Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на підставі договору купівлі- продажу від 05 квітня 2017 року належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS]. У вищевказаній квартирі на даний час зареєстрований син колишньої власниці квартири, відповідач [PERSON], [INFO], який фактично не проживає у спірній квартирі з 2014 року, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне позивачу для зняття відповідача з реєстрації та для подальшого розпорядження своїми правами щодо спірної квартири та оформлення субсидії. У звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивач, [PERSON] та його представник, [PERSON] не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 05.04.2017 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. (а.с. 5-7) Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником однокімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 8) Як видно з довідки КП «Сервіскомуненерго» від 10.04.2017 року № 04/822 в квартирі [ADDRESS] крім позивача також зареєстрований [PERSON]. Відповідно до акту обстеження житлового приміщення, складеного Миколаївською міською радою від 17.04.2017 року видно, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] з 2014 року по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 146 по вулиці Банківська у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], але фактично він за цією адресою не проживає з 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 640,00 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved