Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся позивач [PERSON] з позовом про визнання за ним права власності на домоволодіння, що складається з жилого дому літ. „А, літньої кухні літ. „Б, гаражу літ. „В, сараю літ. „Г з прибудовою літ. „г, навісом літ. „Д, розташованих на земельній ділянці площею 239,0 кв. м. за адресою: м. Одеса, пров. 1 Кустанайський, буд. 1, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на таке. У 1953 році [PERSON], матері позивача, яка працювала на Одеському склозаводі, було видано Ордер на отримання жилої площі у будинку заводу по пров. 1 Кустанайському, 1 (колишня назва Львівська), площа наданої квартири складала 18,0 кв. м. Згідно рішення виконавчого комітету міської ради депутатів від 15 березня 1952 року № 306 Одеському склозаводу було надано вільну земельну ділянку площею 0,15 га. для будівництва трьох одноповерхових будинків. Мешкаюча в цій квартирі матір позивача проводила всі необхідні заходи для підтримки жилого приміщення у хорошому стані, сплачувала всі комунальні послуги та квартирну плату у бухгалтерію заводу. У 1970 році мати позивача [PERSON] померла. З дня народження позивач проживає у даному будинку та зареєстрований, після смерті своєї матері сплачує комунальні послуги. Фактично він прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріуса за отриманням правовстановлюючих документів на квартиру в якій він проживає, але йому було роз'яснено про неможливість оформлення документів на спадщину. Згідно довідки Головного управління статистики в Одеській області в базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у м. Одесі та Одеської області, інформація про таке підприємство, як Одеський склозавод, відсутня. Таким чином, відсутнє підприємство чи організація, яка б тримала на балансі дану квартиру. Спірна квартира розташована в одноповерховому будинку, який знаходиться на земельній ділянці площею 476,0 кв. м., оточена дерев'яним забором і має вигляд частини домоволодіння. Даний одноповерховий будинок збудований у 50-х роках минулого століття. В зв'язку з цим, та з метою поліпшення житлових умов, що не відповідали нормам мешкання, позивачем була проведена реконструкція квартири. У відповідності до технічного висновку про технічний стан будівних конструкцій та можливості подальшої експлуатації жилого будинку та господарських будівель на земельній ділянки № 1 по провулку 1 Кустанайський, проведеного ІТЦ «Аргумент», державна ліцензія серія АБ № 27142, технічний стан відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», ДБН В. 1.1-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» та можливі для подальшої експлуатації. Після уточнення позовних вимог позивач просив суд визнати за ним право власності на 13/25 частин домоволодіння № 1-А по 1-му Кустанайському провулку у м. Одесі, що складається з житлового будинку літ „А: 3-1 - коридор, площею 1,8 кв. м., 3-2 - туалет, площею 1,2 кв. м., 3-3 - житлова, площею 17,4 кв. м., 3-4 - житлова, площею 13,6 кв. м., ? коридору 1 (площею 3,3 кв. м.) що складає 1,7 кв. м., житловою площею 31,0 кв. м., загальною площею 35,7 кв. м., сараїв „Ж,З, гаражу „И, літньої кухні „К, огорожі № 1,2, мостіння 1, розташованих на земельній ділянці площею 239,0 кв. м. за фактичним користуванням, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на таке. В даному будинку проживає ще одна сім'я, яка теж отримала ордер на вселення від колишнього Одеського склозаводу. Для повного та всебічного розгляду справи судом було направлено запит до КП „ОМБТІ та РОН з вимогою виготовити технічний паспорт на спірний об'єкт за адресою: м. Одеса, пров. 1 Кустанайський, 1 та розрахувати частки відповідно до фактичного користування. На запит виготовлено технічний паспорт від 30.12.2009 року та надана довідка щодо фактичного користування позивачем житловим будинком. Відповідно до листа державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта від 17.11.09 р. № 07-31/2460, що вважають можливим присвоїти житловій будівлі поштову адресу: м. Одеса, провулок Кустанайський, 1-А. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом установлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених письмових доказів. Згідно рішення виконавчого комітету міської ради депутатів від 15 березня 1952 року № 306 Одеському склозаводу було надано вільну земельну ділянку, площею 0,15 га., для будівництва трьох одноповерхових житлових будинків. [PERSON] працювала на Одеському склозаводі та їй було видано Ордер від 20 вересня 1960 року на отримання житлової площі для проживання в житловому будинку заводу по вулиці Львівській, 1, квартира житловою площею 18,0 кв. м. [PERSON] народила сина [PERSON], [INFO], що підтверджує свідоцтво про народження від 23 жовтня 1955 року, відповідний запис № 1695. 08 серпня 1970 року [PERSON] померла, що підтверджує свідоцтво про смерть [PERSON] І-ЖД № 253622 від 10.08.1970 року, запис № 4974. Позивач постійно проживає у даному будинку, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується розрахунковими книгами та квитанції про оплату, тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач такої заяви не вчинив, таким чином, він прийняв спадщину та фактично володіє майном. Підставою виникнення права приватної власності є зокрема успадкування майна. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за отриманням правовстановлюючих документів на квартиру в якій він проживає, але йому було роз'яснено про неможливість оформлення документів на спадщину. Згідно довідки від 06.11.2009 року №01-02-116-3050 Головного управління статистики в Одеській області в базі даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України у м. Одесі та Одеської області, інформація про таке підприємство, як Одеський склозавод, відсутня. Визначаючи склад спадкового майна суд вважає, що до нього слід віднести одноповерховий житловий будинок, який був збудований у 50-х роках та знаходиться на земельній ділянці площею 476,0 кв. м., з яких 239,0 кв. м. у фактичному користуванні [PERSON], за адресою: м. Одеса, пров. 1-й Кустанайський, 1 (вул. Львівська, 1). При цьому враховується те, що за будь-яких умов за життя [PERSON] набула право власності на будівельні матеріали та конструктивні елементи зазначеної споруди. Суд також має виходити з презумпції добросовісності та правомірності володіння цим житловим будинком позивачем та його покійною матірю, оскільки починаючи з 1950 року, тобто досить тривалий період, вони використовували його в якості житла, єдиного місця проживання, тодішні органи влади санкціонували таке, дозволивши його експлуатацію, а також здійснивши прописку їх та членів їх сімї за відповідною адресою; інші особи з претензіями на спірний будинок, зі встановлених відомостей, до компетентних органів не звертались. З метою поліпшення житлово-побутових умов позивач здійснив реконструкцію спірного майна. Користуючись своїм правом згідно ст. 319 та ст. 383 ЦК України на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, власник жилого будинку чи квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни свого приміщення, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав інших власників та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно технічного висновку про технічний стан будівних конструкцій та можливості подальшої експлуатації жилого будинку та господарських будівель на земельній ділянки № 1 по провулку 1 Кустанайський, проведеного ІТЦ «Аргумент», державна ліцензія серія АБ № 27142, технічний стан відповідає вимогам ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення», ДБН В. 1.1-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» та можливі для подальшої експлуатації. На земельній ділянці №1 по 1-му Кустанайському провулку (колишня назва Львівська) у 50-х роках минулого століття, розташовано житловий будинок літ, «А» з прибудовами на двох хазяїв; літня кухня літ. „Б з прибудовами літ. „б; гараж літ. „В; сарай літ. „Г з прибудовами літ. „г; навіс літ. „Д загального користування. Згідно ордеру №113 від 24.01.1963 року, який був виданий [PERSON], вбачається, що вона та проживаючі з нею члени сімї, мають право вселення у порядку обміну з громадянином [PERSON] на житлову площу в м. Одесі вул. І Застава, Львівський провулок буд. №1 квартира під №1. У відповідності із технічним паспортом від 30.12.2009 року та довідки КП „ОМБТІ та РОН № 135967.63.09 від 14.01.2010 року щодо фактичного користування позивачем житловим будинком у фактичному користуванні [PERSON] перебуває в житловому будинку літ. „А: 3-1- коридор 1,8 кв. м.; 3-2- туалет 1,2 кв. м.; 3-3- житлова 17,4 кв. м.; 3-4- житлова 13,6 кв. м.; коридор - 1 площею 1,7 кв. м., житловою площею 31,0 кв. м.; загальною площею 35,7 кв. м.; та господарські будівлі та споруди: сараї «Ж,З», гараж «И», літня кухня «К»; огорожа № 1,2; мостіння 1, що складає 13/25 частин домоволодіння. Відповідно до листа державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 17.11.09 р. №07-31/2460, що вважають можливим присвоїти житловій будівлі поштову адресу: м. Одеса, провулок Кустанайський, 1-А. Таким чином, суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до якої право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил. При спорудженні зазначеної прибудови дотримано будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм та правил, але враховуючи, що будівництво проведено без належним чином затвердженого проекту, ввести його в експлуатацію є неможливим. При цьому в результаті проведеного будівництва позивачем та спадкодавцем створено споруду, яка відповідає певним нормам, що висуваються до подібного роду будівель, та може бути самостійним обєктом права власності, перебуває в особистому користуванні позивача. Таким чином, враховуючи, що побудована споруда є ізольованою, річ, отримана після реконструкції та будівництва відповідає всім нормам та правилам, беручи до уваги обставини справи, зокрема, неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд вважає за можливе захистити право позивача шляхом визнання за ним права власності на отримане житлове приміщення будинок з господарськими спорудами. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved