Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

До Зіньківського районного суду Полтавської області звернулась громадянка [PERSON] з цивільним позовом до Приватного підприємства «Паритет» та Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» про визнання істотною зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору поруки та розірвання договору поруки, в якому просить суд визнати, що припинення її членства у Приватному підприємстві «Паритет» та дострокове припинення Приватним підприємством «Паритет» належного йому права користування земельними ділянками на умовах оренди є істотною зміною обставин, якими вона керувалась під час укладення з Публічним акціонерним товариством «Дочірний банк Сбербанку Росії» договору поруки від 11.02.2013 року та договору від 30 квітня 2013 року про внесення змін №1 до договору поруки від 11 лютого 2013 року і розірвати вищезгадані договори. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.07.2016 року позов [PERSON] було задоволено частково, визнано, що дострокове припинення у березні 2014 року Приватним підприємством «Паритет» належного йому права користування на умовах оренди усіма орендованими ним земельними ділянками сільськогосподарського призначення, що розташовані та території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, є істотною зміною обставин, якими керувалась [PERSON] підчас укладення з Публічним акціонерним товариством «Дочірний банк Сбербанку Росії» договору поруки від 11.02.2013 року із змінами внесеними договором від 30 квітня 2013 року про внесення змін №1 до договору поруки від 11 лютого 2013 року. Договір поруки від 11.02.2013 року та договір від 30 квітня 2013 року про внесення змін №1 до договору поруки від 11 лютого 2013 року укладені між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Дочірний банк Сбербанку Росії» розірвано у зв'язку із істотною зміною обставин, на підставі ст. 652 ЦК України. В іншій частині позову відмовлено. В судовому засіданні 26.07.2016 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Відповідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Беручи до уваги, що під час проголошення судового рішення, а саме вступної та резолютивної частини, особи, які брали участь у справі, скориставшись своїми правами відповідно до ст.. 27 ЦПК України не були присутні, хоч належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, а саме оголошення судового рішення, суд відповідно до ст..220 ЦПК України, ухвалює додаткове рішення, після розгляду питання в судовому засіданні, присутність сторін не є обовязковою. Під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення судом було встановлено, що суд не вирішив питання щодо визначення наслідків розірвання договору поруки виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору, а також не вирішено питання про судові витрати. Як передбачено статтею 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно частини 3 ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Відповідно частини 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотна зміна обставин з настанням якої повязується розірвання договору поруки створює неможливість виконання договору від 11.02.2013 року та договору від 30 квітня 2013 року про внесення змін №1 до договору поруки від 11 лютого 2013 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та громадянкою [PERSON], за яку жодна із сторін не відповідає. Відповідно ст. 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. Таким чином, у силу зазначених правових норм, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту настання обставин, які спричинили неможливість його виконання, за яку жодна із сторін договору поруки не відповідає, а саме дострокового припинення приватним підприємством «Паритет» належного йому права користування усіма земельними ділянками. Таким чином договір припинився з моменту настання обставини в наслідок якої стало неможливе його виконання, тобто з 4 березня 2014 року, коли ПП «Паритет» достроково припинило своє право користування земельними ділянками. Відповідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В даному випадку позовні вимоги позивача заявлені до відповідача ПП «Паритет» задоволено частково, а отже пропорційно до розміру задоволених позовних вимог документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в цій частині позовних вимог понесені позивачем в сумі 551,20 грн, підлягають частковому стягненню з відповідача ПП «Паритет» в сумі 275,60 грн. Позовні вимоги позивача заявлені до відповідача ПАТ «СБЕРБАНК» задоволені повністю, а тому підлягають стягненню на користь позивача в сумі 551,20 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved