Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 11 квітня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій, посилаючись на положення ст. ст. 180, 183, 192 СК України, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Жовтневого районного суду Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2013 року, з нього на користь відповідача [PERSON] на дитину - сина [PERSON] , [INFO] , з розміру ј частини від його заробітку (доходу) до 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно і до повноліття дитини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08 квітня 2013 року (справа № 263/3021/2013-ц) з нього стягнуті аліменти на користь відповідача [PERSON] на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Рішенням Жовтневого районного суду Маріуполя від 30 травня 2013 року (справа № 263/4875/13-ц) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після чого позивач створив нову сім`ю з [PERSON] , [INFO] , та 13 вересня 2013 року зареєстрував шлюб із останньою. Під час шлюбу з [PERSON] у позивача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку зі створенням нової сім`ї та народженням дитини (другого сина), у позивача істотно змінилося матеріальне та сімейне становище, у зв`язку з чим позивач вважає, що ці обставини є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 15 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху (а. с. 11). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03 червня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, судові засідання для розгляду справи по суті призначені на 27 червня 2019 року, 23 липня 2019 року із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив (а. с. 19). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 02 вересня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач у судові засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засіданні відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не надала, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Предметом спору (змістом спірних правовідносин) у справі є зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області від 24 жовтня 2003 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 08 квітня 2013 року (справа № 263/3021/2013-ц) з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 26 березня 2013 року (а. с. 16). [PERSON] та [PERSON] з 13 вересня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Іллічіським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (а. с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження, виданим Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 13 вересня 2013 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6). Постановою головного державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області від 14 лютого 2019 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 263/3021/2013-ц, виданого 30 квітня 2013 року, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а. с. 3). Мотиви суду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним погіршенням матеріального становища батька та зміною сімейного стану таке може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 12 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 76 ЦПК України). Тобто, для зменшення розміру аліментів позивач повинен довести, що у нього на стільки змінився матеріальний стан, що він впливає на його неможливість сплачувати аліменти у визначеному раніше розмірі. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що він вдруге одружився та під час шлюбу з [PERSON] у нього народилася ще одна дитина, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі. Разом із цим, народження другої дитини не повинно обмежувати права та інтереси дітей, народжених раніше та саме по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів за відсутності доказів щодо погіршення майнового стану платника аліментів. А жодного доказу про доходи позивача суду не надано, тому й погіршення його майнового стану не доведено. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Таким чином, вирішуючи питання щодо зменшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем не доведений факт погіршення його матеріального становища до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для зменшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину є належним та достатнім, а підстави для його зменшення відсутні. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про відмову у задоволення позову, такий покладається на позивача.

Outcome: dismissed