Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.06.2007 року був укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу строковий кредит в сумі 6118 грн., а [PERSON] зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць, а також здійснювати щомісячне погашення кредиту у розмірі 523,76 грн. у строк до 13.12.2008 року. Посилаючись на те, що [PERSON] порушив умови договірних зобов'язань, позивач, за остаточно уточненими вимогами, просить суд стягнути з відповідача виниклу станом на 05.02.2014 року заборгованість за кредитом у загальному розмірі 35852,79 грн., та понесені судові витрати. Представник позивача за довіреністю - Туфекчі І.Ф. в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, та просила розглянути справу за відсутності представника банку. Представником відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти нарахованої позивачем суми заборгованості. Представник відповідача подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що за даним кредитним зобов'язанням Малиновським районним судом м. Одеси від 19.09.2008 року був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості, в задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що за договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредитній кошти у розмірі 6118 грн., а [PERSON] зобов'язався здійснювати щомісячне погашення кредиту у розмірі 523,76 грн. у строк до 13.12.2008 року, а також зобов'язався щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 4.1 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) позичальник зобов'язується сплачувати Банку відсотки за користування кредитом з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту щомісяця в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві, а саме - 0,01%. Пунктами 5.1, 5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожний день прострочки, а при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №054809 від 17.07.2009 року, найменування позивача було змінено з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», зміну найменування Банку зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб. Судом встановлено, що за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» Малиновським районним судом м. Одеси 19.09.2008 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року у загальному розмірі 7864,05 грн. (справа №2н-3295/08). Судовий наказ Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року набрав законної сили. З поданої до суду заяви про видачу вказаного судового наказу вбачається, що загальний розмір стягнутої з [PERSON] суми заборгованості складається із: заборгованості за кредитом - 5783,30 грн., 725,42 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1284,78 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 70,55 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно до ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такою підставою припинення зобов'язання є, зокрема, зазначене у ст. 599 ЦК України виконання зобов'язань, проведене належним чином. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Оскільки спірний кредитний договір №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року не було розірвано, вимоги судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року боржником [PERSON] належним чином не виконано, правовідносин сторін кредитного договору не припинилися, тому сама наявність вказаного наказу суду про задоволення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» не звільнило [PERSON] від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавило ПАТ КБ «ПриватБанк» права на щомісячне нарахування процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, комісії, штрафів тощо, оскільки боргове зобов'язання залишається невиконаним належним чином. З доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року встановлено, що станом на 05.02.2014 року з моменту винесення судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному розмірі 35852 (тридцять п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят дві) гривні 79 копійок, що складається із: заборгованості по процентам - 15359 гривень 43 копійки, заборгованості по комісії - 367 гривень 08 копійок, пені - 18333 гривні 10 копійок, штрафу (процентна складова) - 1891 гривень 92 копійки, штрафу (фіксована частина) - 500 гривень. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Згідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість. Положеннями ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності є прямою вимогою закону до договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною. Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року передбачено застосування положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки. Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК, на думку Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). При оцінці наслідків порушення зобов'язань відповідача [PERSON] за кредитним договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року, застосовуючи принципи добросовісності, розумності і справедливості, суд вважає доцільним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення пені, з підстав неспівмірності завданим позивачу збиткам та ступінь виконання зобов'язання боржником. Враховуючи відсутність чіткого, нормативно закріпленого механізму зменшення розміру неустойки, суд об'єктивно оцінюючи обставини справи вважає, що сума пені, яка була нарахована банком у розмірі 18333,10 грн., майже у три рази перевищує суму основної заборгованості за кредитом (5783,30 грн.), тому виходячи із положень ст. 551 ЦК України, суд вважає можливим зменшити розмір пені до розміру основного боргу за кредитом, який був стягнутий з відповідача згідно судового наказу Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року, та становить 5783,30 грн. Суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідача в судовому засіданні на необхідність закриття провадження за даним позовом у зв'язку із тим, що за даним кредитним зобов'язанням Малиновським районним судом м. Одеси від 19.09.2008 року був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] кредитної заборгованості. Зі змісту уточненого позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що предметом даного позову є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 35852,79 грн. за кредитним договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року, за яким з відповідача було стягнуто заборгованість судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року. Оскільки до вказаної суми заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача, не включено заборгованість, яка була стягнута за судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2008 року, суд вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» правомірно звернулося до суду із даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №ODXRFT11320044 від 13.06.2007 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановленим строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 402, 30 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, наявним в матеріалах справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, враховуючи принцип обов'язковості виконання зобов'язання, принцип недопустимості односторонньої відмови від виконання зобов'язання, суд частково задовольняє позов, стягує з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, зменшивши розмір нарахованої пені, та судові витрати.

Outcome: partial