Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-26 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області звернулась позивач [PERSON] з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,6500 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Куземівської сільської ради Луганської області. Встановлений строк для прийняття спадщини сплинув 30 вересня 2018 року, але до цього часу заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті батька позивач не могла звернутися, оскільки мала скрутне матеріальне становище. Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» Урядом України введено карантинні заходи, тому провадження в місті КупЙ`янську Харківської області, відстанню населених пунктів та встановлення карантинних обмежень в Україні, ускладнювало вчасно звернутися до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину. Пізніше позивач звернулась до Першої Сватівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька. Просить суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 23 березня 2021 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Недоліки були усунуті позивачем в строк у зв`язку з чим, 29 березня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначене підготовче судове засідання. 13 квітня 2021 року ухвалою суду було закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.53). Відповідач Коломийчиська сільська рада Сватівського району Луганської області в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують(а.с.52) Третя особа - Перша Сватівська державна нотаріальна контора свого уповноваженого представника до суду не направила, від завідувача Сватівською ДНК Луганської області Власова О.В. надійшла до суду заява про розгляд справи без його участі (а.с.61). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутність учасників справи та їх представників, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт того, що [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 грудня 1998 року Куземівською с/радою Сватівського району Луганської області (а.с.11) та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02 березня 2019 р., в якому зазначено, що 02 березня 2019 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.40). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у місті Сватове Луганської області, про що 03 квітня 2018 року виконавчим комітетом Куземівської сільською ради Сватівського району Луганської області видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, площею 5,6500 га та має цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що в матеріали справи надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ 084712 від 08.02.2006р. (а.с.20). Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0005437442020 від 12.08.2020 р. [PERSON] належить земельна ділянка площею 5,6491 га, яка розташована в Луганській області, Сватівський район, Куземівська сільська рада (а.с.16-19). Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 07.12.2020 р. № 29-12-0.3-8875/2-20 в Книзі «Звіт про обіг сертифікатів на право на земельну часту (пай)» за № 1569 від 29.01.2001 року за громадянином [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) сертифікат серії ЛГ № 0020471 по колишньому КВС імені Фрунзе Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області, загальною площею 9,88 умовних кадастрових гектарів (а.с.15). Як вбачається з довідки виконкому Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області від 24.11.2020 р. № 02.25/4565, [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті проживав сам (а.с.9) Згідно Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 717-р с. Куземівка Сватівського району входить у склад Коломийчиської територіальної громади Сватівського району (а.с.22-33). Постановою завідувача Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власовим О.В. за № 1508/02-31 від 07.12.2020 р., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки, належної померлому [INFO] [PERSON] (а.с.13-14). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як передбачено нормами ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до положень ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частиною третьою зазначеної статті визначено, що в особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, у встановлений законом строк [PERSON] не звернулася із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку з скрутним матеріальним становищем вона не мала можливості здійснювати поїздки, необхідні для оформлення спадщини після смерті її батька. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини, з причин, що від неї не залежали, що в даному випадку є поважною причиною пропуску такого строку, отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved