Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 22-к/тр від 21 квітня 2020 року про звільнення [PERSON] з посади фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парка «Клебан-Бик», поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 22 квітня 2020 року до дня поновлення на роботі. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що з 07 листопада 2001 року позивач працював у Регіональному ландшафтному парку «Клебан-Бик», зокрема з 02 січня 2014 року на посаді фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парка «Клебан-Бик». Наказом № 22-к/тр від 21 квітня 2020 року його звільнено з займаної посади згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул (відсутність на робочому місці без поважних причин більше трьох годин протягом робочого дня), а саме 31 березня 2020 року. Проте позивач вважає, що вказаний наказ є незаконним оскільки він був відсутній 31.03.2020 року на робочому місці з поважних причин, а саме: його безпосереднім керівником - начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] 24.03.2020 року на підставі усного розпорядження директора регіонального парку «Клебан-Бик» було поставлено позивача до відома про те, що у зв`язку із карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), 31.03.2020 року він не має виходити на роботу в свою денну робочу зміну, проте має вийти на роботу 30.03.2020 року. Крім того, при звільненні роботодавець не врахував рішення профспілкової організації, яка не надала свою згоду на звільнення позивача за таких підстав. Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що звільнення позивача за прогул відбулось з дотриманням норм чинного трудового законодавства та заперечив наявність обставин щодо видання розпорядження директором РЛП «Клебан-Бик» про зміну графіку роботи позивача, робоча зміна якого припадала на 31 березня 2020 року. Крім того, профспілкова організація, яка не надала згоду на звільнення працівника є неналежною, а саме рішення є необґрунтованим. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] працював у Регіональному ландшафтному парку «Клебан-Бик», зокрема з 02 січня 2014 року на посаді спеціаліста з рекреації, що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] , копія якої долучена до матеріалів справи. Сторонами у судовому засіданні були визнанні обставини щодо того, що відповідно до графіку відпрацювання робочого часу працівниками відділу рекреації та екологічної освіти, складеному на березень місяць 2020 року, денна робоча зміна [PERSON] припадала на 31.03.2020 року та мала розпочатися о 08-00 год та завершитися о 17-00 год. [PERSON] протягом робочої зміни 31.03.2020 року був відсутній на робочому місці. Вказані обставини також підтверджуються актом від 31.03.2020 року, складеним комісією у складі працівників відповідача, відповідно до якого комісією було виявлена відсутність на роботі 31.03.2020 в 11-00 годині, зокрема фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] (зміна по графіку робіт на березень місяць 8 год. з 8.00 до 17.00) без поважних причин; актом від 31.03.2020 року, яким комісією було підтверджено, що виявлена відсутність на роботі 31.03.2020 в 16-00 годині, зокрема фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] без поважних причин, а також зафіксована відмова [PERSON] у телефонній розмові приїхати з м. Костянтинівки для надання пояснення щодо своє відсутності; наказом директора Регіонального ландшафтного парка «Клебан-Бик» від 31 березня 2020 року за № 28 «Про перевірку робочого часу», яким було призначено відповідальних за перевірку робочого часу працівниками РЛП «Клебан-Бик» з метою виконання службових обов`язків та трудової дисципліни: директора [PERSON] , начальника відділу служби державної охорони ПЗФ [PERSON] , провідного фахівця з діловодства [PERSON] ; пояснювальною запискою фахівця з рекреації [PERSON] від 31.03.2020 року, який повідомив, що він заступив на зміну 31.03.2020 року о 7 год. 45 хв., відвідувачів та інших працівників парку не було та о 10 год. 30 хв. приїздив директор парку та начальник служби охорони; пояснювальною запискою фахівця з рекреації [PERSON]. від 31.03.2020 року, який повідомив про те, що він заступив на зміну 31.03.2020 року о 8 год. 00 хв., о 10 годині приїхали фахівці з рекреації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та об 11 год. 00 хв. приїздив директор парку [PERSON] та начальник служби державної охорони [PERSON] , о 15 годині 30 хвилин директор парку [PERSON] , начальник служби державної охорони [PERSON] та провідний фахівець з діловодства [PERSON] приїздили з метою перевірки дотримання робочого часу; пояснювальною запискою фахівця з рекреації [PERSON] від 01.04.2020 року, який повідомив про те, що він був на зміні з 31.03.2020 року по 01.04.2020 року, з ним працював [PERSON] , за весь час відвідувачів не було та об 11 год. 00 хв. приїздив директор [PERSON] та [PERSON] , інших співробітників не було; табелем обліку робочого часу за березень 2020 року; наказом директора Регіонального ландшафтного парка «Клебан-Бик» від 31.03.2020 року за № 30/1, яким вирішено створити комісію для проведення службового розслідування для з`ясування причин відсутності працівників, зокрема [PERSON] , на робочих місцях (телефонні дзвінки, надсилання листів працівнику, отримання від працівника письмових пояснень тощо). Працівником [PERSON] 01.04.2020 року були надані письмові пояснення про те, що 30 березня 2020 року він прибув на робоче місце для отримання пояснень від директора парку з приводу скорочення премії за березень. По узгодженню з іншими працівниками та начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] він відпрацював 30.03.2020 року зміну, якої не вистачало. Актом від 01.04.2020 року директором [PERSON] , провідним юрисконсультом [PERSON] та провідним фахівцем з діловодства [PERSON] зафіксовано відмову [PERSON] від ознайомлення з актом про відсутність працівників на робочому місці. Наказом від 01 квітня 2020 року за № 31 визнано для [PERSON] , фахівця з рекреації, день відсутності на роботі 31 березня 2020 року прогулом без поважних причин та за грубе порушення трудової дисципліни вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Актом від 02 квітня 2020 року зафіксовано відмову [PERSON] від ознайомлення з наказом про внесення змін до наказу від 01 квітня 2020 року № 31. Відповідно до довідки, наданої РЛП «Клебан-Бик», профспілкові внески працівників регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» перераховуються на рахунок Профспілки працівників АПК. Згідно з повідомленням голови Костянтинівського райкому профспілки працівників АПК Щербаня В.І. від 13.04.2020 року за № 2 на ім`я директора РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] , президія райкому профспілки не надала згоду для звільнення [PERSON] 01 квітня 2020 року директором РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] було направлено подання до профспілкового комітету РЛП «Клебан-Бик» за № 93/01-03 та до профспілкового комітету Костянтинівської РДА за № 94/01-03 про надання згоди на звільнення працівника [PERSON] за ініціативою роботодавця за п.4 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з порушенням трудової дисципліни, а саме відсутністю на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин. Відповідно до контракту, укладеного 16.09.2016 року між Донецькою обласною державною адміністрацією та керівником РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] , до повноважень керівника РЛП «Клебан-Бик» входить здійснювати згідно з чинним законодавством прийом та звільнення працівників РЛП. Наказом № 22-к/тр від 21 квітня 2020 року [PERSON] було звільнено з посади фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти з 22 квітня 2020 року за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсації за 12 календарних днів щорічної відпустки за період роботи 07.11.2019 р. - 22.04.2020 р. на підставі наказу про накладення дисциплінарного стягнення на [PERSON] від 01 квітня 2020 року за № 31, наказу про внесення змін до наказу від 01 квітня 2020 року № 31 від 02 квітня 2020 року № 33, пояснювальної [PERSON] від 01.04.2020 року, акту фіксації відмови від ознайомлення з наказом від 02 квітня 2020 року, протоколу засідання членів профспілкової організації РЛП «Клебан-Бик» від 02 квітня 2020 року за № 2, відповіді на подання від Костянтинівського райкому профспілок працівників агропромислового комплексу від 13 квітня 2020 року за № 2. Актом комісії, яка складалася з працівників РЛП «Клебан-Бик» від 22 квітня 2020 року зафіксовано факт відмови [PERSON] ознайомитися з наказом №22-к/тр від 21.04.2020 року. Начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] на ім`я директора РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] були складені пояснювальні записки, зокрема, щодо невиходу працівника [PERSON] на робоче місце 31.03.2020 року. Так, 30.03.2020 року [PERSON] повідомляла про те, що вона довела до відома фахівців з рекреації усне розпорядження директора РЛП «Клебан-Бик» про перенесення денних змін, які припали на час оголошення карантину на інший час після закінчення карантину з метою запобігання розповсюдження короновірусу і збереження здоров`я працівників. Проте, враховуючи відмову від наданого розпорядження, недопрацьовані денні зміни березня місяця включені до графіку роботи фахівців з рекреації на квітень місяць та залишок березня місяця і будуть відпрацьовані, зокрема, [PERSON] - 30.03.2020 року. 31.03.2020 року [PERSON] повідомляла директора РЛП «Клебан-Бик» про те, що в березні місяці [PERSON] мав не відпрацьовану зміну 31.03.2020 року і щоб не мати заборгованості за березень, зважаючи на відмову директора від перенесення змін з березня на квітень, працівники запропонували відпрацювати свій борг 30.03.2020 року. Так, фахівці з рекреації працювали на рекреаційній длянці «Соняна долина», де фахівці з рекреації, зокрема, [PERSON] , виконував розвезення і розкидання грунту на території, призначеній для перебування автотранспорту відвідувачів. Вказане завдання було надано директора РЛП «Клебан-Бик» в телефонному режимі. В графік роботи фахівців з рекреації зміни внесені не були, щоб відділ кадрів мав змогу скласти табель обліку робочого часу і надати його в бухгалтерію для нарахування заробітної плати, термін виплати якої 29 числа поточного місяця. 13.04.2020 року [PERSON] окрім раніше викладеного повідомляла директора РЛП «Клебан-Бик» про те, що письмові пояснення про термінове відпрацювання денних змін директору парку були надані 01.04.2020 року тому, що під час карантину служби парку працюють на віддаленому доступі, а усні - не враховані при проведені перевірки. Згідно з актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) за № 15316/2195/АВ від 07 липня 2020 року, складеного Головним управлінням Держпраці у Донецькій області, комісією були розглянуті документи щодо звільнення [PERSON] та встановлено, що ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2020 року позовну заяву повернуто на доопрацювання, а також були виявлені порушення вимог, передбачених ч. 1 ст. 116 КЗпП України, зокрема встановлено порушення строків розрахунку при звільненні з [PERSON] , якого було звільнено 22.04.2020 р., а виплата усіх належних йому коштів була здійснена 23.04.2020 р. Суд не бере до розгляду наказ від 11 січня 2020 року за № 4, яким фахівцю з рекреації [PERSON] було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків з позбавленням преміальних виплати за січень 2020 року, пояснення [PERSON] від 02.01.2020 року про те, що він сумлінно виконував свої обов`язки з прибирання будинку №1 перед заїздом до нього на відпочинок директора парку, посадову інструкцію начальника відділу з рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] , лист від 22 квітня 2020 року за № 129/01-03 директора РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] на ім`я секретаря профспілкового комітету РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] про надання інформації щодо правового статусу профспілкового комітету та повноважень голови профспілки, як неналежні, оскільки вказані докази не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона працює на посаді начальника відділу з рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» та до її повноважень, окрім іншого, входило складати графік роботи працівників відділу. Графіки роботи працівників відділу, які вже були затверджені раніше директором РЛП «Клебан-Бик», іноді змінювалися нею на підставі усних розпоряджень директора РЛП «Клебан-Бик», коли в цьому виникала виробнича необхідність. Директор РЛП «Клебан-Бик» дав їй усну вказівку про необхідність попередити працівників РЛП про те, що у зв`язку із карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), працівники, які мають денні зміни наприкінці березня не мають виходити на роботу, та вказані робочі зміни їм буде необхідно відпрацювати пізніше. В наступному директор РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] відмовився від факту видання усного розпорядження про перенесення робочих змін працівників у зв`язку із запровадженням карантину. 30.03.2020 року [PERSON] не мав робочої зміни проте прибув до РЛП «Клебан-Бик» з метою з`ясувати причини позбавлення його премії. Свідок повідомила працівникам, які вже мали невідпрацьовані зміни про те, що директор РЛП «Клебан-Бик» заперечує факт видання усного розпорядження про перенесення у зв`язку із запровадженням карантину робочих змін працівників та запропонувала працівникам, що з`явилися, відпрацювати такі зміни саме в цей день. Працівники, в тому числі [PERSON] , погодилися та 30.03.2020 року [PERSON] відпрацював разом з іншими працівниками, які вже мали заборгованість за змінами, зміну, яка припадала на 31.03.2020 року. В зв`язку з чим 31.03.2020 року на робочу зміну вже не вийшов. [PERSON] надала свої пояснення щодо зміни графіку працівників 01.04.2020 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що між [PERSON] та директором парку [PERSON] був конфлікт. Директор надав їй усне розпорядження змінити графік [PERSON] , а саме перенести зміну 31 березня 2020 року, про що працівника було за день повідомлено. Всі графіки складала [PERSON] та до її функцій було віднесено ознайомлювати з ними працівників. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання про те, що він є працівником РЛП «Клебан-Бик». Приблизно 20.03.2020 року після роботи начальник відділу з рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] повідомила його про те, що у зв`язку з запровадженням карантину в робочі зміни, що залишилися, виходити не потрібно. В зв`язку з чим в робочу зміну, яка припадала на 21.03.2020 року свідок на роботу не вийшов. 30.03.2020 року свідок разом із [PERSON] та [PERSON] відпрацювали зміну, якої бракувало. В судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що 30.03.2020 року він та [PERSON] працювали разом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав показання про те, що приблизно 24 - 26 березня 2020 року йому зателефонувала начальник відділу з рекреації та екологічної освіти РЛП «Клебан-Бик» [PERSON] та повідомила його про те, що у зв`язку з запровадженням карантину робочі зміни, що залишилися, переносяться на квітень. 30.03.2020 року дізнався, що директор РЛП «Клебан-Бик» передумав переносити зміни. 30.03.2020 року бачив [PERSON] на робочому місці. Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з ч. 1 ст. 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством. На підставі частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Відповідно до частини першої статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Статтею 149 КЗпП України встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень. Так, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників). Міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, обласним, Київській міській державним адміністраціям разом з органами місцевого самоврядування наказано забезпечити: організацію виконання та контроль за дотриманням на відповідній території вимог цієї постанови, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів; подання щодня Міністерству охорони здоров`я інформації про здійснення заходів щодо запобігання поширенню коронавірусу COVID-19 для її узагальнення та інформування Кабінету Міністрів України. Оскільки судом встановлено, що працівник [PERSON] був відсутній 31.03.2020 року на робочому місці через те, що його безпосереднім керівником - начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] було поставлено до відома про те, що на підставі усного розпорядження директора регіонального парку «Клебан-Бик» у зв`язку із карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), 31.03.2020 року він не має виходити на роботу в свою денну робочу зміну, а 30.03.2020 року начальником відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] було повідомлено йому про зміну вказаного розпорядження та було запропоновано вийти на роботу в цей день, на що [PERSON] погодився та вийшов на роботу 30.03.2020 року замість 31.03.2020 року, суд дійшов висновку про те, що позивачем було доведено наявність поважних причин його відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня 31 березня 2020 року. Посилання відповідача на те, що до повноважень начальника відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] не входять повноваження з перенесення робочих змін не спростовує висновків суду, оскільки вказане не свідчить про наявність вини працівника [PERSON] , якому безпосередній керівник - начальник відділу рекреації та екологічної освіти [PERSON] повідомила про наявність розпорядження директора РЛП «Клебан-Бик» про необхідність не виходити у відповідний день на роботу у зв`язку з запровадженням карантинних обмежень. Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Оскільки судом встановлено, що звільнення [PERSON] відбулось за відсутності законної підстави, суд дійшов висновку про необхідність визнати незаконним та скасувати наказ № 22-к/тр від 21.04.2020 про звільнення [PERSON] з посади фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» та поновити [PERSON] на посаді фахівця з рекреації відділу рекреації та екологічної освіти Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик». Згідно з частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесені рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш, як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р., при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Згідно з п. п. 5, 8 розділу ІV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Позивачем та відповідачем були надані розрахунки середньої заробітної плати, які складені всупереч вимогам, передбаченим Порядком обчислення середньої заробітної плати. Так, з розрахунку позивача вбачається, що він здійснений без урахування наступного утримання податків і зборів, що суперечить абз. 2 п. 3 розділу ІІІ Порядку, відповідно до якого суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який вони нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. З розрахунку, наданого відповідачем, вбачається, що він складений з урахуванням сум, нарахованих за місяць, в якому працівника було звільнено, з невірно вказаною кількістю робочих днів та за один місяць, що передував звільненню, що не відповідає вимогам, викладеним в абз. 3 п. 2 розділу ІІ Порядку, відповідно до якого у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно з розрахунково - платіжною відомістю за період січень - травень 2020 року (а.с. 36) [PERSON] була нарахована заробітна плата за лютий 2020 року в розмірі 8776,32 грн, за березень - 7465,15 грн. Кількість відпрацьованих години у лютому 2020 року дорівнювала: 160 годин та 3 години - надурочні; у березні 2020 року - 168 годин та 1 година - надурочна, 16 годин - у святкові дні. А отже, середьногодинний заробіток [PERSON] за лютий - березень 2020 року склав 46,67 грн ((8776,32 + 7465,15) / (160 + 3 + 168 + 1 +16)). З 22.04.2020 року по 21.01.2021 року - день винесення рішення, минуло 194 робочих днів, враховуючи 8 годинний робочий день, середній заробіток за час вимушеного прогулу за вказаний період дорівнює 72431, 84 грн ( 46,67 * 8 * 194 = 72431,84). А отже, з Регіонального ландшафтного парку «Клебан-Бик» на користь [PERSON] слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 72431 гривні 84 копійок з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору щодо вимог про поновлення на роботі, а за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ним понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. та на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп. Позивачем на час розгляду справи не були подані докази наявності витрат на правничу допомогу.

Outcome: approved