Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

До суду 21 жовтня 2015 року надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року та на 13.11.1991 року. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що він народився у м. Донецьку та мешкав на території України з часу свого народження. 16.12.1988 року йому Кіровським РВВС м. Донецька був виданий паспорт СРСР серії ХХІІ-НО № 538137. На час отримання паспорта громадянина СРСР він був зареєстрований за адресою: [INFO], та знятий з реєстраційного обліку 05.11.1993 року. 12.09.2001 р. йому був виданий Зарайським ВВС Московської області паспорт громадянина [PERSON] Федерації серії 46 00 № 910094, та згідно довідки № 17/И від 15.04.2015 р. Генерального Консульства [PERSON] Федерації в м. Харкові, зазначений паспорт, виданий на імя [PERSON], [INFO], був вилучений, оскільки виданий з порушенням встановленого порядку, на підставі висновку перевірки встановлено, що [PERSON] не є громадянином [PERSON] Федерації. В звязку з проведенням на території м. Донецька антитерористичної операції, отримати в органах міграційної служби необхідні для отримання паспорта громадянина документи не є можливим. В судовому засіданні заявник вимоги, викладені у заяві підтримав у повному обсязі, просив встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. тв. 13.11.1991 р. Представник заявника адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правових послуг та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, просив заяву про встановлення факту постійного проживання заявника на території України задовольнити. Представник зацікавленої особи Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти задоволення вимог заявника заперечувала через недоведеність, зазначила, що обовязкова заміна старих паспортів громадян СРСР на паспорти громадян України тривала протягом з 1994 року по 2005 рік. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В якості доказів на підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р., [PERSON] надав ксерокопію свідоцтва про своє народження 04.04.1972 р. у м. Донецьку; ксерокопію довідки ТОВ «ТЕКСТИЛЬНИК-2005» від 15.01.2014 р. про реєстрацію [PERSON] з 27.09.1983 р. по 05.11.1993 р. за адресою: [ADDRESS], при цьому оригінали зазначених документів для огляду суду не були надані. Заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що станом на 24.08.1991 р. та 13.11.1991 р. він постійно проживав на території України, тобто відсутній військовий квиток; відсутні відомості про місце роботи станом на серпень 1991 р.; відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, де станом на 1991 рік був зареєстрований заявник; відсутні відомості про постійне місце проживання станом на серпень 1991 року. Ксерокопія довідки ТОВ «ТЕКСТИЛЬНИК-2005» від 15.01.2014 р. складена не за формою 1, та зазначена довідка у заявника відсутня. Крім того, у 2001 році заявник отримав паспорт громадянина [PERSON] Федерації (а.с.5), що свідчить про те, що він вважав себе громадянином [PERSON] Федерації. За таких обставин, вимоги заявника недоведені, безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed