Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 17.01.2017 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з 01.09.2016 року вона навчається на першому курсі Вищого навчального комунального закладу «Одеське педагогічне училище» на факультеті дошкільної освіти, на денній формі навчання, на контрактній формі. Позивач зазначає, що її батько відповідач [PERSON], після досягнення позивачем [PERSON] повноліття, перестав надавати матеріальну допомогу, мати позивача самостійно не в змозі утримати доньку, їй необхідній кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо. З підстав наведеного, позивач просить суд: Стягувати з [PERSON] на користь позивача аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення позивачем 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти сплати аліментів на період навчання доньки. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON],[INFO], є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 12.01.1999 року виконкомом Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №2. Згідно довідки №701 від 02.09.2016 року, виданої Вищим навчальним комунальним закладом «Одеське педагогічне училище», вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу, спеціальності - 012 Дошкільна освіта (наказ №43 к/ст від 09.08.2016 року), денної, контрактної форми навчання Вищого навчального комунального закладу «Одеське педагогічне училище» І рівня акредитації. Орієнтована дата закінчення училища 30.06.2020 року. За ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. З підстав цього, суд, враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку з дня подання позову, тобто з 17.01.2017 року до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2020 року, суд задовольняє позовні вимоги частково, в межах визнання відповідачем позовних вимог. Суд розяснює, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В звязку із цим, судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, встановлений на час подання позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial