Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ПАТ КБ „ПриватБанк з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, 611, ч. 2 ст. 615, 629, 1054 ЦК України стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 05.07.2012 в сумі 13\~103 грн 34 к. та судовий збір в розмірі 1\~762,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2012 [PERSON] отримала кредит у розмірі 3\~900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Вказує, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 „Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 21.01.2018 має заборгованість 13\~103 грн 34 к., яка складається з наступного: 1 056 грн 48 к. заборгованість за кредитом; 5\~177 грн 81 к. нараховано відсотків за користування кредитом; 5\~768 грн 89 к. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина); 600 грн 16 к. штраф (процентна складова). Наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача вимагати його повернення та штрафних санкцій за невиконання умов договору, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 13\~103 грн 34 к., заборгованості та судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, про що свідчать поштові повідомлення, та\~на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов: 1)\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання; 2)\~відповідач не\~зявився в\~судове засідання\~без поважних\~причин або\~без повідомлення\~причин; 3)\~відповідач не\~подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обовязки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, приєднані до позову, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що 05.07.2012 між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] ([PERSON]А.) було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3\~900,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позивач ПАТ КБ „Приват Банк, у відповідності до встановлених вимог вищевказаного кредитного договору свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу, кредит у розмірі 3\~900,00 грн на встановлених вищевказаних кредитним договором умовах повернення грошових коштів зі сплатою відсотків за користування ними. Згідно із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної відповідачем, [PERSON] погодилася з „Умовами та правилами надання банківських послуг, „Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/ pages/70/. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, Відповідач підписанням договору дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Згідно п. 2.1.1.12.6 „Правил користування платіжною карткою банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому „Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову. Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, та допустила заборгованість, яка згідно з розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.07.2012 станом на 21.01.2018 становить 13\~103 грн 34 к., яка складається з наступного: 1\~056 грн 48 к. заборгованість за кредитом; 5 177 грн 81 к. нараховано відсотків за користування кредитом; 5\~768 грн 89 к. нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн штраф (фіксована частина); 600 грн 16 к. штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Так, умовами даного кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом і проценти за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. Однак такого свого обовязку відповідач не виконував. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 612 ЦК України\~ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строки, встановлені договорами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15. З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) 500 грн та штрафу (процентна складова) 600,16 грн задоволенню не підлягають. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Частина 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14). Враховуючи, що розмір нарахованої позивачем неустойки значно перевищує розмір збитків, правильним є висновок суду про наявність підстав для зменшення її розміру на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, застосовуючи принцип розумності та справедливості. Вказана позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.02.2018 у справі № 750/10689/15-ц. А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 1\~056 грн 48 к. На підставі наведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 7\~290 грн 77 к., яка складається з наступного: 1 056 грн 48 к. заборгованість за кредитом; 5\~177 грн 81 к. нараховано відсотків за користування кредитом; 1\~056 грн 48 к. пеня. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 980 грн 39 к. Враховуючи наведене,

Outcome: partial