Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до колективного підприємства «Магдалинівський маслозавод», третя особа - Топчинська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки у користування власника. Позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 3,7650 га, кадастровий номер 1222387000-01-002-0156, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. 05 листопада 2013 року [PERSON] та КП «Магдалинівський маслозавод» в особі директора [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Топчинській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області 05 листопада 2013 року за № 67, про що було внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно з яким [PERSON] передала, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,7650 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй на праві приватної власності та знаходиться в межах території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Строк дії договору становить 5 років. Пунктом 3.1 розділу «Орендна плата» вищевказаного договору оренди передбачено, що за користування вказаною в договорі оренди земельної ділянки орендар сплачує орендодавцю Орендну плату у розмір: 3,0 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного гїідвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії договору відповідно до розрахунків викладених в ч. 1 додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору, у вигляді сільськогосподарської продукції, грошей або у відробітковій формі. Згідно пункту 3.2 розділу «Орендна плата» договору оренди розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами і складає: сільськогосподарської продукції: фуражне зерно - 1000 кг, пшениця - 250 кг, соняшник - 100 кг, цукор - 25 кг. А також: обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,35 га, посів - 0,15 га, механізоване збирання зернових - 0,15 га, один візок соломи, надання транспортних послуг - до 25 км, ритуальні послуги у разі смерті орендодавця. У разі одержання орендодавцем орендної плати у грошовому вигляді сільськогосподарську продукцію цінити по діючим ринковим цінам на момент одержання грошей. Відповідно до пункту 3.4 розділу «Орендна плата» договору оренди орендна плата сплачується орендарем після збору врожаю щорічно, до 31 грудня поточного року. 16 листопада 2015 року [PERSON] та КП «Магдалинівський маслозавод» в особі директора [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки землі № 67 від 05.11.2013 року, зареєстрована у Топчинській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області 17 листопада 2015 року за № 69, про що було внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно з яким сторони домовилися про продовження дії договору оренди земельної ділянки площею 3,7650 га терміном на сім років з моменту закінчення договору 23.01.2019 року. За останні два роки, а саме 2017 та 2018 роки, орендар не сплачував оренду плату орендодавцю в повному обсязі, чим порушив пункти 3.4, 5.4.4 договору оренди земельної ділянки, що свідчить про наявність систематичної несплати орендної плати та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою сплатити орендну плату, але на сьогоднішній день заборгованість по орендній платі відповідачем не погашена. При цьому один із листів відповідач відмовився отримувати. Жодного листа чи повідомлення від орендаря за ініціативи останнього про необхідність з`явитись для отримання орендної плати, а ні в 2017, а ні в 2018 роках, [PERSON] не отримувала. При цьому відповідач єдиний раз відповів на неодноразові письмові заяви позивача щодо виплати орендної плати вказавши, що позивачу необхідно звернутися до адміністративного приміщення (контори) КП «Магдалинівський маслозавод» за адресою: вул. Прозорова, 44, смт. Магдалинівка, але при численних спробах пройти на територію підприємства до адміністративного приміщення (контори), охорона перешкоджала їй в цьому, у зв`язку з чим [PERSON] було залучено мешканців смт. Магдалинівка для підтвердження цих фактів шляхом складання актів про не допуск на територію КП «Магдалинівський маслозавод» за вищевказаною адресою. Тобто позивач неодноразово намагалася різними шляхами отримати належну їй орендну плату, а саме: зверталася письмово, приходила особисто та інше. У зв`язку з порушенням умов договору, несплатою орендної плати, позивач звернулася до суду з даним позовом, просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки та зобов`язати відповідача повернути земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того зазначив, що позивачеві не виплачена орендна плата за період з 2017 по 2019 рік, документи про отримання позивачем орендної плати за період з 2015 року по 2021 рік нею підписано під тиском, що підтверджується матеріалами відповідного кримінального провадження. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивачеві в повному обсязі сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою, а саме 16.11.2015 року сплачено в рахунок оренди плати за договором грошову суму 33 750 грн., за період з 2016 року по 2021 рік, які позивач особисто отримала та написала відповідну заяву. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Так, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 149665 від 12.05.2008 року, позивачеві належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,7650 га, кадастровий номер 1222387000:01:002:0156, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 15). 05 листопада 2013 року [PERSON] та КП «Магдалинівський маслозавод» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.11.2013 року, строком на 5 років (а. с. 9-15, 17-18). 16 листопада 2015 року [PERSON] та КП «Магдалинівський маслозавод» в особі директора [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки землі № 67 від 05.11.2013 року, згідно з якою сторони домовилися про продовження дії договору оренди земельної ділянки терміном на сім років з моменту закінчення договору 23.01.2019 року. Відповідно до п. 3 спірного договору визначено, що за користування земельною ділянкою Орендар щорічно протягом строку дії договору сплачує орендну плату у розмірі 3,0 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору. Згідно заяви від 16 листопада 2015 року (а. с. 64), позивач цього ж дня отримала від відповідача кошти в загальному розмірі 33 750 грн. в рахунок орендної плати за 2016-2021 рік (а. с. 65-69). В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що їм відомо про те, що позивач неодноразово зверталася до керівника КП «Магдалинівський маслозавод» із вимогами про виплату орендної плати, однак їй чинились перешкоди в доступі на підприємство. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що їм достовірно відомо, що позивач підписувала документи про отримання орендної плати без будь-якого примусу. На підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» зі змінами станом на моменту укладення договору, який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, а також нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України. Згідно до ст. 90 Земельного Кодексу України, яка регламентує права власників земельних ділянок власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Статтею 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. У відповідності до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У відповідності до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Статтею 531 ЦК України визначено, що боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до п. 6.9 оспорюваного договору зміна умов договору здійснюється лише у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Виходячи з наведених положень та обставин справи вбачається, що відповідач достроково виконав зобов`язання за договором оренди в частині виплати орендної плати, шляхом особистого надання коштів позивачеві, що підтверджується відповідними видатковими касовими ордерами. Натомість, позивач як сторона договору оренди прийняла виконання зобов`язання від відповідача, що свідчить про погодження сторонами вказаного порядку та умов отримання орендної плати за договором. Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Так, відповідно до тлумачень ст. 651 ЦК України однією із підстав зміни або розірвання договору є істотне порушення договору другою стороною. Істотним вважається таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору, тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору, при цьому сторона, яка ставить питання про розірвання чи зміну договору, має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною. При цьому суд також враховує і те, що пункт оспорюваного договору стосовно порядку розірвання договору оренди узгоджується із вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, де вказано, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних спірних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суду не надано об`єктивних доказів, що відповідачем істотно та систематично порушується договір, а також не доведено той факт, що позивачеві не надавалися кошти в рахунок орендної плати, чим істотно порушено умови договору, виходячи з обставин того, що позивач особисто підписала документи про отримання грошових коштів. Судом в судовому засіданні не встановлено істотних та систематичних порушень відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в розірванні договору оренди земельної ділянки та поверненні земельної ділянки.

Outcome: dismissed