Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, [PERSON], із заявою про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа - [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що [INFO] року померла бабуся заявника [PERSON], яка була зареєстрована та мешкала на день смерті за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Бабуся заповідала зазначений будинок, а також все належне їй майно [PERSON]. Бабуся була похилого віку, хворіла та потребувала постійного догляду. Заявник мешкала разом з бабусею з початку 1999 року в будинку за адресою: [ADDRESS] по день смерті, доглядала за нею та поховала після смерті. Рішенням Лисичанського міського суду було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. 26.10.2016 року заявник звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], про те нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки заявник не прийняла спадщину та пропустила визначений законом термін прийняття спадщини після померлої [PERSON]. У зв'язку з викладеним, заявник змушений звернутись до суду з відповідною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, та просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заявника [PERSON], в судовому засіданні, також заяву підтримала, та просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заявлених вимог. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що заявник є її племінницею, заінтересована особа [PERSON] - її двоюрідним братом, а померла [PERSON] - її тіткою. Заявник мешкала разом зі своєю бабусею, доглядала за нею по день її смерті. Допитана в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він є дядьком заявника, заінтересована особа [PERSON] - його двоюрідний брат, померла [PERSON] - його тітка, на час смерті [PERSON] з нею мешкала її онука [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та прибули у судове засідання, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 30 серпня 1979 року, виданого Лисичанським міськ. ЗАГС Ворошиловградської області, [PERSON] народилась [INFO] року, батько якої вказано - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 22 січня 1958 року, виданого Верхнянським міськ. ЗАГС Ворошиловградської області, [PERSON] народився [INFO] року, батьком якого вказано - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 29.12.2000 року виданого Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану, [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №2073. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 31.10.2006 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] помер [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №1676. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 березня 1996 року, спадкоємицею майна [PERSON], померлого [INFO] року є його мати - [PERSON], майно складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Згідно копії заповіту [NUMBER] від 20.07.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає належний їй житловий будинок за адресою: [ADDRESS], а також все належне їй майно своїй онуці [PERSON]. Згідно копії Інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, заповіт [NUMBER] посвідчений приватним нотаріусом [PERSON]. Згідно довідки, посвідченої головою вуличного комітету від 18.07.2017 року [PERSON] мешкала за адресою: [ADDRESS] з січня 1999 року разом з [PERSON] по день її смерті. Згідно копії рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 27.06.2016 року, встановлено факт того, що [PERSON] є онукою [PERSON]. З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.10.2016 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що заявник у відповідний строк не подала заяву про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. Вирішуючи справу по суті, суд враховує наступні норми закону. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ст. 1270 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.2 ст.1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). Місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України ). Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Листом від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільний і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» звернув увагу судів на те, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Також, суд враховує те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Суд зазначає, що факт постійного проживання заявника з померлою [PERSON] в будинку за адресою: [ADDRESS] з січня 1999 року по день смерті її смерті достовірно підтверджується матеріалами справи та показаннями свідків, які не суперечать один одному. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою. Понесені заявником судові витрати в справі не відшкодовуються.

Outcome: approved