Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачці на підставі договору купівлі- продажу від 06 липня 1992 року належить на праві приватної власності житловий будинок № 11 по вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області. В даному будинку на даний час зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які фактично не проживають в спірному будинку, оскільки з березня 2014 року постійно проживають на території Російської Федерації. Рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідне позивачу для зняття відповідачів з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо будинку та оформлення субсидії. У звязку з чим просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком № 11 по вулиці вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надавши право представляти свої інтереси своєму представнику. У судове засідання представник позивача, адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору на представництво інтересів не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу 06 липня 1992 року [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок № 11 по вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області (а.с. 5) Згідно витягу про реєстру права власності на нерухоме майно власником 1/1 частки житлового будинку № 11 по вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області є [PERSON] (а.с. 6) Як видно з довідки Малинівської сільської ради Словянського району № 211 від 06.03.2017 року в будинку № 11 по вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області крім позивачки також зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7) Відповідно до акту обстеження житлового приміщення від 06.03.2017 року видно, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстровані в житловому будинку № 11 по вул. Центральній в с. Тихонівка Словянського району Донецької області, однак не проживають за вищевказаною адресою 2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірному житловому будинку, власником якого є [PERSON] зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] але фактично вони за цією адресою не проживають з 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved