Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що згідно рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 31.08.2005 року за нею та за її рідною сестрою - [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування після смерті їх матері - [PERSON] по 'А частині домоволодіння №98 по вул. Патріотичній в м.Одесі. Після смерті сестри відкрилася спадщини у вигляді !А частини домоволодіння №98 по вул.Патріотичній в м.Одесі. Позивачка є спадкоємицею другої черги, крім неї є спадкоємець першої черги - [PERSON], чоловік померлої, який відмовився від спадщини на користь позивачки, але в зв'язку з тим, що позивачка у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори, вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права (а.с.5, 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили, подав заяву про визнання позову (а.с. 32, 52). Суд, у звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та її представника, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси по цивільній справі №2-7968/05 (головуючий - суддя Поліщук 1.0.) за позовом [PERSON], [PERSON] до Одеської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності. Було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті їх матері [PERSON] у вигляді будинку № 98 по вул. Патріотичної в м Одесі. За [PERSON] та [PERSON] було визнано право власності в порядку спадкування після смерті їх матері - [PERSON], по !А частині домоволодіння №98 по вул.Патріотичній в м.Одесі (а.с.7-8). При цьому, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 36). рішенням виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів від 18.09.1987 р. були збережені всі самовільно реконструйовані споруди на території будинку. 01.02.2006 року [PERSON] було розірвано шлюб з [PERSON], після чого померла залишилася з прізвищем [PERSON] (а.с.16), 16 травня 2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.34). [PERSON] померла 23.07.2009 року, про що в Книзі реєстрації смертей 24.07.2009 року було зроблено відповідний актовий запис за № 4036 та Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було видано Свідоцтво про смерть (а.с.15). Після її смерті позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.41), так як постійно проживала зі спадкодавцем. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивачка в порядку ст. 1262 ЦК України, відноситься до другої черги спадкоємців за законом майна своєї померлої сестри, заяви про відмову від спадщини не робила, фактично прийняла спадщину, однак належним чином своє право на спадщину не оформила. Відповідач [PERSON], який є чоловіком спадкодавця відмовився від спадщини на користь позивачки [PERSON], про що подав відповідну заяву (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийнятгя спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Таким чином, такі дії відповідача є його правом (ст.12 ЦК України) та вчиненні в межах передбачених ст. 13 ЦК України. Відповідно склалась ситуація, коли у власника відсутній правоустановчий документ на будинок. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту є визнання права (ст. ст. 16, 392 ЦК України). Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, з врахуванням заочного розгляду справи та відсутності заперечень з боку відповідача дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 12-13, 16, 317, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 1 ЗО, 208, 209, 212-215 ЦПК України, СУД -

Outcome: approved