Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Билбасівської селищної ради про визнання права власності за набувальною давністю. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачеві на підставі договору дарування від 01.12.2007 року належить право власності на 1/2 частку житлового будинку №21 по вулиці Сонячній в смт. Билбасівка Словянського району Донецької області. Інша половина будинку належала [PERSON], яка є племінницею рідної сестри її матері. [PERSON] померла в 1985 році. Після її смерті до органів нотаріату з приводу отримання спадщини ніхто не звертався. На теперішній час позивач мешкає у спірному будинку, утримує його в належному стані, сплачує комунальні послуги та проводить ремонти, проте не може належним чином оформити документи на право власності. Просить визнати за собою право власності на 1/2 частку житлового будинку №21 по вулиці Сонячній в смт. Билбасівка Словянського району Донецької області за набувальною давністю. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, навели доводи аналогічні викладеним в позовній заяві, на задоволенні позову наполягали. Відповідач, Билбасівська селищна рада, належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі свого представника, рішення просив ухвалити на розсуд суду. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що мешкає в смт. Билбасівка, позивача знає з дитинства, вона мешкає по вул. Островського, де також мешкала [PERSON], дітей вона не мала, після її смерті спадкоємців не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є дочкою позивача, мешкає в смт. Билбасівка, по вул. Островського, 21. За цією адресою мешкала її бабуся, [PERSON] разом зі своєю дочкою, позивачем по справі. Також, за цією адресою мешкала [PERSON] Коли бабуся померла, вони залишились жити в цьому будинку та доглядали за [PERSON] Коли та померла, вони її поховали. За життя свою частину будинку вона переписала на [PERSON], яка також померла та спадкоємців у якої не було. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська від 28.12.2017 року [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Другою Словянською державною нотаріальною конторою від 01.12.2007 року №3133, належить право власності на 1/2 частку житлового будинку №21 по вулиці Сонячній (колишня Островського) в смт. Билбасівка Словянського району Донецької області, інша половина спірного будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Билбасівської селищної ради від 05.04.1979 року №82, що також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.12.2017 року. Згідно з Свідоцтвом про смерть серії ІV-НО №359119 від 03.12.1985 року, [PERSON] померла 03.12.1985 року. Відповідно до повідомлення Другої Словянської державної нотаріальної контори від 31.01.2018 року до майна померлої 03.12.1985 року [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно з актом від 07.09.2017 року, складеним комісією у складі депутата Билбасівської селищної ради [PERSON] та сусідів [PERSON] та [PERSON], [PERSON] має у власності 1/2 частку житлового будинку по вул. Сонячна (Островського) №21 на підставі договору дарування від 01.12.2007 року. 1/2 частка житлового будинку належить [PERSON], яка померла 03.12.1985 року. [PERSON] доводилась рідною тіткою [PERSON] [PERSON] фактично прийняла спадкове майно після [PERSON] Користується меблями, предметами побуту, веде господарство за вказаною адресою, здійснює оплату за користування житлово-комунальними послугами, проводить поточні та капітальні ремонтні роботи будинку. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку, що факт добросовісного заволодіння, відкритого, безперервного володіння житловим будинком за адресою: смт. Билбасівка Словянського району Донецької обл., вул. Сонічна, буд. 21, позивачем [PERSON] повністю доведений. Відповідно до ст. 344 Цивільного Кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Крім того, як роз'яснено в п. 9 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: -володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; -володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; -володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Пунктом 13 вищезазначеної постанови передбачена можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю згідно з положеннями статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Таким чином, оцінивши подані позивачем письмові докази та виходячи з вищенаведених законодавчих положень та роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved