Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання особи втратившою права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому, його дружині [PERSON] , дочці [PERSON] на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . У даній квартирі зареєстрований відповідач, який не є власником квартири та більше п`яти років за даною адресою не проживає. Відповідач не сплачує комунальні послуги, що ускладнює членам родини користування житлом. Просить суд позбавити права користування квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] відповідача [PERSON] та зняти його з реєстрації. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі та задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтво про право власності на житло від 19.04.2001 року, виданого 19.04.2001 року ОАО «Славтяжмаш» квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частці). Право власності зареєстровано в КП БТІ м. Слов`янська, що підтверджується відповідною довідкою від 24.05.2019 року № 1468-2/0.84/01. В подальшому, 1/5 частка даної квартири, що належала відповідачу [PERSON] , придбана [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Таранушенко В.М. про придбання [PERSON] 1/5 частки квартири відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» на електронних торгах. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що квартира, право власності якої просить позбавити позивач відповідача, перебуває у власності позивача [PERSON] (1/5 частка), третіх осіб [PERSON] (1/5 частка), [PERSON] (2/5 частки) та [PERSON] (1/5 частка). Право власності [PERSON] на 1/5 частку квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить відповідний витяг з реєстру № 161785740. Відповідач в даній квартирі не проживає з 12.06.2014 року, особистих речей не має, що підтверджується актом комітету мікрорайону «Словважмаш» від 07.05.2019 року. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є співвласником квартири, право користування якого просить позбавити відповідача, іншими співвласниками квартири є треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які позовні вимоги позивача підтримують; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин майже п`ять років, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення права користування відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Одночасно суд зазначає, що вимога позивача щодо зняття з реєстрації відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Отже, Законом передбачено обов`язкове зняття з реєстрації місця проживання особи у разі визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, суд вважає, що дана вимога позивача є передчасною та задоволенню не підлягає. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial