Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що він та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 року у цивільні справі № 2-4734/10, з нього стягуються аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи з 30.11.2010 року. 18.04.2016 року позивач уклав шлюб з [PERSON] від шлюбу з якою має малолітню дитину [PERSON], 16.11.2017 року, у зв'язку з чим, на момент звернення до суду на його утриманні перебуває дружина [PERSON], яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, її дитина [PERSON], та їх спільна дитина [PERSON], загальний дохід родини складає 5\~134 грн. 80 коп. на місяць. Зазначає, що приймає активну участь у вихованні доньки, а також приймає участь у додаткових витратах на дитину. Крім цього, він несе витрати повязані із лікуванням його батька [PERSON], який є інвалідом ІІ групи. У зв'язку з чим, посилаючись на викладені обставини та ст. ст. 181, 182, 184 СК України, просив: змінити розмір аліментів на утримання [PERSON] з 1/4 частини на 1\\6 частину всіх видів заробітку, доходу. Позивач у судовому засідання позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, зазначивши про обґрунтованість обставин, на які посилається позивач, як на підставу позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що встановлено заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 року, яке набрало законної сили, а також підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 313505, виданим повторно Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2010 року у цивільній справі № 2-4734/10, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 22.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис 373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії і-КИ № 254402, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. 22 квітня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 113, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 336380, прізвище дружини після одруження [PERSON]. 16.11.2017 року у зазначеному шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина [PERSON], про що Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 2235, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 658770. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У суду не виникає обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин з приводу участі позивача у додаткових витратах на дитину, відсутності заборгованості зі сплати аліментів та своєчасності їх сплати, добровільності визнання позову відповідачем. Крім цього, суд враховує, наявність у позивача на утриманні дружини та малолітньої дитини, факт надання допомоги батьку інваліду ІІ групи, та вважає, що визнання відповідачем позову не порушує прав або інтересів спільної дитини сторін [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд, враховуючи викладене, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, обставини, викладені у позові є доведеними, у зв'язку з чим, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved