Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник МРА ОМР з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування власної позиції, зазначає, що відповідно до листа КП «ЖКС «Хмельницький» від 04.02.19 р. № 124 стало відомо, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані гр. [PERSON] та [PERSON] , які за вказаною адресою не проживає більше року. По зазначеній квартирі не сплачують кошти за житлово-комунальні послуги, не несуть витрати по утриманню квартири та не приймають участь у спільному побуті. Будинок [ADDRESS] належить до житлового фонду місцевих Рад та знаходиться в управлінні КП «ЖКС «Хмельницький». За даних обставин позивач вимушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, однак представник надав суду заяву, в якій просив задовольнити позов та слухати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у відкрите судове засідання не з`явилися, повідомлялися судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно довідки про склад сім`ї виданої КП ЖКС «Хмельницький» від 02.04.19 р. року квартира [ADDRESS] , в зазначеній квартирі кімната, загальною площею 24.15 -кв.м. за особовим рахунком відкрито на.гр. [PERSON] *(1929 р.н.), який займав 1 кімнату, загальною площею 16.72 кв.м., на даній площі зареєстровані його син, [PERSON] (1960 р.н.)та . [PERSON] (1961 р.н.). Відповідачі не проживають в даній кімнаті, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в кімнаті не має. Факт відсутності за місцем реєстрації гр. [PERSON] та [PERSON] підтверджуються відповідними Актами складеними працівниками виробничої дільниці- № 4. КП ЖКС Хмельницький від 01.08.18 р., 10.01.19 р.,11.03.19 р. та зі слів сусідів. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом, власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного. кодексу. України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті ЗГ9 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбаченої: що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або- її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законно сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або' права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи, безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 263 Цивільного процесуального .кодексу України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле- приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач .або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може-бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Отже за відповідачем в разі його не проживання в спірній квартирі жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК УРСР вищання особи такою,, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї' особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації, яким в даному випадку є Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

Outcome: approved