Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельні ділянки по праву спадкування за заповітом, Позивач в позові посилається на те, що 15 травня 2015 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 8,160 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1222383000:01:001:1680), що належав їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія I-ДП № 040004 від 21 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 13204. За життя вона залишила заповіт від 01 жовтня 2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрований в реєстрі за № 2990, в якому вказала позивача, як єдиного спадкоємця всього її майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не мала можливості, оскільки між ним та його дядьком [PERSON], який є сином спадкодавці, виник спір щодо порядку спадкування. Він пропусти строк для прийняття спадщини. Але претендує на обовязкову частку у спадщині, оскільки є пенсіонером. Позивач вважає, що я має право спадкувати земельну ділянку своєї баби, оскільки є її єдиним спадкоємцем за заповітом та належним чином прийняв спадщину. Відповідач заяви до нотаріальної контори не подавав, тому відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України вважається таким, що не прийняв спадщину. В судове засідання зявилася представник позивача, позовні вимоги підтримала, посилаючи на те, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна спадкодавці, а відповідач відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається таким, що не прийняв спадщину. Представник відповідача - Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 01 жовтня 2003 року, посвідченому приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] , зареєстрованому в реєстрі за № 2990, [PERSON] вказала позивача як єдиного спадкоємця всього її майна (а. с. 11). [PERSON] померла 15 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 633054, актовий запис № 60 (а. с. 10). Після смерті [PERSON] позивач подав заяву до Магдалинівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки виник спір з відповідачем. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 305/2015, заведеної Магдалинівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] відповідач [PERSON] спадщину не прийняв (а.с. 56, 63). Згідно довідки Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] на день смерті проживала разом з дочкою [PERSON] (а. с. 13). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія I-ДП № 040004 від 21 травня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 13204 земельна ділянка площею 8,160 га, яка розташована на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, належала [PERSON] (а. с. 12). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишила померла [PERSON], має право на спадкування, інший спадкоємець [PERSON] відповідно до п. 1 ст. 1272 ЦК України є таким, що не прийняв спадщину. Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved