Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовом до КП «Цивільжитлобуд» про стягнення заробітної плати в розмірі 51 965,85грн. Позов мотивує тим, що в липні 2018 року йому стало відомо, що його звільнено з КП «Цивільжитлобуд», без жодних документів (наказів про звільнення, причин звільнення та трудової книжки), а також, не було проведено розрахунку щодо виплати заробітної плати та компенсації за щорічну невикористану відпустку. Позивач у липні 2018 року звернувся в КП «Цивільжитлобуд» для надання пояснення та інформації щодо суми заборгованості, на що головою правління КП «Цивільжитлобуд» Т.Ю. Онишко та головним бухгалтером КП «Цивільжитлобуд» Н.В. Шляховою було надано довідку № 84 про те, що заборгованість по заробітній платі становить на 30.07.2018 року в сумі 48 000 грн. Проте жодних коштів з моменту звільнення і станом на день подання заяви від 13.06.2019 року [PERSON] з КП «Цивільжитлобуд» виплачено не було. 23 травня 2019 року на адресу КП «Цивільжитлобуд» було надіслано адвокатський запит № 15/19 з проханням надати належним чином завірені копії документів, що стосуються нарахованої заробітної плати для [PERSON] , та документів що стосуються звільнення [PERSON] , однак станом на 13.06.2019 року відповіді отримано не було. Через неправомірні дії відповідача позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, просить позов задоволити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Судом встановлено, що в липні 2018 року [PERSON] стало відомо, що його звільнено з КП «Цивільжитлобуд», без жодних документів (наказів про звільнення, причин звільнення та трудової книжки), а також, не було проведено розрахунку щодо виплати заробітної плати та компенсації за щорічну невикористану відпустку. Позивач у липні 2018 року звернувся в КП «Цивільжитлобуд» для надання пояснення та інформації щодо суми заборгованості, на що головою правління КП «Цивільжитлобуд» Т.Ю. Онишко та головним бухгалтером КП «Цивільжитлобуд» Н.В. Шляховою було надано довідку № 84 про те, що заборгованість по заробітній платі становить на 30.07.2018 року в сумі 48 000 грн. Проте жодних коштів з моменту звільнення і станом на день подання заяви від 13.06.2019 року [PERSON] з КП «Цивільжитлобуд» виплачено не було. Дані обставини підтверджуються копіями письмових доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Згідно зі ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі непроведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Таким чином, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо стягнення заробітної плати з урахуванням індексації в розмірі 5 965,85 грн. є правомірними та суд приймає розрахунок, наданий позивачем.

Outcome: approved