Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Слов'янської міської ради, третя особа: [PERSON] про визнання права власності на частку житлового будинку в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.01.2006 року помер його батько [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Матросова, буд. № 34, яка належала спадкодавцю на підставі дублікату свідоцтва про право власності від 07.04.1988 року, дублікат видано 21.06.2006 року Словянським міськкомунгоспом, та 1/6 частка зазначеного будинку, яка належала матері померлого [PERSON] після смерті якої спадкодавець прийняв спадщину, але не встиг оформити спадкові права. [PERSON] померла 13.07.1990 року. Первинно вищезазначений житловий будинок на підставі зазначеного дублікату свідоцтв про право власності належав по 1/3 частці: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Після смерті [PERSON] на її 1/3 частку спадщину прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/6 частці. [PERSON] після смерті матері спадщину прийняв, але не встиг оформити спадкові права. [PERSON] спадщину прийняла та оформила спадкові права на 1/6 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.07.2006 року, виданого Першою Словянською ДНК. Згідно з рішенням Словянського міськрайсуду від 11.05.2007 року по справі № 2-379/2007, виділено в натурі та визнано право власності на 3/5 частки вищенаведеного житлового будинку за [PERSON], вказане рішення суду зареєстровано в КП «БТІ», тобто фактично змінились ідеальні частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок та їх сума стала складати більше одиниці. Враховуючи, що батько позивача був померлий на час винесення рішення суду змінити частки померлого у спільній частковій власності було неможливо. За договором дарування від 05.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарувала 3/5 частки будинку [PERSON], вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відсутність правовстановлюючих документів на 2/5 частки житлового будинку на імя спадкодавця державним нотаріусом Першої Словянської ДНК було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2018 року. Єдиним спадкоємцем після померлого є позивач, спору на даний час щодо розміру ідеальних часток у спільній частковій власності на даний житловий будинок не існує. Просить суд визнати за ним право власності на 2/5 ідеальної частки житлового будинку літ. «А-1», розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Матросова, буд. № 34, загальною площею 85,5 кв.м., житловою площею 59,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», вбиральня «В», 1/2 частка колодязя № 1, огорожа № 2. В судове засідання позивач не зявилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, адвокат [PERSON], що діє на підставі ордеру та договору в судове засідання не зявився, відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач Словянська міська рада Донецької області, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, рішення просять ухвалити на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про народження серії VIІ-УР № 0111818, виданого 11.06.1966 року Міським РАЦС м. Словянська Донецької області, батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 078225, виданого 10 січня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 04 січня 2006 року. Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті [PERSON] 04.01.2006 року відкрилася спадщина. Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності від 07.04.1988 року, виданого 21.06.2006 року Словянським міськкомунгоспом, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Матросова, буд. № 34, належав по 1/3 частці: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії ЯЕ № 547901, виданого 06.10.1953 року Міським РАЦС м. Словянська Донецької області, матірю [PERSON], [INFO], є [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 987167, виданого 13 червня 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, [PERSON] померла 13 липня 1990 року. Як видно зі спадкової справи № 860/1990 до майна померлої [PERSON], після смерті [PERSON] на її 1/3 частку спадщину прийняли її діти [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по 1/6 частці. [PERSON] після смерті матері спадщину прийняв, але не встиг оформити спадкові права. [PERSON] спадщину прийняла та оформила спадкові права на 1/6 частку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.07.2006 року, виданого Першою Словянською ДНК. Згідно з рішенням Словянського міськрайонного суду від 11.05.2007 року по справі № 2-379/2007, виділено в натурі та визнано право власності на 3/5 частки вищенаведеного житлового будинку за [PERSON], вказане рішення суду зареєстровано в КП «БТІ», тобто фактично змінились ідеальні частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок та їх сума стала складати більше одиниці. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За договором дарування від 05.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] подарувала 3/5 частки будинку [PERSON], вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Отже, після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: 2/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Матросова, буд. № 34. Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 13.12.2018 року після смерті [PERSON], померлого 04.01.2006 року, спадкова справа відкрита 26.01.2006 року за заявою про прийняття спадщини сина померлого, [PERSON] Судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після померлого є позивач, спадщину позивач прийняв своєчасно, був зареєстрований на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем що підтверджується копією домової книги та заявами щодо прийняття спадщини до Першої Словянської ДНК. Спору на даний час щодо розміру ідеальних часток у спільній частковій власності на даний житловий будинок не існує. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки житлового будинку № 34, розташованого по пров. Матросова м. Словянська Донецької області, відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2018 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем не наданий правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на 2/5 частки житлового будинку. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5 (зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 Листа ВССУ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з його смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за ним права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 2/5 частки домоволодіння № 34 по пров. Матросова в м. Словянську Донецької області увійшли до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON], інших спадкоємців за законом та за заповітом немає, однак через відсутність правовстановлюючого документу на 2/5 частки житлового будинку на імя спадкодавця [PERSON] позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved