Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради до [PERSON], третя особа: КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Дана позовна заява мотивована тим, що за рішенням Слов'янської міської ради від 16.03.2016 року дитина [PERSON] отримав статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Також, було прийнято рішення про влаштування [PERSON] на повне державне утримання. Мати дитини, [PERSON], за станом здоров'я не може виконувати батьківські обов'язки, батько, [PERSON], не виконує свої батьківські обов'язки з причин, які не можливо з'ясувати, у зв'язку з перебуванням батька на тимчасово окупованій території або в районі проведення АТО. З моменту набуття дитиною [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, батько, [PERSON], не цікавився долею дитини, не займався вихованням сина та його утриманням. Батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. На теперішній час встановити місцеперебування батька дитини неможливо. За час перебування [PERSON] у будинку дитини ні мати, ні хтось з інших родичів повернути дитину на виховання в сім'ю не виявили бажання. [PERSON] перебуває у будинку дитини з 22.03.2016 року по теперішній час. На даний час мати дитини перебуває у тяжкому стані, має першу групу інвалідності, не має можливості повноцінно займатися вихованням дитини. З метою захисту прав малолітньої дитини, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини - [PERSON], [INFO], та стягнути з [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання представник позивача, Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, [PERSON], направив заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Прокурор Граневська О.В. в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Представник третьої особи, КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка», в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.07.2017 року, виданого Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO] року, батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України від 10.03.2016 року №00016407802 державна реєстрація актового запису про народження [PERSON] проведена відповідно до ст. 133 СК України. 08.02.2016 року заступником начальника ССД Слов'янської міської ради Калашніковою Т.Л., заступником начальника Слов'янського МВ ДМС Міхєй І.В. та старшим інспектором Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області Коломієць Д.О. було складено акт про виявлення дитини, переміщеної із тимчасово окупованої території або району проведення АТО, яка залишилася без батьківського піклування. Дитина, [PERSON], [INFO], була виявлена за адресою: [ADDRESS]. В зв'язку з бойовими діями дитина разом з матір'ю в листопаді 2014 року переїхала до м. Слов'янська. На теперішній час мати дитини, [PERSON], перебуває на лікуванні в неврологічному відділенні КЛПЗ «Міська лікарня №1». Батько дитини, [PERSON], мешкає за адресою: [ADDRESS]. З 31.01.2016 року дитина, [PERSON], перебуває в КЛПЗ «Міська дитяча лікарня». Відповідно до повідомлення головного лікаря КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» [PERSON] від 14.04.2017 року дитина [PERSON] востаннє знаходився у дитячій лікарні з 31.01.2016 року по 22.03.2016 року з соціальних умов. Вперше 17.05.2015 року дитина була доставлена до лікарні з «Садового товариства у супроводі чужого чоловіка [PERSON], дитина знаходилась у лікарні до 25.06.2015 року та була повернута матері на підставі листа ССД від 25.06.2016 року. Вдруге, 12.09.2015 року дитина була доставлена до лікарні з адреси [ADDRESS] у супроводі представника поліції. 02.10.2015 року повернута матері з дозволу ССД. Рішеннями виконкому Слов'янської міської ради від 16.03.2016 року №№ 201, 203, [PERSON], [INFO], влаштовано на повне державне утримання до державного закладу та надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до акту КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 03.05.2017 року [PERSON], [INFO], з 22.03.2016 року на підставі рішення виконкому Слов'янської міської ради від 16.03.2016 року №203 виховується у КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повному державному забезпеченні. Згідно з журналом обліку відвідувань, за час перебування [PERSON] в будинку дитини мати, [PERSON], заклад не відвідувала, його долею, життям та здоров'ям не цікавилась, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. Дитина, [PERSON], [INFO], знаходиться у КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повному державному забезпеченні з 22.03.2016 року по теперішній час згідно з рішенням виконкому Слов'янської міської ради від 16.03.2016 року №201, що підтверджується довідкою КУ ОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 03.05.2017 року. Відповідно до повідомлення УСЗН Слов'янської міської ради від 13.04.2017 року [PERSON], [INFO], внесено до Єдиної інформаційної бази про внутрішньо переміщених осіб України як внутрішньо переміщену особу. [PERSON] станом на 13.04.2017 року у Єдиній інформаційній базі про внутрішньо переміщених осіб України відсутній. Згідно з повідомленням Слов'янського ВП ГУНП в Донецькій області від 27.04.2017 року встановити місцезнаходження [PERSON] не вважається можливим, так як за останньою інформацією він знаходиться за адресою: [ADDRESS] З моменту набуття дитиною, [PERSON], статусу дитини позбавленого батьківського піклування, батько, [PERSON], не цікавиться долею дитини, не займається його вихованням та утриманням. Батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/01-1387 від 31.07.2017 року орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунулася від виховання сина, не піклується про фізичний та розумовий стан дитини, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, якщо таки у нього малися. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дитини, [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав не звільняється щодо обов'язку утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст.193 Сімейного Кодексу України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнені на загальних підставах. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 193 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особовий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved