Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 15.04.2014 року звернувся [PERSON] із позовними вимогами до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у вигляді ? частини квартири [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що зазначена частина квартири є спадковим майном згідно заповіту, після смерті його матері, отримання права власності на яке шляхом звернення до нотаріальної контори неможливо, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заперечення в яких просила суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на сплив строку позовної давності звернення до суду а також на той факт, що вимоги позивача вже були розглянути у іншому провадженні. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Суд, проаналізувавши надані сторонами докази та пояснення учасників процесу, вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав: Як встановлене у судовому засіданні після смерті [INFO] року [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири [ADDRESS], яку померла заповіла, згідно заповіту від 15.12.2001 року, своєму сину [PERSON]. На момент смерті [PERSON] квартира належала на праві спільної власності в рівних частках [PERSON] та [PERSON], якій 21.11.2008 року належну йому ? частку квартири подарував своєї доньки [PERSON] У встановлені законом строки позивач звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але відповідно до письмової відповіді №7283 від 30.10.2008 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по заповіту, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Відповідач на неодноразові виклики до нотаріальної контори для надання документів на квартиру не з'являлись, та у інших судових процесах по іншим спорам пояснювали при відсутність у них правовстановлюючих документів на квартиру. У зв'язку із неможливістю оформлення спадщину на підставі дублікатів правовстановлюючих документів, нотаріус запропонувала [PERSON] звернутись до суду для отримання права власності. У листопаді 2009 рку [PERSON] звернувся до київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дій відповідачів по перешкоджанню йому вступу до спадщини недійсними, зобов'язати забезпечити йому вільний доступ до квартири, визнати за ним право власності в порядку спадкування. У судовому засіданні позивач змінював позовні вимоги, і суд задовольнивши частково його уточнені позовні вимоги у рішенні від 19.11.2010 року, зобов'язав [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні ? частиною квартири [ADDRESS]. Рішення апеляційного суду Одеської області від 22.02.2012 року рішення Київського районного суду було скасовано, та у задоволенні позовних вимог відмовлене. У рішенні апеляційного суду зазначено, що [PERSON] необхідно отримати у встановленому законом порядку право власності на спадкове майно, а вже після отримання права власності він зможе захищати своє право власності. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, якій бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу особисто заяву про прийняття спадщини. Строки для прийняття спадщини встановлені ч.1 ст. 1270 ЦК України у шість місяців. Який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено у ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Таким чином судом встановлене, що [PERSON] який є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] [INFO], відповідно до заповіту. У шестимісячний строк спадкоємець особисто звернувся з відповідною заявою до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак після спливу встановленого законом строку видачі свідоцтва на протязі тривалого часу ( майже шість років) не може отримати таке свідоцтво по незалежним від нього обставинам, чим безумовно порушені його права. Суд вважає, що у даному випадку, порушені права позивача можуть бути захищені шляхом визнання судом за позивачем право власності на нерухоме майно, яке є спадщиною по заповіту. Судом також, не вважається, що сплив строк позовної давності звернення до суду із захистом порушеного права у зв'язку із тим, що [PERSON] своєчасно звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, та своєчасно звернувся до суду із вимогами про захист порушених прав. Саме рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.02.2012 року, позивачу було запропоноване спосіб захисту порушених прав, чим він і скористався звернувшись до суду 15.04.2014 року ( у рамках строку позовної давності, який встановленоч.1 ст.257 ЦК України у три роки). Судові витрати, які підтверджені документально, у розмірі 243, 60 грн. ( судовий збір) підлягають стягненню, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, на думку суду з [PERSON] Витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони, що передбачене ч.1 ст. 85 ЦПК України. На підставі викладеного й

Outcome: approved