Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 09.06.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована у [ADDRESS] , котра заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розташованої на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області. Крім того, [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] , котрий заповіту не залишив. Проте, прізвище, ім`я та по батькові спадкодавця у графі «батько» у свідоцтвах про народження дітей записано у [PERSON] як [PERSON] , у [PERSON] та [PERSON] як [PERSON] , а тому є необхідність у судовому порядку встановити факт родинних стосунків між спадкоємцями та спадкодавцем. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається з земельної частки (паю), розташованої на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, проте, у вказаному правовстановлюючому документі прізвище, ім`я та по батькові власника зазначено як « [PERSON] », а тому є необхідність у судовому порядку встановити факт належності правовстановлюючого документу; з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] належного спадкодавцю згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Новоживотівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 82 від 20.11.1987 року; з права на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства площею 0,64 га, розташовану [ADDRESS] , належного спадкодавцю на підставі рішення 15 ceciї 1 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.12.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок у приватну власність» та Додатку до нього, переданого спадкодавцю у відповідності до Декрету КМУ «Про приватизацію земельних ділянок» від 26.12.1992 року та ст. 17 ЗК України. Крім позивачів, спадкоємцем першої черги за законом, передбачених ст. 529 ЦК УРСР в ред.1963 року та ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] та [PERSON] , є їх дочка [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилась, про що написала відповідні заяви. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] уклали договір про поділ спадкового майна, що залишилось після смерті спадкодавців, та засвідчили підписи у Якимівській сільській раді Оратівського району Вінницької області 09.06.2020 року, згідно з яким: [PERSON] , дочці померлої [PERSON] , переходить право на земельну частку (пай), розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області; [PERSON] , сину померлого [PERSON] , переходить право на земельну частку (пай), розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області; [PERSON] , сину померлого [PERSON] , переходить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , право власності на який посвідчено Свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого Новоживотівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 82 від 20.11.1987 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за записом № 1 за реєстровим № 80 Тульчинського міжміського бюро технічної інвентаризації Вінницької області та право на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,64 га, розташовану в [ADDRESS] , право на котру посвідчено рішенням 15 ceciї 1 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.12.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок у приватну власність» та Додатку до нього. Оформити прийняття спадщини нотаріальним шляхом позивачі позбавлені можливості у зв`язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин та факту правовстановлюючого документу, а також у зв`язку з відсутністю та незастереженістю правовстановлюючих документів, тому [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] змушені звернутись до суду та просять суд встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , це одна і та сама особа, якій дійсно належить сертифікат серії ВН № 0174134, виданий Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області, і яка являється батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та визнати за позивачами право власності на спадкове майно згідно укладеного договору про поділ спадкового майна від 09.06.2020 року, засвідченого Якимівсткою сільською радою Оратівського району Вінницької області. Ухвалою суду від 25.03.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 28.04.2021 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилися. Натомість, позивачі подали до суду заяву про розгляд справи у судовому засіданні без їх участі, яку зареєстровано канцелярією суду 06.04.2021 року за № 1131/21-Вх., та згідно якої позовні вимоги уточнили та просили задовольнити позов в частині встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, та визнати за ними право на спадкове майно за законом. Відповідач Якимівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 29.03.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. ( № 969/21-Вх) , яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання «Про реорганізацію Якимівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Якимівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . 01 серпня 1982 року [PERSON] та [PERSON] одружились. Про що виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області зроблено в книзі реєстрації актів про одруження 01.08.1982 року актовий запис № 26. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження (повторним) серії [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та про що 29.05.2001 року виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 12. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та про що 06.12.2007 року виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 26. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Як вбачається з довідки № 684 від 12.12.2019 року, виданої виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що згідно схеми поділу земельних часток (паїв) із земель колишнього КСП «Україна» с. Якимівка площа земельного паю [PERSON] становитиь 1.7570 га, номер земельної ділянки [NUMBER] . Згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № К-45/0-0.31-54/121-20 від 19.02.2020 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133 за порядковим № 141 зареєстровано 10.07.1997 року на [PERSON] ; розмір земельної частки (паю) - 1,93 га; вартість земельної частки (паю) на день смерті [INFO] становить 21126 грн. Державний акт на вказану земельну ділянку не видавався. Відповідно до заяви від 12.12.2019 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , а саме земельної ділянки, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я дочки спадкодавця [PERSON] , про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 122. Як вбачається з заяви від 12.12.2019 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , а саме земельної ділянки, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я дочки спадкодавця [PERSON] , про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 123. Згідно заяви від 19.12.2016 року, [PERSON] відмовилася від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті матері [PERSON] на користь сина померлої [PERSON] , про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та зареєстровано в реєстрі за № 1510. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Як вбачається з довідки № 685 від 12.12.2019 року, виданої виконавчим комітетом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про те, що згідно схеми поділу земельних часток (паїв) із земель колишнього КСП «Україна» с. Якимівка площа земельного паю [PERSON] становитиь 1.7545 га, номер земельної ділянки [NUMBER] . Згідно виписки із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № К-45/0-0.31-54/131-20 від 19.02.2020 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134 за порядковим № 142 зареєстровано 10.07.1997 року на [PERSON] , розмір земельної частки (паю) - 1,93 га; вартість земельної частки (паю) на день смерті [INFO] становить 22270 грн. Державний акт на вказану земельну ділянку не видавався. Відповідно до заяви від 12.12.2019 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , а саме земельної ділянки, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я сина спадкодавця [PERSON] , про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 128. З заяви від 12.12.2019 року вбачається, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , а саме земельної ділянки, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, та не заперечувала, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я сина спадкодавця [PERSON] , про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 124. Згідно архівного витягу з рішення 15 сесії 1 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів від 21.12.1993 року [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,64 на в одному місці. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок у [ADDRESS] , виготовленого 28.12.2019 року, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] . Відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок, виданого 20.11.1987 року виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, цілий жилий будинок, який розташований в [ADDRESS] , належить гр. [PERSON] , як голові колгоспного двору. На зворотній стороні правовстановлюючого документу міститься напис, що цілий жилий будинок [ADDRESS] зареєстровано Тульчинським міжміським бюро технічної інвентаризації Вінницької областів реєстрову книгу за записом № 1 за реєстровим № 80. З рішення виконавчого комітету Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 17 від 29.05.2020 року вбачається, що у зв`язку з уточненням адреси житлового будинку [PERSON] змінено адресу « [ADDRESS] ». Відповідно до заяви від 12.12.2019 року, [PERSON] відмовився від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими будівлями належного померлому на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право власності на жилий будинок від 20.11.1987 року, та не заперечував, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я сина спадкодавця [PERSON] , про що написав відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 119. З заяви від 12.12.2019 року вбачається, що [PERSON] відмовилася від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] , а саме житлового будинку з господарськими будівлями належного померлому на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право власності на жилий будинок від 20.11.1987 року, та не заперечувала, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на ім`я сина спадкодавця [PERSON] , про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 117. Згідно заяви від 19.12.2016 року, [PERSON] відмовилася від прийняття спадкового майна, яке залишилось після смерті батька [PERSON] на користь сина померлого [PERSON] , про що написала відповідну заяву справжність підпису на якій посвідчено секретарем виконавчого комітету Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та зареєстровано в реєстрі за № 1511. Як вбачається з довідки № 686 від 03.12.2019 року, виданої виконкомом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Якимівської сільської ради за № 02 особовий рахунок № [NUMBER] померла [PERSON] , яка народилася [INFO] в [ADDRESS] на день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] Відповідно до довідки № 679 від 12.12.2019 року, виданої виконкомом Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Якимівської сільської ради за № 1 особовий рахунок № [NUMBER] помер [PERSON] , який народився [INFO] в с. Ст.Животів Оратівського району Вінницької області на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] - син, [INFO] ; [PERSON] - невістка, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] ; [PERSON] - онука, [INFO] . Як вбачається з договору про поділ спадкового майна, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є спадкоємцями за законом на майно померлих матері [INFO] [PERSON] та батька [INFO] [PERSON] , уклали цей договір про розподіл спадквого майна: [PERSON] , дочці померлої [PERSON] , переходить право на земельну частку (пай), розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області; [PERSON] , сину померлого [PERSON] , переходить право на земельну частку (пай), розташовану на території Якимівської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту площею 1,93 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, виданим 08.07.1997 року Оратівською районною державною адміністрацією Вінницької області; [PERSON] , сину померлого [PERSON] , переходить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , право власності на який посвідчено Свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданого Новоживотівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 82 від 20.11.1987 року, зареєстрованого в реєстрову книгу за записом № 1 за реєстровим № 80 Тульчинського міжміського бюро технічної інвентаризації Вінницької області та право на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,64 га, розташовану в [ADDRESS] , право на котру посвідчено рішенням 15 ceciї 1 скликання Якимівської сільської Ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області від 21.12.1993 року «Про організацію передачі земельних ділянок у приватну власність» та Додатку до нього. Відповідно до інформаційних довідок № 64096708 від 25.03.2021 року та № 64096647 від 25.03.2021 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкові справи після смерті [INFO] [PERSON] та [INFO] [PERSON] не заводилися. Визначаючись щодо встановлених обставин та спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998 р., в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як вбачається з п. 7 зазначеної Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Також згідно з п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається з п.п. 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини, до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР. Отже, у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року до вирішення спірних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням такої спадщини, застосовується законодавство, чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні норми, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом ЦК УРСР 1963 року. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за законом і за заповітом (частина перша статті 524 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР). Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.526 ЦК УРСР). Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Частиною першою статті 549 ЦК УРСР 1963 року визначено дії, що свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 560 ЦК УРСР 1963 року встановлено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається також державною нотаріальною конторою при переході спадкового майна до держави (статті 534, 553, 555 цього Кодексу). Відповідно до положень статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини. Аналогічні положення містяться і у статті 47 Закону УРСР від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат» (у редакції, чинній на момент відкриття спадщини). При цьому ЦК УРСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР 1963 р., прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Що стосується спадкування після померлого [PERSON] , суд керується наступним. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальним правилом, виписаним в ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. В ЦК України прямо не було передбачено можливості розподілу між спадкоємцями видів спадщини спадкового майна. В той же час, ч. 2 та ч.3 ст. 1267 ЦК України передбачено, що спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, а якщо ж це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, зміна розміру часток у спадщині спадкоємцями має бути вчинена за письмовою угодою, посвідченою нотаріусом (частини 2 та 3). Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174133, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,93 га; відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0174134, виданого на підставі рішення Оратівської районної державної адміністрації від 23.05.1997 року № 112 [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,93 га; згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Новоживотівською сільською Радою народних депутатів Оратівського району Вінницької області № 82 від 20.11.1987 року, [PERSON] належало право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Крім того, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить право на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,64 га, розташовану в [ADDRESS] Однак, у зв`язку з необхідністю встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачами, та факту правовстановлюючого документу, а також у зв`язку з відсутністю та незастереженістю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно позивачі не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. При цьому, відповідач, згідно поданої заяви від 29.03.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, коло спадкоємців та склад спадкового майна після померлих матері [PERSON] та батька [PERSON] , той факт, що спадкодавці за час свого життя отримали правовстановлюючі документи на спадкове майно, при цьому спадкодавець [PERSON] за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивачів. На підставі викладеного, ст. ст. 524-527, 548, 549, 551, 560, 561 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 16, 346, 1216, 1218, 1223, 1225, 1235, 1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved