Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтований тим, що позивачка з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивачка разом з дитиною проживають окремо від відповідача. Проте відповідач в недостатньому обсязі виконує обовязки щодо утримання дитини. Просить стягнути з відповідача на свою користь кошти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення нею повноліття, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із вимогами ст.274 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечень щодо такого порядку, на виконання вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, від відповідача не надійшло. Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідачу направлялися ухвала про відкриття провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з копією позовної заяви та всіма додатками до неї за адресою реєстрації. Лист повернувся з відміткою у поштовому повідомленні про неявку адресату за отриманням. Згідно із п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У наданий судом строк - протягом п'ятнадцяти днів відповідачем відзив на позов суду не подано. Клопотання від сторін про відкладення розгляду справи до суду не надходили. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Виходячи з вищевикладеного та обов'язку батьків утримувати дитину до її повноліття, передбаченого ст. 180 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), тобто у пропорційній частці передбаченій ст. 183 СК України. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~\~судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved