Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

До суду 28 березня 2017 року надійшла позовна заява КП «Харківводоканал» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 14574 грн. 88 коп., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № 123710. Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2011 року по 31.01.2017 року у розмірі 7655 грн. 16 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2014 року по 31.01.2017 року у розмірі 3572 грн. 21 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму індексу інфляції за час прострочення у розмірі 2927 грн. 15 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 420 грн. 36 коп., відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. До початку судового розгляду відповідач [PERSON] 15.05.2017 року подала до суду письмову заяву про застосування строку позовної давності до цих правовідносин. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, розглянути справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги в межах позовної давності, просила розглянути справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. В звязку з чим суд визнає їх неявку неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.4). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальна послуга з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) є централізованою. Обовязок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Таким чином, суд за заявою відповідача застосовує позовну давність, та відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2011 р. по 31.01.2013 р. Згідно звідної картки абонента [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що надавалися на адресу: [ADDRESS] на особовий рахунок № 123710, становить: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2014 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 5500 грн. 80 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2014 р. по 31.01.2017 р. у розмірі 3572 грн. 21 коп. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого розрахунку сума індексу інфляції та три відсотки річних розраховані за період з 01.02.2014 р. по 31.01.2017 р. та становлять: сума індексу інфляції за час прострочення у розмірі 2927 грн. 15 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 420 грн. 36 коп. (а.с.11-14). Ухвалою суду від 29.03.2017 р. при відкритті провадження у справі сплату суми судового збору було відстрочено до ухвалення судового рішення по справі. Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідачів в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. 00 коп., в рівних частках, по 400 грн. 00 коп. з кожного.

Outcome: partial