Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2007 р., який було розірвано на підставі рішення суду. У шлюбі сторін народилася донька - [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2016р. з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. А також за даним рішенням стягувалися аліменти на її користь до досягнення донькою трирічного віку, а саме до [INFO]. На даний час матеріальне становище відповідача не погіршилося, інших дітей не має, інвалідності чи складних захворювань не має. Зазначає, що фактично з моменту розірвання шлюбу не працює. Вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти в більшому розмірі, навмисно офіційно не бажає оформлятися, однак працює та має добру заробітну плату. Крім того, зазначала, що з часу винесення рішення щодо стягнення аліментів, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку змінився, та аліменти, які стягуються на підставі рішення суму не відповідає 50% відсоткам прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За даних обставин позивачка, просить задовольнити позовні вимоги та збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] з 600 грн. до 1500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити її позов. Відповідач в судовому засіданні за заявленими вимогами погодився частково, зазначивши, що має можливість сплачувати аліменти в розмір 750 грн. щомісячно, крім того надав письмову заяву, в якій зазначає, що не має постійної роботи та заробітку, не є приватним підприємцем, його дохід нерегулярний, спроможний сплачувати аліменти в розмірі 750 грн. та за можливості купувати потрібні продукти, ліки, одяг та інше. Крім того зазначив, що ще до призначення аліментів та навіть після їх призначення, матеріально допомагав утримувати доньку, а саме купляв продукти харчування, ліки, сплачував за харчування в дитячому садочку. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 09.12.2015р. і до досягнення нею повноліття, а саме до [INFO] (а.с. 7-8) Крім того на підставі вищезазначеного рішення суду, з відповідача також стягувалися аліменти на утримання позивачки, до досягнення донькою трирічного віку, а саме починаючи з 09.12.2015р. і до [INFO]. (а.с. 7-8) Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд оцінивши надани сторонами докази в сукупності вважає що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.04.2016 року. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 600 грн. пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. Як вбачається з наданих позивачкою доказів, змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання сина, та розмір аліментів має бути збільшений. Доводи відповідача не підтверджені належними доказами та на думку суду не впливають на його обов'язок щодо належного та достатнього рівня утримання ще однієї дитини, а саме доньки [PERSON]. Інших доказів на підтвердження своїх тверджень відповідачем суду надано не було. Окрім іншого судом встановлено, що у відповідача наявна заборгованість по сплаті аліментів, що станом на 01.04.2018р. становить 20 248,60 грн., та підтверджується довідкою Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03.04.2018р. за № 12365. (а.с. 11) Суд вважає за необхідне також зазначити, що надані відповідачем копії чеків та квитанції, щодо здійснення покупок продуктів харчування, ліків та інших покупок, не звільняє відповідача від обов'язку сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, та має змогу забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення своєї доньки. Суд вважає що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов'язання, а саме сплачувати аліменти на утримання доньки, до досягнення нею повноліття у розмірі 1000 грн. щомісяця, що не суперечить чинному законодавству. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини позивача збереження певного матеріального рівня утримання та буде відповідати його наявним сімейним обставинам. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання доньки є законними та обґрунтованими, та судом вбачається за можливе частково задовольнити позовні вимоги в межах 1000 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2018р. в Україні для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1492 грн., з 1 липня по 30 листопада становить 1559 грн., та з 1 грудня становить 1626 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 21.05.2018 р. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial