Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-22 00:00:00

До Комсомольського міського суду [PERSON] (далі також - Позивач) пред`явлено позов до [PERSON] (далі також - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини з інвалідністю та матері дитини з інвалідністю. Позивач просив суд стягнути з відповідача: аліменти на утримання дитини з інвалідністю у розмірі 1/3 (однієї третьої ) частини усіх доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з моменту подачі позовної заяви; грошові кошти на утримання дружини [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування ним, починаючи з моменту подання позовної заяви. Підставами позову зазначено те, що [PERSON] , [INFO] , який є сином сторін у справі, проживає разом із Позивачем. Сторони у справі спільно не проживають, господарство спільне на ведуть, знаходяться на стадії розірвання шлюбу. [PERSON] (далі також - син) є дитиною з інваладністю І групи підрупи «А» з діагнозом: органічне ураження центральної нервової системи, спастичний тетрапарез, гіперкінетичний синдром, псевдобульбарний синдром формування вторинного мікроцефального синдрому, F 88, системне недорозвинення мовлення І рівня. Відповідач практично не виділяє кошти на утримання сина, уваги йому не приділяє. Позивач, разом з тим, посилався на ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України (далі також - СК України), норми Конвенції про права дитини від 20.11.1989. Вважає, що Відповідач у змозі оплачувати вищевказаний розмір коштів на утримання сина та Позивача. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач правом на відзив на позов не скористався, проте подав до суду клопотання про долучення доказів, у якому вказав на те, що відвідує сина 3-4 рази на місяць (залежно від графіка роботи), постійно при кожному візиті придбавав продукти харчування, вітаміни, засоби гігієни (памперси) для дитини, гуляв із сином на свіжому повітрі, коли дозволяли погодні умови. Підтвердити факти здійснення покупок документально не може. Виділяв готівкові кошти на потреби дитини, щомісячно була різна сума - 2500-3000 грн. У листопаді 2020 року на реабілітацію сина в м. Києві Відповідач особисто виділив 10 500 грн, 2 300 грн - на пальне для транспортування сина та позивача в м. Київ та назад до м. Горішні Плавні. Позивач свої особисті кошти не витрачала на ці витрати. Відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати сина, але не згоден з розміром аліментів, який просить стягнути з мене позивач, оскільки у нього немає фінансової можливості сплачувати такий розмір аліментів. Відповідачем також здійснено посилання на ст.ст. 88, 182 СК України. Просив суд прийняти рішення, яким стягнути з відповідача на утримання сина 25% від заробітку та 10 % на утримання позивача. Позивач надала суду письмові заперечення проти вищевказаного клопотання Відповідача. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, суд дійшов наступних висновків. Між Позивачем та Відповідачем 21.11.2014 укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане того ж дня. Згідно із свідоцтвом про народження від 20.02.2015, серія [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю І групи підрупи «А» відповідно до копій медичних висновків № 101 від 28.01.2016 (а.с. 13) , №1 від 10.01.2018 (а.с. 15), копії посвідчення дитини-інваліда серія [NUMBER] , виданого 27.10.2016, номер особової справи 642306/803 (а.с. 9). Проживає разом з Позивачем за адресою: [ADDRESS] (копія довідки про склад сім`ї № 20-22/8777 від 03.09.2020, (а.с.10), з якої вбачається, що Відповідач не проживає за тією адресою. Посилання Позивача на те, що Відповідач не приділяє уваги сину, не має значення для справи, ураховуючи предмет спору, тому судом до уваги не береться. Стаття 180 СК України передбачає , що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (частина 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3) . Договір, який визначає участь у утриманні дитини в грошовій і (або) натуральній формі між сторонами у справі - не укладено. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, що набрала чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 88 СК України визначає право на утримання того з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю . 1. Якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. 2. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Стаття 80 СК України визначає розмір аліментів одному з подружжя за рішенням суду. 1. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч цій процесуально-правовій нормі відповідач не довів, що він придбавав продукти харчування, вітаміни, засобі гігієни (памперси) для дитини, та, власне, про що він і зазначив у поясненнях, які викладених у його клопотанні про долучення доказів. Твердження Відповідача, що гуляв із сином на свіжому повітрі, коли дозволяли погодні умови, не має значення для справи, ураховуючи предмет спору, тому судом до уваги не береться. Посилання Відповідача на обставини, що він виділяв готівкові кошти на потреби дитини, щомісячно була різна сума - 2500-3000 грн - Відповідачем не доведено. Посилання Відповідача на обставини, що у листопаді 2020 року на реабілітацію сина в м. Києві Відповідач особисто виділив 10 500 грн, 2 300 грн - на пальне для транспортування сина та позивача в м. Київ та назад до м. Горішні Плавні - Відповідачем не доведено. Твердження, що, на думку Відповідача, позивач свої особисті кошти не витрачала на ці витрати, не є обов`язком доказування Позивачем, оскільки нею ці обставини не оспорюються. Обставини, зазначені Відповідачем, що у нього немає фінансової можливості сплачувати такий розмір аліментів - достатніми доказами, навіть з у рахуванням призюмованих витрат на оренду житла, не доведено. Суд враховує при цьому, що додані копії документів до вищевказаного клопотання Відповідача (договору оренди майна № 424/50600 від 31.10.2019, розрахунок оплати, банківських квитанцій) завірені неналежним чином всупереч абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, оскільки Відповідач не підтвердив відповідність копії письмового доказу оригіналу, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Переконливого обґрунтування на підставі доказів про стягнення за результатами розгляду цієї справи рішенням суду на утримання сина 25% від заробітку та 10 % на утримання позивача - Відповідачем не здійснено. Відповідачем не спростовано те, що він не виділяє кошти на утримання сина, та не доведено протилежне. Відповідачем також не спростовано твердження позивача, що він у змозі оплачувати вищевказаний розмір коштів на утримання сина, що Відповідач фізично здоровий і працездатний, та не доведено протилежне. Сторони підтвердили факт, що Відповідач працює водієм у ТОВ «Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат» та має постійний дохід, не має іншої родини, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, інших осіб на утриманні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved