Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просить суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 114 а в будинку №12 по вулиці Старицького у м. Одеса. \~ \~ \~ \~В обґрунтування власної позиції, зазначає, що проживає у неприватизованій квартирі за адресою: [ADDRESS] і є відповідальним квартиронаймачем. Право користування зазначеною квартирою отримала за посвідченням № 267, виданим 24.09.1992 року «Одеською фабрикою технічних тканин», як особа, що перебувала на квартирному обліку. З 2013 року [PERSON] в квартирі не проживає, жодної допомоги для утримання не надає. За даних обставин позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг у звязку та вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Сторона позивача в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та слухати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у відкрите судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні\~матеріали справи\~у їх\~сукупності,\~прийнявши до\~уваги пояснення\~позивача за\~суттю спору\~і підставами\~звернення в\~суд,\~надавши належну\~юридичну оцінку\~правовідносинам,\~що виникли\~між сторонами\~по справі,\~суд доходить\~висновку,\~що заявлені\~позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що право користування зазначеною квартирою [PERSON] отримала за посвідченням № 267, виданим 24.09.1992 року «Одеською фабрикою технічних тканин», як особа, що перебувала на квартирному обліку. З 2013 року [PERSON] в квартирі не проживає. Згідно акту про непроживання особи за місцем реєстрації, затвердженого КП ЖКС «Черьомушки», [PERSON], [INFO] з другої половини вересня 2013 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS], не проживає. Згідно ст. 71 ч.1 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому, підстав для збереження жилого приміщення за відповідачем, встановлених даною нормою закону, судом не встановлено. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Ураховуючи викладене, а також на підставі встановлених фактів, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування відповідним житловим приміщенням. Як зазначає ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; зняття з реєстрації внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Як розяснює ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації здійснює: формування та ведення Реєстру територіальних громад; реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці; передачу інформації та/або внесення у встановленому законом порядку відомостей про реєстрацію та зняття з реєстрації місця проживання/перебування до Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про обґрунтованість визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою квартирою № 114 а в будинку №12 по вулиці Старицького у м. Одеса. При цьому, суд вбачає доцільним довести до відома заінтересованих осіб, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке у встановленому процесуальним законом порядку набрало законної сили, є безпосередньою підставою для внесення відповідних відомостей до реєстраційного обліку органом реєстрації. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved