Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-17 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, а саме: 1/2 частка житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса з заявою про набуття права на спадщину позивач отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки спадкоємцем поданий документ що підтверджує право власності на житловий будинок в якому виявлена розбіжність в назві вулиці на якій знаходиться житловий будинок, а саме: вулиця «Гончарова» - « [INFO] ». Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання позивач не з`явилася, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача, адвокат Клочкова О.М., що діє на підставі договору в судове засідання не з`явилася, відповідно до наданої заяви просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі. Відповідач Хрестищенська сільська рада Слов`янського району Донецької області, свого представника для участі в судовому засіданні не направила, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щоб позовні вимоги були задоволені. Ухвалою суду від 19 серпня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Зубкової А.О. копію спадкової справи, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та зобов`язано повідомити суд про факт відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , факт звернення кого-небудь із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини та надати відповідні відомості, а також повідомити про наявність заповіту. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 03.03.1978 року Желябівською сільською радою Ніжнєгорського району Кримської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Хрестищенською сільською радою Слов`янського району Донецькій області, 02.12.2000 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15 квітня 2014 року виконкомом Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області, [PERSON] померла [INFO] . Частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. За життя [PERSON] на праві власності належала 1/2 частка житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будовами і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 949, виданого 13 листопада 2002 року Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою. Однак, відповідно до Довідки № 1577-18/0.45/01, виданої 05 червня 2019 року КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов`янська, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № 949, виданого 13 листопада 2002 року Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою, [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Отже,\~у вищезазначених\~документах існують\~розбіжності в\~назві вилиці\~на якій\~знаходиться житловий\~будинок,\~а саме: вулиця «Гончарова» - « [INFO] ». Відповідно до Рішення Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 98 від 23.11.2011 року «Про найменування вулиць, провулків, площ населених пунктів Хрестищенської сільської ради», на території ради у с. Микільське розташована вулиця «Гончарова», вулиця «Гончара» на території ради не існує, що також підтверджується Довідкою Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 02-37/354 від 04.06.2020 року. Крім того, як зазначено у Довідці Хрестищенської сільської ради Слов`янського району Донецької області № 02-37/507 від 17.08.2020 року, домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , значиться за [PERSON] та [PERSON] . Отже, в судовому засіданні встановлено, що у Свідоцтві про право на спадщину за законом № 949, виданого 13 листопада 2002 року Другою Слов`янською державною нотаріальною конторою, міститься помилка в назві вулиці, яка згідно вище досліджених документів повинна називатися « [PERSON] ». Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Слов`янського районного нотаріального округу Донецької області Зубкової А.О. від 07.08.2020 року, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрита 07.10.2014 року спадкова справа № 39/2014 за заявою про прийняття спадщини доньки померлої [PERSON] . Інформація про заповіти від імені [PERSON] , відсутня. Заяв про прийняття спадщини після померлої [PERSON] від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 часту житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.08.2020 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що спадкоємцем поданий документ що підтверджує право власності на житловий будинок в якому виявлена розбіжність в назві вулиці на якій знаходиться житловий будинок, а саме: вулиця «Гончарова» - «Гончара». Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно з частиною першої та другої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, здійснення права власності полягає у володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв`язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 1/2 частка домоволодіння [ADDRESS] увійшли до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , інших спадкоємців за законом та за заповітом немає, однак через помилку в назві вилиці у правовстановлюючому документі на 1/2 частку житлового будинку на ім`я спадкодавця [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved