Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , про встановлення факту смерті особи в певний час. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилається на те, що [INFO] у с. Пантелеймонівка м. Горлівка Донецької області помер її чоловік [PERSON] , про що свідчать свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є тимчасово окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті чоловіка [PERSON] потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. Просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Знаменка Знаменського району Алтайського краю, який помер [INFO] у с. Пантелеймонівка м. Горлівка Донецької області. [PERSON] , яка діє на підставі ордеру серії АН № 1030841 від 21.03.2021 та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, та просили задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Знаменка Знаменського району Алтайського краю, про що свідчить копія його паспорту серії [NUMBER] , виданого Калінінським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 11 лютого 2002 року (а.с.6). [PERSON] , [INFO] , 16 лютого 1960 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] та останній після реєстрації шлюбу змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2020 року, виданого Горлівським відділом запису актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт. Пантелеймонівка м. Горлівка, Центрально-міський район (а.с.9). Згідно лікарського свідоцтва та довідки про смерть № 2974 від 17.12.2020 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у віці 84 років, причина смерті: гостра серцева недостатність, атеросклеротичний коронакардіосклероз (а.с.8). Окрім того, згідно свідоцтва про поховання, договору-замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] замовила послуги з організації та проведення поховання [PERSON] на цвинтарі «Пантелеймонівка» 18 грудня 2020 року, та сплатила вартість цих послуг (а.с.10-11). Факт смерті [PERSON] , [INFO] також підтверджується дослідженими у судовому засіданні фотокартками могили померлого, на яких зображено могилу та хрест (а.с.12). Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що будь-який акт (рішення, документ), видані органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійним і не створює правових наслідків У той же час у відповідності до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо смерті людини, з метою захисту прав громадян України, ніяким чином не легітимізує таку владу. У той же час держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави. Із відмови Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) у проведенні державної реєстрації смерті № 20.16-277-30 від 25.03.2021 року вбачається, що представник заявниці зверталася до цієї установи з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] , однак їй у видачі свідоцтва про смерть було відмовлено з посиланням на те, що нею для підтвердження факту смерті чоловіка [PERSON] пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», затвердженим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (а.с.13). З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявницею та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що чоловік [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у с. Пантелеймонівка м. Горлівка, Центрально-міський район. Згідно з ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Беручи до уваги, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав [PERSON] , а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що [PERSON] має на меті встановити факт смерті [PERSON] , для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 316, п. 8 ст. 315, 317 ч.1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved