Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 30.01.2014 року о 12 годині 45 хвилин на автодорозі Першотравенськ - Лугова, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21114, державний реєстраційний номер [NUMBER], порушив правила дорожнього руху, в результаті чого здійснив наїзд на стоячі транспортні засоби, а саме на Шевроле-Авео, державний реєстраційний номер [NUMBER], Шкода Супер «В», державний реєстраційний номер [NUMBER], та на [PERSON] Ван, державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить йому на праві приватної власності, чим здійснив правопорушення, що передбачене ст. 124 КпАП України. Постановою від 26.02.2014 року Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія». У встановлений законом строк він звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, через страхового комісара у м. Дніпропетровську. Проте, станом на 01.12.2014 року він не отримав страхового відшкодування. Посилаючись на Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , Закон України «Про захист прав споживачів» просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на його користь грошові кошти в якості відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого в розмірі 33\~980 грн., в якості відшкодування шкоди за евакуацію автомобіля з місця дорожньо транспортної пригоди у суму у розмірі 1 500 грн. В судове засідання зявлявся представник позивача, який підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі. В судові засідання представник відповідача не зявлявся, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Надав суду пояснення та заперечення в яких визнав позов частково, а саме в частині відшкодування шкоди завданої потерпілому в розмірі 9\~993,34 грн. Наголошував, що наданий позивачем документ в обґрунтування розміру матеріального збитку не може бути прийнятий судом як належний доказ. Разом з тим, на замовлення ПрАТ «УТСК», фізичною особою підприємцем [PERSON] був зроблений звіт, та виходячи з положень ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів» вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 9\~993,34 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Постановою Першотравеньського міського суду Дніпропетровської області від 26.02.2014 року встановлено, що 30.01.2014 року о 12 годині 45 хвилин водій [PERSON], керував автомобілем марки ВАЗ-21114, державний реєстраційний номер [NUMBER] на автодорозі Першотравенськ-Лугова, біля ТОВ «Першотравенський ремонтно-механічний завод» Дніпропетровської області, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, допустив занос на ліве узбіччя по ходу руху транспортного засобу, де здійснив наїзд на стоячі транспортні засоби, а саме Шевроле-Авео, державний реєстраційний номер [NUMBER], Шкода Супер «В», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Ван, державний реєстраційний номер [NUMBER]. В наслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у вигляді накладення штрафу. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно матеріалів справи Публічним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія» [PERSON] був виданий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 0477056, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», моделі 21114, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Відповідно до умов зазначеного договору цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами була застрахована із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50\~000 грн. та за шкоду, заподіяну життю і здоровю 100\~000 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах встановлених сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Тобто, в даному випадку страхова компанія Приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» повинна відшкодувати саме витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. За змістом ст.ст. 59,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Представником Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» надано звіт № 66/03/15 від 19.03.2014 року, складений субєктом підприємницької діяльності, фізичною особою підприємцем [PERSON], згідно з яким вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 9\~993, 34 грн. Будь-яких доказів на спростування правильності звіту про визначення вартості матеріального збитку позивачем не було надано. При цьому, виходячи з положень ст. 58, 59 ЦПК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд не може прийняти до уваги як доказ завданої матеріальної шкоди наданий позивачем рахунок № 51 від 28.03.2014 року на суму 33\~980 грн. Отже, в якості відшкодування матеріальної шкоди стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає 9\~993,34 грн., яка відповідно не перевищує ліміт відповідальності страхової компанії. Також судом встановлено, що [PERSON] понесені витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 1 500 грн., що підтверджується актом виконаних робіт. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви в частині відшкодування витрат на ремонт автомобіля та про задоволення вимог про стягнення відшкодування витрат на евакуацію автомобіля. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial