Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 17776,82 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до генеральної угоди від 29.03.2016 [PERSON] надано кредит у сумі 12923,13 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним договором, відсотками за його використання та іншими платежами згідно умов договору. У зв'язку з тим, що відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд, стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом на загальну суму 17776,82 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і на його задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав. За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що: відповідно до копії генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умові і правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016, відповідач погодився, що дана угода разом з умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, складають між ним та позивачем кредитний договір про надання банківських послуг, з умовами якого він ознайомився (а.с. 6). Згідно умов і правил надання банківських послуг, зокрема відповідно до п. 2.1.1.5.5 позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором, п. 2.1.1.5.6 у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі прострочення кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку, п. 1.1.2.7 власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (а.с.10, 25). У відповідності до п. 2.2 генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості приєднання до умові і правил надання продукту кредитних карт від 29.03.2016, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більше ніж на 31 день. У такому випадку, сторони домовилися, що строком повернення кредиту є 32 день з моменту виникнення порушення зобов'язань. У такому випадку заборгованість вважатиметься простроченою, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у сумі 1529,60 грн. (а.с. 6). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 20.10.2016, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, а саме: надав відповідачеві грошові кошти, а він їх отримав і використовував на власні потреби, що підтверджує зростаюче сальдо заборгованості в розрахунку і складає - 17776,82 грн., до якої входять: 12923,14 грн. - заборгованість за кредитом; 739,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2584,60 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 1529,60 грн. - штраф (а.с. 4). Виходячи з положень ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на користь позивача, з відповідача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved