Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 18.06.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами загальною площею 49,9 кв.м., розташованого в [ADDRESS] , правовстановлюючі документи про право власності на який [PERSON] при житті не оформила. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом в установлений шестимісячний строк звернулась до нотаріуса Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Рідна сестра позивача [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк подала до Першої Вінницької державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь [PERSON] . 21.11.2018 року позивач звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на цей будинок. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на житловий будинк [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 23.06.2021 року провадження у справі № 141/426/21 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.08.2021 року. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 12.08.2021 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів з ініціативи суду та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні та призначено справу до розгляду на 14.09.2021 року. В підготовче судове засідання 14.09.2021 року відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомленою про час, день та місце судового засідання, не з`явилася, повноважного представника не направила, подавши заяву (№ 2168/21-Вх). У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. В підготовчому судовому засіданні 14.09.2021 року представник позивача адвокат Вдовиченко В.І. позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові, та просив суд позов задовольнити повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК\~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.09.2016 року [PERSON] померла [INFO] , про що 19.09.2016 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 139. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21.11.1997 року [PERSON] помер [INFO] , про що 04.11.1993 року виконавчим комітетом Рожичнянської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 08. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 19.09.2018 року шлюб зареєстрований 09.10.1983 року районним відділом ЗАГС Оратівського райвиконкому Вінницької області між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , актовий запис № 26 розірвано. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 25.10.2018 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , загальна площа будинку 49,9 кв. м. Відповідно до довідки № 139 від 15.11.2018 року, виданої [PERSON] про те, що після обстеження на місці 25.10.2018 року та проведення комплексу робіт встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] , станом на 25.10.2018 року дійсно відповідає слідуючим параметрам: житловий будинок загальною площею 49,9 кв.м., веранда літера а, сарай літера Б, погріб літера В, літня кухня літера Г, веранда літера г. Згідно матеріалів технічного архіву КП Гайсинське МБТІ право власності на об`єкт за адресою: [ADDRESS] не було зареєстровано. Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 183/13 від 03.09.2021 року, відповідно до запису в домовій господарській книзі 1991-1995 років Оратівської селищної ради (Рожичнянський старостинський округ) № 3 особовий рахунок № [NUMBER] померлий [PERSON] , який на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] , на праві особистої власності належить 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] . На день смерті з ним спільно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] 1927 року народження, яка померла [INFO] . Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46924503, виданою Першою Вінницькою державною нотаріальною конторою 28.02.2017 року, зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] . Згідно довідки № 1369/02-14 від 26.04.2018 року виданою державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Мартинюк І.В., на усне звернення [PERSON] Перша вінницька державна нотаріальна контора повідомляє про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що мешкала в [ADDRESS] заведена спадкова справа № 110/2016. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла донька померлої [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Донька померлої [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь доньки померлої [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 65381705 від 30.06.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , 28.02.2017 року заведена в Першій вінницькій державній нотаріальній конторі \~ \~ \~ \~Як вбачається із спадкової справи № 110/2017 до майна померлої [INFO] [PERSON] , справу розпочато 28.02.2017 року за заявою [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] від 28.02.2017 року, відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь доньки померлої [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори № 4824/02-31 від 21.11.2018 року відмовлено гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з відсутністю у спадкоємця правовставлюючого документа на житловий будинок. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК\~України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216\~ЦК\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст.\~1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270\~ЦК\~України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~України №\~7\~від\~30\~травня\~2008\~року\~«Про\~судову практику\~у\~справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4\~ст.\~49\~Закону\~України\~«Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яка у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно, позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Першої вінницької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 4824/02-31 від 21.11.2018 року, а саме, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, інший спадкоємець [PERSON] від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] відмовилася, а відповідач згідно поданої заяви від 22.07.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved