Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності. Позивач у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви просить суд слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд визнати дійсним Договір довічного утримання (догляду) від 06.05.2013р., укладений між [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на квартиру №5 в місті Дніпропетровську, по вул. Шмідта, буд.35а, загальною площею - 43,0 кв.м., житловою площею - 27,9 кв.м.; визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вул. Перемоги, 33. Судові витрати покласти на відповідача. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачка у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, причину неявки у судове засідання суду не повідомила. Зі згоди позивача суд проводить розгляд справи у заочному порядку, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, дійшов до наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів зокрема може бути визнання права(ст. 15-16 ЦК України). Позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини (ст. 114 ЦПК України). Однією з позовних вимог позивача є визнання права власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вул. Перемоги, 33, а тому відповідно до ст. 114 ЦПК України справа підсудна Дніпропетровському районному суду Дніпропетровської області. У судовому засіданні встановлено, що 06 травня 2013 року між [PERSON] та померлим [PERSON], [INFO], було укладено договір довічного утримання (догляду). Згідно даного договору довічного утримання (догляду) від 06 травня 2013 року [PERSON] передав у власність [PERSON] квартиру №5 по вул. Шмідта, у будинку №35а у м. Дніпропетровську, яка складається з: 1-коридор; 2,3-житлові кімнати; 4-кладова; 5- кухня; 6- санвузол; І-балкон. Житлова площа - 27,9кв.м., загальна площа -43,0кв.м. [PERSON] у свою чергу зобов'язався довічно утримувати [PERSON], а саме: зобов'язався забезпечувати його харчуванням, одягом, медикаментами, доглядом, необхідною допомогою. Готувати йому їжу не рідше одного разу в день, прибирати у квартирі, у якій буде проживати [PERSON] не рідше одного разу в тиждень, прати білизну не рідше двох разів на місяць, придбавати йому одяг, взуття та інше (п.5 договору довічного утримання (догляду) від 06 травня 2013 року). Відповідно до п.16 укладеного договору довічного утримання (догляду) від 06 травня 2013 року набувач, тобто [PERSON] та Відчужувач, тобто [PERSON] домовилися 12 травня 2013р. о 10год. зустрітися за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 46-а, к.2 у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] для нотаріального посвідчення даного договору. Але у зазначену дату, місце та час [PERSON] не з'явився. Відповідно до ч.2ст.220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки сторони договору домовились щодо усіх істотних умов договору, відбулось повне виконання договору, але [PERSON] ухилився від нотаріального посвідчення даного договору, то суд приходить до висновку про визнання цього договору дійсним. Крім того, деякий час за [PERSON] доглядала відповідачка, тому даний позов предявлено саме до неї. За таких обставин позовні вимоги у частині визнання дійсним Договору довічного утримання (догляду) від 06.05.2013р., укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнання за позивачем права власності на квартиру №5 в місті Дніпропетровську, по вул. Шмідта, буд.35а, загальною площею - 43,0 кв.м., житловою площею - 27,9 кв.м., знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог у частині визнання права власності на домоволодіння за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, вул. Перемоги, 33, що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову у цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 700 грн.

Outcome: partial