Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі були попередніми власниками вказаної квартири та не знялися з реєстраційного обліку, на зв'язок не виходять та з 2003 року у вказаній квартирі не проживають, ніякої участі в утриманні житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали їм немає. Посилаючись на викладене, після уточнення позовних вимог позивач просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив справу розглянути у його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS], на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси № 2-5233/03 від 15.08.2003р. Згідно довідки про склад сім»ї та реєстрацію № 533 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] З 2003р. відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в квартирі немає, не цікавиться квартирою, як житловою площею. Вказане підтверджується письмовим актом від 26 січня 2015р., який складений мешканцями будинку [ADDRESS], які є сусідами позивача. Вказаний акт посвідчений Дільницею №2 КП ЖКС «Хмельницький». Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі більше року без поважних причин не проживають у спірній квартирі, іншої домовленості між позивачем та відповідачами не має, відповідачі повинні бути визнаними такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved