Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до відповідача, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у спілкуванні з дитиною. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що перебував двічі у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , у шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . 30.11.2018 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області з позивача стягуються аліменти на утримання доньки. Наразі у провадженні Жовтневого районного суду м.Маріполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до нього про розірвання шлюбу. Проживають окремо, донька проживає разом з матір`ю. Відповідач не дає йому бачитись з дитиною, у досудовому порядку не можуть прийти до згоди щодо зустрічей з дитиною, тому він вимушений звернутись до суду та просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в спілкуванні з донькою [PERSON] та встановити час спілкування батька з дитиною. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.12.2020 року відкрито провадження в зазначеній цивільній справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження до розгляду у підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 24.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Бубнова Л.В. позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В подальшому надали заяви про розгляд справи за їх відсутності Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлялася у встановленому законом порядку.В матеріалах справи мається заява про розгляд справи за її відсутності. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явилася, просила розглядати справу без її участі, винести рішення з урахуванням інтересів дитини. Суду надано висновок органу опіки та піклування про можливий порядок спілкування дитини з батьком. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до копії свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] , 10.12.2016 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 485. Прізвище дружини після укладання шлюбу змінено на [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2017 року вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] , актовий запис 200, батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30.11.2018 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на корсить [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини та аліменти на утримання [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку. З копії свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] від 09.10.2019 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2019 року, про що зроблено актовий запис 675. Відповідно до акту про фактичне проживання, виданого комітетом самоорганізації населення [PERSON] , вбачається, що [PERSON] зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] [PERSON] на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що підтверджується медичними довідками про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричного оглядів та сертифікатом про проходження профілактичного наркологічного огляду. З характеристики на [PERSON] - водія автотранспортних засобів автотранспортної дільниці МФ ДП «АМПУ» доданої до позову, вбачається, що [PERSON] характеризується позитивно, працює на вказаній посаді, є відповідальним, ініціативним, дотримується етики поведінки, в колективі користується повагою, порушень трудової дисципліни не має. Також з довідки-характеристики ДОП СП Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що [PERSON] зарекомендував себе з позитивного боку, будинок в охайному стані, спиртними напоями не зловживає, стосунки з особами, що ведуть антигромадський спосіб життя не підтримує. У довідці ДНЗ «Ясла-садок» №163 «Квіточка» значиться, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON] , бере участь у вихованні дитини, відвідує батьківські збори, дитину приводить та забирає. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (стаття 19 СК України). Висновком виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 01.1-01-23-45 від 02.03.2021 року встановлено, що можливо встановити порядок спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] як: кожну суботу з 10 год. з правом забирати дитину за місцем свого проживання до 12 год. неділі, без присутності матері та обмеження місця прогулянок; день народження дитини [INFO] з 10 год. до 15 год. за домовленністю з матір`ю дитини, враховуючи інтереси дитини; день народження батька [PERSON] [INFO] - з 10 год. до 18 год., дні народження бабусі [PERSON] - [INFO] з 10 год. до 15 год., дні народження дідуся [PERSON] - [INFO]- з 10 год. до 15 год. за місцем його проживання за домовленістю із матір`ю дитини; свята Новий рік, Різдво, Пасха, 8 березня - з 10 год. до 16 год. за місцем проживання батька, без присутності матері; з 01 серпня по 20 серпня кожного року (щорічна відпустка) для проведення сумісного відпочинку та оздоровлення доньки, за межами міста Маріуполя, без присутності матері [PERSON] при першому відпочинку кількість днів зменшити до 10 днів, поки дитина не звикне до батька. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено СК України. Відповідно до частини сьомої статті 7Сімейного кодексу України (далі -СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною другою статті 1 Конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року, ратифікованої Законом України від 03 серпня 2006 № 69-V, предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ(далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, другастатті 155 СК України). Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частини перша, друга статті 159 СК України). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно з частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Практика ЄСПЛ встановлює акценти, відповідно до яких при розгляді сімейного спору пріоритет мають інтереси дитини над інтересами батьків; діти, народжені у шлюбі, і діти, народжені поза шлюбом, є рівними у своїх правах; будь-яке обмеження, накладене на особисте спілкування у відносинах між батьками та дітьми, повинне ґрунтуватися на належних до справи та обґрунтованих причинах, висунутих для захисту інтересів дитини і для подальшого об`єднання сім`ї. (Справа «Савіни проти України» від 18 грудня 2008р., «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року). Визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України(стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, ЗУ України «Про охорону дитинства» та приймає до уваги те, що позивач бажає брати участь у вихованні рідної дитини, і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дитиною буде перешкоджати її нормальному розвитку, оскільки дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (статті 12 частини першої Закону). Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» вказано, що права дитини мають перевагу над правами батьків. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Під час судового розгляду встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, добровільно досягти згоди щодо способу участі батька у вихованні дітей сторонам не вдалося, відповідачем заперечень проти запропонованого у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради порядку спілкування батька з дитиною суду не надано. Водночас судом не встановлено обставин, які б свідчили про таку поведінку батька, яка б могла зашкодити здоров`ю доньки, створити загрозу чи небезпеку для дитини, зокрема зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що для забезпечення інтересів дитини, з метою створення умов для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку по вихованню дитини та здійснення його права на особисте спілкування з ним, необхідно визначити порядок участі позивача у вихованні спільної з відповідачкою доньки. З метою збереження рівності прав батьків та забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що спілкування батька з дитиною має бути визначене не суцільно, а з певною періодичністю. Саме такий графік не суперечить інтересам дитини, не перешкоджає її нормальному розвитку і відповідає обсягу обов`язків та прав батька щодо доньки. Враховуючи викладене, встановлюючи порядок спілкування з дитиною, суд виходить з наявних матеріалів справи та досліджених судом письмових доказів, а також того, що дитина є фізично здоровою та розвинутою, будь-яких обставин, які б свідчили про неможливість спілкування її з батьком, чи можуть шкодити інтересам дитини, наявності особливих умов при визначенні порядку спілкування, не встановлено, [PERSON] має можливість та бажання приймати активну участь у вихованні доньки, враховує інтереси дитини, і те, що виховання дітей, участь у піклуванні про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток є не лише правом, але і обов`язком кожного з батьків, а також висновок щодо доцільності встановлення такого порядку участі батька у вихованні дитини, а саме: кожну суботу з 10 год. з правом забирати дитину за місцем свого проживання до 12 год. неділі, без присутності матері та обмеження місця прогулянок; день народження дитини [INFO] з 10 год. до 15 год. за домовленністю з матір`ю дитини, враховуючи інтереси дитини; день народження батька [PERSON] [INFO] - з 10 год. до 18 год., дні народження бабусі [PERSON] - [INFO] з 10 год. до 15 год., дні народження дідуся [PERSON] - [INFO]- з 10 год. до 15 год. за місцем його проживання за домовленістю із матір`ю дитини; свята Новий рік, Різдво, Пасха, 8 березня - з 10 год. до 16 год. за місцем проживання батька, без присутності матері. Саме такий порядок участі у вихованні дитини забезпечить рівність прав батьків, що забезпечить гармонійний розвиток та належне виховання дітей з урахуванням, перш за все, їх інтересів, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі їх виховання. Водночас суд зауважує, що в подальшому, з урахуванням вікових особливостей дитини, її потреб, батьки не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved