Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов [PERSON] до першої Запорізької державної нотаріальної контори, ПАТ «Запоріжкран» (Дніпровський механічний завод), третя особа: Приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу, про зняття арешту. Позов обґрунтований тим, що 24 квітня 2016 року помер батько позивачки [PERSON] Позивачка є єдиною спадкоємицею після померлого [PERSON] Після звернення до нотаріусу виявилося, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на будинок №35 по вул. Некрасова с. В. Хортиця м. Запоріжжя (на цей час провулок Писарєва 35 м. Запоріжжя) накладений арешт на підставі повідомлення Дніпровського механічного заводу б/н від 23.11.1966 року (архівний запис 317099-101 від 23.11.1966 р.). Повідомлення зареєстроване 10 листопада 2005 року за №2581611 [PERSON] Запорізькою державною нотаріальною конторою. Позика, яку [PERSON] отримав від заводу, сплачена у 1972 році, а тому необхідність в обтяженні відпала. Позивачка просила скасувати арешт на будинок №35 по провулку Писарєва (Некрасова) в місті Запоріжжі за №2581611, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис від 10 листопада 2015 року за №2581611 про арешт будинку№35 по провулку Писарєва (Некрасова) в місті Запоріжжі. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] Запорізької державної нотаріальної контори не зявився в судове засідання. Представник відповідача ПАТ «Запоріжкран» (Дніпровський механічний завод) надіслав заяву щодо слухання справи за його відсутності. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. [PERSON] заборгованості перед відповідачем не має. Третя особа про місце, час та дату розгляду справи повідомлялась належним чином, свого представника до суду не направили, ставлення до позову не висловили. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. По справі встановлено, що 24 квітня 2016 року помер батько позивачки [PERSON], тому вона є спадкоємцем першої черги. За життя [PERSON] взяв позику у відповідача., для забезпечення якої було накладено обтяження на будинок №35 по провулку Писарєва (Некрасова) в місті Запоріжжі на підставі повідомлення Дніпровського механічного заводу б/н від 23.11.1966 року. Відповідно до свідоцтва про право власності житловий будинок №35 по провулку Писарєва (Некрасова) в місті Запоріжжі належав [PERSON] на підставі рішення виконкому Ленінського районної ради народних депутатів №209/5 від 5 липня 1979 року. Згідно з довідкою ПАТ «Запорожкран» [PERSON] працював на «Дніпровському механічному заводі» м. Запоріжжя, правонаступником якого є ПАТ «Запорожкран». Заборгованості за [PERSON] перед відповідачем немає. Вирішуючи спір по суті суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна. З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Таким чином, заборона відчуження майна, яке належало на праві приватної власності померлому, порушує права та законні інтереси позивачки, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном. Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивачки заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб. Оскільки відповідачем визнається виконання зобовязання з боку [PERSON] і відпала необхідність у забезпеченні позики шляхом арешту. За таких обставин позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved