Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до ТОВ «СС ЛОУН» про розірвання кредитного договору, в якому просить суд розірвати кредитний договір № 917529-А від 09.06.2020р. на загальну суму кредиту 22350,40 грн. та додаткову угоду до нього. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 червня 2020 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН» було укладено кредитний договір № 917529-А про надання кредитних коштів у розмірі 14950 грн. на умовах строковості, платності та поворотності, строком до 08 серпня 2020 року зі сплатою 1,65 % від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитними коштами та річна процентна ставка 602,25 %, що становить загальну суму сплати 22350,40 грн. 08 липня 2020 року Сторони за Договором уклали додаткову угоду № 1 про продовження строку дії кредитного договору № 917529-А до 07.08.2020 р. На момент підписання договору, вона не розраховувала на те, що обставини значно зміняться. В результаті загальнодержавного карантину, що спричинені пандемією COVID-19, у неї виникли суттєві труднощі з виплатою коштів позики, у зв`язку з тим, що Уряд постановою № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» заборонив деякі види діяльності, зокрема, й відвідування закладів освіти її здобувачами. А саме, дитячий садок № 197 м. Одеси, в якому вона працює вихователем, з 12.03.2020 по 26.05.2020 знаходився на карантині, відповідно вона була переведена на 50 % оплати праці від мінімальної заробітної плати. Наразі, вона отримує заробітну плату за мінімальною ставкою, без нарахування премій та надбавок, додаткових засобів для існування не має. Таким чином вона втратила суттєвий дохід, на який розраховувала при сплаті суми боргу. На даний момент в неї не має можливості сплачувати загальну суму позики з урахуванням передбачених процентів та ряду комісій. Крім того зазначає, що сама виховує, шестирічного сина [PERSON] , 2014 року народження, з яким разом проживає на найманій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вимога про нарахування та сплату процентів, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч.ч. 1,2 ст. 627 ЦК України. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи по суті за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити її позов. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, однак надав до суду відзив стосовно позову та заяву про розгляд справи за його відсутності, в задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у відзиві. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 09 червня 2020 року між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 917529-А відповідно до якого Фінансова установа надала Позивачу Кредит грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а Позивач зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, нараховані згідно п. 2.6.4 Договору. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] отримала від ТОВ «СС ЛОУН» 14950 грн. Пунктом 2.6.2. Кредитного договору передбачено строк кредиту з 09.06.2020 р. по 08.07.2020 р. включно. Запланована дата повернення кредиту 08.07.2020 р. (пункт 2.6.3. Кредитного договору). Пунктами 2.6.4.-2.6.6. Кредитного договору було встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,65% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 602,35%. Загальна вартість кредиту становить 22350,40 грн. Сума до повернення - 22350,40 грн. Надалі 08 липня 2020р. [PERSON] уклала з ТОВ «СС ЛОУН» Додаткову угоду №1 до Кредитного договору (з угодою щодо автопролонгації). Додатковою угодою №1 Сторони продовжили строк користування кредитом до 07.08.2020р. з використанням процентної ставки в розмірі 1,65% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 602,25%, а також виклали Графік платежів в новій редакції. В силу ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Позивачем в судовому засіданні не оспорювався факт отримання грошових коштів від ТОВ «СС ЛОУН» на загальну суму 14950 грн. Кредитний договір укладений сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним та відповідало їх внутрішній волі. Позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому не виконав їх. Договір містить повну інформацію щодо умов кредитування: строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки фіксованого платежу, а також права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань. Згідно матеріалів справи вбачається, що позивач зайшла на веб-сайт Відповідача www.ccloan.ua , де вона мала змогу ознайомитись з Правилами, текстом примірного Кредитного договору, Паспортом продукту «Споживчий кредит», інформацією щодо умов надання та погашення кредиту (сума та строк кредиту, розмір процентної ставки, сукупна вартість кредиту для Позичальника, розмір річної процентної ставки тощо), інформацією, передбаченою ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією Товариства, фінансовим звітом тощо (вказані документи та інформація знаходяться на веб-сайт Відповідача www.ccloan.ua. Згідно п.4.1. Правил з метою отримання кредиту Позичальник має бути зареєстрований в ITC Товариства. У відповідності до вищевказаного положення Правил [PERSON] зайшла на веб-сайт Товариства www.ccloan.ua де вона пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, що свідчить, що позивач ознайомилася з Правилами та іншою наданою йому інформацією. Під час здійснення реєстрації в ITC Товариства, позивач: надала всі свої особисті дані (дані паспорта; дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи, місце проживання тощо; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення електронної відмітки, в порядку передбаченому ст.2 Закону України «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; завантажила свою фотографію на якій вона тримає свій паспорт громадянина України в розгорнутому стані. На фотографії відображене обличчя позичальника з її паспортом громадянина України; в порядку передбаченому п. 4.8 Правил пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку, в подальшому, були перераховані кредитні кошти; ознайомився в Особистому кабінеті з Паспортом продукту «Споживчий кредит» в порядку передбаченому ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також інформацією зазначеною в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією; ознайомилася з примірним кредитним договором, що пропонувався для укладання, Правилами, інформацією зазначеною в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» шляхом перенаправления (відсилання) на неї за посиланням https://www.ccloan.ua/vuridichna-informatsiva/ , що повністю відповідає вимогам п.п.4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», про що Позивач поставив відповідні відмітки в своєму Особистому кабінеті. Проставленням вказаних відміток позивач підтвердила, що вона ознайомлена з текстом Правил та прийняла їх умови, а також підтвердила, що ТОВ «СС ЛОУН» надав їй інформацію передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Більше того, без проставлення вищевказаних відміток [PERSON] не змогла би завершити процес подачі кредитної заявки в ITC Товариства (тобто кнопка «Создать заявку» була б не активна і позивач не мав би можливості перейти на іншу сторінку в ITC Товариства). (а.с. 116-128) Як на підставу позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що на момент підписання договору, вона не розраховувала на те, що обставини значно зміняться. В результаті загальнодержавного карантину, що спричинені пандемією COVID-19, у неї виникли суттєві труднощі з виплатою коштів позики, у зв`язку з тим, що Уряд постановою № 211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID -19» заборонив деякі види діяльності, зокрема, й відвідування закладів освіти її здобувачами. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами) на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року. Таким чином на час укладення 09 червня 2020 року між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] Кредитного договору № 917529-А, вже існували обставини, на які посилається позивач, як виключні. Окрім іншого, позивач в своєму позові зазначала, що працює вихователем в дитячому садочку № 197 м. Одеси, та з 12.03.2020 по 26.05.2020 знаходився на карантині, відповідно вона була переведена на 50 % оплати праці від мінімальної заробітної плати. Наразі, вона отримує заробітну плату за мінімальною ставкою, без нарахування премій та надбавок, додаткових засобів для існування не має. Стаття 652 ЦК України передбачає можливість зміни договору у разі істотної зміни обставин, зокрема, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б або уклали б його на інших умовах. Саме по собі зменшення прибутків позивача не є обставиною, яку можна віднести до форс-мажорних, а світова фінансова криза є явищем, яке не належить до обставин непереборної сили, що позбавляють позивача необхідності виконувати умови укладеного договору. Крім того, позивач не довів, що зміна умов договору викликана наявністю ідеальної сукупності всіх обставин, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що є обов`язковою умовою для вирішення питання про зміну умов договору. Відповідно до статті 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно із статтею 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При укладенні договору та визначенні його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, за яких він буде виконуватися. Інтереси сторін можуть порушуватися будь-якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для пред`явлення вимоги про розірвання договору. Зміна обставин вважається істотною тільки тоді, коли вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали би договору або уклали його на інших умовах. Тобто розірвання договору через істотну зміну обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли залишення відповідного правочину в силі призведе до завдання шкоди стороні, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору на первісних умовах. При цьому можливість розірвання договору пов`язується безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, за істотної зміни обставин. Згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Стаття 19 Закону встановлює, що нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Переконливих та істотних доводів щодо несправедливості умов кредитного договору, існування суттєвого дисбалансу між договірними правами і обов`язками сторін на шкоду споживачеві, позивачем не наведено. Окрім іншого слід зазначити, що Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії примірника договору, проте реалізація вказаного права споживача і припинення дії кредитного договору можлива при дотриманні споживачем трьох умов, передбачених законом, а саме: подача письмового повідомлення кредитодавцю про відмову від кредитного договору в строки, встановлені законом; одночасного/разом з відкликанням згоди/ повернення виданого кредиту або отриманого товару по договору; сплати нарахованих процентів, які були нараховані банком за весь час користування грошовими коштами. Проте, позивач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з часу отримання копії примірника договору не скористалася та продовжувала користуватися кредитними коштами та укладала нові додаткові угоди, серед яких і збільшення суми кредиту. З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: dismissed