Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого відшкодування у розмірі 26519 (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) гривень 12 копійок, з яких: 25992 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) гривні 80 копійок - сума відшкодування матеріальної шкоди; 596 (п'ятсот дев'яносто шість) гривень 32 копійки - витрати, понесені на встановлення розміру збитку; 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок - витрати по сплаті судового збору. Провадження у справі відкрите 01.06.2018 року. Розгляд справи призначено провести за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов не надав. Заяв по суті справи чи з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. За приписами частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З урахуванням положень статей 280, 281 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку. Дослідженими судом доказами підтверджено, що 24 квітня 2016 року в місті Одесі по вулиці Овідіопольська дорога, 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю [NUMBER], під управлінням [PERSON] та автомобілю [NUMBER], що належить [PERSON]. В результаті зіткнення автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2016 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Наявність вини в діях [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди доказуванню не підлягає, зважаючи на положення частини шостої статті 82 ЦПК України та частини четвертої статті 82 ЦПК України, яким встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі звітом № 156/16 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Hyundai Elantra», реєстраційний номер [NUMBER], належному [PERSON], вартість відновлюваного ремонту КТЗ, яка визначена за витратним підходом, складає - 25922 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот двадцять дві) гривні 80 копійок. Відповідно до полісу № АІ/6701314 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автомобіль [PERSON] застрахований в СК «АХА СТРАХУВАННЯ». Франшиза встановлена у розмірі нуль гривень. Строк дії договору - з 03.06.2015 по 02.06.2016. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди застрахованою не була, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ, зробленим 24.04.2016 року о 23 години 59 хвилин. [PERSON] потерпілій стороні збитки не відшкодував. Це зазначається позивачем та не спростовано матеріалами справи. Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За правилами п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. На підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, за заявою [PERSON] (страховий поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №№АІ/6701314) МТСБУ було винесено наказ № 6486 фінансовому управлінню сплатити на рахунок [PERSON] відшкодування в сумі 25992 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) гривні 80 копійок. Проведення вказаної виплати підтверджується платіжним дорученням № 6486рв від 18 серпня 2016 року. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За частиною першою статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У відповідності до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З огляду на те, що обставини на які посилався позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування в порядку регресу. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір сплачений останнім у сумі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved