Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить встановити місце проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON], [INFO], у [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 04 липня 2009 року по 16 жовтня 2015 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати в сімї відповідача за адресою: [ADDRESS], де він і зареєстрований. Оскільки відповідач, створює загрозу здоровю дитини, його фізичному та моральному розвитку, так як відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обовязки, веде асоціальний образ життя, не цікавиться життям дитини, зловживає алкогольними напоями, є неврівноваженою людиною, своєю аморальною поведінкою може зашкодити психічному розвитку дитини, позивач був вимушений звернутися до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на задоволені позову, просила справу слухати у її відсутності (а.с.66). Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просила суд слухати справу у її відсутності (а.с.64). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування (а.с.62). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], приходиться батьком [PERSON], а матірю є [PERSON], [INFO] (змінила прізвище «Коновалова» на «Назарова» у звязку з розлученням), що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №212851 від 18.02.2010 року (а.с.5). [PERSON] та [PERSON] в період з 04 липня 2009 року по 16 жовтня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2015 року було розірвано (а.с.6). Згідно відповіді Чорноморської ЗОШ №2, [PERSON] є учнем 2-Б класу, мешкає у бабусі, за час проживання з матірю домашні завдання не виконував. Вихованням дитини займаються бабуся і дідусь. Адміністрацією школи проводилась бесіда з [PERSON], щодо належного виконання батьківських обовязків та надано психолого-педагогічну характеристику на дитину до Центру соціальної служби для дітей, сімї, молоді, тому, що дитина знаходиться в складних життєвих обставинах, що підтверджується відповіддю Чорноморської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №2 за №272 від 29.11.2017 року, наданої на запит від 24.11.2017 року №29 (а.с.11-13). Згідно відповіді Служби у справах дітей Чорноморської міської ради Одеської області №671/01-18 від 10.11.2017 р. та відповіді Чорноморського міського ЦСССДМ №01-12/461 від 09.10.2017 р., були вжиті профілактичні заходи та винесено письмове попередження [PERSON] з приводу неналежного виконання батьківських обовязків стосовно малолітнього сина (а.с.14-18). Відповідно листа Чорноморського відділення поліції Овідопольського ВП №48/1-6608 від 28.08.2017 року, до правоохоронних органів надходили заяви, щодо протиправної поведінки [PERSON] та неналежного виконання батьківських обовязків (а.с.19). Позивач [PERSON] працює директором ПП «Морський Сервіс України» (а.с.8). Згідно характеристики, наданої ЧП «Морський сервіс України», [PERSON] характеризується позитивно (а.с.23). Позивач, згідно договору оренди житлового приміщення від 28.11.2017 року, орендує квартиру №36, яка розташована по вул.Ованеса Туманяна 15-А, в м.Києві, і має всі належні умови для проживання малолітнього сина (а.с.20-22). Згідно висновку №1-17-35 від 23.01.2018 року, виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання його батька [PERSON] (а.с.58-59). Відповідно до ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Як зазначено у ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст.161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати\~та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. При вирішенні спору щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] Даніла, [INFO], суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні ставлення батька та матері до виконання обов'язків щодо виховання та утримання дитини, вік дитини, стан її здоров'я. Відповідач мешкає окремо, про сина не турбується, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Враховуючи вік дитини негативне ставлення відповідача до виконання своїх батьківських обовязків, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved