Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторія Володимирівна, Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним, визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним. З урахуванням уточнень від 28.02.2018 року позивач посилалася на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . 23 вересня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона заповіла [PERSON] належні їй: -земельну ділянку площею 7,250 га, яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010512300819, кадастровий номер [NUMBER] . -житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] мати позивача заповідала житловий будинок, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Все своє майно заповідала [PERSON] . Після смерті матері, позивачеві стало відомо про існування вказаного заповіту, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Іващишиною Л.А. за № 12. Мати за життя говорила, що свою земельну ділянку та житловий будинок вона буде заповідати позивачеві, оскільки він та його дружина постійно піклувалися про неї, надавали кошти на лікування та інші витрати. На час складення заповіту матері позивача виповнилося 69 років. В останні роки мати хворіла і почастішали випадки несприйняття дійсних подій, у зв`язку з чим вона постійно перебувала на обстеженні у лікарів. Спроби поліпшити її психічний стан позитивного результату не мали. Позивач вважає, що його матір змусили написати та підписати заповіт. Із заповіту вбачається, що він був посвідчений секретарем виконавчого комітету Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області Іващишиною Л.А. 23.09.2016 року в приміщенні сільської ради. Однак в цей час мати не пересувалася, постійно перебувала вдома, через поганий стан здоров`я, у зв`язку із чим його неможливо було посвідчити в сільській раді. Позивач вважає, що спірний заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, тому що цей заповіт не відповідає волі спадкодавця, що є достатньою підставою для визнання цього заповіту недійсним. Крім того, позивач дізнався, що за життя мати позивача уклала договір купівлі-продажу житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений 25 листопада 2016 року приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1816. Позивач вважає вказаний договір недійсним, оскільки його мати фактично один місяць до смерті була тяжко хвора, приймала знеболюючі ліки, у зв`язку із чим не могла усвідомлювати значення своїх дій щодо вчинення вказаного правочину. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати недійсними вказані заповіт та договір купівлі-продажу вчинені його померлою матір`ю. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, прохали їх задовольнити, з урахуванням уточнень наданих раніше. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та представник відповідачів в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що померла спадкодавця [PERSON] дійсно в останні роки життя хворіла, однак самостійно, без примусу укладала спірні договір купівлі-продажу та заповіт на їхнє ім`я. Також відповідачі [PERSON] , [PERSON] зазначили, що позивачеві у спадщину перейшла земельна ділянка, яка належала батьку позивача та відповідача - [PERSON] - [PERSON] , а їхній матері все інше майно. За життя їхня мати вирішила скласти заповісти майно, саме таким чином як вказано в оспорюваному заповіті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що оспорюваний заповіт складено за власного волевиявлення [PERSON] , у відповідності до вимг законодавства. Представник відповідача приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник Вікторія Володимирівна в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі. Представник відповідача Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася. Раніше в судовому засіданні заперечила проти позову, зазначивши, що вона як секретар виконкому сільської ради правомірно посвідчила заповіт у приміщенні сільської ради, оскільки мала на це повноваження та належним чином внесла вказані відомості до книги нотаріальних дій. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача (т. 1 а. с .7). Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти (крім секретних). 23 вересня 2016 року [PERSON] було складено заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно якого [PERSON] заповіла [PERSON] належні їй: земельну ділянку площею 7,250 га, яка розташована на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010512300819; житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заповідала житловий будинок, знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Все своє майно заповідала [PERSON] (т. 1 а. с. 8). 25 листопада 2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений 25 листопада 2016 року приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу Солодовник В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1816 (а. с. 130-131). [PERSON] померла [INFO] (т. 1 а. с. 9), у зв`язку із чим відкрилася спадщина, у відповідності до ст. 1220 ЦК України. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 38/2017 р. - 28 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] звернувся позивач [PERSON] (т. 1 а. с. 184). 25 травня 2017 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON] звернувся позивач [PERSON] (т. 1 а. с. 195). Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1, 2 статті 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року, за клопотанням позивача було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновком судово-психіатричного експерта № 4 від 07.02.2019 року встановлено, що в період підписання оспорюваного заповіту та договору купівлі продажу [PERSON] могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, психічними розладами не страждала (а. с. 136-138). Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Для визначення наявності стану, в якому громадянин не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння та ін.) на момент укладення угоди, суд призначає судово-психіатричну експертизу. Вимоги про визнання правочину недійсним з цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент укладення угоди особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. В судовому засіданні були допитана як свідок [PERSON] зазначила, що за два місяці до смерті [PERSON] постійно спала, не орієнтувалася в часі доби, не впізнавала знайомих. Крім того, померла говорила, що хоче заповісти свою земельну ділянку порівну своїм синам. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її невістка кожного дня спілкувалася з [PERSON] по телефону до моменту смерті, остання перебувала в номальному психологічному стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є лікарем та [PERSON] знаходилася на обліку, у зв`язку із гіпертонічною хворобою, хворіла онкологічною хворобою, приймала знеболювальні препарати, була спокійною, психічних розладів не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні, що [PERSON] перебувала в нормальному психічному стані, у неї була виявлена хвороба шлунку та печінки. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] останні місяці життя приймала знеболювальні препарати, оскільки відчувала сильний біль. Свідок [PERSON] зазначила, 28 грудня 2016 року ставила крапельницю [PERSON] , оскільки остання погано себе почувала, говорила також, що земельну ділянку та будинок заповіла онукові. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] останні місяці життя вона себе погано почувала, неохоче говорила, скаржилася на погану можливість пересування, у листопаді 2019 року [PERSON] майже не говорила через хворобу. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] після прийому сильних знеболювальних не розуміла значення своїх дій, після того як вона захворіла та почала приймати препарати було складено заповіт. До захворювання [PERSON] говорила, що своє майно хоче розподілити порівну між дітьми. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При вирішенні спору, суд враховує висновок судово-психіатричної експертизи, яка була проведена на підставі наданих медичних документів, однак суд також враховує пояснення свідків, які в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] на час складення заповіту та укладення спірного договору перебувала у хворобливому стані, приймала знеболювальні препарати, які не зафіксовані в медичній документації, у зв`язку із чим не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. Виходячи з обставин справи та доказів досліджених в судовому засіданні, суд вважає, що спірні заповіт та договір купівлі-продажу необхідно визнати недійсними. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved