Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні дітей і встановлення часу для побачень з ними. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним, що в 1995 році він уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON], а [INFO] народився син - [PERSON]. У 2011 році рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Починаючи з того часу, діти стали проживати з відповідачкою. У 2012 році позивач звернувся до органу опіки і піклування із заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] чинила перешкоди в спілкуванні з дітьми. Рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 22.11.2012 року №190/9 було визначено [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а саме: систематичні побачення - з 18 годин 00 хвилин п'ятниці до 18 годин 00 хвилин неділі щотижня; у будь-який інший час - за домовленістю між батьками, проте відповідачка [PERSON] з серпня 2014 року чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми відповідачу [PERSON], шляхом заборони дітям бачитись з батьком, не дозволяє їм спілкуватися з відповідачем належним чином. Позивач проживає в трьохкімнатній квартирі [ADDRESS]. Дітям виділена окрема кімната для занять і відпочинку, де є окремі ліжка, шафа, багато іграшок, книжок тощо. [PERSON] проводить час з дітьми, граючи у розвиваючі ігри, читаючи книжки, малюючи, займаючись спортом. Позивач зазначає, що має всі належні умови для гармонійного фізичного та морального розвитку дітей. [PERSON] також зазначає, що має право брати участь в вихованні дітей, тому що відповідне особисте спілкування є невід'ємною, необхідною частиною сімейного виховання, яке дуже важливо для розвитку дітей. В позасудовому порядку вирішити питання про спілкування з дітьми позивач не має можливості, він звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Позивач та його представник просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце його проведення. Лист з повісткою про виклик до суду надсилався за зареєстрованою адресою її проживання, а саме: [ADDRESS], та за адресою, яка вказана в позовній заяві, а саме: [ADDRESS]. На адресу суду надійшли конверти з довідками з відмітками про те, що конверти повернуто «за закінченням терміну зберігання». У зв'язку з вищевикладеним, відповідачка викликалась у судове засідання шляхом опублікування повідомлення про її виклик до суду в газеті «Запорізька правда» від 04 грудня 2014 року №139-140 (23520-23521) (а.с.36-37), тому вона вважається повідомленою про судове засідання належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, а тому підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В 1995 році позивач уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу, [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON], а [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] (а.с.7-8). Згідно з рішенням виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 22.11.2012 року №190/9, [PERSON] визначено способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а саме: систематичні побачення - з 18 годин 00 хвилин п'ятниці до 18 годин 00 хвилин неділі щотижня; у будь-який інший час - за домовленістю між батьками (а.с.10). [PERSON] зареєстрований та проживає один за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, яка була видана ТОВ «Житломасив» від 26.09.2014 року (а.с.9). Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч.2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч.3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Представником третьої особи в судовому засіданні було надано висновок №189/32 від 20.11.2014 року органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та їх вихованні, відповідно до якого представник органу опіки та піклування, в особі провідного спеціаліста служби у справах дітей Мелітопольської міської ради [PERSON], рекомендує визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]: систематичні побачення - з 18.00 п'ятниці до 18.00 неділі через тиждень за межами місця проживання матері [PERSON], у будь-який інший час - за домовленістю між батьками. Представник третьої особи [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач звертався до органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради. [PERSON] та [PERSON] були викликані для вирішення питання, поставленого [PERSON], проте відповідачка проігнорувала відповідний виклик у зв'язку з чим, питання було вирішено за її відсутності, а саме було ухвалено рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 22.11.2012 року №190/9, в якому було визначено [PERSON] способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, а саме: систематичні побачення - з 18 годин 00 хвилин п'ятниці до 18 годин 00 хвилин неділі щотижня; у будь-який інший час - за домовленістю між батьками. Також вона зазначила, що з серпня 2014 року відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з дітьми позивачу [PERSON] шляхом заборони дітям бачитися з батьком, не дозволяючи їм спілкуватися з позивачем належним чином. Факт вчинення перешкоди відповідачки у спілкуванні з дітьми позивачу [PERSON] шляхом заборони дітям бачитися з батьком, не дозволяючи їм спілкуватися з позивачем належним чином підтверджується також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Будучи допитаною в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється рідною матір'ю позивача та рідною бабусею для [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. До серпня 2014 року відповідачка дозволяла дітям бачитись з батьком та ріднею батька. Діти приходили кожної п'ятниці спочатку до неї з дідусем в гості, а одразу після цього йшли до [PERSON] додому. В цей час він активно займався вихованням дітей, виконував з ними домашні завдання, які задавали в школі, грав з ними у розвиваючі ігри, займався спортом. Діти не були голодні та не потребували додаткового догляду. Кожної неділі о 18 годині 00 хвилин діти повертались на постійне місце проживання матері [PERSON] Починаючи з серпня 2014 року відповідачка почала чинити перешкоди у вихованні дітей батьком [PERSON], у зв'язку з чим останній був змушений звернутись до суду для усунення вищевказаних перешкод, так як в них немає причин, через те, що її син проживає один в трьохкімнатній квартирі, в ній є всі умови для нормального проживання та розвитку дітей, батько дітей належним чином їх виховує, діти розвиваються. Будучи допитаним в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється рідним батьком позивача та рідним дідусем для [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Після розлучення його сина з невісткою вона з дітьми почала жити окремо від позивача. Спочатку [PERSON] перешкод у вихованні дітей не вчинювала, згодом почала чинити. Для усунення відповідних перешкод його син звернувся до органу опіки та піклування. Після ухваленого рішення відповідного органу, мати дітей - [PERSON] дозволяла дітям бачитись та спілкуватись з батьком [PERSON] для нормального їх виховання та розвитку, проте починаючи з серпня 2014 року мати почала знову чинити перешкоди у вихованні дітей батькові, аргументуючи це тим, що він не надає належні кошти на утримання дітей. [PERSON] також пояснив, що батько дає гроші на всі потреби, які виникають у дітей, проте мати хотіла більше, ніж того вимагає ситуація. Чинити перешкоди у вихованні дітей позивачу немає причини, у зв'язку з тим, що останній проживає один в трьохкімнатній квартирі, в квартирі є всі умови для нормального проживання та розвитку дітей, він належним чином їх виховує, діти розвиваються. Отже, судом встановлено, що відповідачка належним чином виконувала рішення виконавчого комітету Мелітопольської міської ради від 22.11.2012 року №190/9 до серпня 2014 року. Починаючи з серпня 2014 року [PERSON] почала чинити перешкоди [PERSON] у вихованні спільних дітей, що підтверджується поясненнями свідків. Батько дітей [PERSON] проживає один в трьохкімнатній квартирі, в якій є всі умови для нормального проживання та розвитку дітей, що підтверджується поясненнями свідків, представника третьої особи, та висновком органу опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та їх вихованні. Позивач у позовній заяві просить зобов'язати [PERSON] надавати йому можливість спілкуватися з дітьми [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] з 18 годин 00 хвилин п'ятниці до 18 годин 00 хвилин неділі кожен тиждень за межами проживання [PERSON]; зобов'язати [PERSON] надавати йому можливість проводити сумісний відпочинок в липні кожного року тривалістю 14 (чотирнадцять) днів; зобов'язати [PERSON] надавати йому можливість спілкування з дітьми для святкування 14 травня, 06 лютого, 20 серпня Днів народження його, бабусі, дідуся. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, письмові докази, вислухавши пояснення свідків, третьої особи, суд вважає, що у відповідності до ст. 141 СК України, відповідачка також має право виховувати дітей у вихідні дні. Щодо вирішення питання про надання можливості спілкування дітьми для святкування Днів народження бабусі та дідуся, суд вважає, що відповідні особи не виступали сторонами у справі, самостійно не заявляли таких вимог, а тому вони не підлягають задоволенню. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у вихованні дітей і встановлення часу для побачень з ними підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial