overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 вересня 2020 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слави 8» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком, у якому просять стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком за період з 01 липня 2016 року по 01 серпня 2020 року у розмірі 7 552,14 грн.; суму інфляційних збитків у розмірі 453,51грн.; три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 197,67 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено та зареєстровано ОСББ «Слави 8». [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . ОСББ «Слави 8» здійснює управління та обслуговування будинку відповідно до мети, завдання та предмету діяльності об`єднання, встановлених Статутом,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 вересня 2020 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слави 8» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком, у якому просять стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком за період з 01 липня 2016 року по 01 серпня 2020 року у розмірі 8\~699,45 грн.; суму інфляційних збитків у розмірі 576,08грн.; три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 233,96 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2\~102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено та зареєстровано ОСББ «Слави 8». [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . ОСББ «Слави 8» здійснює управління та обслуговування будинку відповідно до мети, завдання та предмету діяльності об`єднання, встановлених Статутом,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17 вересня 2020 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Слави 8» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком, у якому просять стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком за період з 01 липня 2016 року по 01 серпня 2020 року у розмірі у розмірі 9 434,92 грн.; 441,57 грн.- інфляційних збитків; 223,02 грн. - три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами та понесені судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач у позовній заяві посилався на те, що відповідач [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку, в якому створено та зареєстровано ОСББ «Слави 8». [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . ОСББ «Слави 8» здійснює управління та обслуговування будинку відповідно до мети, завдання та предмету діяльності об`єднання, встановлених Статутом,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21 січня 2016 року звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON]про стягнення аліментів на утримання дитини. У своїй позовній заяві позивач посилалась на те, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем народила доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, а відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні спільної дитини, тому позивачка просила суд стягнути на свою користь з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що не проти допомагати дитині продуктами, проте проти надати в руки позивача грошові кошти. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Також встановлено, що сторони проживаються окремо, спільний донька сторін мешкає разом з позивачем, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача, суд вважає необхідним стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 21 січня 2016 року, до досягнення повноліття дитиною, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача по даній цивільній справі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач у справах щодо стягнення аліментів, при зверненні до суду, звільняється від сплати судового збору. Враховуючи вищезазначене суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 гривень. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 квітня 2020 року надійшла цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання. В обґрунтування вимог заявник посилалась на те, що чоловік заявника - [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті заявник як дружина померлого яка не працює та досягла пенсійного віку має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. У зв`язку з цим виникла необхідність встановити факт постійного проживання [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки останній за життя був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . 11.06.2020 в судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити та встановити факт постійного проживання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на заяву в якому просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки заявник та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, поданий до Пенсійного фонду акт про те, що останні мешкали за адресою [ADDRESS] , не відображає періоду їх проживанням однією сім`єю. Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с. № 8). Після його смерті заявник як дружина померлого, яка не працює та досягла пенсійного віку, на її думку має право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є сусідами заявниці, показали суду, що померлий [PERSON] мешкав разом із заявником більше 15 років за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, в тому числі родинних відносин між фізичними особами. Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт постійного проживання [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.98) при постановлені рішення у справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 квітня 2016 року надійшла позовна [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району «Сервісний центр побутового обслуговування населення», Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю (а. с. 3-5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за адресою неприватизованої квартири № 136, розташованої в будинку № 17 по пр. Героїв в м.Дніпропетровську, зареєстровані сторони. Проте, в квартирі відповідачі не проживають з весни 2013 року. У звязку із зазначеним позивач просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування зазначеною квартирою та зняти їх з реєстраційного обліку. Позивач надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі у судове засідання не зявились про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою квартири 136, розташованої в будинку № 17 по пр. Героїв в м.Дніпропетровську, зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї (а. с. 12). З актів про не проживання осіб в квартирі від 12 жовтня 2015 року, від 09 березня 2016 року, від 25 квітня 2016 року вбачається, що відповідачі не проживають в зазначеній квартирі (а. с. 13-15). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Житлового кодексу України. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району «Сервісний центр побутового обслуговування населення», Головне управління державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні власністю такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 квітня 2016 року надійшла позовна [PERSON] до [PERSON], третя особа: Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку (а. с. 3-5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що за адресою неприватизованої квартири № 58, розташованої в будинку № 56 по Бульвару Слави в м.Дніпропетровську, зареєстровані сторони та двоє їхніх неповнолітніх дітей. Проте, в квартирі відповідач не проживає з 2013 року, оскільки створив нову сімю за іншою адресою, та внаслідок реєстрації відповідача в зазначеній квартирі позивач сплачує й за нього в тому числі комунальні послуги, чим суттєво порушуються права позивача, тому що в даний час вона перебуває у декретній відпустці та не має можливості заробляти грошові кошти. У звязку із зазначеним позивач просила суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою № 58, розташованою в будинку № 56 по Бульвару Слави в м. Дніпропетровську. Позивач надала заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є уповноваженим наймачем квартири № 58, розташованої в будинку № 56 по Бульвару Слави в м.Дніпропетровську, в якій зареєстровані [PERSON], її колишній чоловік [PERSON], [INFO], який не проживає в квартирі, а також двоє їхніх неповнолітніх дітей (а. с. 14). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою Територіальної громади міста в особі Дніпропетровської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач у позовній заяві та її представник у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [PERSON] є племінницею та єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. Проте, через хворобу та необізнаність в юридичних питаннях звернулась до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з дня смерті тітки, у зв'язку з чим державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної контори позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила суд визнати поважною причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року (а. с. 5), відповідно до заповіту від 05 січня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 8-13, заповіла все належне їй на момент смерті майно [PERSON], [INFO] (а. с. 9). Також судом було встановлено, що постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06 березня 2014 року [PERSON] було відмолено в прийнятті заяви про вступ до спадщини після смерті [PERSON] через пропуск строку звернення до нотаріальних органів з такою заявою (а. с. 6). З пояснень, наданих представником позивача у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] був пропущений строк звернення до нотаріуса з заявою про вступ до спадщини через хворобу. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані ст. ст.1270, 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, отже позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити та надати їй додатковий строк протягом одного місяця для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя 17.02.2021 року звернулася [PERSON] (далі - заявник) в порядку окремого провадження із заявою про визнання недієздатною свою родичку - [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що вона у зв`язку із психічним захворюванням не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною для встановлення над нею опіки з метою забезпечення її майнових інтересів та призначити її опікуном. В судовому засіданні [PERSON] доводи своєї заяви підтримала та пояснила, що визнання її родички недієздатною потрібно для оформлення опіки. Просить себе визнати опікуном. До суду [PERSON] звернулась із заявою про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району в судовому засіданні підтримала позицію заявника, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON] . За подання органу опіки та піклування [PERSON] може бути опікуном. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і наявні в них докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , народилася [INFO] . Близьких родичів не має. [PERSON] встановлювався діагноз «Виражена деменція змішаного ґенезу». Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно зі ст.40 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до проведеної судом судово-психіатричної експертизи № 94 від 06.05.2021 року, [PERSON] , [INFO] виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу. Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Районна адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району як орган опіки та піклування звернулася до суду з поданням, в якому вважають можливим призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над особою, яка визнається судом недієздатною. На підставі викладеного,

Outcome: approved