Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.04.2016 року звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], за участю третіх осіб Органу Опіки та піклування ПРА ОМР та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.10.2001 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Позивачі фактично зареєстровані та проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вищезазначена квартира належить відповідачу спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON]. Вселення і реєстрація позивача разом із дитиною відбувалася в якості члена сім'ї власника житла, у зв'язку із чим, на підставі ст.405 ЦК України, вони мають право користування цією квартирою. Внаслідок сварки між [PERSON] та її чоловіком [PERSON], відповідач чиніть позивачам перешкоди у користуванні цією квартирою, а саме не надає до цієї квартири доступу. На підставі викладеного, просять суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користуванні житлом, що знаходиться за адресою [ADDRESS] та стягнути судові витрати. У судове засідання 31.08.2017 року позивачі не з'явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Треті особи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причин неявки не повідомили. У зв'язку з неявкою відповідача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.10.2001 року, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] та відповідного актового запису №11. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта вбачається, що [PERSON] є власником ? частини від 297/1000 часток квартири з адресою [ADDRESS]. Відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрації виданої КП «ЖКС Порто-Франківський» дільниця № 8, від 2015 року в зазначеній квартирі дійсно зареєстровані позивачі. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року № 2 встановлено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати: чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема, чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї певний порядок користування жилим приміщенням. З матеріалів перевірки ЄО №5729 від 05.04.2013 року Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області по заяві гр. [PERSON], вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] дійсно виникла конфліктна ситуація. Дані обставини підтверджують посилання позивачів на обставини у зв'язку з якими вчиняються перешкоди у користуванні житлом позивачем з 2013 року. Згідно наданих доказів, встановлено що позивачі вселились до вищезазначеної квартири як члени сім'ї власника житла, у зв'язку із чим на них розповсюджується положення ст. 405 ЦК України, відповідно до якої члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином позивачі як члени сім'ї співвласника квартири набули право користування нею і на час звернення до суду не втратили це право користування, оскільки не мають можливості користуватись житлом з поважних причин. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та враховуючи, що відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні житловим приміщенням, права вказаних осіб підлягають відновленню, шляхом вселення в спірну квартиру. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод [PERSON], суд виходить з того, що вказана особа не є членом сім'ї власника житла та доказів щодо вчинення перешкод вказаній особі матеріали справи не містять, відомості про реєстрацію даної особи за цією адресою не є достатнім доказом щодо порушення його прав. Розподіляючи судові витрати, суд зазначає, що [PERSON] було сплачено судовий збір в розмірі 551 гривень 21 копійка. Таким чином, сума сплаченого судового збору, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] Згідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачі надали суду квитанцію до прибуткового касового ордера №362 виданої АФ «Алін і Ко», з якої вбачається, що [PERSON] сплатила 700 грн. з підстави надання правової допомоги, оскільки доказів про укладення договору про надання правової допомоги та акту виконаних робіт суду не було надано, суд відмовляю у задоволені позову в частині стягнення витрат на правову допомогу. На підставі ст.ст.15,16,156,157 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: partial