Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2010 року. Шлюб було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що у книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за №1999. Спільне життя з відповідачкою не склалося . На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо , спільного господарства не ведуть. Вважає , що через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження їхньої сімї не є можливим. Спору про розподіл майна у них не має. Від шлюбу дітей не мають. Просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] наполягав на задоволенні своїх вимог, надав пояснення ідентичні викладеним вимогам в позові. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася , повідомлялася належним чином про час та дату розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. З заявами про розгляд справи за її відсутності не зверталася. У відповідності до ч.5\~ст. 74 ЦПК України\~« У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: -юридичним особам та фізичним особам - підприємцям\~за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців; -фізичним особам, які не мають статусу підприємців\~за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку». Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача вважає можливим відповідно до правил ч.1\~ст. 224 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що сторони були одружені з 02 жовтня 2010 року про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, серії 1-ВЛ № 148446 ( а.с.3)Подружжя [PERSON] від шлюбу дітей не мають. На даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, проживають окремо , спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечило б їх інтересам. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася тим самим не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які б спростовували доводи позивача. \~В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі\~\~ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача, судовий збір у сумі 551 грн.20 коп., оскільки відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України: стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1 ) На підставі викладеного,

Outcome: approved