Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

До суду 26.03.2020 року із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання її провести звернулись позивачі. Посилаються на те, що квартира за адресою: [ADDRESS] була надана для заселення в 1990 році. Позивач [PERSON] зареєстрований в квартирі з 20.11.1990 року, а [PERSON] зареєстрована з 09.11.2017 року. Квартира є їх єдиним та постійним місцем проживання. Інші особи в квартирі не зареєстровані. Позивачі бажають приватизувати вказану квартиру, але вони не можуть надати відповідачеві обмінний ордер на це житло, оскільки він був втрачений. У Департаменті з управління житлово-комунальним господарством отримати дублікат ордеру не надалося можливим, у зв`язку з тим, що на зберігання справи ліквідованого ДКП «Бюро обміну житлової площі» передані лише з 01.01.1994 року. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району [PERSON] було відмовлено у приватизації житла у зв`язку з відсутністю копії ордера. У зв`язку з тим, що позивачі проживають в цій квартирі тривалий час, виконують свої обов`язки щодо утримання житла просять визнати незаконною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в приватизації та зобов`язати відповідача вчинити дії по приватизації квартири за відсутності ордеру. 30.03.2020 року ухвалою суду позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 03.04.2020 року до суду від районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовані таким. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2010 року №109/17404., позивачі не звертались до відповідача із заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] навіть без ордеру. Позивачами не доведено наявність/відсутність будь-яких порушень, оспорювань або невизнання суб`єктивного права позивачів на користування спірним житловим приміщенням. Відповідно до п. 4 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Також, позивачами не доведено, що тільки вони мешкають у спірній квартирі і крім них ніхто не претендує на приватизацію даної квартири. Просять у позові відмовити. 30.04.2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, додатково суду пояснила, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] ніхто крім позивачів не зареєстрований, претензій щодо незаконності проживання від балансоутримувача не надходило. Дійсно із заявою про приватизацію до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району зверталась [PERSON] , яка є матір`ю позивачів, діяла остання на підставі довіреності і в інтересах доньки. [PERSON] у квартирі не зареєстрована, не має наміру приймати участь у приватизації. 07.07.2020 року із з`явами про приватизацію даної квартири звернулись [PERSON] та [PERSON] , проте 20.07.2020 року відповідачем їм було надано відповідь, що дане питання буде розглянуто лише після розгляду цивільної справи, де останні є позивачами щодо визнання права на приватизацію житла. [PERSON] до суду не з`явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надала. Відповідач - представник районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району Білик Н.В. проти позову заперечувала, підтримала пояснення надані у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити. До суду була викликана [PERSON] , до суду остання не заявилась, проте телефоном повідомила, що наразі мешкає за межами м. Запоріжжя і не має змоги з`явитись до суду. Дійсно зверталась із заявою про приватизацію квартири, проте в інтересах своєї доньки [PERSON] , наміру приймати участь у приватизації не має, так як взагалі не мешкає у даній квартирі. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов до такого. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.07.2019 року [PERSON] (матір позивачів) звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою про проведення приватизації за адресою: [ADDRESS] . 16.07.2020 року із заявою про приватизацію вказаної квартири звернулись [PERSON] , [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] з 20.11.1990 року, [PERSON] з 09.11.2017 року і по теперішній час. Відповідно до п. 4.2.9 Положення про районні адміністрації міської ради, затвердженої рішенням Запорізької міської ради від 22 червня 2011 року №29 районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Листом №Х-0579 від 10.07.2019 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району [PERSON] повідомлено, що у випадку, якщо до заяви про приватизацію квартири не буде додано копію ордера про надання жилої площі, орган приватизації повинен відмовити заявнику у приватизації займаної квартири (а.с. 8). Згідно вимог ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом передачі квартир (будинків) у власність громадян на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до п. 17, 18 Положення Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, який затверджений наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.1.2010 року №109/17404, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації та подає такі документи: оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копію договору найму жилої площі у гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках, квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З 1990 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не пред`являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх мешкання у квартирі. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій вони мешкають. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.345 ЦК України, фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності. Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, проте, відсутні документи, на підставі яких вони були вселені, та цей факт позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити відповідача дії по приватизації квартири підлягають задоволенню.

Outcome: approved