Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON]., з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на наступне: 16 вересня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 132. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] З липня місяця 2014 року вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки, разом не проживають та не ведуть сумісного господарства Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що через відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, особисті відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Просила шлюб між нею та позивачем розірвати, підтвердивши обставини, викладені в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 16 вересня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Їх шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, який видано повторно. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння та поваги між сторонами, особисті відносини між ними вже тривалий час мають негативний характер, відсутнє нормальне спілкування. В результаті втрати взаємопорозуміння та поваги один до одного їхнє спільне проживання та сімейне життя стало не можливим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з липня 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим та суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами на думку суду потрібно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Відповідач в судовому засіданні просила суд залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу, а тому суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах державної реєстрацій актів цивільного стану потрібно покласти на позивача відповідно до його прохання. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved