Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернувся позивач з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовну заяву мотивував тим, що [PERSON] призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБІ Банк». Між даним банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 20/47-08 від 08.05.2008 року відповідно до якого йому надано кредит в розмірі 23667 доларів США у тимчасове користування до 08.05.2015, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (12,5 річних, підвищено до 17,5 % річних). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 08.05.2008 року, відповідно до якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником [PERSON] зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору. 11.01.2010 року Драбівським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі № 2-18/2010 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 20/47-08 від 08.05.2008 в розмірі 222501,86 грн. Незважаючи на рішення, зобов?язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Різниця нестягненої суми заборгованості складає 653490 грн. 22 коп., які позивач просить стягнути на його користь з відповідачів. Посилається на правове обґрунтування викладене в правовій позиції ВСУ у справі за № 6-120цс15, 6-2739цс15. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про відкладення у звязку з тим, що представник банку перебуває у терміновому відряджені, а іншого представника направити не має можливості через скорочення штату. Судом визнано неявку позивача без поважних причин, оскільки відповідач як юридичну особу може представляти не тільки представник за доручення керівника, а й сам керівник, проте доказів, які б підвереджували поважні причин неможливості прибуття в судове засідання жодної з таких особи суд не надано. \~ \~ \~ \~Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Між ПАТ «ВіЕйБІ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 20/47-08 від 08.05.2008 року відповідно до якого йому надано кредит в розмірі 23667 доларів США у тимчасове користування до 08.05.2015, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки від 08.05.2008 року, відповідно до якого поручитель зобовязався в разі невиконання та/або порушення боржником [PERSON] зобовязань перед кредитодавцем погасити заборгованість по кредитному договору. 11.01.2010 року Драбівським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі № 2-18/2010 про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 20/47-08 від 08.05.2008 в розмірі 222501,86 грн. З рішення суду вбачається, що борг по кредитному договору було стягнуто достроково через невиконання графіку погашення кредиту та відсотків. На даний час між сторонами припинені договірні відносини, а тому нарахування боргу відповідно до умов кредитного договору є неможливим. Про правильність даної позиції свідчить правова позиція Верховного Суду, яка викладено в постанові від 14.02.2018 року в справі № 564/2199/15-ц (провадження № 61 - 2404св18). Ч.4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, суд вважає позов необґрунтованим, і в його задоволенні потрібно відмовити. Попередній склад суду при прийняття позовної заяви клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не вирішив. Оскільки позов не підлягає задоволенню суд вважає, що відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати за його розгляд необхідним покласти на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved