Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак на момент смерті мешкала у м. Бердянськ Запорізької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/3 частки квартири [ADDRESS] було складено заповіти, відповідно до яких [PERSON] заповіла позивачу 1/3 частки квартири [ADDRESS] та все належне майно померлої. 13 липня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Лупінової Н.Є. для прийняття спадщини. На звернення позивача нотаріус Лупінова Н.Є. відмовила у заведенні спадкової справи, оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини та роз`яснила право на звернення до суду з відповідною позовною заявою для отримання додаткового строку для прийняття спадщини. Щодо пропущення строку на прийняття спадщини, позивач посилається на те, що він не міг звернутись до нотаріуса у встановлений законом строк, оскільки виконував свої трудові зобов`язання на судні та знаходився за межами країни у період з 07 липня 2020 року по 21 травня 2021 року, а також перебував на самоізоляції. Посилаючись на указані обставини, позивач просить позовні вимоги задовольнити. Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності. Від представника відповідача Маріупольської міської ради Кучерявих С.В. до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якій просила ухвалити рішення на розсуд суду. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив. Витребувано у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупінової Н.Є. завірену копію спадкової справи стосовно спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2021 року закрито підготовче судове засідання та вказану цивільну справу призначено до судового розгляду по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази та отримані на запит суду матеріали від приватного нотаріуса щодо спадкоємців на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] у місті Бердянську Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південо-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 28 серпня 2020 року, актовий запис № 1422. Відповідно до довідки про причину смерті від 28 серпня 2020 року № 477, виданої КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради, причиною смерті [PERSON] стала гостра серцево-судинна недостатність, дрібно вогнищевий кардіосклероз, атеросклеротична хвороба серця. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заповіту, складеного 07 серпня 2012 року, [PERSON] заповіла, належну їй на праві власності 1/3 частини квартири за номером [ADDRESS] , своєму сину - [PERSON] , [INFO] . Та відповідно до заповіту складеного 07 грудня 2018 року, [PERSON] заповіла все належне їй майно - [PERSON] , [INFO] . Згідно з послужною книжкою моряка № 01252/2009/23, власником якої є [PERSON] , позивач був влаштований на судно з 07 липня 2020 року по 21 травня 2021 рік. Письмовим роз`ясненням приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Лупінової Н.Є. від 13 липня 2021 року № 165/01-16, позивачу роз`яснено, що ним пропущений строк для прийняття спадщини та право звернутись до суду з відповідною позовною заявою про визначення судом додаткового строку на отримання спадщини. З інформації, наданою Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 13\~липня 2021 року № 20-13,07-0350, вбачається, що померла [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 14 березня 1969 року по 03 вересня 2020\~року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12 серпня 2004 року, власниками квартири [ADDRESS] , є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про прова на спадщину) № 65763370 від 27 липня 2021 року, спадкова справі після смерті [PERSON] не заводилась. Мотиви суду. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017\~\~року у справі № 1320цс17. У справі установлено, що закінчився строк для подання заяви про прийняття спадщини, однак позивач протягом шестимісячного періоду після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не мав можливості, оскільки виконував свої трудові обов`язки на судні, у зв`язку із чим знаходився за межами країни та через перебування на самоізоляції, у зв`язку з чим суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин. У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За наведених обставин та норм процесуального та матеріального права, суд дійшов висновку, що у позивача як спадкоємця були обґрунтовані перешкоди для подання заяви, тому позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини. Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували доводи позивача, впливали на законність і обґрунтованість його вимог суду не представлено. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18\~липня 2006 року). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Щодо судовх витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, однак, оскільки спір виник внаслідок дій позивача щодо звернення із заявою про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку, судовий збір відповідно до вимог ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладається на позивача.

Outcome: approved