Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою будинок [ADDRESS] як на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує та визнає, просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але суду подано письмову заяву голови Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області Дзьоби П.М. № 147/02-17/6 від 12.05.2020 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу у відсутності позивача, третьої особи, представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Пониквянською сільською радою Бродівсього району Львівської області від 17 листопада 2000 року (а.с. 11). За життя [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 109 від 19.02.2020 року, виданою Пониквянською сільською радою Бродівського району Львівської області (а.с. 13). Згідно складеного заповіту від 5 грудня 1996 року, засвідченого секретарем виконкому Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області Молодій М.П., [PERSON] все своє майно заповів позивачу по справі та йому братові [PERSON] (а.с. 12), який відмовився від своєї частки в користь позивача, що підтверджується відповідною заявою від 19 лютого 2020 року, посвідченою секретарем Пониквянської сільської ради Молінською Г. (а.с. 15). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що його дідо за час свого життя з різних об`єктивних причин не зробив правовстановлюючих документів на будинок. Він звернувся в нотаріальну контору з питанням щодо переоформлення даного житлового будинку на себе, однак, йому було роз`яснено, що необхідно звернутися в Бродівський районний суд Львівської області з позовом про визнання права власності на даний житловий будинок як на спадкове майно за заповітом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Згідно ст. ст. 68, 69 Закону України «Про нотаріат», п. 4.15, 4.18 Глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкодавця необхідних документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі неприйняття спадщини або в разі відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Тобто покійна особа не може набувати будь яких прав, в тому числі і права власності на будинок. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, що також дає право позивавчу звертатися в суд з даним позовом. Крім цього, оскільки дані правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то до них слід застосувати положення ст.549 ЦК України (1963 р.) Статею 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину, що складається із житлового будинку по [ADDRESS] , так як і до і після смерті діда проживав у згаданому житловому будинку, що підтверджується довідкою Пониквянської сільської ради Бродівського району Львівської області № 113/02-17/6 (а.с. 14). Відповідно довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомості мана № 5 від 13.01.2020 року, вартість житлового будинку становить 228 345,00 гривень. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Факт сплати позивачем судового збору в сумі 2283,45 грн. підтверджується квитанцією від 21 квітня 2020 року (а.с. 1). Отже, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при подані позову, що складає 1 141,72 грн. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved