Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська [PERSON] з позовом до Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] про стягнення не нарахованої та невиплаченої стипендії (а. с. 2-6). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що позивач є студенткою Дніпропетровського національного університету імені [PERSON] з 01 вересня 2012 року. Батько позивача мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років, в звязку з чим [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Проте за період з вересня 2012 року їй була виплачена стипендія у меншому розмірі, а саме: було не донараховано та не виплачено грошові кошти в сумі 18\~459,44 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь зазначену суму грошових коштів з урахування інфляційних втрат в загальному розмірі 27680,51 грн.; судові витрати покласти на відповідача. В Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити (а. с. 43). Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі (а. с. 41). До суду надані письмові заперечення проти позову, відповідно до яких Дніпропетровський національний університет імені [PERSON] заперечує проти позову, посилаючись на те, що фінансування університету здійснюється на нормативній основі за рахунок державного бюджету та на сьогоднішній день відсутній будь-який інший механізм призначення, нарахування і виплати стипендій студентам, що є дітьми шахтарів, окрім Постанови Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року, якою затверджений порядок нарахування і виплати стипендій студентам, та в якій про таку категорію студентів як «батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років» не зазначено (а. с. 38-40). Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою Дніпропетровського національного університету імені [PERSON]. За період з вересня 2014 року по січень 2015 року отримала стипендію, а саме: у 2012 році розмір стипендії дорівнював 730,00 грн., за період з вересня по грудень включно загальний розмір стипендії склав 2920,00 грн.; у 2013 730,00 грн. на місяць, за весь рік 8760,00 грн.; у 2014 році з січня по квітень 730,00 грн., в травні 766,50 грн., у червні 781,83 грн., у липні 811,03 грн., у серпні 730,00 грн., у вересні 1460,00 грн., у жовтні 268,64 грн., в листопаді 854,10 грн., в грудні 874,54 грн.; у 2015 році: в січні 730,00 грн., в лютому 890,00 грн, в березні 917,61 грн., в квітні 730,00 грн., в травні 869,96 грн., в червні 1133,31 грн., в липні 730,00 грн., в серпні 730,00 грн., в вересні 1460,00 грн., в жовтні 190,00 грн., в листопаді 1138,02 грн., в грудні 1079,22 грн., а разом 10598,72 грн., у січні 2016 року 825,00 грн. Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 14-18). Статутом ДВНЗ «Дніпропетровський національний університет імені [PERSON]» визначено, що університет є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і мати обовязки, бути позивачем і відповідачем у суді. Університет є бюджетною та неприбутковою організацією. Університет здійснює свою навчальну, наукову, господарську, міжнародну та іншу діяльність відповідно до законодавства України у межах прав, передбачених законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», «Про наукову і науково-технічну діяльність» на іншими законами, нормативними документами Міністерства освіти і науки України. Батько [PERSON] [PERSON] має стаж роботи у вугільній промисловості 17 17 років 7 місяців та 9 днів на підземних роботах з повним робочим днем в шахті (а. с. 912, 13). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Закону України «Про вищу освіту» (з наступними змінами та доповненнями), студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» № 345-V1 (ст. 5 в редакції Закону України від 05 грудня 2012 року), шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. З огляду на зазначене [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд, звертає увагу на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на ДВНЗ «Дніпропетровський національний університет імені [PERSON]» зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Положення «Порядку призначення і виплати стипендій», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, щодо розміру стипендій не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до зазначеної постанови, встановлено інший більш високий рівень стипендії для категорії студентів з числа дітей шахтарів. Статтею 12 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає: з 01 липня 1044 грн., з 01 жовтня 1060 грн., з 01 грудня 1095 грн. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2013 році складає з 01 січня 2013 року 1147 грн., з 01 грудня 2013 року - 1218 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2014 рік» встановлено у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб 1218 грн. Згідно ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року вкладає 1218 грн., а з 01 грудня 2015 року - 1378 грн. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2016 рік», мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2016 року становить 1\~378 грн. Таким чином заборгованість по виплаті стипендії за період з 01 вересня 2012 року по квітень 2016 року складає 18\~459,44 грн., інфляційні витрати становлять 9\~221,07 грн. (розрахунок наведений позивачем у позовній заяві та перевірений судом). З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved