Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 20.01.1998 р. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO], який перебуває на її утриманні. Рішенням Ірпінського міського суду ухвалено стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття. Зазначає, що нею було здійснено додаткові витрати на навчання сина в Економіко-правовому технікумі при Міжрегіональній академії управління персоналом, а саме: було сплачено за іспити 400,00 грн. та за навчання з вересня по січень 2 466,00 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у сумі 1 433,00 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти оплати 1/4 частини витрат на навчання сина, оскільки в нього на утриманні знаходяться малолітня дитина та дружина інвалід, а його місячний дохід становить 2 200,00 грн. Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] [INFO], що вбачається з свідоцтва про народження. (а.с. 4). Після розірвання шлюбу син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач працює, має постійний дохід, що визнав в судовому засіданні відповідач. Рішенням Ірпінського міського суду від 05.12.2013 р. (а.с. 5) з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання їх сина в розмірі 600,00 грн. щомісячно. Також встановлено, що на підставі Контракту від 29.08.13 № 38/117 (а.с. 6) син сторін [PERSON] на платній основі навчається в Економіко-правовому технікумі при Міжрегіональній академії управління персоналом, у зв'язку із чим позивачкою було понесено додаткові витрати на сина, а саме: було сплачено за іспити 400,00 грн. та за навчання з вересня 2013 р. по січень 2014 р. 2 466,00 грн., про що свідчать квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 7-8). Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присудженого стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Оскільки позивачкою понесено витрати, пов'язані з розвитком здібностей сина сторін - на його навчання, і такі витрати повинні нести батьки в рівних частках, суд задовольняє позов, стягуючи половину здійснених позивачкою витрат з відповідача. Суд враховує, що у відповідача є малолітня донька [PERSON] [INFO] (а.с. 41) та дружина [PERSON], яка є інвалідом другої групи (а.с. 39, 42), однак позивачем не надано суду доказів, що вони проживають разом з ним і знаходяться на його утриманні, а також те, що його дружина не має самостійного доходу. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не в змозі сплачувати половину витрат на навчання сина, оскільки такі витрати згідно Контракту від 29.08.13 №38/117 (а.с. 6) становлять 387,88 грн. на місяць, які має можливість сплачувати відповідач виходячи із його заробітку в 2 200,00 грн. В зв'язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка.

Outcome: approved