Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, вказавши, що з 28 квітня 2001 року між позивачем, [PERSON], та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом РАГС Хорольського РУЮ за актовим записом № 28, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що доводиться копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. У період шлюбу сторонами на спільні кошти подружжя було придбано жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], на земельній ділянці міської ради та в цілому складається з жилого будинку - літ. А-1, жилою площею 39,1 кв.м., сараю літ. Б, погрібу - літ. В, гаражу - літ. Г, сажу літ. Д, вбиральні - літ. Е, огорожі - №1, вигрібної ями № 2, колодязю № 3, що доводиться копією договору купівлі - продажу серія [NUMBER], посвідченого 07 грудня 2005 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3566, а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9255858 від 13.12.2005 року, виданого Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». Згідно довідки відділу Держземагентства у Хорольському районі від 23.01.2015 року за № 143 земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на ім»я [PERSON] станом 01.01.2013 року не приватизована, державний акт на право власності на землю не виготовлявся, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєно. На даний час між позивачем та відповідачкою [PERSON] виник спір стосовно володіння, користування та розпорядження спільним майном подружжя, тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак надав на адресу суду заяву в якій позов підтримав і просив провести розподіл спірного будинку та господарських споруд згідно варіанту поділу № 1 судово - будівельної експертизи та виділити йому у власність приміщення та споруди, що зафарбовані на плані житлового будинку та земельної ділянки червоним кольором. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак надала на адресу суду заяву в якій позов визнала і просила провести розподіл спірного майна згідно варіанту поділу № 1 судово-будівельної експертизи, та виділити у власність приміщення та споруди, що зафарбовані на плані житлового будинку та земельної ділянки синім кольором. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції сторін у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2001 року між позивачем, [PERSON], та відповідачкою [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом РАГС Хорольського РУЮ за актовим записом № 28, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER]. У період шлюбу сторонами на спільні кошти подружжя було придбано жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], на земельній ділянці міської ради, що доводиться копією договору купівлі - продажу серія [NUMBER], посвідченого 07 грудня 2005 року приватним нотаріусом Хорольського районного нотаріального округу Рибкою К.О., зареєстрованого в реєстрі за № 3566, а також копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9255858 від 13.12.2005 року, виданого Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». На даний час між позивачем та відповідачкою [PERSON] виник спір стосовно володіння, користування та розпорядження спільним майном подружжя, тому [PERSON] вимушений звернутись до суду з даним позовом. Згідно з висновків судово-будівельної експертизи проведеної від 11.03.2015 року № 13-15 ринкова вартість житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] складає 225939 грн. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України -майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини... самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Беручи до уваги викладене та зміст норм закону, суд встановив, що жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], на земельній ділянці міської ради є майном, що набуте сторонами за час шлюбу, а тому є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 63 СК України та ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст. 69 СК України та ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 71 СК України та ст. 372 ЦК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності, може ділитися між співвласниками в натурі. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, в інших випадках, суд може присудити одному із подружжя грошову компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, лише за його згодою, крім випадків передбачених законодавством. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до викладеного та зважаючи на вимоги ст. ст. 325, 328, 331, 372 ЦК України, судом встановлено, що після поділу спільного сумісного майна сторін, отримані ними частки майна належатимуть їм на праві приватної власності. Врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід виділити в натурі та визнати за ним право власності на: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кімнату 1-4 площею 14,7 м2, кімнату 1-5 площею 7,89 м2; по іншим будівлям та спорудам: погріб літ. «В», гараж літ. «Г», ? частину огорожі № 1, ? частину колодязю № 3, що знаходяться за адресою [ADDRESS]. [PERSON] слід виділити внатурі та визнати за нею право власності на: в основній частині житлового будинку літ. «А-1» приміщення: кімнату 1-3 площею 10,20 м2, кухню 1-6 площею 7,10 м2, кімнату 1-7 площею 6,40 м2; в сінях літ. «а» : сіни 1-1 площею 7,1 м2; по іншим будівлям та спорудам: сарай літ. «Б», саж літ. «Д», ? частину огорожі № 1, вигрібну яму № 2 ? частину колодязю № 3, вбиральня літ. «Е» що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Сторони слід зобов'язати закласти дверні отвори із кімнати 1-3 площею 10,2 м2 в кімнату 1-4 площею 14,7 м2 та із кухні 1-6 площею 7,1 м2 в кімнату 1-5 площею 7,8 м2; Позивача [PERSON] слід зобов'язати кімнату 1-5 площею 7,8 м2 переобладнати під кухню та улаштувати дверний отвір на вулицю з встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-4 площею 14,7 м2; побудувати додатково надвірну вбиральню. У відповідності до висновків експерта, різниця вартості частин спірного майна подружжя становить 2983 грн., враховуючи, що за позивачем визнається право власності на меншу частину жилого будинку з надвірними та побутовими спорудами, з відповідачки [PERSON] підлягає до стягнення на користь [PERSON] вище згадана сума. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати з врахуванням домок сторін. Враховуючи, що позивачем не було додано доказів які б посвідчували розмір понесених ним витрат на проведення судово-будівельної експертизи, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення судових витрат з відповідачки не підлягає задоволенню. Крім того, з відповідачки [PERSON] підлягає до стягнення на користь держави судовий збір, пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме - 1099,87-243,60=856,27 грн.

Outcome: partial