Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Топчинської сільської Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те,що [INFO] померла його баба - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 7,6905 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія І - ДП № 046005 від 29 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 671. Відповідно до ст. 1266 ЦК України позивач є її спадкоємцем першої черги по праву представлення, оскільки його батько - [PERSON] помер раніше своєї матері - баби позивача [PERSON] , а саме [INFO] . У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник В.В. заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю неправильно записано ім`я спадкодавця - « [PERSON] », хоча правильно з усіма іншими документами « [PERSON] ». позивачу порекомендували звернутися до суду. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить встановити факт належності правовстановлюючого документа та визнати за ним право власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. З цих підстав суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст.223 ЦПК України, а також відповідно до ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 69 (а. с. 14), який є батьком позивача, та сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , актовий запис № 10 (а. с. 11). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 10 (а. с. 9). Таким чином, [PERSON] є бабою позивача. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія І - ДП № 046005 від 29 червня 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 671, земельна ділянка площею 7,6905 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, належала [PERSON] . (а.с. 13). Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи,, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народженняабо в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Оскільки не відповідність в написанні імені спадкодавця в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації позивачем права на спадщину, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення юридичного факту належності заявникові вказаного правовстановлюючого документу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що Позивач є онуком померлої [PERSON] , має право на спадкування за законом, прийняв спадщину. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved