Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшла на розгляд позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим права на житло. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки від Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про кількість зареєстрованих осіб № 2397 від 20.05.2016 року та адресної картки особи від 27.05.2016 року [PERSON], зареєстрований в її квартирі з 11.12.1986 року. Проте фактично відповідач за вищевказаною адресою не проживає і ніколи не проживав. Реєстрація відповідача в її квартирі грубо порушує її права, та позбавляє її можливості оформити субсидію. \~\~\~\~ Просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала позов в межах доводів позовної заяви, просила задовольнити позов. Пояснила, що [PERSON] взагалі не знає, він ніколи не проживав в її квартирі за адресою [ADDRESS], при придбанні квартири як зареєстрована особа не значився. Просила позов задовольнити. \~Відповідач в судове засідання не зявився повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся рекомендованою кореспонденцією\~ за місцем реєстрації. Про причини неявки\~ суд не повідомив, письмових заперечень на позов не подав, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. За наведених\~ обставин,\~ суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача\~\~ на підставі наявних у справі матеріалів з\~ постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 224-228 ЦПК України, про що не заперечує позивачка.\~ Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована в [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 28.09.2010 року укладеним між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], і зареєстрованим в реєстрі за № 2154 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2010 року № 28076405. З оглянутої довідки Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради про кількість зареєстрованих осіб № 2397 від 20.05.2016 року та адресної картки особи від 27.05.2016 року, підтверджується, що в спірній квартирі [ADDRESS], з 11.12.1986 року. значаться зареєстрованими [PERSON] та [PERSON]. З оглянутих судом актів, складених комісійно від 16.03.2016 р., 06.04.2016 р., 25.05.2016 р., затверджених начальником ЖКП «Галицьке» вбачається, що на момент перевірки в кв.№ 44 по вул.С.Крушельницької, 62-а в м.Рівне , [PERSON] був відсутній, зі слів власника квартири та сусідів в квартирі не проживає, і не проживав ніколи. Згідно ст. 71 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців виключно у випадках, передбачених у ст.71 ЖК У PCP. Ст. 72 ЖК встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ст. 41 Конституції України вказує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Ст. 321 Цивільного кодексу вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 16 Цивільного кодексу вказує, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За наведених обставин і у відповідності до вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved