Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 11 лютого 2016 року звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) з позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «СУЗІР?Я» (далі відповідач) про стягнення вартості частини майна кооперативу та належної частки доходу у грошовій формі. Позов обґрунтований тим, що позивачі є засновниками СВК «СУЗІР?Я», та після припинення свого членства в кооперативі бажають отримати виплату вартості частини майна кооперативу та частки від доходу в грошовій формі. 08 серпня 2012 року позивачами разом з іншими членами кооперативу за їх гроші було придбано та передано до статутного фонду майно на суму 3\~055\~000 гривень. Рішенням загальних зборів їх частки в СВК «СУЗІР?Я» були визначені наступним чином: [PERSON] 3,13%, що складає 96620 гривень, [PERSON] 1,04%, що складає 31770 гривень, [PERSON] 1,04%, що складає 31770 гривень. Відповідно до ст.21 Закону України «Про кооперацію», ст.166 ЦК України просять стягнути з відповідача вартість паю, пропорційно розміру паю кожного з них. Відповідно до уточнених 19 квітня 2016 року позовних вимог, позивачі просять стягнути з відповідача вартість їх часток в майні кооперативу на користь [PERSON] в сумі 359\~352,17 гривень, на користь [PERSON] в сумі 119 401,36 гривень, на користь [PERSON] в сумі 119 401,36 гривень. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині стягнення з СВК «Сузіря» на користь [PERSON] в сумі 16999,03 гривень, на користь [PERSON] в сумі 5648,24 гривень та на користь [PERSON] в сумі 5648,24 гривень у вигляді стягнення вартості частини доходу кооперативу за 2015 рік, - залишені без розгляду. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги, заявлені ними, надавши суду відповідні пояснення. Так, [PERSON] суду пояснив, що був засновником СВК «Сузіря», при вступі до кооперативу в 2000 році вносив 100 гривень вступного та 300 гривень пайового внеску. В серпні 2012 року за пропозицією голови СВК «Сузіря» [PERSON] для купівлі техніки та розвитку кооперативу передав останньому грошові кошти в сумі 95\~620 гривень. Документи на підтвердження грошового внеску відсутні, передача грошей відбувалась в присутності інших членів кооперативу (позивачів у справі). Після чого, на загальних зборах кооперативу 08 серпня 2012 року була затверджена його частка в СВК «СУЗІР?Я» 3,13%, що складає 96620 гривень. Позивач [PERSON] суду пояснила, що була засновником СВК «Сузіря», при вступі до кооперативу в 2000 році внесла 100 гривень вступного та 100 гривень пайового внеску. В серпні 2012 року за пропозицією голови СВК «Сузіря» [PERSON] для купівлі техніки та розвитку кооперативу передала останньому грошові кошти в сумі 31 770 гривень. Документи на підтвердження грошового внеску відсутні, передача грошей відбувалась в присутності інших членів кооперативу (позивачів у справі). Після чого, на загальних зборах кооперативу 08 серпня 2012 року була затверджена її частка в СВК «СУЗІР?Я» 1,04%, що складає 31770 гривень. Позицію позивачів в судовому засіданні підтримав їх представник адвокат [PERSON], який пояснив, що голова СВК «Сузіря» [PERSON] від позивачів отримав близько 160\~000 гривень. Підтвердженням внесення грошових коштів вважає протокол загальних зборів від 08 серпня 2012 року, а частку майна кооперативу слід відраховувати з балансу кооперативу в сумі 11\~480\~900 гривень, який зазначений в фінансовому звіті за формою №1-м, пропорційно часток позивачів [PERSON] 3,13%, [PERSON] 1,04%, [PERSON] 1,04%. Представники відповідача проти позову заперечують частково, вважають, що позивачам підлягає виплаті лише ті частки в майні кооперативу, які підтверджені бухгалтерськими документами, відповідно до розрахунку часини вартості майна при припиненні членства у кооперативі на підставі звіту аудитора, а саме: [PERSON] - 6181,93 гривень, [PERSON] 4120,45 гривень, [PERSON] - 4120,45 гривень. Заперечують проти доводів позивачів про внесення ними напередодні загальних зборів від 08 серпня 2012 року грошових внесків, що не підтверджено бухгалтерською документацією кооперативу, а майно, що зазначене в акті оцінки вартості майна від 08 серпня 2012 року було придбано в ході господарської діяльності кооперативу в минулих роках. Акт оцінки вартості майна від 08 серпня 2012 року був складений на вимогу банку для отримання кредиту. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали учать у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України (§ 2. Виробничий кооператив), Законами України «Про сільськогосподарську кооперацію» № 469/97-ВР від 17.07.1997 року, «Про кооперацію» № 1087-IV від 10.07.2003 року, Статутом СВК «Сузіря», що діяв на момент утворення СВК та затверджений 06 грудня 2000 року та Статутом СВК «Сузіря», затвердженими загальними зборами членів кооперативу від 08 серпня 2012 року (в редакції станом до дня виключення позивачів із складу членів СВК «Сузіря» - до 03.12.2015 року). Так, відповідно до ст.ст. 163-165 ЦК України, ст.ст. 5-7 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах і вважається створеним та набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Статут кооперативу є основним правовим документом, що регулює його діяльність. У статуті визначаються: найменування кооперативу та його місцезнаходження; предмет і мета діяльності; порядок вступу до кооперативу і виходу з нього; порядок визначення розміру та порядок внесення вступного внеску і паю; склад засновників кооперативу; права і обов'язки членів кооперативу; органи управління, порядок їх формування і компетенція; формування неподільного та інших фондів; форми трудової участі та оплати праці членів виробничого кооперативу та форми господарської участі членів обслуговуючого кооперативу; розподіл доходів кооперативу; співвідношення між кооперативними виплатами і виплатами на паї; умови реорганізації та ліквідації кооперативу. До статуту можуть включатися й інші положення, пов'язані з особливостями діяльності кооперативу, що не суперечать законодавству України. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви. Член кооперативу робить вступний і пайовий внески в порядку, визначеному статутом кооперативу (ст. 9 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію»). Як випливає з матеріалів справи та встановлено судом, позивачі були засновниками (членами) СВК «Сузіря» з 2000 року, тобто з моменту створення цієї юридичної особи, і виключені із членів кооперативу 03 грудня 2015 року рішенням загальних зборів членів кооперативу. Відповідно до пунктів 5.1, 5.8 Статуту СВК «Сузіря», що діяв на момент утворення СВК та затверджений 06 грудня 2000 року, пайовий фонд кооперативу формується за рахунок пайових та додаткових внесків членів СВК, розмір яких регламентується статутом вносяться, згідно із п. 5.3 при вступі до СВК. Пайовий фонд СВК на момент створення становив 12 200 грн. (п. 5.1 Статуту). Відповідно до додатку № 1 зборів засновників СВК «Сузіря», членами (засновниками) кооперативу є 14 осіб - громадян України, які внесли вступний внесок та внесок до пайового фонду по 100 грн. кожен, а також додаткові внески, що підтверджено їх підписами в додатку. Відповідно, загальний розмір статутного фонду складав 12 200 грн. Таким чином, позивачі здійснили вступні та пайові внески, а [PERSON] ще додатковий внесок та їх доля в пайовому фонді кооперативу на момент його утворення складала: [PERSON] - 2,459 %, [PERSON] (Ященко) 1,639 %, [PERSON] (Глушкіна) 1,639 %. Позивачами, разом із іншими членами кооперативу за їх спільні гроші було придбано та передано до статутного фонду кооперативу рухоме майно на суму 3\~055\~000 гривень, перелік якого міститься в акті оцінки вартості майна від 08 серпня 2012 року. Разом з тим, 08 серпня 2012 року рішенням загальних зборів членів СВК «Сузіря» збільшено статутний фонд кооперативу відповідно до відсотку членства в кооперативі в загальній сумі 3\~055 000 гривень, при чому були змінені відсотки участі членів кооперативу в його пайовому фонді: [PERSON] 3,13 %, [PERSON] 1,04 %, [PERSON] 1,04 %, із загального майна кооперативу. За нормами ст. 166 ЦК України, ст.ст. 10, 11 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» членство в кооперативі припиняється, в тому числі, у разі виключення у випадках і в порядку, визначеному статутом. Член кооперативу, якого виключили із кооперативу, має право на одержання паю та інших виплат, встановлених статутом кооперативу в порядку, встановленому статутом кооперативу і Законом. Відповідно до пунктів 5.2 та 5.4 Статуту СВК «Сузіря», затвердженого загальними зборами СВК від 08 серпня 2012 року, та діючого на момент виходу позивачів із числа членів кооперативу (03 грудня 2012 року), при припиненні членства у [PERSON], члену [PERSON] виплачується вартість частини майна [PERSON] (у грошовій або натуральній формі), що пропорційна внесеному ним паю та додатковому паю у [PERSON]. Розрахунок вартості частини майна, що підлягає виплаті члену [PERSON], який виходить з нього здійснюється на основі даних балансу [PERSON] на момент його виходу. При цьому суму активів зменшують на розмір неподільного фонду і кредиторської заборгованості. Виплати провадяться не пізніше ніж через 30 днів після затвердження фінансового звіту за рік, в якому член [PERSON] вийшов з нього. 11 листопада 2015 року позивачі звернулися до відповідача з вимогою про вихід із членів кооперативу та виплату їм вартість частини майна кооперативу у грошовій формі, що пропорційна паю на момент їх виключення. 03 грудня 2015 року рішенням загальних зборів членів СВК «Сузіря» [PERSON], [PERSON], [PERSON] виключили з членів кооперативу. У зв'язку з виключенням позивачів з числа членів СВК «Сузіря», у них виникло право на отримання частки в майні кооперативу натурою або грішми відповідно до вартості своєї частки на момент виходу з числа членів кооперативу, але відповідачем вказані виплати не здійснені. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що частка позивачів в пайовому фонді СВК «Сузіря» становить: [PERSON] - 3,13 %, [PERSON] 1,04 %, [PERSON] 1,04 %, із загального майна кооперативу, що підтверджено протоколом №35 від 08 серпня 2012 року загальних зборів СВК «Сузіря». Зазначене рішення прийняте відповідно до Статуту, що діяв на момент утворення СВК «Сузіря», відповідно до якого до виключної компетенції загальних належить зміна величини пайового фонду кооперативу (п.11.10 Статуту) та в подальшому не було скасоване, а тому є чинним. Крім того, розміри внесків позивачів до статутного фонду СВК «Сузіря» підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який сформований на дату виході позивачів з членів кооперативу. За даним витягом розмір внеску до статутного фонду [PERSON] склав 96620 гривень, [PERSON] 31770 гривень, [PERSON] 31770 гривень. Відсутність бухгалтерських документів про внесення членами кооперативу пайових та додаткових внесків у виді майна або грошових коштів не спростовують зазначених висновків суду, що свідчить про неналежний рівень бухгалтерського обліку в СВК «Сузіря». Під час судового розгляду представники відповідача не заперечують проти виплати позивачам частки в майні кооперативу в грошовій формі. Згідно із уточненим фінансовим звітом СВК «Сузіря» за 2015 рік, вартість власного капіталу станом на кінець звітного періоду склала 11\~480\~900 гривень (ряд 1900). Суд не погоджується з думкою представника позивачів про те, що саме ця сума повинна братись для обрахунку частки майна, яке належить до розподілу між членами кооперативу, оскільки в дану суму входять неподільний фонд і кредиторська заборгованість, які відповідно до вимог Статуту СВК не повинні враховуватись (п.5.2). Відповідно до уточненого Звіту про фактичні результати стосовно розрахунку частини вартості майна при припиненні членства у СВК «Сузіря», складеного ТОВ «Аудиторська фірма «Капітал Гранд» на замовлення відповідача, сума активу балансу кооперативу станом на 31.12.2015 року становить: 11480,9 тис грн (ряд 1300) - збиток 2971,9 тис грн. (ряд 1420) - зареєстрований (пайовий капітал) у розмірі 34,2 тис грн. (неподільний фонд) - резервний капітал 2370 тис грн. (неподільний фонд) - кредиторська заборгованість 5781,7 тис грн. - нарахований резерв відпусток за 2016 рік 71,7 тис грн. = 251\~400 гривень. Суд не приймає заперечення представника позивачів адвоката [PERSON] про недопустимість зазначеного доказу з тих підстав, що звіт є неграмотним, проведений без участі позивачів та містить невірні висновки щодо розрахунку збитків, оскільки даний звіт виготовлений компетентною особою на замовлення голови СВК «Сузіря», у межах повноважень, визначених статутом кооперативу (10.2.2). Відповідно до ст.ст.10,66,143 ЦПК України, судом розяснено позивачам та представнику позивачів право на проведення судової економічної експертизи, однак від проведення експертизи позивачі та їх представник в судовому засіданні відмовились. Інших доказів на спростування висновків аудиторського звіту позивачами не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Звіт про фактичні результати стосовно розрахунку частини вартості майна при припиненні членства у СВК «Сузіря», який складений ТОВ «Аудиторська фірма «Капітал Гранд», є належним та допустимим доказом. Суд прийшов до висновку, що сума вартості майна, яка належить розподілу між членами СВК «Сузіря» складає 251\~400 гривень. Таким чином, розрахунок належної позивачам частки у майні СВК «Сузіря» є наступним: [PERSON] - 251\~400 гривень х 3,13 % = 7868,82 гривень; [PERSON] - 251\~400 гривень х 1,04 % = 2614,56 гривень; [PERSON] - 251\~400 гривень х 1,04 % = 2614,56 гривень. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України при вирішенні спору суд розподіляє судові витрати між сторонами пропорційно до задоволених вимог сторін, а тому з СВК «Сузіря» на користь позивачів підлягає стягненню сплачені судові витрати за судовим збором, виходячи з розрахунку: 7868,82 гривень (розмір задоволених позовних вимог [PERSON]Д.) х 3593,52 гривень (сума сплаченого судового збору [PERSON]Д.) / 359352,17 гривень (ціна позову [PERSON]Д.) = 78,68 гривень; 2614,56 гривень (розмір задоволених вимог [PERSON]В.) х 1194,01 гривень (сума судового збору за позовом [PERSON]В.) / 119401,36 гривень (ціна позову [PERSON]В.) = 26,14 гривень; 2614,56 гривень (розмір задоволених вимог [PERSON]В.) х 1194,01 гривень (сума судового збору за позовом [PERSON]В.) / 119401,36 гривень (ціна позову [PERSON]В.) = 26,14 гривень; Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає, що вимога позивачів про стягнення з відповідача грошових коштів в загальній сумі 6000 гривень як витрат, понесених на правову допомогу адвоката, підлягають частковому задоволенню. За змістом ст.ст.79,84 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати на правову допомогу. За змістом ст. 12 ЦПК України правова допомога надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених вимог сторін виходячи із розрахунку: 7868,82 гривень (розмір задоволених позовних вимог [PERSON]Д.) х 2000 гривень (сума витрат на правову допомогу адвоката) / 359352,17 гривень (ціна позову [PERSON]Д.) = 43,79 гривень; 2614,56 гривень (розмір задоволених вимог [PERSON]В.) х 2000 гривень (сума витрат на правову допомогу адвоката) / 119401,36 гривень (ціна позову [PERSON]В.) = 43,79 гривень; 2614,56 гривень (розмір задоволених вимог [PERSON]В.) х 2000 гривень (сума витрат на правову допомогу адвоката) / 119401,36 гривень (ціна позову [PERSON]В.) = 43,79 гривень;

Outcome: partial