Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позивачка свій позов обгрунтовує тим, що [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] після школи продовжує навчання на денній формі навчання в Коростишівському педагогічному коледжі імені І.Я. Франка Житомирської обласної ради, період навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Дочка навчається на денній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Відповідач звернення позивачки з проханням добровільно сплачувати аліменти у зв`язку із навчанням дитини проігнорував, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 23 років, або до припинення нею навчання, але не менше встановленого законом мінімуму. Також, позивачка просить звільнити її від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 15.02.2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.04.2021 року до суду від позивачки надійшла заява з проханням долучити до матеріалів справи довідку з Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова від 13.10.2020 року № 403, відповідно до якої дочка сторін [PERSON] є студентом-заочником 1 курсу Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова. Відповідно до ч. 2\~ст. 279 ЦПК України\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає\~справу в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без повідомлення\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами,\~за\~відсутності клопотання\~будь-якої\~зі сторін\~про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась,\~\~від неї надійшла\~\~письмова заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі у зв`язку з карантином, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі мають дочку [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Із довідки за вих. № 886 від 02 вересня 2019 року виданої Коростишівським педагогічним коледжем імені І.Я. Франка Житомирської обласної ради вбачається, що дочка сторін [PERSON] навчалася на денній формі навчання, у Коростишівському педагогічному коледжі імені І.Я. Франка Житомирської обласної ради. Закінчення навчання 30.06.2020 року (а.с.3). Також, із довідки за вих. № 403 від 13 жовтня 2020 року виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова вбачається, що [PERSON] є студентом-заочником 1 курсу, факультету педагогіки і психології спеціальності «Початкова освіта» (а.с. 34). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.\~\~ Аналіз змісту ст.198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, крім родинного зв`язку батьків і дітей, продовження повнолітніми навчання, потреби повнолітніх дітей у зв`язку із продовженням навчання в матеріальній допомозі, необхідно перевіряти і здатність батьків таку допомогу надавати. При відсутності хоча б одного із наведених фактів, аліментне зобов`язання, пов`язане із утриманням батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, не виникає. Згідно із частинами першою, другою ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, за змістом ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). За ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом установлено, що дочка позивачки та відповідача навчається, у зв`язку з чим не має змоги працювати та потребує матеріальної допомоги, при цьому позивачка не має достатньої можливості надавати дочці матеріальне утримання. Будь-яких доказів того, що у відповідача існує інша сім`я або що на його утриманні знаходяться інші особи, суду не надано. В даному випадку суд вважає, що повнолітня дитина дійсно потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням, а відповідач відмовляє в наданні такої допомоги, хоча має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання до закінчення навчання. Враховуючи вищенаведене а також те, що відповідач має можливість утримувати свою дочку до закінчення навчання, оскільки остання навчається, не має змоги працювати, несе витрати пов`язані з навчанням, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки до закінчення нею навчання, оскільки відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дочці, однак ухиляється від обов`язку, як батько допомогти повнолітній дитині, яка потребує допомоги закінчити навчальний заклад і здобути професію, а тому кошти на утримання дочки до закінчення її навчання у навчальному закладі, слід стягнути у розмірі передбаченому ст.182 СК України. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду 16.09.2019 року, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. У відповідності до п. 3 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved