Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов [PERSON], в якому останній посилався на те, що в осені 2016 року йому стало відомо про наявність в провадженні суду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зі змісту позовної заяви він дізнався, що між останніми 13.08.2012 року було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту в сумі 16049 грн., а також. що в звязку із порушенням умов кредитного договору виникла заборгованість в сумі 40607 грн. 30 коп. Посилаючись на те, що він з 17.08.2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], що кредитний договір в порушення вимог ст.65 Сімейного кодексу України було укладено без його згоди, в той час як кредитні кошти були використані в інтересах сімї, а саме: на ремонт покрівлі даху їх квартири, позивач просив визнати недійсним кредитний договір від 13.08.2012 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній. Представник відповідачки [PERSON] не заперечував проти викладених в позовній заяві обставин та заявлених вимог. Представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» на неодноразові виклики в судові засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Враховуючи думку позивача та представника відповідачки, які не заперечували проти продовження слухання справи за відсутності представника банку, а також враховуючи обізнаність відповідача про наявність в провадженні суду розглядаємої цивільної справи, надання письмових заперечень на позов, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи по суті за фактичної явки сторін. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідачки [PERSON]І,, перевіривши доводи, викладені в письмових запереченнях представника банку, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач та відповідачка [PERSON] з 17.08.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. 13.08.2012 року між Публічним акціонерним товариством Банк «Траст» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 16049 грн. Як зазначив позивач, не заперечував представник відповідачки [PERSON] та не спростовано іншим відповідач, при укладенні вказаного кредитного договору згода позивача, як чоловіка позичальника [PERSON], не отримувалась. Перевіряючи та оцінюючи доводи позивача щодо укладення вказаного кредитного договору в порушення вимог ст.65 Сімейного кодексу України без його згоди, як чоловіка позичальника [PERSON], а також щодо використання кредитних коштів в інтересах сімї на ремонт покрівлі даху квартири, суд враховує, що позивачем відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано жодних доказів на підтвердження факту використання кредитних коштів на вказані цілі. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 2 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до ст.65 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Як вбачається зі змісту вказаної вище статті та розяснено в п.25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення ст.65 Сімейного кодексу України регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. З огляду на це, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про визнання недійсним кредитного договору з підстав, передбачених ч.2 ст.65 Сімейного кодексу України, не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed