Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON], Страхової компанії «Княжа», представника МТСБУ в регіонах України - Хоменка В.В. про стягнення матеріальних збитків, пов»язаних із встановленням пам»ятника, та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка послалася на те, що 29.10.2009р. о 20.12 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21074, держ.номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] здійснив виїзд на правий тротуар по вул..Мельницькій в м.Одесі, а потім на металеву бетонну опору внаслідок чого пасажири його автомобіля [PERSON] та її син [PERSON] загинули на місці цієї дорожньо-транспортної пригоди. Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2011р. [PERSON] визнано винним і на підставі ч.3 ст. 286 КК України він був засуджений до позбавлення волі терміном на 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Цим же вироком суд стягнув з [PERSON] на користь позивачки моральну шкоду в сумі 493476,35грн. та 4000грн. -оплату правової допомоги. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2011 року вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2011р. був змінений в частині міри покарання [PERSON] до 5 років позбавлення волі умовно. Апеляційний суд Одеської області застосував до [PERSON] ст.75 КК України, звільнив його від покарання з випробувальним терміном на 3 роки відповідно до ст.76 КК України. В частині стягнення збитків потерпілим та моральної шкоди вирок суду залишено без змін. Як вказувала позивачка у своєму позові, після розгляду справи апеляційним судом Одеської області, вона встановила сину пам»ятник, за який сплатила 24 926грн. Крім того, позивачка зазначала, що відповідачі не відшкодували їй моральну шкоду в повному обсязі чим спричинили їй моральні страждання, яку вона просила стягнути зі страхової компанії «Княжа» в розмірі ліміту цивільно-правової відповідальності. У зв»язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.10.2009р. не була застрахована, позивачка звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, однак МТСБУ повідомило позивачку про те, що згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27.09.2011р. було встановлено у судовому порядку, що [PERSON] відшкодував їй матеріальну шкоду а тому підстав для виплати відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих немає. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на підставі п.27.4 ст.27 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з Моторно (транспортного) страхового бюро України на її користь матеріальні збитки за встановлення пам»ятника сину [PERSON] в сумі 7800грн. (дванадцять мінімальних заробітних плат), та стягнути з [PERSON] у відповідності до ст.1201 ЦК України на її користь 17126грн. (залишок суми понесених витрат). В судове засідання позивачка та її представник не з»явилися, сповіщені належним чином. Позивачка надала суду заяву, в якій підтримала уточнену позовну заяву та просила слухати справу у її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо визначення та оцінки правовідносин сторін, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.10.2009р. о 20.12 відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ-21074, держ.номер [NUMBER], власником якого є [PERSON] здійснив виїзд на правий тротуар по вул..Мельницькій в м.Одесі, а потім на металеву бетонну опору, внаслідок чого пасажири його автомобіля [PERSON] та її син [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди. Позивачкою надано суду копію цивільного позову від 26.07.2010р., який вона заявила в ході розгляду кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON], в якому позивачка просила стягнути з [PERSON] матеріальні збитки в сумі 28476,35грн., які складаються з: витрат на організацію та проведення поховання -524грн., витрат на проведення поховання - 14240грн., бронювання місця на кладовищі поряд з сином - 1000грн., витрати на поминальний обід 31.10.2009р. - 4500грн., витрати на поминальний обід 03.12.2009р. - 2415грн., витрати на придбання продуктів на поминки (9 днів) - 2071,20грн., витрати на придбання продуктів на поминки (40 днів) - 1160,60грн., витрати на придбання продуктів на поминки (6 місяців) - 2564,55грн. Крім того, позивачка просила стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 500 000грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4000грн. Таким чином, суд встановив, що в цивільному позові при розгляді кримінальної справи позивачка не заявляла вимог щодо відшкодування вартості встановленого нею пам»ятника на могилу сину, оскільки його на той час ще не було встановлено. Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2011р. [PERSON] визнано винним і на підставі ч.3 ст. 286 КК України засуджений до позбавлення волі терміном на 6 років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Цим же вироком суд стягнув з [PERSON] на користь позивачки моральну шкоду в сумі 493476,35грн. та 4000грн. - оплату правової допомоги. З тексту вироку вбачається, що підсудний [PERSON] відшкодував [PERSON] 35000грн. Таким чином суму матеріального збитку, яка була заявлена [PERSON] в цивільному позові при розгляді кримінальної справи, була повністю відшкодована [PERSON] Крім того, оскільки позов про відшкодування матеріальних збитків було заявлено на суму 28476,35грн., а обвинувачений сплатив 35000грн. суд відрахував переплачену суму із суми моральної шкоди та стягнув з обвинуваченого на користь позивачки моральну шкоду в сумі 493476,35грн. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 вересня 2011 року вирок Малиновського районного суду м.Одеси від 01.06.2011р. був змінений в частині міри покарання [PERSON] до 5 років позбавлення волі умовно з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Апеляційний суд Одеської області застосував до [PERSON] ст.75 КК України, звільнив його від покарання з випробувальним терміном на 3 роки відповідно до ст.76 КК України. В частині стягнення збитків потерпілим та моральної шкоди вирок суду залишено без змін. 24.02.2012р. позивачка встановила сину пам»ятник, що підтверджується фотографією, яка є в матеріалах справи. Згідно товарного чеку від 24.02.2012р., виданого фізичною особою-підприємцем [PERSON], позивачкою сплачено: за пом»ятник 14140грн., портрет -1600грн., текст та оформлення - 1936грн., роботу - 7250грн., що разом складає 24 926грн. У зв»язку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент здійснення дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.10.2009р., не була застрахована, позивачка звернулася до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою щодо відшкодування вартості пом»ятника. Листом МТСБУ від 04.04.2012р. №7863/3-2-05 позивачці запропоновано надати всі необхідні документи. В подальшому 10 липня 2012 року МТСБУ листом повідомило позивачку про те, що згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області від 27.09.2011р. було встановлено у судовому порядку, що [PERSON] відшкодував їй матеріальну шкоду а тому підстав для виплати відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих немає. Суд не погоджується з позицією МТСБУ з наступних підстав. Згідно п.27.4 ст.27, підпункту а п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Пунктом 1.7 ст.1 цього закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Судом встановлено, що позивачкою після встановлення пам»ятника були направлені документи з приводу відшкодування понесених нею витрат, однак МТСБУ відмовилося від виплати страхового відшкодування пославшись на те, що [PERSON] вже відшкодував їй матеріальний збиток, що не відповідає дійсності. Відповідно до ст.55 Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік» №835-VІ розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.10.2009р. складав 650грн. Таким чином стягненню з Моторно )транспортного) страхового бюро підлягає сума 7800 грн. (650 х12 =7800). Згідно ст.1187 Цивільного кодексу України Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1201 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Оскільки між встановленням позивачкою пом»ятника та дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини [PERSON], внаслідок чого загинув син позивачки, існує причинно-наслідковий зв»язок, позивачкою сплачено за встановлення пам»ятника сума 24 926грн., залишок цієї суми а саме 17126грн. підлягає стягненню з заподіювача шкоди тобто з [PERSON] Таким чином, посилаючись на вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», з МТСБУ на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 78грн., з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 171,26грн.

Outcome: approved