Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

До суду 13.02.2019 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебували в шлюбі, який рішенням суду від 24.07.2015 року розірвано. Судом встановлено, що з січня 2015 року позивач з відповідачем фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільне господарство не ведуть та, як зазначено [PERSON] , між подружжям втрачено бажання надалі проживати родиною, він фактично створив нові стосунки. Крім того, з вказаного часу [PERSON] практично перестав виконувати свої обов`язки з виховання спільної дитини [PERSON] , який проживає разом з позивачем, [PERSON] . 20 вересня 2015 року, позивач подала позовну заяву про стягнення аліментів на суму 1500 тис. грн., відповідач подав заперечення, стверджуючи, що він може надавати тільки 850 грн. в місяць. Виконавчий лист не надавався до виконавчої служби, так як відповідач не працював офіційно. На сьогоднішній день, дитина проживає у повноцінній сім`ї, у нього є рідний брат, [PERSON] та фактично батько [PERSON] , якого дитина називає «папою» та який повністю займається його фізичним та інтелектуальним розвитком. В тому числі і забезпечує його одежею, харчуванням, іграшками та всім необхідним для розвитку дитини, що дитина особисто підтвердила в Службі по справах дітей Одеської міської ради. За час, що минув після реєстрації розірвання шлюбу, Відповідач декілька разів забирав дитину за місцем свого проживання та відмовлявся повертати її за місцем постійного проживання, мотивуючи свої дії наміром залишити дитину проживати у себе скільки йому буде зручно. При цьому, поведінка відповідача була агресивною, моральною неприпустимою, у супроводженні ненормативної лексики у адресу Позивача, що негативно впливає на психологічне здоров`я дитини. Так, після останнього епізоду, коли Відповідач насильницьким шляхом забрав дитину у матері під час денної прогулянки та відмовився її повертати на протязі тривалого часу, Позивач звернулась до Служби по справах дітей Одеської міської ради для встановлення місця проживання дитини з матір`ю. Також позивач посилається на негативну характеристику відповідача, що в сукупності вказує на те, що [PERSON] , не має бажання виконувати належним чином свої батьківські обов`язки та дії відповідача негативно впливають на дитину, у зв`язку з чим позивач звернулась з дійсним позовом. Ухвалою суду від 27.02.2019 року відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовному провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 15.04.2019 року. У підготовче засідання призначене на 15.04.2019 року з`явилася представник позивача [PERSON] адвокат Терлецька К.А. (ордер серії ОД №243704 від 15.04.2019 року), представник третьої особи [PERSON] . Представник позивача надала суду копію Висновку органу опіки та піклування від 12.04.2019 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Підготовче засідання було відкладено на 08.05.2019 року для належного сповіщення відповідача. Підготовче засідання 08.05.2019 року було відкладено на 21.05.2019 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 16.05.2019 року до суду надійшла заява представника третьої особи про розгляд справи без участі представника, позовну заяву підтримали у повному обсязі, просили врахувати висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР від 12.04.2019 року №01-11/424. В підготовче засідання 21.05.2019 року з`явились позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Підготовче засідання було відкладено на 27.05.2019 року у зв`язку з клопотанням відповідача для надання часу відповідачу ознайомитись з матеріалами справи. В підготовче засідання 27.05.2019 року з`явились позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , яким було надано відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 27.05.2019 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 04.07.2019 року. Відповідно наданого відзиву, відповідач зазначив, що обставини викладені позивачем не відповідають дійсності. Позивачка посилалась на те, що відповідач нібито не працює та не може сплачувати аліменти щодо утримання дитини, однак відповідач зазначає, що дев`ять років займається адвокатською практикою та являється підприємцем, та на утримання сина сплачувалось щомісячно весь період з моменту розлучення сума на особисту карту позивачки. Також, відповідач посилається на ті обставини, що купував сину одежа, взуття та подарунки, раніше відповідач брав сина кожну неділю та проводили час разом за різними розвагами. Однак, рік тому [PERSON] стала вимагати з відповідача збільшення сплати аліментів у декілька разів мотивуючи це додатковими витратами. Відповідач не заперечував, але за умови слати додаткових витрат особисто. [PERSON] з цим не погодилась та з цього моменту почала вчиняти перешкоди у зустрічах з сином, у зв`язку з чим було подано позов про встановлення графіку зустрічей з дитиною. Після чого, [PERSON] почала різноманітним чином видумувати ситуації нібито відповідачем у відношенні позивачки, або її матері нанесено тілесні ушкодження, погрози та інше з подальшим подачею заяв до поліції. Однак, жодних фактів цьому підтверджено не було, зазначені дії направленні на дискредитування відповідача як порядної людини в очах суспільства та дитини. Також з приводу інших підстав звернення з позовом відповідач зазначив, що зазначені обставини не відповідають дійсності та позивачка вчиняє дії не сумісні з нормами поведінки людини. В судове засідання 15.10.2019 року з`явився відповідач [PERSON] , який зазначив, що відповідно листа служби у справах дітей Одеської міської ради позивачка переїхала до своєї матері у Лиманський район Одеської області, у зв`язку з чим вважає, що Висновок органу опіки та піклування, що наданий позивачкою втратив силу. Позивачка в судове засідання не з`явилась, відповідач висловив думку про необхідність відкладення розгляду справи для заслуховування думки позивача. Розгляд справи було відкладено на 30.10.2019 року. 23.10.2019 року відповідач надав суду заяву відповідно якої просив не брати до уваги висновок органу опіки та піклування від 12.0.2019 року, наданий позивачем, оскільки він в даному випадку не має юридичної сили. 30.10.2019 року позивачем надано заяву, відповідно якої просила ухвалити рішення по справі, оскільки відповідач затягує процес по справі, продовжує без її повідомлення забирати дитину та відвозить в невідомому напрямку, у зв`язку з чим вона вимушена звертатись до правоохоронних органів. В судове засідання 30.10.2019 року сторони по справі не з`явились, повідомленні належним чином, та враховуючи заяву позивачку про розгляд справи у її відсутність суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін згідно ч.1,3 ст.223 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 08.11.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення\~сторін,\~надані суду\~докази,\~ повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони по справі перебували у шлюбі, зареєстрованому 11.11.2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №890. Сторони мають юридичну освіту, відповідач є адвокатом. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.07.2015 року по справі №522/7180/15-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с.10). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі мають сина [PERSON] , [INFO] , в якому зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.12). Згідно Довідки (виписки із домової книги о складі сім`ї та реєстрації) [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , також разом з нею проживає син [PERSON] , 2014 року народження. (а.с. 13). Відповідно службової характеристики [PERSON] виданої 05.02.2019 року Приморської районною адміністрацією Одеської міської ради, за період роботи в Приморській районній адміністрації ОМР проявила себе здібним, висококваліфікованим, ініціативним, вимогливим до себе працівником, добре обізнана з законодавством, постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Серед працівників та громадян, які звертаються за допомогою, користується заслуженою повагою. За характером [PERSON] властиві такі риси, як тактовність, розсудливість, вміє приймати правильні рішення. Заміжня, має сина 2014 року народження та сина 2018 року народження. Також судом встановлено, що позивачка знаходиться в іншому шлюбі від якого також є дитина. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2014 року [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В провадженні Приморського районного суду м. Одеси (с. Шенцева О.П.) перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зобов`язання не перешкоджати у спілкуванні та вихованні, усунення перешкод у спілкуванні, зобов`язання вчинити певні дії, що підтверджуєтеся ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2019 року про відкриття провадження по справі №522/21864/18 (а.с. 117). Посилання позивачки про звернення до правоохоронних органів з приводу дій відповідача щодо самостійного визначення часу зустрічей з сином та забирання з прогулянок на власний розсуд підтверджуються відповідними заявами від 04.08.2019 р., 07.01.2019 р. та 27.01.2019 р. (а.с. 33-39). Отже, враховуючи викладене між сторонами є спір з приводу графіку зустрічей та предметом даного позову є визначення місця проживання дитини. Згідно Висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 12.04.2019 року №01-11/424 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , Приморська районна адміністрація Одеської міської ради вважає доцільним визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матірю [PERSON] . Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З приводу посилання відповідача про втрату чинності наданого висновку органу опіки та піклування, суд зазначає, що на час розгляду матеріалів відповідним органом, було встановлено, що [PERSON] проживала разом з дитиною за адресою [ADDRESS] , фактична зміна адреси проживання не є підставою для не врахування наданого висновку, який є чинний . крім того фактично відповідач у своєму відзові та поясненнях не надав належних та допустимих доказів які б унеможливлювали проживання їх спільного сина з матір`ю. Відповідно до ч.2 ст.160\~СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За положеннями частинами 1, 2 статті 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що\~під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною);\~можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 160 СК України\~встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З наведеного вище, суд вважає позов є законним, обґрунтованим та відповідає інтересам малолітньої дитини та таким, що підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

Outcome: approved