Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

До Совєтського районного суду м. Макіївки Донецької області 12.12.2014 року надійшла заява [PERSON] про визнання її сина [PERSON], [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши її опікуном на недієздатним. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що її син [PERSON] з 24.10.2005 року знаходиться в Шахтарському дитячому будинку інтернату ІІ-ІІІ профілю, відповідно до висновку медико-педагогічної комісії у зв'язку із відставанням в розвитку, що впливає на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує постійного стороннього нагляду і встановлення над ним опіки. Визнання сина недієздатним необхідно для встановлення опіки над ним. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала вимоги своєї заяви та просила її задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Макіївської міської ради в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Під час розгляду справи в порядку окремого провадження судом були встановлені наступні обставини. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.11.1995 року /а.с.8/. Також судом встановлено, що згідно витягу з історії хвороби [PERSON] є інвалідом дитинства 2 групи з діагнозом розумова відсталість, що проявляється у хронічному, стійкому психічному розладі /а.с.7/. Згідно довідки МСЕК від 19.08.2013 року [PERSON] встановлена 2 група інвалідності безстроково, рекомендовано лікування у психіатра /а.с.6/ Ухвалою суду від 17.12.2013 було призначено у справі судово-психіатричну експертизу для визначення психічного стану [PERSON] 18.03.2014 року до суду надійшов акт №74а амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 05.03.2014 року, згідно висновку якого [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад - розумову відсталість у ступені імбецильності (помірну розумову відсталість у редакції МКХ-10). За психічним станом у теперішній час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. /а.с.13-17/ . Суд, заслухавши в судовому засіданні заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом враховується, що за наслідками призначеної судом судово-психіатричної експертизи (акт №74а від 05.03.2014 року) було встановлено, що [PERSON] виявляє стійкий хронічний психічний розлад - розумова відсталість у ступені імбецильності ( помірну розумову відсталість - у редакції МКХ-10) та за психічним станом у наступний час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними . Отже з урахуванням визначення психічного стану [PERSON] як такого, що не дозволяє особі самостійно здійснювати свої цивільні права та обов'язки, суд дійшов висновку про можливість визнання такої особи недієздатною. Крім того за приписами ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. При цьому згідно ч. 1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналогічні положення містяться в цивільному процесуальному законодавстві, за якими суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (ч. 1 ст. 241 ЦПК України). Враховуючи все вище викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] та, встановивши опіку над [PERSON] , призначити її опікуном її сина [PERSON]

Outcome: approved