Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-27 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вони припинили шлюбно-сімейні відносини тапроживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб із [PERSON] . Зазначила, що з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з грудня 2019 року. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб із [PERSON] . Зазначив, що з позивачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з грудня 2019 року. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 11.02.2015 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, 11.02.2015 року, актовий запис № 29. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Самарським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 01.11.2016 року. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved