Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на наступне: 05.12.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 50. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Рік тому вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, через що у них часто виникають сварки по різним побутовим питанням, та відсутнє взаємопорозуміння. Крім того, у позивача з`явилася інша жінка, з якою він має намір створити сім`ю, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об»ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала та просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 05.12.2014 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 50, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період сумісного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що привело до виникнення сварок та конфліктів між ними. В результаті чого сторони втратили взаємопорозуміння та їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Крім того, у позивача з`явилася інша жінка, з якою він має намір створити сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рік тому сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, та стали проживати окремо. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Оскільки відповідачка не змінювала своє прізвище після реєстрації шлюбу, то судом питання стосовно того, яке прізвище залишити їй після реєстрації розірвання шлюбу не обговорювалось та не вирішувалось. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов»язані з реєстрацією шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти на відповідача, а витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України на позивача, так як з відповідачкою залишається проживати неповнолітня дитина. Крім того поведінка обох сторін свідчить про їх небажання продовжувати шлюбні відносини, тобто у розірванні шлюбу є вина обох сторін. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved