Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно (гараж). В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 28 серпня 2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу гаража, який розташований за адресою: м. Родинське, вул. Маяковського, буд. 17, гараж № 270, в підтвердження чого, [PERSON] було написано розписку, в якій він зазначив, що отримав кошти від [PERSON] у розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок) за продаж гаража та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має. Всі істотні умови між ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало. З моменту продажу та по сьогоднішній день гараж фактично перебуває у власності позивача. Щодо переоформлення гаража на його імя вони домовились, що проведуть цю процедуру пізніше, з підстав відсутності коштів. Згодом, коли у позивача виникла можливість переоформити гараж на своє імя, він звернувся до [PERSON] Вони направились до нотаріуса, щоб переоформити гараж на імя позивача. Але зясувалось, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником гаража є [PERSON], з якою, в свою чергу, [PERSON] 29.10.2013 року уклав договір купівлі-продажу гаража. В підтвердження цього мається розписка, в якій зазначено, що [PERSON] отримала кошти від [PERSON] у розмірі 23000,00 (двадцять три тисячі гривень 00 копійок) за гараж, котрий знаходиться за адресою вул. Маяковського, 17, номер гаража 270. [PERSON] звязався з колишньою власницею гаража, щоб узгодити з нею деталі переоформлення гаража, але [PERSON] категорично відмовилась від будь яких розмов, посилаючись на свою зайнятість та особисті проблеми. Згідно з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (далі ЦК України): «Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору». Відповідно до ст. 655 ЦК України: «За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму». У відповідності до ст. 328 ЦК України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». Частиною 1 ст. 207 ЦК України обумовлено: «Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони…» Позивач вважає, що набув право власності на гараж на законних підставах, оскільки відповідач передав йому його разом з усіма правовстановлюючими документами. Тим більше він сплатив кошти за придбання цього гаража відповідачу у розмірі 30000,00 (тридцять тисяч гривень 00 копійок). Позивач просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме гараж, розташований за адресою: м. Родинське, вул. Маяковського, 17, номер гаража 270. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа до судового засідання не зявилась, по невідомій суду причині, про день та час судового засідання повідомлялась належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Гараж, розташований за адресою: м. Родинське, вул. Маяковського, 17, номер гаража 270, на праві власності відповідно до свідоцтва про право власності від 06.07.2006 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Родинської міської ради від 25.05.2006 року за № 69, належить [PERSON] (а.с.9). [PERSON] 29.10.2013 року отримала від [PERSON] гроші в сумі 23000,00 гривень за гараж, який розташовано за адресою: м. Родинське, вул. Маяковського, 17, номер гаража 270, відповідно до власноруч написаної розписки (а.с.6). [PERSON] 28 серпня 2015 року отримав від [PERSON] гроші в сумі 30000,00 гривень за гараж, який розташовано за адресою: м. Родинське, вул. Маяковського, 17, номер гаража 270, претензій не має, відповідно до власноруч написаної розписки (а.с.7). Частинами 4 та 5 статті 203 ЦК України передбачено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 207 та частиною 3 статті 208 ЦК України встановлюється, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони та правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу належить вчиняти у письмовій формі. Також частиною 2 статті 220 ЦК України встановлюється, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Із матеріалів справи вбачається, що позивач на законних підставах отримав у власність нерухоме майно, сплатив за нього кошти та прийняв його. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні та обгрунтовані, та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved