Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

До Збаразького районного суду звернувся [PERSON] в інтересах якого діє Полікровський Р.С. із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 09.01.2020, до Приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» про скасування державної реєстрації речового права, третя особа на стороні відповідача: Лановецька міська рада Тернопільської області відділ державної реєстрації. В якій просить: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. 2. Скасувати рішення державного реєстратора №33162085 від 26.12.2016 щодо внесення запису про речове право оренди №18285703 від 23.12.2016. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору оренди землі 147-Бз-З-Т від 23.12.2015 між ним та Теофіпільською філією ПАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір щодо оренди земельної ділянки, однак він як власник землі жодних договорів з ПАТ «Зернопродукт МХП» не підписував та не погоджував, у зв`язку із чим проведена державна реєстрація речових прав на підставі даного договору є неправомірною, а рішення державного реєстратора такими, що підлягає скасуванню. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/23/20, провадження №2/598/211/2020. Ухвалою Збаразького районного суду від 13.01.2020 прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.17). 13 березня 2020 року від представника позивача адвоката Свиріпи-Депутат В.З. до суду надійшло клопотання про постановлення ухвали про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Клопотання мотивує тим, що предмет позову стосується спадкових прав позивача, надані відповідачем докази викликають сумнів щодо їх достовірності (а.с.46-49). Ухвалою Збаразького районного суду від 12 травня 2020 року постановлено перейти до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.50-51). 19 червня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача адвокат Свиріпи-Депутат В.З. із клопотанням про витребування доказів,в якому просить зобов`язати ПАТ «Зернопродукт МХП» надати договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015 та витребувати в Лановецькій міській раді Тернопільської області відділі державної реєстрації, Збаразькій районній державній адміністрації договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015 та інші документи, що стали підставою для реєстрації речового права №18285703 від 23.12.2016, оскільки в матеріалах справи міститься копія доказів і з метою забезпечення правильного своєчасного і безперешкодного розгляду справи (а.с.60-64). Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року клопотання представника позивача адвоката Свиріпи-Депутат Вікторії Зіновіївни про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» у строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали суду направити безпосередньо до канцелярії Збаразького районного суду Тернопільської області договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015.Зобов`язано Збаразьку районну державну адміністрацію у строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали суду направити безпосередньо до канцелярії Збаразького районного суду Тернопільської області договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015 та інші документи, що стали підставою для реєстрації речового права №18285703 від 23.12.2016.Зобов`язано Лановецьку міську раду Тернопільської області відділ державної реєстрації у строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали суду направити безпосередньо до канцелярії Збаразького районного суду Тернопільської області договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015 та інші документи, що стали підставою для реєстрації речового права №18285703 від 23.12.2016 (а.с.69-70). 26 серпня 2020 року від Лановецької міської ради на виконання ухвали Збаразького районного суду від 04 серпня 2020 року надійшла відповідь щодо надання відомостей з Державного реєстру речових прав, в якій зазначено, що згідно діючого законодавства (в тому числі і на час виникнення спірних правовідносин), формування реєстраційних справ у паперовому вигляді не передбачає (не передбачало) долучення оригіналів (їх примірників) документів, які надавались заявниками для державної реєстрації речових прав, у зв`язку із чим долучають копії матеріалів реєстраційної справи наявної в Державному реєстрі речових прав, щодо державної реєстрації прав оренди земельних ділянок за номером запису про інше речове право 18285703 (а.с.79-97). 08 вересня 2020 року на адресу суду від відділу містобудування архітектури, житлово-комунального господарства та державної реєстрації Збаразької районної державної адміністрації на виконання ухвали Збаразького районного суду від 04 серпня 2020 року надійшла відповідь в якій зазначають, що відомості, а саме договір оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015 та інших документів, що стали підставою для реєстрації речового права №18285703 від 23.12.2016 відсутні. Крім того, повідомляють, що реєстратор фізичних, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не має доступу до реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.105-107). На адресу суду від відповідача приватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» оригінал договору оренди 147-Кз-З-Т від 23.10.2015, який витрибовувався ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 04 серпня 2020 року не надійшов. 06 листопада 2020 року проведено підготовче засіданні і справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Свиріпа-Депутат В.З. у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання в якому остання,не заперечивши щодо заочного розгляду даної справи, просить проводити розгляд справи без їх участі, та у зв`язку із запереченням позивача укладення договору оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015, неподанням відповідачем договору оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015, просить відмовити у визнані обставини укладення договору оренди 147-Бз-З-Т від 23.10.2015, для з`ясування якої витребовувався доказ, а тому просить задовольнити позов та скасувати рішення державного реєстратора №33162085 від 26.12.2016 щодо реєстрації права оренди ПАТ «Зернопродукт МХП» №18285703 від 23.12.2016. Представник відповідачаПриватного акціонерного товариства «Зернопродукт МХП» в судове засідання не з`явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи на стороні відповідача Лановецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява в якій Лановецька міська рада просить проводити розгляд справи без їх участі. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,91 га, кадастровий номер 6122484800 01 0030171, яка розташована на території Колодненської сільської ради Тернопільської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №021135 від 13.04.2006р. виданого на підставі розпорядження голови Збаразької районної державної адміністрації №115 від 02.03.2006р. (а.с.7). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 23.12.2016 за №18285511 зареєстровано договір оренди землі серія та номер 147-Бз-З-Т (а.с.8-10). Згідно долученої до матеріалів позову копії договору оренди землі №147-Бз-З-Т від 23.10.2015 виготовленої за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав 23 жовтня 2015 року між [PERSON] (замість правильного [PERSON] ) та Теофіпільською філією ПАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір щодо оренди земельної ділянки (а.с.11-12). З акту приймання-передачі об`єкта оренди вбачається, що [PERSON] (у тексті акту допущено помилку у написані прізвища орендодавця « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ») з одного боку, та орендар Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП», в особі директора Теофіпільської філії ПрАТ «Зернопродукт МХП» Прокопчука Володимира Олександровича, який діє на підставі положення та довіреності, з другого боку, підписали цей акт приймання-передачі об`єкта оренди про нижченаведене: орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер 6122484800 01 001 0171 загальною площею 1,91 га у тому числі рілля 1,91 га на території Колодненської сільської ради Збаразького району Тернопільської області згідно договору оренди землі №147 від 23.10.2015 (а.с.13). Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей . Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. За змістом абз.5 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до ст. 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до вимог ч.10 ст.84 ЦПК України, суд, беручи до уваги, що відповідач неподав без повідомлення причин оригінал договору оренди 147-Кз-З-Т від 23.10.2015, який витрибовувався ухвалою Збаразького районного суду від 04 серпня 2020 року, ухилився від подання даного доказу, що має важливе значення, зокрема для проведення у справі експертизи, а тому визнає обставину відсутності волевиявлення позивача на укладення спірного договору оренди земельної ділянки №147-Бз-З-Т від 23.10.2015, для з`ясування якої витребовувався зазначений доказ. А відтак, цей правочин укладений за відсутності волевиявлення позивача на укладення даного договору, що відповідно до вимог ч.3 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі №674/461/16-ц (провадження №61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі. Встановивши, що [PERSON] договір оренди не підписував, відповідно, істотні умови цього договору не погоджував, у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірної угоди. Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц (провадження №14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б його спростували, або підтвердили, що спірну додаткову угоду до договору оренди землі підписав позивач, а це є їх процесуальним обов`язком відповідно до вимог статей 12, 81 ЦПК України. Твердження позивача відповідачем не спростовано, оскільки не надано будь-яких доказів на підтвердження існування у позивача волевиявлення на укладення спірної угоди. Враховуючи наведене, спірний договір оренди земельної ділянки є неукладеним, тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі №147-Бз-З-Т від 23.10.2015 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки заяв та клопотань щодо стягнення судових витрат до суду не надійшло, а тому судові витрати у справі необхідно покласти на сторони у розмірі фактично понесеному ними. На підставі наведеного та

Outcome: approved