Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У вказаній квартирі з 12.07.2003 зареєстрований відповідач, однак за місцем реєстрації не проживає, місце знаходження його не відоме. Відповідач був зареєстрований в квартирі до того, як позивачка стала її власницею. Позивачка вважає, що після набуття нею права власності на квартиру у 2014 році відповідач втратив право користування вказаним житловим приміщенням у зв`язку з відсутністю понад встановлені строки, а його реєстрація у спірному приміщення перешкоджає в реалізації її права використовувати помешкання на свій розсуд відповідно до закону. Позивачка просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 29 червня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 26 серпня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи не надала. Відповідача\~було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток та розміщено інформацію про судові засідання на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до\~частини 3\~статті 223\~ЦПК України\~якщо учасник\~справи або\~його представник\~були належним\~чином повідомлені\~про судове\~засідання,\~суд розглядає\~справу за\~відсутності такого\~учасника справи\~у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2\~статті 247\~ЦПК України\~передбачено,\~що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору дарування квартири від 28 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області Коваленко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №874, [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21026688 від 28.04.2014, право власності [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 28.04.2014 року, зареєстровано 28.04.2014 року (а.с.14-15). За даними домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстровані: позивачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.18-22). З довідки №8-192 від 21.05.2021 року Покровської міської ради Донецької області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] мешкає позивачка [PERSON] . За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.16). Згідно акту за № 8-161 від 20.04.2021 року, складеного головою квартального комітету Юрасовою Востріковою С.А., засвідченого Покровською міською радою Донецької області, встановлено, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрований, але фактично не мешкає з 01.01.2010 року, на даний момент мешкає в Росії (а.с.17). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 163 ЖК Української РСР у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою,\~пунктами 1\~і\~5 частини третьої\~і\~частиною четвертою статті 71\~цього Кодексу. Частиною 1 статті 71 ЖК Української РСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved