Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 30.11.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 06.07.2018 року Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалось, з червня 2020 року спільне проживання сторін та подружні стосунки фактично припинені, тому [PERSON] бажає офіційно розірвати шлюбні відносини з [PERSON] . Ухвалою суду від 11.02.2021 року зазначену цивільну справу прийнято до розгляду судді [PERSON] та вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін 22.03.2021 року, з встановленням відповідачу п`ятиденного строку для подачі заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 17.02.2021 року задоволено клопотання відповідача [PERSON] від 16.02.2021 року про розгляд в порядку загального провадження цивільної справи № 141/816/20, призначено розгляд цивільної справи 141/816/20 за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 22.03.2021 року о 10 год. 00 хв. В підготовчому судовому засіданні 22.03.2021 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила суд позов задовольнити повністю. В підготовчому судовому засіданні 22.03.2021 року відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, про що надав також відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , Оратівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 06.07.2018 року зареєстрував шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 13. Прізвище дружини після одруження змінено на [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне господартво сторони не ведуть, у зв`язку з частими сварками та суперечками з червня 2020 року шлюб між сторонами фактично розпався. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені, а тому суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 840 грн 80 коп сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved