Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

До Рівненського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про повернення суми попередньої оплати товару. В обґрунтування позову вказує, що 22 січня 2021 року між ним та відповідачем, [PERSON] , укладено договір відповідно до якого [PERSON] мав до 31 березня 2021 року продати йому автомобіль ввезений з-за кордону. Вказує, що того ж дня,він здійснив попередню оплату товару (аванс) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою від 22 січня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] зобов`язувався вчасно виконати договір купівлі-продажу або повернути аванс в повному обсязі до 31 березня 2021 року. Під час складання розписки та отримання [PERSON] вищевказаних грошових коштів, був присутній [PERSON] . Однак станом на сьогодні відповідачем умови договору купівлі-продажу не виконано, а сума попередньої оплати товару не повернена. На численні його звернення з вимогою повернути суму попередньої оплати товару у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень [PERSON] відповіді не давав, на телефонні дзвінки не відповідав з середини лютого 2021 року. В квітні 2021 року, після повідомлення про укладення договору про надання правової допомоги та про наміри захищати свої права в судовому порядку, відповідач попросив відстрочити повернення попередньої оплати до травня 2021 року, однак гроші так і не повернув. У зв`язку з цим звертається до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовільнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що22 січня 2021 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , укладено договір відповідно до якого [PERSON] мав до 31 березня 2021 року продати [PERSON] автомобіль ввезений з-за кордону. Того ж дня, позивач здійснив попередню оплату товару (аванс) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, що підтверджується розпискою від 22 січня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] зобов`язувався вчасно виконати договір купівлі-продажу або повернути аванс в повному обсязі до 31 березня 2021 року. Згідно зстаттею 509 Цивільного кодексу Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно дост. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннямистатті 525 Цивільного кодексу України, та частини 6статті 193 Господарського кодексу Україниодностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 655 Цивільного кодексу Україниврегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Як передбачено частинами 1, 2статті 692 Цивільного кодексу Українипокупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Положеннями\~ст. 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2\~ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Таким чином, судом встановлено, що позивач за від 22.01.2021 року своє зобов`язання виконав в повному обсязі, натомість відповідач у визначений строк не передав товар та не повернув сплачені кошти. Враховуючи вищевикладене, дослідивши докази в справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, оскільки ці вимоги обґрунтовані та законі, відповідають умовам укладеного між сторонами договору поставки. Згідно частин 1,6\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 35Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17жовтня 2014року\~№10\~«Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 908,00 грн.. Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно частини третьої зазначеної статті до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. За змістом п.1. ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно ч. 8 вказаної статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При розгляді даного питання, суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка міститься у його Постанові від 30 серпня 2018 року по справі №466/2631/16-ц, де зазначено, що: «На підтвердження цих обставин (витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера)» Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року по справі №372/1010/16-ц. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. На виконання вищевказаних вимог, представником позивача було надано суду нижченаведених документів, а саме: Ордер про надання правничої допомоги від 01.04.2021р. укладений між [PERSON] з одного боку та адвокатом Чехомським О.В. з іншого. Квитанцію до прибуткового касового ордера №02/21 від 02.04.2021 року по якій на підставі Договору від [PERSON] сплачено гонорар в сумі 3000 грн. Тобто, представником позивача, надано всі необхідні документи, які передбачені ч.3 ст.137, ст. 141 ЦПК та в термін відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 02.04.2021 року, кваліфікацію адвоката, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значення справи для сторони,та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які позивач поніс підлягають до часткового задоволення. Сума судових витрат, які позивач сплатив у зв`язку із розглядом справи складається із витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., а відтак з відповідачів підлягає стягненню 2000 грн. судових витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved