Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 11.03.2015 року звернулась [PERSON] із позовною заявою до ПАТ «Імексбанк» про стягнення коштів. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що між нею та ПАТ «Імексбанк» в особі Начальника відділення №5 ФАТ «Імексбанк» 13.08.2014 року було укладено додаткову угоду до договору банківського вкладу №50015256 від 14.05.2015 року, за умовами якої [PERSON] передала, а відповідач отримав 19541 грн., строком до 18.05.2015 року на депозитний рахунок [NUMBER]//[NUMBER] зі сплатою 25% річних. Позивач зазначає, що 03.03.2015 року звернулась до відповідача з письмовою вимогою, згідно якої просила повернути достроково їй вищезазначені кошти, але отримала відмову. Посилаючись на те, що ПАТ «Імексбанк» не виконує своїх зобов'язань в частині повернення вкладу, [PERSON] просить суд стягнути на свою користь з відповідача кошти за договором банківського вкладу у розмірі 19541 грн., та звільнити її від сплати судового збору. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що надала відповідну заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою представника відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.05.2014 року між ПАТ «ІМЕКСБАНК» в особі Начальника Відділення № 5 ФАТ «Імексбанк» м. Одеси та [PERSON] було укладено Договір № 50015264 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р., вклад «_ПКлієнт13міс» (вид вкладу «Постійний клієнт «13міс 25%») у гривні України, відповідно до якого Банк прийняв кошти Вкладника у сумі 2000 (дві тисячі) грн. зі сплатою 25 % річних з датою повернення коштів 18.06.2015 року. 13.08.2014 року між ПАТ «Імексбанк» в особі Начальника Відділення № 5 ФАТ «Імексбанк» м. Одеси та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до договору № 50015264 банківського вкладу від 14.05.2014 року, згідно умов якої [PERSON] збільшила суму свого вкладу на 16645 грн., у зв'язку з чим залишок грошових коштів після поповнення рахунку склав 19541 грн. 03.03.2015 року [PERSON] звернулась до Голови тимчасової адміністрації АТ «Імексбанк» із заявою про дострокове повернення її депозитного вкладу за договором № 50015264 від 14.05.2014 року, яка була отримана розпорядчим відділом тимчасової адміністрації АТ «Імексбанк» 04.03.2015 року, проте на час звернення до суду позивачу грошові кошти не повернуто. Відповідно до умов Договору №50015264 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 р., та додаткових умов до нього, АТ «ІМЕКСБАНК» зобов'язалось повернути вклад та сплатити проценти за його користування. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. Згідно п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Статтею 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Враховуючи вищезазначене, встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач зобов'язаний повернути позивачу [PERSON] внесену нею суму вкладу по Договору №50015264 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) який укладено 14.05.2014 року, та додаткової угоди до нього від 13.05.2014 року у розмірі 19541 грн. Тому вказана сума коштів підлягає стягненню на користь позивача. Згідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved