Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 13 жовтня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі -позивач) до Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (далі -відповідач), треті особи: реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі - РС Куйбишевського РУЮ), відділ Держкомзему у Куйбишевському районі Запорізької області (відділ Держкомзему), Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі - нотаріальна контора) про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина. Після смерті матері [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, т.я. потрібно було встановити факт, що має юридичне значення. 01 серпня 2014 року Куйбишевським районним судом Запорізької області прийнято рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено та встановлено факт того, що державний акт серії ЗП-000009 № 339 виданий [PERSON] 30 березня 1994 року на право власності на земельну ділянку площею 0,38 га, розташовану на території Куйбишевського району Запорізької області передану для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконкому Куйбишевської селищної ради № 43 від 10.03.1994 року, що знаходиться по [ADDRESS], належав [PERSON], яка померла [INFO]. Після отримання рішення суду позивач звернулася до відділу Держкомзему з запитами нотаріальної контори про отримання витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельні ділянки, однак листом від 11.06.2014 року № 06-12-01/1034 відділом Держземагенства позивачу було повідомлено, що відділ не має змоги видати такий витяг, оскільки на момент реєстрації державного акта на право приватної власності на землю ЗП 000009 № 339 від 30 березня 1994 року на ім'я [PERSON] поземельна книга не відкривалась. Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати своє право власності на землю, у зв'язку з чим звернулась до суду3 з позовом. Представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову про визнання права на земельну ділянку наполягає, просить справу розглянути без його участі. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, заперечень немає. Від третьої особи - РС Куйбишевського РУЮ надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи - відділ Держкомзему та нотаріальна контора були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, їх представники в судове засідання не з'явилися, причини своєї неявки судові не повідомили, заперечень проти позову не надали. Неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями статті 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01 листопада 2012 року (а.с.7). Позивач є рідною донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у тому числі земельна ділянка площею 0,38 га, розташована на території Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП 000009 № 339, зареєстрованого 30 березня 1994 року за №40 (а.с.8). Відповідно до рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 01 серпня 2014 року по справі № 319/690/14-ц позовні вимоги позивача задоволено та встановлено факт того, що державний акт серії ЗП-000009 № 339 виданий [PERSON] 30 березня 1994 року на право власності на земельну ділянку площею 0,38 га, розташовану на території Куйбишевського району Запорізької області передану для ведення особистого підсобного господарства на підставі рішення виконкому Куйбишевської селищної ради № 43 від 10.03.1994 року, що знаходиться по [ADDRESS], належав [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 12). Як вбачається з листа відділу Держкомзему у Куйбишевському районі Запорізької області від 11.06.2014 р. № 06-12-01/1034 останнім повідомлено про те, що не має змоги надати витяг про відсутність обмежень на земельну ділянку, оскільки на момент реєстрації державного акта на право приватної власності на землю ЗП 000009 № 339 від 30 березня 1994 року на ім'я [PERSON] поземельна книга не відкривалась (а.с. 25). У встановлений законом термін позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій на підставі того, що відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, про що нотаріальною конторою прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 29). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з об'єктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача. Позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved