Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з Самарського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в якій позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 164 346 грн. 68 коп., а також стягнути сплачені позивачем судові витрати. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві зазначено, що 11.07.2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір № SAMDN03000008067529 про надання кредиту на підставі якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 300 Євро у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розгляд справи проводиться в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлено, що 11.07.2006 року між позивачем та відповідачем укладено договір № SAMDN03000008067529 про надання кредиту на підставі якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3000,00 Євро, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, отримавши від позивача кредит взятих на себе зобов'язань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 01.04.2014 року, виникла заборгованість яка становить 10840.81 Євро, що за курсом 15.16 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.04.2014 року складає 164346,68 грн., у тому числі: · \-заборгованості за кредитом - 4993.96 Євро, що еквівалентно 75708,43 грн.; · заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 5846.85 Євро, що еквівалентно 88638,24 грн. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, на підставі викладено, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved