Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомирак звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис реєстраційний № 1340 від 07.06.2013, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], про звернення стягнення на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] з метою погашення боргу перед ПАТ «Дельта Банк» в сумі 337 435,37 грн., посилаючись на те, що виконавчий напис здійснений з порушенням чинного законодавства по вимогам, які не є безспірними. Позивач також просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. У судове засідання позивач не з'явився, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги його довірителя він підтримав у повному обсязі і зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представники відповідача та третьої особи до суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» 07.12.2007 був укладений кредитний договір № 0501/1207/88-283 (а. с.8-10). Також, 07.12.2007 між сторонами був укладений іпотечний договір в забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань по кредитному договору, відповідно до якого позивач передала в іпотеку банку належну їй квартиру [ADDRESS] (а.с. 11-12). На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк») та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 25 травня 2012 року за реєстровим №№ 1306, 1307, а також Акту приймання-передачі кредитних файлів, № 9 від 21 червня 2012 року - до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора ПАТ «Сведбанк» та АТ «Дельта Банк» набуло статусу Нового кредитора, згідно ст. ст. 512-514, 516, 517 ЦК України. 7 червня 2013 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис (реєстр. № 1340) про звернення стягнення на нерухоме майно позивача[ADDRESS], що була надана в іпотеку згідно договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 07.12.2007 за реєстраційним № 18933, за рахунок коштів, отриманих від реалізації якого (нерухомого майна), запропоновано задовольнити вимоги відповідача в сумі 337'435,37 грн., з яких: - сума заборгованості по кредиту - 36'542,81 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 292'086,68 грн.; - сума заборгованості за відсотками - 5'673,55 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 45'348,69 грн. (а.с. 13). Згідно ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються КМ України. Таке ж положення міститься у п. 282 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Згідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріусу проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно ст. ст. 81, 89 ЗУ «Про нотаріат» та п. 287 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Встановлено також, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис на підставі наданих банком документів, а саме: іпотечного договору (а. с. 11-12), відомості про суму заборгованості позивача перед відповідачем (без зазначення розрахунку суми боргу, періоду розрахунку тощо). Доказів протилежного суду не надано. Відповідно до ст. 89 ЗУ «Про нотаріат» та п. 287 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено вимоги до змісту виконавчого напису, зокрема, у виконавчому написі повинен зазначатися: строк, за який провадиться стягнення. Так, у виконавчому написі зазначено, що строк, за який проводиться стягнення: з 25 травня 2012 року по 30 квітня 2013 року. Як вбачається з матеріалів справи, в тексті виконавчого напису зазначається про: - суму заборгованості по кредиту - 36'542,81 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 292'086,68 грн.; - суму заборгованості за відсотками - 5'673,55 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 45'348,69 грн. Так, згідно даних ПАТ «Сведбанк» (а. с. 14-17), а саме: - меморіального валютного ордеру № TECH1-35218 від 25.05.2012 на суму 387,22 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35219 від 25.05.2012 на суму 635,16 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35220 від 25.05.2012 на суму 187,27 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35221 від 25.05.2012 на суму 549,06 доларів США (списання основної суми заборгованості у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35222 від 25.05.2012 на суму 4,23 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35223 від 25.05.2012 на суму 2,91 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35224 від 25.05.2012 на суму 35'993,75 доларів США (списання основної суми заборгованості у зв'язку із продажем кредитної заборгованості); - меморіального валютного ордеру № TECH1-35225 від 25.05.2012 на суму 3,33 доларів США (списання нарахованих відсотків у зв'язку із продажем кредитної заборгованості), тобто станом на 25.05.2012 заборгованість складала: - по кредиту - 36'542,81 доларів США (549,06 + 35'993,75); - по відсотках - 1'220,12 доларів США (387,22 + 635,16 + 187,27 + 4,23 + 2,91 + 3,33). Як вбачається з розрахунку заборгованості (а. с. 20) позивача по кредитному договору, станом на 30.04.2013 (за період, за який проводиться стягнення за виконавчим написом - з 25.05.2012 по 30.04.2013) та виписки по особовим рахункам ПАТ «Дельта Банк» за період з 29.05.2012 по 14.06.2013 (а. с. 19), сума заборгованості позивача складає: - по кредиту - 36'542,81 доларів США; - по відсотках - 4'177,13 доларів США, а всього 40'719,94 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 30.04.2013 (7,993 грн. за 1 долар США) складає 325'474,48 грн. Але, як вбачається з тексту виконавчого напису (а. с. 13), заборгованість позивача перед відповідачем станом на 30.04.2013 складає суму в розмірі 337'435,37 грн., тобто суми зазначені у виконавчому написі та у розрахунку, що був наданий позивачем - не є тотожними, а в зв'язку з цим - безспірними. Тобто нотаріус, всупереч принципу безспірності заборгованості, передбаченої ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», вчинив виконавчий напис, використавши спірні обрахунки заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», пункту 284 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Водночас, при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо) (доказів протилежного суду не надано), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед Банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, підготовлений працівниками Банку щодо наявності грошового зобов'язання позичальника по тілу кредиту, відсотках - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та бути доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позичальника. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про те, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин сторін, чим порушив норми ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», пункту 284 Інструкції та підпункту Б частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Зазначене вказує на відсутність у виконавчому написі сили виконавчого документу, через що виконавчий напис є таким, що не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, наведене, свідчить, що заборгованість, визначене у виконавчому написі, не містить ознак безспірності, відсутні документи, що встановлюють прострочення виконання зобов'язання, а оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням приписів ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Враховуючи зазначені порушення, допущенні при винесені виконавчого напису, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому задовольняє позов. Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved