Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 05 жовтня 2016 року звернулась [PERSON] із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.08.1994 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на жилий будинок вул. Гагаріна,36 с. Червоне Озеро, Більмацького району Запорізької області, побудований у 1957 році. При цьому, житловий будинок побудовано на земельній ділянці, яка була виділена під забудову з земель колгоспу «Україна». Через відсутність правовстановлюючих документів на будинок вона не може оформити спадщину після матері, а тому прохає визнати за нею право власності на спірний будинок. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона від позову не відмовляється та підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які нею були викладені в позовній заяві. Просить справу розглядати без її участі. Відповідач - Більмацька селищна рада письмово повідомила судові про те, вона позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює. Просить справу розглядати без присутності свого представника. З боку третьої особу, які не заявили самостійних вимог щодо предмета спору, заперечень проти позову не надходило.\~\~ Відповідно до ч.4 ст.130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом\~\~встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи випливає, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). [PERSON] було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку в с.Червоне озеро Куйбишевського району Запорізької області на земельній ділянці площею 0,50 га, яка була виділена під забудову із земель колгоспу «Україна». 05 серпня 1994 року [PERSON] померла в с.Червоне Озеро Куйбишевського району Запорізької області (а.с.7). [PERSON] її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Гагаріна,36 в с. Червоне Озеро Куйбишевського району Запорізької області. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1957 рік) регулювалася підзаконними нормативними\~\~ актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української\~\~ РСР (далі - Інструкція), затвердженою Міністерством комунального\~\~господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56. Згідно з п.6 Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19 січня 1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Спірний будинок збудований в 1957 році і відповідно до технічного паспорта від 23 вересня 2013 року складається з житлового будинку літера «А», прибудови літера «а», сараїв літера «Б,В,Г,Д,Е», погребу літера «Ж», вбиральні літера «Л», басейну літера «З», колодязь літера «К», огорожі №1 (а.с.21-23). Двір, в якому знаходився спірний будинок, входив до суспільної групи господарства колгоспника (а.с.9). Згідно долучених до справи виписок з погосподарських книг власником будинку, що розташований с.Червоне озеро була [PERSON] [PERSON] її смерті будинком\~\~ та присадибною ділянкою користувалась дочка [PERSON] З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що спірний будинок, як спадкове майно, належав спадкодавцю [PERSON] на законних підставах. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилась 03 серпня 1994 року, тобто до 01 січня 2004 року, суд при вирішенні даної справи застосовує чинне на той час законодавство, зокрема, Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року (далі - ЦК Української РСР). Згідно ст.529 ЦК Української РСР спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна [PERSON] є її дочка [PERSON] Для придбання спадщини за правилами ст.548 ЦК Української РСР необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. За положеннями ст.549 ЦК Української РСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] на момент смерті спадкодавця фактично проживала в спірному будинку, отже фактично вступила в управління спадковим майном. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, а також те, що правовий режим майна, права та обов'язки осіб, які брали участь у будівництві, визначаються законодавством, яке діяло на той час, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач [PERSON] у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved