Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про стягнення грошової компенсації за невикористану відпустку, середню заробітну плату за час затримки виплат при звільненні працівника та моральної шкоди. Під час розгляду справи зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки у виплатах у сумі 1553 гривні 96 копійок та моральну шкоду у сумі 1000 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог вказував, що він працював в Центрі розвитку дитини «Сонечко» смт Драбів на посаді електрика 0,5 ставки з 01.03.2001 по 27.04.2015 року. Звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпПУ за власним бажанням. Суму середнього заробітку за час затримки вирахував виходячи з того, що з дня його звільнення до проведення з ним остаточного розрахунку пройшло 53 дні, середній заробіток склав 29,32 грн. Незаконними діями відповідачів йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що при візиті до роботодавця йому повідомляли, що він не має права на ці кошти, що негативно вплинуло на його емоційний стан, викликало обурення і переживання з приводу того що він не може реалізувати свої законні права. Він був змушений неодноразово звертатися до відповідачів та за отриманням правової допомоги. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, просила суд його задоволити. Представники відповідачів позов не визнали, пояснили суду, що при звільненні позивачу було виплачено заробітну плату на компенсацію за невикористану останню відпустку. Про наявність інших невикористаних відпусток позивач не заявляв. Після того, як він усно звернувся до роботодавця про виплату йому компенсації за всі невикористані відпустки, було проведено перевірку, видано додатковий наказ та проведено виплату всіх належних йому сум. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного. З копії довідки Центру розвитку дитини «Сонечко» смт Драбів від 13.07.2015 року № 16 вбачається, що [PERSON] дійсно працював в них на посаді робітника по ремонту (0,5 ставки електрика) з 01.03.2001 року (наказ від 20.02.2001 № 18) по 27 квітня 2015 року (наказ від 27.04.2015 року № 1-к/тр). Згідно наказу завідувача Центру розвитку дитини «Сонечко» смт Драбів від 13 липня 2015 року № 122-к/тм [PERSON] підлягає виплата грошова компенсація за невикористані щорічні основні відпустки, всього за 240 календарних днів. З копії платіжного доручення від 15 липня 2015 року № 724 вбачається, що такі виплати йому були проведені 16.07.2015 року. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, досліджені докази судом свідчать, що те, що позивачу в день звільнення не були виплачені всі належні йому суми. Згідно ч.1 ст.117 КЗпПУ у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 даного кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З часу звільнення по день виплати всіх належних сум пройшло 53 календарні дні. Сторонами визнається правильним розрахунок середньоденної заробітної плати позивача, яка складає 29,32 грн. Відтак, розмір середньоденного заробітку за час затримки виплати всіх належних позивачу сум при звільненні становить 53х29,32=1553,96 грн. З копії довідки з єдиного державного реєстру підприємства та організацій України № 22-3182 від 18.12.2003 року Центр розвитку дитини «Сонечко» смт Драбів є юридичною особою, організаційно-правовою формою за КОПФГ - заклад. Згідно ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України - юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Відтак, оскільки позивач працював в Центр розвитку дитини «Сонечко» смт Драбів, який є окремою юридичною особою, то саме цей заклад і повинен нести відповідальність по сплаті позивачу середнього заробітку за час затримки виплат коштів при звільненні. Також суд вважає, що саме на закладу, в особі його відповідальних працівників, лежить обов'язок по обліку невикористаних відпусток і проведення своєчасних виплат компенсацій при звільненні працівників. Таким чином, в задоволенні стягнення вищевказаної суми з Драбівської селищної ради Драбівського району Черкаської області потрібно відмовити. Крім того, суд оцінюючи обставини справи, а саме розмір та час невиплаченої позивачу суми при звільненні, те, що вимоги про стягнення моральної шкоди ґрунтуються лише на поясненнях позивача і не підтверджені іншими належними доказами, суд вважає, що в їх задоволенні потрібно відмовити, за недоведеністю. На підставі вищевикладеного, ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України, ч.3 ст.10, ч.1 ст.60, ч.4 ст.61, ч.1 ст.88, ст. 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

Outcome: approved