Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 14 січня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позову [PERSON] посилається на те, що з 02 березня 2013 року він перебуває у шлюбі з [PERSON] , який зареєстрований у Міському відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 67. Сторони спільних дітей не мають. Після реєстрації шлюбу сторони проживали однією сім`єю на території України, а саме за адресою: [ADDRESS] . З червня 2017 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони мешкають окремо, збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб, судові витрати покласти на позивача. Відповідач не скористалась своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 18 січня 2019 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 07 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява від 13 травня 2019 року про розгляд справи за його відсутності, в якій він наполягав на задоволенні позовної заяви. Від відповідача [PERSON] надійшла заява від 10 травня 2019 року про розгляд справи без її участі, в якій вона позовні вимоги визнала у повному обсязі. Мотиви суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 02 березня 2013 року [PERSON] , [INFO] , перебуває у шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій область, актовий запис № 67. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, сторони не мають наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Щодо судових витрат. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Разом із тим, позивач у своїй заяві просив не стягувати з відповідача сплачений ним судовий збір, тому суд не стягує такий із відповідача. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved