Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

До Новоодеського районного суду Миколаївської області звернувся позивач [PERSON] ,з позовною заявою до відповідачів - [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , строком в три місяці. Позивач зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої позивач має намір прийняти спадщину. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, оскільки він з 10.02.2020 р. по 13.03.2020 року хворів та перебував на амбулаторному лікуванні, внаслідок чого не зміг прибути до нотаріальної контори та своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття цієї спадщини, строком в три місяці з моменту набрання рішення законної сили, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить суд про їх задоволення. Відповідачі - [PERSON] та [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги позивача щодо надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнають, просять справу слухати за їх відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.08.2019 р. виконкомом Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, [INFO] в с. Димівське, Новоодеського району, Миколаївської області, у віці 68 років, померла [PERSON] , про що 13.08.2019 року складено відповідний актовий запис № 06. Судом встановлено, що позивач є сином спадкодавця [PERSON] , а відповідачі - відповідно рідними сестрами позивача (дітьми спадкодавця), що підтверджено дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які позовні вимоги позивача визнали та не заперечували проти їх задоволення судом. 10.04.2020 року позивач [PERSON] отримав роз`яснення державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса), яким йому було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із пропуском спадкоємцем строку, встановленого для прийняття спадщини за ст. 1270 ЦК України, що підтверджено роз`ясненням державного нотаріуса Новоодеської державної нотаріальної контори від 10.04.2020 року за № 315/02-14. Відповідно до інформації, отриманої з Новоодеської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління юстиції ( м. Одеса) 06.05.2020 р., за вих.. № 327/01-16 від 24.04.2020 р., спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не відкривалася. Батько позивача - [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджено копією актового запису про смерть №07 від 29.04.1996 року, складеного виконкомом Димівської сільської ради Новоодеського району, Миколаївської області. Інших спадкоємців, після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України, про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері у строк до 11 лютого 2020 року з поважних причин, оскільки з 10.02.2020 р. по 13.03.2020 року хворів (діагноз: вивих лівого г/с суглоба, розтяження зв`язок) та перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджено довідкою, виданою 13.03.2020 року амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Озерне, Новоодеського району, Миколаївської області, внаслідок чого не зміг прибути до нотаріальної контори та своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд встановив, що у позивача дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини суд визнає поважними. Відтак, позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця терміном три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 840,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачами до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 420 грн. 40 коп. З урахуванням повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення по 25 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі по 210 грн. 20 коп.

Outcome: approved