Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Мерф'янська міська рада Харківського району Харківської області про визнання права власності за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих Першою державною нотаріальною конторою Харківського району від 25.12.1982 року р/№ 1-3868 та від 06.10.1967 року р/№ 2458 [PERSON] належать 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] В жовтні 1960 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON]. Після отримання спадщини в 1967 році, з дозволу Мереф'янської міської ради, позивач добудував до житлового будинку прибудови літ. «А1-1» та літ.«А2-1», які були введені в експлуатацію відповідно до акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію прибудови від 11.03.1986 року та зареєстровані в КП «ХРБТІ», однак долі співвласників не було змінено. Також відповідно до рішення виконкому Мереф'янської міської ради народних депутатів від 12 березня 1996 року за № 78/229 (протокол №3) [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку під всім житловим будинком. 1/4 частина вказаного житлового будинку належить [PERSON] на підставі рішення Харківського районного народного суду від 26.06.1990 року по справі № 134/90. В 1990 році [PERSON] важко захворіла, в зв'язку з чим, тривалий час була прикута до ліжка, у зв'язку з чим [PERSON] був вимушений здійснювати догляд за всім житловим будинком та земельною ділянкою. [INFO] [PERSON] померла. З моменту смерті співвласниці, позивач почав відкрито користуватись і частиною житлового будинку, яка належала померлій [PERSON], а саме: проводить поточні та капітальні ремонти всього будинку, сплачувати всі комунальні послуги, доглядати та обробляти всю земельну ділянку під будинком. Вже більше 20 років житловий будинок має єдину систему опалення та освітлення. На сьогоднішній день, позивач вже більше 20 років безперервно та відкрито володіє та користується частиною житлового будинку, яка належить померлій [PERSON]. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, яка належить [PERSON] в порядку набувальної давності. Визнати за [PERSON] в цілому право власності на житловий будинок [ADDRESS], житловою площею 71,3 кв.м., загальною площею 116,4 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: сарай «Б», погріб «б», сарай «Г», погріб «г», гараж «В», сарай «Д», вбиральня «З», навіс «П», сарай «М», душ «Н», колонка «К», зливна яма «Я», огорожа №1,3, ворота № 2. В судове засідання позивач не з?явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, підтримує свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Мереф'янської міської ради Харківського району Харківської області в судове засідання не з?явився, міський голова подав до суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника, не заперечує проти задоволення позову. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих Першою державною нотаріальною конторою Харківського району від 25.12.1982 року р/№ 1-3868 та від 06.10.1967 року р/№ 2458 [PERSON] належать 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с.14,25). 1/4 частина вказаного житлового будинку належить [PERSON] на підставі рішення Харківського районного народного суду від 26.06.1990 року по справі № 134/90 (а.с.16-17). В жовтні 1960 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Після отримання спадщини в 1967 році, з дозволу Мереф'янської міської ради, позивач добудував до житлового будинку прибудови літ. «А1-1» та літ.«А2-1», які були введені в експлуатацію відповідно до акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію прибудови від 11.03.1986 року та зареєстровані в КП «ХРБТІ» (а.с.13,24). Також відповідно до рішення виконкому Мереф'янської міської ради народних депутатів від 12 березня 1996 року за № 78/229 (протокол №3) [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку під всім житловим будинком (а.с.22). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ №002112 від 06.04.1994 року (а.с.12). З моменту смерті співвласниці, [PERSON] почав відкрито користуватись і частиною житлового будинку, яка належала померлій [PERSON], а саме: проводить поточні та капітальні ремонти всього будинку, сплачувати всі комунальні послуги, доглядати та обробляти всю земельну ділянку. Вже більше 20 років житловий будинок має єдину систему опалення та освітлення, що актом депутата Мереф'янської міської ради від 18.11.2013 року (а.с.15). На сьогоднішній день, позивач вже більше 20 років безперервно та відкрито володіє та користується частиною житлового будинку, яка належить померлій [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлене законом /ст.344 ЦК України/. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Суд при розгляді справи встановив, що позивач виконував всі вимоги, передбачені ст.344 ЦК України, для визнання за ним права власності на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, яка належить [PERSON] в порядку набувальної давності, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати розподіляються, на підставі ст.ст.11,88 ЦПК України, в межах заявлених вимог.

Outcome: approved