Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулося ПрАТ Страхова компанія «Вусо» із позовом до [PERSON] про визнання договору страхування недійсним. Позов обґрунтовує тим, що 16.09.2015 року до представника страхової компанії звернувся [PERSON] з метою оформлення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представником Страховика було заповнено бланк полісу серії АЕ №5328647, але під час внесення відомостей до полісу було допущено помилку в ІПНН страхувальника та внесено виправлення до бланку. Відповідно до Інструкції про порядок заповнення бланку поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, затвердженої розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011 року №558, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 №279/2011, бланк полісу з виправленнями та закресленнями вважається зіпсованим. Такий бланк вилучається, і на ньому з нижнього лівого до верхнього правого кута проводиться лінія через весь поліс. Зверху на лінії пишеться слово «Зіпсовано», а знизу під лінією - дата». У зв'язку з наявними у полісі виправленням та відповідно до інструкції оригінал полісу було вилучено у страхувальника та зроблена відповідна позначка про те, що поліс зіпсовано. 21.09.2015 року до ПрАТ «Вусо» звернувся відповідач [PERSON] з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталося 17.09.2015 року у м. Краматорську. Після отримання заяви про виплату страхового відшкодування Позивачем було розпочато збір документів та з'ясування обставин настання зазначеної події. В результаті проведення позивачем розслідування встановлено, що на момент ДТП поліс був зіпсований, крім того страховий платіж по полісу страхувальником не вносився. Вивчаючи оригінал бланку зіпсованого полісу, у страхувальника виникли сумніви, щодо оригінальності підпису страхувальника на ньому, тому у [PERSON] позивач відібрав пояснення та зразки підписів, які були передані до науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України в Донецькій області для проведення почеркознавчої експертизи. Згідно висновку експерта №1967 від 23.10.2015 року підпис на бланку Поліса ймовірно виконано іншою особою. Таким чином, на оскаржу вальному полісі підпис виконаний не [PERSON], а іншою особою. Даний факт свідчить про відсутність волевиявлення відповідача, як суб'єкта права на укладання договору страхування. Крім того, договір укладений без досягнутої домовленості сторін і згоди з усіх істотних умов договору та всупереч волі Страховика. Страховий платіж за полісом в сумі 560,73 грн. на рахунок страховика не надходив. Просить визнати недійсним договір страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5328647 від 15.09.2015 року, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1218,00 грн. У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні, викладеним в позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив повністю та пояснив, що це особисто він розписався в полісі, заплатив страховому агенту гроші в сумі 560,73 грн. вдень підписання полісу та отримав поліс, пам'ятку. Бланк полісу заповнював страховий агент, та в ньому не було виправлень. Свій оригінал полісу він віддав до страхової компанії, в той момент, коли звернувся до страхової компанії та повідомив про страховий випадок. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що в момент укладення спірного договору страхування вона була разом із відповідачем [PERSON] та це вона наполягла на укладенні договору страхування, бо попередня страховка закінчилася. 15.09.2015 року вони зателефонували по телефону, який побачили на вуличній рекламі, та в цей же день до них під'їхав страховий агент позивача, який в автомобілі заповнив бланк страхового полісу, отримав страховий платіж. Стверджує, що [PERSON] особисто 15.09.2015 року підписав страховий поліс, заповнений агентом. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON] безпосередньо дослідивши надані суду письмові докази, повно та всебічно з'ясував обставини справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 16 ч. 1 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Стаття 981 ЦК України передбачає, що договір страхування може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифікату). Згідно із ч. 1 ст. 983 ЦК України, договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.28 Закону України «Про страхування», договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до цього Закону договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку; 2) якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦПК України. Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В судовому засіданні встановлено, що 15.09.2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АЕ/5328647 (а.с.6), який має підписи як страхувальника [PERSON], так і страховика ПрАТ «Страхова компанія «Вусо». Оригінал полісу досліджений в судовому засіданні. 21.09.2016 року страхувальник [PERSON] звернувся до ПрАТ СК «Вусо» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого зразка та надав копію постанови Краматорського міського суду про визнання його винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та письмові пояснення (а.с.9-14) За повідомленням позивача бланк полісу №АЕ/5328647 обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зіпсовано, у зв'язку із виправленнями на бланку та зроблено відповідну позначку «зіпсовано» 16.09.2016 року. Відповідно до повідомлення Моторного (транспортного) страхового бюро України, дійсно бланк полісу № АЕ/5328647 був виданий МТСБУ ПрАТ СК «Вусо». Інформація про псування зазначеного бланку була внесена Страховиком в ЦБД МТСБУ 22.09.2016 року (а.с.101), тобто після звернення [PERSON] із повідомленням про ДТП. Дійсно, відповідно до Інструкції про порядок заповнення бланку полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, яка затверджена протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011, бланк полісу з виправленнями та закресленнями вважається зіпсованим. Такий бланк (оригінал та копія) вилучається, і на ньому з нижнього лівого до верхнього правого кута проводиться лінія через весь поліс. Зверху на лінії пишеться слово «Зіпсовано», а знизу під лінією дата. Разом з тим, відповідна інструкція регламентує дії страховика, в даному випадку представника ПрАТ СК «Вусо» при укладанні договору у формі полісу із особами, які виявили бажання та необхідність в укладенні такого договору. Отже, у разі виправлень, представник страховика повинен одразу, в момент укладання договору та заповнення бланку полісу, зробити відповідну позначку «Зіпсовано» та вилучити другий бланк полісу у страхувальника [PERSON] Сторони в судовому засіданні не заперечували, що екземпляр полісу, який знаходився у страхувальника [PERSON] було вилучено 21.09.2016 року при зверненні останнього із заявою про страховий випадок, дані про зіпсований бланк до ЦБД МТСБУ внесено лише 22.09.2016 року. Крім того, наявність виправлень у полісі не є підставою для визнання договору страхування недійсним виходячи із вимог ст.203 ЦК України та ст.28 Закону України «Про страхування». Таким чином, суд вважає доводи позивача про визнання договору страхування недійсним у зв'язку із виправленнями в ньому необґрунтованими. Факт сплати страхового платежу [PERSON] підтверджується даними, що містяться в п. 10 полісу № АЕ/5328647 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в якому зазначено, що страховий платіж 560,73 грн. сплачений 11 годині 45 хв. 15.09.2015 року. Зазначені обставини підтверджені підписами страхувальника та страховика в полісі, що є достатнім та належним письмовим доказом про здійснення відповідачем страхового платежу. В обґрунтування неналежного волевиявлення учасника договору на укладення спірного договору страхування, позивач зазначає, що підпис на бланку полісу не належить страхувальнику [PERSON] При цьому відповідач [PERSON] та свідок стверджують, що спірний поліс підписав саме [PERSON], та останній мав добровільний намір на укладення зазначеного договору страхування. Відповідно до висновку експерта №344/тдд від 06.06.2016 року, виконаного відповідно до ухвали Краматорського міського суду Донецької області про призначення судової почеркознавчої експертизи від 10.03.2016 року, підпис в оригіналі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/5328647 від 15.09.2015 року, - вірогідно виконано не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 ЦПК України. Таким чином, враховуючи, що експерт не зміг категорично відповісти на поставлене запитання, а фактично висловив лише припущення про те, що підпис в оригіналі договору вірогідно виконано не [PERSON], суд не може прийняти зазначену експертизу як доказ відсутності волевиявлення відповідача на укладання договору страхування, бо відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин у суду відсутні підстави для визнання недійсним договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу №АЕ/5328647 від 15.09.2015 року та в задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно з вищевикладеним,

Outcome: dismissed