Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебувала, від сумісного проживання вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. На теперішній час відносини між ними припинені та вона мешкає разом з дитиною поспіль від відповідача. Постійного місця роботи не має , у звязку з чим відчуває матеріальну скруту . Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі , та не заперечував проти їх задоволення.. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. За час сумісного проживання народилася дитина [PERSON], [INFO]. Батьком дитини зазначений [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1- НО № 466694 від 18.04.2012 року виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецької області. (а.с 3) Дитина мешкає разом з матірю [PERSON] Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначає позивачка дитина знаходиться на її утриманні та проживає разом із нею. Відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей, тобто ухиляється від обовязків передбачених ст. 180 СК України. Відповідачем не надано доказів про майновий стан та неможливість сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка, тому на думку суду вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання позивачки щомісячно суд прийшов до наступного. Як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів на її утримання позивачка посилається на ст. 75 СК України . З такими доводами позивача суд не може погодитись з наступних підстав. Ст. 75 СК України передбачено , що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Аналіз даної норми та ст. 21 ч. 2 СК України свідчить , що право на утримання передбачене ст. 75 СК України виникає лише у подружжя. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. В суді встановлено, що сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому в них не виникає прав та обовязків подружжя в тому числі на утримання. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 487 грн. 20 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial