Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом в якому просить: - зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , та в участі у її вихованні, встановити позивачу для участі у вихованні та спілкуванні з донькою, такі способи участі: систематичне побачення батька кожного вівторка, четверга та суботи з 15:00 до 20:00 год.; побачення у святкові дні за місцем проживання, перебування дитини терміном не менше 4 (чотирьох) годин; забирання дитини до себе додому для спілкування в домашніх умовах у вихідні дні два рази в місяць; побачення дитини в день народження доньки; спілкування з донькою в телефонному режимі, а також, за допомогою інших засобів зв`язку; зобов`язати відповідача надавати позивачу точну інформацію, щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі захворювання дитини негайно повідомляти про це батька; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати (а.с.3-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 вересня 2012 року він перебував з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що його права як батька щодо виховання дитини порушуються відповідачем, дії відповідача вважає незаконними оскільки відповідач приховує дитину від батька, обмежує дитину у можливості бачитись і спілкуватися з ним,. вчиняє перешкоди батьку у можливості приймати участь у вихованні власної дитини, у її утриманні. У позивача та дитини теплі стосунки. Позивач постійно сплачує аліменти, заборгованості не має, але відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та в участі у її вихованні. Такі обставини змусили позивача звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідач надала відзив на позов (а.с.66-72) в якому позовні вимоги визнала частково, просить встановити спосіб спілкування батька з дитиною з урахуванням інтересів дитини та її усталеного графіку життя, а саме два рази на тиждень в четвер та суботу з 17:30 до 18:30 год. в присутності матері та за згодою і бажанням дитини. Представник позивача надав заяву (а.с.184) в якій просить суд задовольнити позов частково, погоджується з висновком органу опіки та піклування від 02.10.2020 та просить встановити графік спілкування батька з дитиною згідно висновку. Справу просить розглянути без участі позивача та його представника. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі, просить ухвалити рішення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с.185). Представник третьої особи також надала заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування (а.с.186). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2012 року (а.с.9). Шлюб між ними було розірвано рішенням Київського районного суду м.Одеси від 21 січня 2016 року (а.с.73). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.10). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати в сім`ї матері за адресою: [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови проживання дитини задовільні, придатні для виховання і розвитку, про що фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб Чорноморського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було складено відповідний акт оцінки потреб (а.с.51-52). За інформацією дитячої поліклініки [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом дитячої поліклініки КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради Одеської області з листопада 2017 року. До лікаря-педіатра завжди зверталась тільки мати дитини. Піклування про здоров`я та розвиток дитини здійснює мати, рекомендації лікаря сумлінно виконує (а.с.55). За інформацією дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу № 5 «Теремок», [PERSON] відвідувала заклад з 2017 по 2019 рік. Мати завжди відвідувала всі заходи, свята, батьківські збори, приймала активну участь в житті доньки. Батько дитини відвідував садок декілька разів, чим засмучував свою доньку. [PERSON] дуже чекала його на випускний бал, про що повідомляла вихователів, але батько не з`явився, для дівчинки це було дуже важливо (а.с.59). За інформацією загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4, в якій навчається [PERSON] , мати приділяє належну увагу вихованню та навчанню доньки, систематично відвідує батьківські збори, тримає постійний зв`язок з класним керівником. За рік навчання батько жодного разу не був присутній на зборах, не цікавився навчанням доньки (а.с.60). За інформацією спортивного клубу « Катана » участь в спортивному житті дитини [PERSON] приймає мати [PERSON] , яка виконує всі необхідні умови для її занять з карате, включаючи фінансові витрати необхідні для розвитку доньки у клубі. За час занять адміністрація клубу з батьком дитини не знайома, спортивними результатами своєї доки батько не цікавився (а.с.61). За інформацією дитячо-юнацької спортивної школи з шахів і шашок Чорноморської міської ради, [PERSON] з вересня 2018 року навчається в школі на відділенні шахи. Спілкування з адміністрацією та тренерами-викладачами веде виключно мати [PERSON] , яка виконує всі необхідні для суспільного виховання і навчання дівчинки вимоги. За час навчання дитини у ДЮСШ ШШ адміністрація та тренери-викладачі з батьком дитини не контактували, зацікавленості з боку батька не було (а.с.62). Батько [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Матеріально-побутові умови проживання батька [PERSON] задовільні, придатні для виховання і розвитку дитини, про що фахівцем, відповідальним за проведення оцінки потреб центру соціальних служб Одеської міської ради було складено відповідний акт оцінки потреб (а.с.53,54). Головним спеціалістом служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області було проведено опитування малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.56). В ході опитування було встановлено, що [PERSON] мешкає разом з мамою, бабусею та дідусем. Зі слів дівчинки її батька звуть [PERSON] . Свого батька дівчинка бачила взимку 2019 року, коли мама привезла її до батька, який мешкає в місті Одесі. Дівчинка пояснила, що коли вона знаходилась у батька в гостях, він на неї не звертав ніякої уваги, не спілкувався з нею, а грався у танчики, комп`ютерну гру, а вона в цей час гуляла зі своєю бабусею. Зі слів дівчинки батько їй не телефонує, не спілкується з нею, не купує подарунків, не вітає з днем народження. В останній раз батько приїздив до [PERSON] на день народження, коли їй виповнилося 5 років. Зі святами та днем народження дівчинку вітає мама та рідні. Одяг, іграшки, їжу дівчинці купує мама, бабуся та дідусь. [PERSON] не бажає бачитись зі своїм батьком, тому що мати із-за нього плаче. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Статтею 159 Сімейного кодексу України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Відповідно до ч.1 ст.141, ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно висновку №1-17-522 від 02.10.2020 (а.с.48-50), виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки і піклування вважає за доцільне прийняти наступний графік спілкування батька [PERSON] з донькою: - щотижнево у вівторок з 15.00 години до 19.00 години; - щотижнево у четвер з 15.00 години до 19.00 години; - щотижнево у суботу з 15.00 години до 19.00 години з перебуванням дитини за місцем проживання батька за бажанням дитини; - зустрічі з батьком в день народження дитини з 10.00 години до 12.00 години. Враховуючи, що позивач має право на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а батьки дитини не знайшли між собою порозуміння щодо зустрічей батька з донькою, суд вважає, що позовні вимоги в частині визначення участі батька у вихованні дитини та встановлення графіку зустрічей з дитиною є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з інтересів дитини, з урахуванням обставини справи та наданих доказів, враховуючи ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, суд вважає необхідним встановити наступний графік спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] : - щотижневі зустрічі батька з дитиною: у вівторок з 15.00 години до 19.00 години; у четвер з 15.00 години до 19.00 години; у суботу з 15.00 години до 19.00 години, з перебуванням дитини за місцем проживання батька за згодою та бажанням дитини; - зустрічі з батьком в день народження дитини з 10.00 години до 12.00 години, за згодою та бажанням дитини. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме його можливостям у повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи не знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON] перешкоджає позивачу спілкуватися з його донькою, і з цього приводу позивачем не надано суду жодних доказів, тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial