Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, належить будинок № 14 по провулку Котельникова у місті Словянську Донецької області. В даному житловому будинку зареєстрований як член родини відповідач [PERSON]. З 24 вересня 2006 року відповідач не став проживати у вказаному житловому будинку, однак зняття з реєстрації провести у добровільному порядку відмовився. Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку перешкоджає здійснювати право власності по відношенню даного житлового приміщення. Позивач несе витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та не має можливості оформити субсидію. Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому будинку більше десяти років та чотирьох місяців, позивач вважає, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 14 по провулку Котельникова в м. Словянську Донецької області та зняття його з реєстрації по вказаному житловому будинку. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у житловому будинку № 14 по провулку Котельникова у місті Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу будинку від 25 червня 1982 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1564, [PERSON] належить будинок № 14 по провулку Котельникова в м. Словянську Донецької області. Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано в КП «БТІ» м. Словянська 08.07.1982 року під реєстраційним номером 5125/37-а-16 та підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.02.2017 року № 79992153. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, права користування яким вона просить позбавити відповідача. Відповідач по справі [PERSON], з 14.09.2006 року зареєстрований за адресою: [INFO], б. 14, про що свідчить запис з домової книги. Відповідно до [PERSON] мікрорайону «Ж/Д № 2» м. Словянська № 97 від 07.02.2017 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], б. 14, але не мешкає за даною адресою з 24.09.2006 року по теперішній час, місце знаходження не відомо, особистих речей немає. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично він за цією адресою не проживає з 24.09.2006 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved