Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області 03 серпня 2016 року ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК звернувся з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до кредитного договору №6326-004/08Р від 16.05.2008 року, укладеного між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та [PERSON] (в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором №6326-004/08Р, між банком та [PERSON] укладено договір поруки №6326-004/08Р від 16.05.2008 року), банк надав позичальнику кредит у розмірі 416500,00 (чотириста шістнадцять тисяч пятсот) гривень строком до 16.05.2027 року зі сплатою 14,99 % річних. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором за відповідачами станом на 02.03.2016 року рахується заборгованість по сплаті основної суми кредиту в сумі 473413,63 грн., а тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів кредитну заборгованість в сумі 473413,63 грн. та судові витрати в розмірі 7101,20 грн. Представник позивача ПАТ КБ ПРАВЕКС-БАНК в судове засідання не зявився, до матеріалів надав заяву, в якій прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримував та просив їх зодовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але в матеріалах справи містяться повернені конверти з помітками за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або, якщо зазначені ним причини, визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Матеріалами справи встановлено, що відповідно до договору №6326-004/08Р від 16.05.2008 року (в якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором №6326-004/08Р, між банком та [PERSON] укладено договір поруки №6326-004/08Р від 16.05.2008 року), банк надав позичальнику кредит у розмірі 416500,00 (чотириста шістнадцять тисяч пятсот) гривень строком до 16.05.2027 року зі сплатою 14,99 % річних. Позивач свої зобов'язання по вказаному договору виконав у повному обсязі, натомість відповідачі свої зобов'язання в обговорений термін не виконали і не виконують по теперішній час, допускаючи прострочення платежів, у зв'язку з чим станом на 02.03.2016 р. за відповідачами утворилась заборгованість за договором кредиту від 16.05.2008 року в розмірі 473413,63 грн., яка складається з наступного: -374694,91 грн. заборгованість за кредитом; -75299,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -0,00 грн. - прострочені проценти; -3973,73 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту; -19445,54 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; Як вбачається з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також, відповідно до ст.611, 615 ЦК України, у випадку порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не виконали взяті на себе зобовязання, чим порушили умови кредитного договору та норми матеріального права. На підставі викладеного, позовні вимоги банку обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, в зв'язку з чим суд у примусовому порядку стягує солідарно з відповідачів на користь позивача вищевказану заборгованість. Крім того, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, через що суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір в сумі 7101,20 грн. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved