Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON]. з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на наступне: 20.09.2004 жовтня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 20. В період шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] З 29 листопада 2015 року вони з відповідачкою припинили сімейні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що вони з відповідачкою не знайшли взаємопорозуміння в подружньому житті, мають різні характери, через що між ними часто виникали сварки з різних питань подружнього життя. Через це їх подружнє життя почало псуватися. Вони перестали розуміти один одного, мали різні погляди на сімейне життя, цінності та ведення побуту, через що втратили почуття взаємоповаги та любові один до одного. Крім того у відповідачки вже є інший чоловік, з яким вона разом проживає. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач по справі, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала та просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та позивачем. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 20, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. (а.с. 5). Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та почуття любові, та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 29 листопада 2015 року сторони остаточно припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, а також відповідно даних про реєстрацію та вказаних в заявах адресах, сторони проживають окремо. Подружжю [PERSON] надавався судом строк для примирення, але примирення не відбулось. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу, відповідно до бажання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану, відповідно до ст. 88 ЦПК України потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору на позивача, так як поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу суд вбачає вину обох сторін. Окрім того суд враховує й той факт, що з відповідачкою залишається проживати малолітня дитина. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved