Франківського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до Івано-Франківськ міської ради про встановлення строку для прийняття спадщини. В позові вказано, що позивач є спадкоємцем майна своєї матері, спадщина якої відкрилась [INFO] р. позивач пропустив строк прийняття спадщини у зв`язку з тим, що у нього були відсутні документи про особу. 16/06/2014 р. позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з заявою про встановлення факту його проживання на території України станом на 24/08/2014 р. У зв`язку із зазначеним позивач вважає, що він пропустив строк з поважної причини, а тому просив суд задовольнити позов. Судом встановлено, що 25/07/2014 р. позивачеві видано паспорт громадянина України. Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] матір`ю позивача записана [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть № [NUMBER] відкрилась спадщина [PERSON] Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позов обґрунтовано належними правовими підставами, а тому він підлягає до задоволення. Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 1272 ЦК України суд, -

Outcome: approved