Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що 04 травня 2014 року о 09 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ -21114, державний номер [NUMBER] з причепом ПА-004 без державного номера, рухався по проспекту імені газети «Правда» в м. Дніпропетровську з боку вул. Совхозної в напрямку вул. 8 березня м. Дніпропетровська, та перед виконанням повороту ліворуч на нерегульованому перехресті не надав дорогу мотоциклу «Хонда СВ400», державний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по пр. імені газети «Правда», виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого сталось зіткнення транспортних засобів. Відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Наголошує, що скоєним кримінальним правопорушенням було заподіяно шкоду його майну у вигляді пошкодження транспортного засобу в розмірі 85\~290 грн. 80 коп. Крім цього,завдано було шкоди здоровю, йому ампутували праву ступню на рівні гомілковостопного суглобу. Наполягає на відшкодуванні витрат, повязаних із діагностикою та його лікуванням, витрат, повязаних із медичним піклуванням, придбанням лікарських засобів в розмірі 6\~187 грн. 66 коп. Також зазначає, що протиправними діями [PERSON] йому була завдана і моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та тривалими фізичними стражданнями у звязку із втратою ноги, які він продовжує відчувати і до цього часу. Події, які відбулись на місці дорожньо-транспортної пригоди викликали в нього виникнення психотравматичних факторів, які стали джерелом негативних емоцій і переживань за своє життя і здоровя. Знаходячись на стаціонарному лікуванні він не мав можливості вести нормальний спосіб життя, знаходиться в постійному стресі у звязку з відсутністю коштів для придбання протезу на ремонт мотоциклу. Вважає, що оскільки відповідальність [PERSON] згідно полісу обовязкового страхуванням цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована у ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» страховик несе солідарну відповідальність за шкоду заподіяну його майну та здоровю. Посилаючись на ст. ст. 1166, 1190, 1194 ЦК України, ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить суд стягнути солідарно з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в якості відшкодування шкоди, заподіяної майну в розмірі 1\~200 грн. та моральну шкоду в розмірі 200\~000 грн., з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» на користь [PERSON] грошові кошти в якості відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого в розмірі 85\~290 грн. 80 коп., в якості відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоровю 6\~187 грн. 66 коп. та моральну шкоду в розмірі 5\~000 грн. В судове засідання зявлявся представник позивача та позивач, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини, та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання зявлявся відповідач [PERSON] та його представник, які визнали позов частково, а саме в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 50\~000 грн. Наголошують, що відповідальність за шкоду, заподіяну майну та витрати, здійсненні позивачем на лікування повинна нести ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія». Що стосується відшкодування моральної шкоди просили суд звернути увагу на ступень вини як відповідача, так і позивача, який згідно висновку судової автотехнічної експертизи, яка міститься в матеріалах кримінальної справи, повинен був діяти згідно вимог п.п. 10.1, 12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України, а при заданому механізмі події його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору знаходились в причинному звязку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди. Представник Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна-страхова компанія» надав пояснення в судовому засіданні в режимі відеоконференції та визнав позов частково. Наголошував, що наданий позивачем документ в обґрунтування розміру матеріального збитку не може бути прийнятий судом як належний доказ. Разом з тим, на замовлення АТ «УОСК», фізичною особою підприємцем [PERSON] був зроблений звіт, та виходячи з положень ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів» вартість відновлюваного ремонту з врахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 15\~547 грн. 43 коп. Стосовно витрат на лікування зазначив, що в наданих та долучених до матеріалів справи квитанцій, чеків на медичну допомогу та інші послуги витрачено 4\~805 грн. 66 коп., частина коштів із зазначеної суми в розмірі 2\~000 грн. самостійно понесена позивачем в якості благодійної допомоги, які не можуть розглядатися як необхідні витрати на лікарську допомогу чи санаторне курортне лікування, так як необхідність їх здійснення не доведена. Витрати в розмірі 2\~805 грн. 66 коп. вважають обґрунтованими. Щодо моральної шкоди вважають, що вона підлягає стягненню зі страхової компанії в розмірі 140 грн. 28 коп., що складає 5 відсотків від виплати за шкоду, заподіяної здоровю в розмірі 2\~805 грн. 66 коп. В задоволенні інших вимог до АТ «УОСК» просили суд відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та представників відповідачів, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Судом встановлено, що 04 травня 2014 року о 09 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ-2114», реєстраційний номер [NUMBER], з причепом, по пр. імені газети «Правда» з вул. Совхозної в напрямку вул. 8 березня м. Дніпропетровська, допустив порушення п. 16.12 Правил дорожнього руху України, а саме при виконанні повороту ліворуч на нерегульованому перехресті з вул. Тепличної, не надав дорогу мотоциклу марки «Хонда» СВ 490 під керуванням водія [PERSON], що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, з боку вул. 8 березня м. Дніпропетровська, виїхав на вказане перехрестя, внаслідок чого сталось зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті чого [PERSON] були заподіяні тілесні ушкодження. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями або бездіяльністю майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно матеріалів справи 13 липня 2013 року Публічним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» [PERSON] був виданий поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 609495, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», моделі 2114, державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] Відповідно до умов зазначеного договору цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами була застрахована із лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50\~000 грн. та за шкоду, заподіяну життю і здоровю 100\~000 грн. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах встановлених сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Тобто, в даному випадку страхова компанія Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» повинна відшкодувати саме витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. За змістом ст.ст. 59,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» наданий звіт № 1854/14 від 17 жовтня 2014 року, складений субєктом підприємницької діяльності, фізичною особою підприємцем [PERSON], згідно з яким вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 15\~547 грн. 43 коп. Будь-яких доказів на спростування правильності звіту про визначення вартості матеріального збитку позивачем не було надано. При цьому, виходячи з положень ст. 58, 59 ЦПК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» суд не може прийняти до уваги як доказ завданої матеріальної шкоди наданий позивачем акт огляду мотоциклу «Хонда» СВ 400, 1995 року випуску, проведений фізичною особою підприємцем [PERSON] Отже, в якості відшкодування матеріальної шкоди стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» підлягає 15\~547 грн. 43 коп., яка відповідно не перевищує ліміт відповідальності страхової компанії. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів здійснених витрат на лікування та моральної шкоди підлягають також частковому задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~ Стаття 23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 24 зазначеного Закону у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Отже, витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоровя. Надані позивачем квитанції в загальній сумі 2\~000 грн., які були сплачені останнім в якості благодійної допомоги не можуть бути належними доказами в підтвердження необхідності лікування в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яке було визнано страховим випадком. Разом з цим, надані чеки та квитанції здійсненних витрат на лікування в розмірі 2\~805 грн. 66 коп. знайшли своє підтвердження та підлягають стягненню саме з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія». Відповідно до вимог\~\~ст. 23, 1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків. Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що в результаті протиправних дій [PERSON] позивач [PERSON] зазнав фізичні та моральні страждання, які виразились в душевних хвилюваннях у звязку з спричиненням фізичного болю, тілесних ушкоджень, що стало викликало необхідність [PERSON] проходити курс лікування, порушило можливість вести активний спосіб життя, викликало необхідність докладання певних зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану. Однак, вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, та стягнути з відповідача [PERSON] в якості відшкодування моральної шкоди на користь позивача суму в розмірі 50\~000 грн. Розглядаючи позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку з відповідачів матеріальної та моральної шкоди,

Outcome: partial