Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку (а. с. 2-3). Позивач у позовній заяві та в обґрунтування позовних вимог, посилалась на те, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 жовтня 1994 року є власником квартири [ADDRESS], в якій з 21 травня 1999 року зареєстрований відповідач [PERSON] З 1999 року відповідач за адресою своєї реєстрації не мешкає та не зявляється, місце його перебування невідомо. У звязку з зазначеним, позивач звернулась до суду з даним позовом та просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 121, буд. 43 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську та зняти з реєстраційного обліку за цією адресою (а. с. 2-3). Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 жовтня 1994 року, посвідченого страшим державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації 10 серпня 1995 року, [PERSON] (прізвище позивачки до реєстрації шлюбу з відповідачем) належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією вказаного договору, наявною в матеріалах справи (а. с. 5-6). З довідки про склад сімї № 16902 від 18 травня 2015 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] [INFO] (а. с. 11). Відповідно до акту від 15 травня 2015 року складеного гр. [PERSON], гр. [PERSON] та гр. [PERSON] мешканцями квартир № 125, 14 та 123 розташованих в будинку №43 по пр. Героїв в м. Дніпропетровську та завірених КП «ЖРЕП» Жовтневого району, [PERSON] з 1999 року за адресою [ADDRESS] не проживає. (а. с. 12). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач відсутній за адресою: [ADDRESS] понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України. У звязку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. У відповідності до частини 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку такими, що підлягають задоволенню, у звязку з чим, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved