Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», з подальшим його уточненням заявами від 29.04.2016 року ,07.07.2016р. , до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову покликаються на те, що 14.05.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1701/0508/71-075 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до договору кредиту [PERSON] надав відповідачу кредит у сумі 71\~000,00 доларів США. Відповідно до умов [PERSON] кредиту відповідач [PERSON] зобовязувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Графіком погашення кредиту. 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 [PERSON] відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Разом із тим, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 [PERSON] Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Внаслідок укладання вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. позичальником згідно якого є [PERSON]. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, у зв'язку з чим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2012 року № 2-6659/11, що набрало законної сили, з [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. у розмірі 89311,87 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 712137,13 грн. та відшкодування судових витрат в сумі 1820,00 грн., а всього кошти в сумі 713957,13 грн. Посилаючись на те, що станом на 29 квітня 2016 року рішення Рівненського міського суду від 20.04.2012 року у цивільній справі № 2-6659/11 залишається невиконаним, відповідач заборгованість за кредитом не повернув, ТзОВ «Кредитні ініціативи», уточнивши розмір позовних вимог, просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість, що утворилася станом на 27 квітня 2016 року за кредитним договором № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. у розмірі 2\~627 920,54 грн., у т.ч. 1070079,50 грн. заборгованість за процентами; 1557841,04 грн. пені за останній календарний рік , а також судові витрати по справі в сумі 39418,80 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника позивача на підставі наявних доказів, вимоги, з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 29.04.2016 р., підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовою повісткою. З заявою про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався. Суд прийшов до висновку, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Представник відповідача, адвокат [PERSON] подала до суду письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що вимоги, які містяться у позові вважає безпідставними, просить закрити провадження у справі. На заяви про уточнення позовних вимог від 07.07.2016р. ні від відповідача, ні від його представника заперечень не надійшло. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.ст.224-228 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення . З оглянутого судом кредитного договору № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. вбачається, що між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та відповідачем [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1701/0508/71-075 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до договору кредиту [PERSON] надав відповідачу кредит у сумі 71\~000,00 доларів США. Відповідно до умов [PERSON] кредиту відповідач [PERSON] зобовязувався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Графіком погашення кредиту. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в звязку з чим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 квітня 2012 року № 2-6659/11, що набрало законної сили, з [PERSON]на користь ПАТ «Сведбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. у розмірі 89311,87 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 712137,13 грн. та відшкодування судових витрат в сумі 1820,00 грн., а всього кошти в сумі 713957,13 грн. Встановлено, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», який в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 [PERSON] відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Також, 28.11.2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2 [PERSON] Клієнт (ТОВ «ФК «Вектор Плюс») відступає Фактору (ТОВ «Кредитні ініціативи») свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Внаслідок укладання вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. позичальником згідно якого є [PERSON]. Судом встановлено, що станом на 29 квітня 2016 року рішення Рівненського міського суду від 20.04.2012 року у цивільній справі № 2-6659/11 залишається невиконаним, відповідач платежів в рахунок погашення стягнутої судом заборгованості за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого розмір вказаної заборгованості збільшився. Так, згідно наданого позивачем та оглянутого судом розрахунку заборгованості до кредитного договору № 1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість станом на 27.04.2016 року в розмірі 2\~627 920,54 грн., у т.ч. 1070079,50 грн. заборгованість за процентами; 1557841,04 грн. пені за останній календарний рік . Оскільки вказаний розрахунок проведено позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов кредитного договору, дія якого на теперішній час не припинена, він приймається судом до уваги при вирішенні спору. Розрахована позивачем заборгованість за кредитним договором №1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р в сумі 2\~627 920,54грн, яка виникла станом на 27 квітня 2016 року, іншим рішенням суду не стягувалася і не була предметом позову. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною першою статті 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та Цивільним кодексом України. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-1206цс15, яка згідно\~зі\~статтею 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України. Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу. Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №1701/0508/71-075 від 14.05.2008 р. в сумі 2\~627 920,54 грн . Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 26 280,00 грн. понесених судових витрат - судовий збір На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530,554,599, 611 ЦК України,

Outcome: partial