Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 07.03.2020 року надав відповідачу грошові кошти в сумі 3\~000 грн., для оформлення свідоцтва про спадщину на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] зобов`язалася повернути йому борг після отримання завдатку за продаж зазначеної земельної ділянки. Наголошував, що відповідачем здійснено продаж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , однак у визначений термін відповідач борг не повернув. Представник [PERSON] через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, відзив на позов не надала, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640\~ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні правові висновки. Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України, встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. Згідно розписки від 07.03.2020 року відповідач [PERSON] зобов`язалася повернути борг у сумі 3\~000 грн. позивачу [PERSON] після отримання завдатку за продаж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та вона скріплена підписом відповідача. Таким чином, вищевказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк. Відповідно до\~ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Згідно ч. 1\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідачем [PERSON] 07.12.2020 року здійснено продаж земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 949, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 530 ЦК України строк виконання зобов`язання настав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~положень ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved