Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим Договором дарування квартири від 23.10.2007 року та Витягом з Державного реєстру правочинів від 23.10.2007. Згідно Довідки про склад сім'ї та розмір платежів за житлово- комунальні послуги від 16.08.2018 року та Довідки від 17.08.2018 року № 1763 в квартирі зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (далі - Відповідач). Позивач вказує, що останні 8 років в квартирі проживаю тільки вона. Відповідач не проживає в даній квартирі з 2010 року. Даний факт підтверджується Актом депутата Ірпінської міської ради Лехмана І.Л. від 15.02.2018 року; від 22.05.2018 року; від 20.06.2018 року; від 30.07.2018 року. Позивач стверджує, що особисті речі Відповідача в квартирі відсутні. Права власності Відповідач на дану квартиру не має. Членом сім'ї позивачу вона не приходиться. Ніякої матеріальної допомоги на оплату комунальних послуг не надає. Добровільно знятися з місця реєстрації не бажає. Позивач зазначає, що реєстрація Відповідача у квартирі [ADDRESS] створює їй низку незручностей через наявність додаткових зобов'язань по сплаті комунальних послуг. У зв'язку з вищевикладеним просила суд визнати [PERSON], [INFO] народження такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та публікацією оголошень про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котра міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується нотаріально посвідченим Договором дарування квартири від 23.10.2007 року та Витягом з Державного реєстру правочинів від 23.10.2007. Згідно Довідки про склад сім'ї та розмір платежів за житлово- комунальні послуги від 16.08.2018 року та Довідки від 17.08.2018 року № 1763 в квартирі зареєстровані: 1. [PERSON], [INFO]; 2. [PERSON], [INFO] Відповідно Акту депутата Ірпінської міської ради Лехмана І.Л. від 15.02.2018 встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована та дійсно фактично проживає гр. [PERSON], 1951 р.н. Також за даною адресою зареєстрована, але дійсно фактично не проживає гр. [PERSON], 1953 р.н. Не проживає за даною адресою з 2010 року. Вищевказані відомості також підтверджуються Актами депутата Ірпінської міської ради Лехмана І.Л. від 22.05.2018 року; від 20.06.2018 року; від 30.07.2018 року. Реєстрація [PERSON] у квартирі [ADDRESS] створює позивачу низку незручностей через наявність додаткових зобов'язань по сплаті комунальних послуг. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 2010 року не мешкає у квартирі [ADDRESS], а тому вона втратила право користування та розпорядження зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved