Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 10 вересня 2014 року звернувся позивач – Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк” з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №001-20080-300111 від 30 січня 2011 року в розмірі 11611,48 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник позивача не з’явився, оскільки в позовній заяві просив про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в відкрите судове засідання повторно не з’явилася, причину неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №001-20080-300111 від 30.01. 2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариство “Дельта Банк” (надалі ПАТ «Дельта Банк”) та [PERSON]. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач зобов’язувався надати відповідачеві [PERSON] кредит у сумі 9096,00 грн. на придбання певного «майна/послуг», на умовах визначених Договором. Відповідно до п.2.3. Договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0.01 % в рік. Процентна ставка може змінюватись відповідно до умов Договору. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 1,00% в місяць відповідно до п. 2.5 Договору. Позивач свої зобов’язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 9096,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 3188353 від 31.01.2011 року та рахунок-фактура № Ф11-350 від 30.01.2011 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Каедишра в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Але відповідач в порушення умов кредитного договору та ст.526 Цивільного кодексу України свої зобов’язання в повному обсязі належним чином не виконує і станом на 19.05. 2014 року заборгованість перед позивачем складає 11611,48 грн. У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Також відповідно до ст.611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов’язання, чим порушує умови кредитного договору та норми матеріального права. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ „Дельта Банк” законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., що підтверджено квитанцією про сплату. В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved