Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовною заявою до фізичної особи - підприємця [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що 21 лютого 2014 року він звернувся до ювелірної майстерні «Малахіт» із замовленням на виготовлення золотого виробу, який повинен був стати подарунком дружині до свята «8 березня». Замовлення на виготовлення золотого хрестика прийняв фізична особа - підприємець [PERSON], який отримав плату за послугу у розмірі 1 500 грн. Після оформлення замовлення він вирішив змінити вигляд виробу та додати до нього дорогоцінне каміння, а саме чотири діаманта. З даною пропозицією він звернувся до відповідача, який прийняв замовлення та видав копію чеку № 920 від 08 березня 2014 року на суму 6 150 грн. Він також додатково сплатив відповідачу 4 650 грн. Після отримання ним ювелірного виробу у [PERSON] виникли сумніви щодо його якості, оскільки на ньому була відсутня проба золота, у зв'язку з чим було ініційовано експертизу та експертно-гемологічну оцінку. Між ним та Дніпропетровським казенним підприємством пробірного контролю 17 березня 2014 року було укладено договір на виконання експертно-пробірних та інших робіт та за проведення експертизи сплачено 8,62 грн. При виконання експертно-пробірних робіт неякісно закріплений камінь з нижньої частини підвісу випав. За проведення клеймування він сплатив 58,08 грн. За проведення гемологічного дослідження сплатив 200,00 грн. Після отримання результатів експертизи та експертно-гемологічної оцінки, фізична особа - підприємець [PERSON] лише забрав собі чотири камені, якими раніше був інкрустований ювелірний виріб, але кошти не повернув. У зв'язку з тим, що через протиправні дії відповідача, він отримав неякісний ювелірний виріб, який замовлявся до свята 08 березня, та у зв'язку з чим не зміг подарувати своє замовлення дружині, вважає, що йому було завдано моральних страждань, оскільки факт відсутності подарунка на свято спричинив непорозуміння з дружиною. Просив суд стягнути з фізичної особи - підприємця [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 10 416 грн. 70 коп., яка складається з 10 150,00 грн. - оплата за замовлення, 8, 62 грн. - оплата за експертизу, 58,08 грн. - оплата за проставляння проби; 200,00 грн. - за проведення гемологічного дослідження, а також просив стягнути в якості відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. та сплачений судовий збір. В судове засідання з'являвся представник позивача та позивач, які підтвердили викладені в позовній заяві обставини, та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність не подавав, в зв'язку з чим, суд, враховуючи заяву позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, позивача, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Як встановлено судом позивачем [PERSON] дійсно було сплачено фізичній особі - підприємцю [PERSON] 6 150 грн., що підтверджується чеком № 920 від 08 березня 2014 року. Між Дніпропетровським казеним підприємством пробірного контролю та позивачем [PERSON] 17 березня 2014 року було укладено договір на виконання експертно-пробірних та інших робіт № ДГ 0000805. Згідно квитанції № 01165 від 17 березня 2014 року позивачем за проведення експертизи сплачено 8, 62 грн. Експертною комісією Дніпропетровського казеного підприємства пробірного контролю на підставі заяви [PERSON] було проведено експертизу поданих матеріалів згідно із заявою від 17 березня 2014 року. Відповідно до акту експертизи, затвердженого 19 березня 2014 року встановлено, що підвіс жовтого кольору у вигляді хреста з накладкою із зображенням Іісуса з металу білого кольору, оздоблений каменями білого кольору. Маса - 12,69 г. Золото жовте -585 проби, золото біле - 585 проби. При виконанні експертно-пробірних робіт неякісно закріплений камінь з нижньої частини підвісу випав, про що експертом [PERSON] зроблено відповідну позначку на Накладній видачі до квитанції № 09/14/00750. [PERSON] сплачено за заявою-квитанцією № 01165 від 17 березня 2014 року за проведення клеймування 58,08 грн. За проведення гемологічного дослідження позивач сплатив 200,00 грн. Згідно з висновком експертно-гемологічної оцінки від 29 березня 2014 року хрест - «золото 585» проби зі вставками, вага виробу із вставками 12,67 гр., З круглих діаманти 57 граней загальною кратністю 0,24 з незначним жовтувато-зеленуватим відтінком УБІ чистоти, форма ограновування (А) бездоганна, 1 круглий діамант 57 граней загальною кратністю 0,08 з незначним жовтувато-зеленуватим відтінком, форма ограновування (А) бездоганна, включення графіту, який має мінеральну речовину (у мікроскопі) - Є/813 - 4/6. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 1999 року за № 460 затверджені Правила роздрібної торгівлі ювелірними та іншими виробами з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння, які визначають основні вимоги до роздрібної торгівлі ювелірними та іншими виробами із дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння і поширюються на всіх суб'єктів господарської діяльності. Згідно п. 6 Правил № 460, покупець має право на вільний вибір товару, перевірку його якості, комплектності, міри, ваги та ціни. На вимогу покупця продавець зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальний прилад і документ, що підтверджує ціну товару. У пп. 1.1 п. 1 Інструкції щодо надання послуг з ремонту та виготовлення ювелірних виробів та інших виробів з дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 листопада 2000 року за № 806/5027, затвердженої Наказом Українського союзу об'єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення 27 серпня 2000 року за № 20, визначено, що приймання, оформлення, виконання та видавання замовлень з ремонту та виготовлення ювелірних та інших виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння здійснюються відповідно до вимог Правил побутового обслуговування населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1999 № 974 «Про внесення змін до Правил побутового обслуговування населення», та цієї Інструкції. Відповідно до п. 9 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1994 року № 313 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 4 червня 1999 року № 974), побутові послугу надаються замовникам згідно з угодами, документальним підтвердженням укладення яких є такі документи: договір, розрахунковий документ встановленої форми. Права, обов'язки, відповідальність виконавця і замовника, передбачені цими Правилами, діють з моменту укладення угоди про надання побутової послуги. Згідно пп. 2.1 п. 2 Інструкції № 20, замовлення оформлюється договором (квитанцією). Приймальник під час оформлення замовлення повинен надати замовнику професійну консультацію. Згідно з абзацом 1 підпункту 2.2 пункту 2 Інструкції № 20 встановлено, що виготовлення та ремонт ювелірних виробів може виконуватися як з матеріалів виконавця, так і з матеріалів замовника. Згідно п. 2.6 п. 2 Інструкції № 20, при прийманні замовлення на виготовлення нового ювелірного виробу в договорі (квитанції): зазначається найменування зразка виробу або виконується ескіз (зарисовка) та його опис; вказується матеріал виробу, його проба, спосіб декоративного оздоблення та загальні втрати (безповоротні втрати і зворотні відходи). Відповідно до пп. 3.2 п. З Інструкції № 20, виготовлені ювелірні вироби із дорогоцінних металів повинні мати відповідну пробу, узгоджену із замовником. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених цими Правилами та угодою, виконавець несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством та угодою між ним і замовником. Виконавець не звільняється від відповідальності у разі псування чи пошкодження речей та матеріалів внаслідок їх особливих властивостей, які він не зміг виявити під час прийняття замовлення (п. 28 Правил № 313). У пп. 2 п. 10 Правил № 460 визначено, що у разі виявлення протягом двох років з дня покупки істотних недоліків ювелірного виробу, які виникли з вини виробника (продавця), або фальсифікації такого виробу, що підтверджені у випадках, визначених законодавством, висновком експертизи, покупець має право в порядку та у строки, встановлені законодавством, на підставі договору за своїм вибором вимагати від продавця (виробника): розірвання договору та повернення сплаченої за виріб суми; заміни виробу на аналогічний з числа наявних товарів. Зі змісту абз. 2 п. 11 Правил № 460 вбачається, що експертиза провадиться за рахунок суб'єкта господарської діяльності згідно з Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов'язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача в якості відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 150,00 грн., а також витрат, пов'язаних з оплатою за проведену експертизу в розмірі 8 грн. 62 коп., витрат, пов'язаних з оплатою послуг за проведення клеймування в розмірі 58 грн. 08 коп., витрат, пов'язані з проведенням гемологічного дослідження в розмірі 200,00 грн. такими, що підлягають задоволенню. В частині відшкодування шкоди в розмірі 4 650 грн., суд вважає необхідним відмовити, оскільки факт сплати грошових коштів [PERSON] фізичній особі - підприємцю [PERSON] в розмірі 4 650 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами. Частиною 1 статті 23 Цивільного кодексу України визначено, що особа мас право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п. З ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення вини, визначені у ч. 2 вказаної норми. За змістом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушення нормальних життєвих зв'язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що в результаті дій відповідача, позивач [PERSON] зазнав моральних страждань, отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial