Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 14.11.2018 року надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Оратівської селищної ради Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України після смерті спадкодавця немає. За заявою позивача 2 [PERSON] 26.05.2017 року відкрито спадкову справу №201/2017 у Немирівській державній нотаріальній конторі. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] та з права на земельну частку (пай), розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості розташованої на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області. Однак, оформити частину спадкового майна в нотаріальній конторі, а саме право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості розташованої на території Оратівської селищної ради, Оратівського району, Вінницької області по Ѕ частці позивачі не в змозі, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надали постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2018 року, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними по Ѕ частці права на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП «Поділля», розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, розташованої на території Оратівської селищної ради, Оратівського району, Вінницької області за межами населеного пункту, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0118157 виданого Оратівською РДА 05.02.1997 року, в порядку спадкування за законом, належну померлому [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 20.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 25.11.2020 року. Ухвалою суду від 25.11.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/1180/18, відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/1180/18 на 22.12.2020 року, зобов`язано позивачів [PERSON] та [PERSON] надати суду інші докази прийняття [PERSON] , який помер [INFO] , спадщини після померлої [INFO] [PERSON] та витребувано у Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області спадкову справу після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 22.12.2020 року відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/1180/18 на 19.01.2021 року у зв`язку з витребуванням додаткових доказів. Ухвалою суду від 19.01.2021 року відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/1180/18 на 17.02.2021 року у зв`язку з витребуванням додаткових доказів. Позивач 1 [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. При цьому, до суду 08.02.2020 року надійшла заява позивача1 [PERSON] (Вх.№ 2052/20-Вх) про розгляд справи без участі позивача 1, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Позивач 2 [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. При цьому, до суду 08.02.2020 року надійшла заява позивача 2 [PERSON] (Вх.№ 2055/20-Вх) про розгляд справи без участі позивача 2, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач - Оратівська селищна рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. Натомість, до суду 10.02.2021 року надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. (Вх. № 438/21-Вх) про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог - Оратівська районна державна адміністрація, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, від голови райдержадміністрації О. Чугункіна надійшла заява (Вх.2078/20 Вх від 10.12.2020 року) про розгляд справи без участі третьої особи, позовні вимоги позивачів підтримують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 30.01.2017 року у справі № 129/3437/16-ц оголошено [PERSON] , [INFO] , померлим з дня набрання цим рішенням законної сили. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (запис поновлено), [PERSON] помер [INFO] , про що 17.06.2017 року Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного ТУЮ у Вінницькій області складено відповідний актовий запис № 1. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області № 02.27.1480 від 26.06.2017 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , залишилось спадкове майно. Спадкоємцями за законом є: син померлого [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та син померлого [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Заборони на спадкове майно немає. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62191956 від 23.12.2020 року, 26.05.2017 року Немирівською державною нотаріальною конторою 26.05.2017 року заведено спадкову справу № 201/2017. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 201/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкову справу відкрито за заявою [PERSON] від 26.05.2017 року та [PERSON] і [PERSON] 06.06.2018 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом, яка складається з Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями під номером [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 18.12.1998 Карамзіним Я.К. приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу за р.№558 27 листопада 1998 року Оратівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 174/98 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю записана [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 06.03.1984 року зроблений актовий запис за № 7. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвище дружині [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] в смт. Оратів Оратівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається із сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0118157 виданого Оратівською РДА 05.02.1997 року, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Поділля», смт. Оратів Оратівського району Вінницької області розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Вартість земельної частки (паю) становить шістнадцять тисяч сімсот двадцять вісім гривень. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, від 17.03.2000 року, на підставі ст. 529 ЦК України, спадкоємцем майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) КСП «Поділля» смт. Оратів Оратівського району Вінницької області розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належної померлій згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0118157. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області № 1900 від 23.08.2017 року, земельна частка (пай) [PERSON] ( [PERSON] ) згідно схеми поділу розташована на території Оратівської селищної ради за межами населеного пункту за № 369 в розмірі 3,9817. Як вбачається з договору № 2 на управління спадщиною від 07.05.2013 року, Оратівською селищною радою передано голові ФГ «Нива-С» [PERSON] майно на управління спадщиною, в тому числі земельну ділянку № [NUMBER] площею 3,9817 га, належну [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення права власності на вказане нерухоме спадкове майно, постановами державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори № 314/02-31 від 16.03.2018 року та № 315/02-31 від 16.03.2018 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ (одну другу ) частку права на земельну частку (пай), розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості розташованої на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, належну померлому [INFO] [PERSON] , оригінали яких долучено до матеріалів цивільної справи № 141/1180/18. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Статтею 396 ЦК України передбачено, що в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. За наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому чинним на момент такої нотаріальної дії законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Положеннями ст. 5 Земельного кодексу України (1991 року) передбачалося, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. В результаті проведеної процедури паювання земель колективної власності передбачалася видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та проведення їх реєстрації відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) зокрема мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Отже, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією, а також свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після померлого [INFO] свого батька [PERSON] на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] та на земельну частку (пай), розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості розташовану на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, які у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При цьому, частину спадкового майна, а саме по Ѕ частині житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , позивачі оформили нотаріальним шляхом, про що державним нотаріусом Немирівської ДНК було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстрові номера 1-767 та 1-768 відповідно, по спадковій справі № 201/2017. Однак, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на частину спадкового майна, а саме на земельну частку (пай), розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості розташовану на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області, позивачі не можуть реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановами державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори № 314/02-31 від 16.03.2018 року та № 315/02-31 від 16.03.2018 року про відмову [PERSON] та [PERSON] у видачі на їх ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ (одну другу ) частку права на земельну частку (пай). При цьому, відповідач, згідно поданої заяви від 10.02.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд враховуючи норм чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя отримав право на спірне нерухоме майно, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивачів. На підставі ст.ст. 16, 346, 1216, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved