Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання договорів оренди землі, стягнення орендної плати та пені. Позовну заяву мотивував тим, що він є власником двох земельних ділянок, які розташовані в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області. 15 березня 2017 року між ним та відповідачем укладено два договори оренди землі на дані земельні ділянки. Договори укладено на 7 років, розмір орендної плати визначений у формі 7 % від нормативної вартості землі, яка на час укладення договору становила 140792,68 грн. кожна. Орендна плата повинна вноситись до 31 грудня календарного року, за який вноситься орендна плата. Згідно п.17 договорів оренди землі - у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідач не виконує зобов?язання за укладеними договорами, не сплачує орендну плату, а тому позивач, посилаючись на умови п.43 договорів та законодавства, звернувся до суду за захистом порушених прав. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, зменшили позовні вимоги на розмір коштів, які надійшли позивачу на картковий рахунок у 2018 році. Позивач пояснив, що неодноразово звертався до директора ПП «Альтаїр» про виплату йому орендної плати, проте орендна палата не виплачувалася. Послуг чи товар в натуральній формі по договорах не отримував. Представники відповідача позов не визнали, пояснили, що позивачу за 2018 рік було виплачено орендну плату грошима на картковий рахунок, який відповідач дізнався від самого [PERSON] Кошти за 2017 рік видавалися особисто керівником ПП «Альтаїр» на прохання [PERSON] у розмірі 7000 грн., решта орендної плати була видана в натурі зерном та послугами з обробітку землі. Під час розгляду справи, 31.10.2019 року відповідачем перераховано повторно орендну плату [PERSON] за 2017 рік по двом договорам у сумі 12650 грн. 40 коп. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступних висновків. Між сторонами 15.03.2017 року укладено два договори оренди земельних ділянок, розмірами 2,7546 га та 2,7997 га, які розташовані в адміністративних межах Михайлівської сільської ради Драбівського району Черкаської області та належать позивачу [PERSON] . Згідно умов п.8, 9, 10 договорів строк дії договору 10 років, орендна плата складає 7 відсотків від нормативної вартості землі, яка вноситься до 31 грудня календарного року в якому вона підлягає виплаті. З урахуванням нормативної вартості земельних ділянок та утриманого податку, позивач повинен отримати по кожному договору орендну плату у сумі 7933,67 грн. за рік, що підтверджується довідкою ПП «Альтаїр» від 21.02.2019 року № 5. Оскільки під час розгляду справи позивачу стало відомо про перерахування відповідачем на його картковий рахунок орендної плати за 2018 рік, останній зменшив на отриману суму ціну позову. На підтвердження виплати орендної плати за 2017 рік відповідач надав суду витяг з журналу, який веде керівник підприємства, видаткові касові ордери, видаткову накладну на пшеницю та були допитані свідки. Проте, вказані фінансові документи не містять підписів [PERSON] про отримання будь яких коштів чи товару, журнал обліку не прошитий. Згідно умов п. 15 укладених договорів передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними документами, які підтверджують факт виконання орендарем свого зобов`язання по сплаті орендної плати. Таких документів, на спростування доводів відповідача суду надано не було, а інші докази в даному випадку є неналежними і не можуть бути прийняті судом як докази сплати орендної плати. Ч.2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. В даному випадку факти передачі товару чи коштів юридичною особою повинні бути доказуватися документами, складеними відповідно до вимог законодавства та бухгалтерського обліку, а покази свідків не можуть їх замінити. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що відповідачем не було сплачено орендну плату за 2017 рік на загальну суму по двох договорах оренди землі: 7933,67 грн. х 2 = 15867,34 грн. Згідно даних платіжного доручення від 31.10.2019 № 2163 [PERSON] було перераховано орендну плату за 2017 рік у розмірі 12650,4 грн. Тобто заборгованість по двом договорам за 2017 рік складає 15867,34 - 12650,4 = 3216,94 грн. Згідно виписки АТ КБ «ПриватБанк» по картковому рахунку № [NUMBER] [PERSON] у 2018 році ним отримано коштів від відповідача в рахунок орендної плати на загальну суму 13812 грн. Тому заборгованість за 2018 рік по договорам оренди землі складає 7933,67 грн. х2 = 15867,34 грн. - 13812 грн. = 2055,34 грн. Згідно п.17 умов укладених договорів у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01 січня 2018 року по 31 жовтня 2019 року розраховується за формулою [Пеня] = [Сума боргу] ? 2 ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]. Таким чином, пеня за період з 01.01.2018 по 25.01.2018 року на суму боргу 15867,34 грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 29 % становить - 315,17 грн.; пеня за період з 26.01.2018 по 01.03.2018 року виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 32% - 486,88 грн.; пеня за період з 02.03.2018 по 12.07.2018 року виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 34 % - 1965,77 грн.; пеня за період з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року виходячи з подвійної ставки НБУ 35% - 852,04 грн.; пеня за період з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року виходячи з подвійної ставки НБУ 36% - 3615,07 грн.; пеня за період з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року виходячи з подвійної ставки НБУ 35% - 1278,05 грн.; пеня за період з 19.07.2019 року по 31.10.2019 року виходячи з подвійної ставки НБУ 34% - 1551,92 грн. А всього за період з 01.01.2018 року по 31.10.2019 року пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 10064,89 грн. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 01 січня 2019 року по 31 жовтня 2019 року розраховується за формулою [Пеня] = [Сума боргу] ? 2 ? [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів ? [Кількість днів]. Таким чином, пеня за період з 01.01.2019 по 25.04.2019 року на суму боргу 2055,00 грн., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 36 % становить - 233,09 грн.; пеня за період з 26.04.2019 по 18.07.2019 року виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 35% - 165,53 грн.; пеня за період з 19.07.2019 по 31.10.2019 року виходячи з подвійної облікової ставки НБУ 34 % - 201,00 грн. А всього за період з 01.01.2019 року по 31.10.2019 року пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 599,61 грн. Позовна заява в частині стягнення пені по день фактичного розрахунку не підлягає задоволенню, оскільки суд не вирішує наперед питання захисту порушеного права, тому дана вимога підлягає задоволенню лише до дня ухвалення рішення судом. П. 43 укладених договорів визначено, що договір припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов?язків, передбачених договором. П. «д» ч.1 ст.141 Земельного кодексу України визначено, що підставами для припинення права для користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. З урахуванням практики ВС (постанова від 28.02.2018 № 587/173/15-ц) суд вважає, що підставою для розірвання договору оренди землі може бути систематична несплата орендної плати. В даному випадку систематичність відсутня, оскільки судом встановлено повне невиконання умов з виплати орендної плати лише у 2017 році, в подальшому в 2018 році більша частина орендної плати була перерахована позивачу, тому підстав для розірвання договорів оренди землі суд не вбачає, і в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного з відповідача слід стягнути заборгованість та пеню по невиплаченій орендній платі та судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial