Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулось Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради (надалі за текстом - позивач) із позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про стягнення надміру виплаченої суми грошової адресної допомоги. В позовній заяві зазначає, що відповідач, [INFO] , з 06.11.2014 року перебуває на обліку у позивача. З 05.07.2015 року по 05.11.2015 року відповідач неодноразово зверталась до позивача з відповідними заявами для призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно Порядку «Про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.12.2014 року (надалі за текстом - Порядок № 505), відповідачу призначена допомога переміщеним особам на проживання: рішенням від 12.11.2014 року з 06.11.2014 року по 05.05.2015 року в сумі 1326,00 грн. на місяць, рішенням від 27.05.2015 року призначена допомога переміщеним особам на проживання з 06.05.2015 року по 05.11.2015 року в сумі 1326,00 грн. на місяць. Під час проведення ревізії Державною Аудиторською Службою України Північний офіс Держаудитслужби, на підставі даних верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для отримання державних виплат, Міністерством фінансів України від 23.06.2016 року, позивачу надано інформацію про внутрішньо переміщених осіб, яким призначено щомісячну адресну допомогу та які за даними верифікації Міністерства фінансів України мали депозити на рахунку банківських установах. Згідно реєстру внутрішньо переміщених осіб УПЗСН Ірпінської міської ради у період з 12.06.2015 р. по 27.08.2015 р. мала депозит на рахунку у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб. Тобто, позивач відкрила депозитний рахунок після призначення позивачем допомоги переміщеним особам на проживання. Відповідач, не повідомила позивача у встановлений спосіб передбачений Порядком № 505 про відкриття депозитного рахунку, в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що в результаті призвело до надміру виплаченої суми грошової допомоги у період з 01.07.2015 р. по 05.11.2015 р. в розмірі 5 525,00 грн. У період з 01.07.2015 р. по 05.11.2015 р. відповідач не мала права на призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг. 24 лютого 2017 року відповідач, з`явилася за місцем знаходження позивача, надала заяву, про те, що з розміром переплати ознайомлена. 14 березня 2017 Листом № 2287 та 23 березня 2017 року Листом № 2585 позивач повторно повідомив про встановлений факт надмірно нарахованої та виплаченої щомісячної адресної допомоги, у зв`язку з наявністю коштів на депозитному рахунку Відповідача, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а також повідомив про необхідність з`явитися в триденний термін за місцем знаходження позивача для надання пояснень та добровільного повернення суми грошової допомоги виплаченої надміру. Станом на 26 липня 2017 року відповідач до управління не з`являється. В зв`язку з цим, просив відповідача повернути на рахунок позивача для подальшого повернення до Державного бюджету України суму надміру виплаченої щомісячної адресної грошової допомоги за період з 01.07.2015 року по 05.11.2015 року в розмірі 5525,00 грн. З цих підстав, звернувся до суду за захистом порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.08.2020 року, справу передано для розгляду судді Гребенюку В.В. Ухвалою суду від 05.08.2020 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання по справі. Позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за заявою відповідача позивачем їй призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі заяви відповідача та наданих нею документів (а.с. 3). Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» таку щомісячну адресну допомогу відповідачу було призначено за період з 01 липня 2015 року по 05 листопада 2015 року та виплачено в розмірі 5 525,00 грн (а.с. 10). Позивач вважає, що кошти в сумі 5 525,00 грн. виплачені надміру та підлягають поверненню згідно пункту 11 вказаної Постанови, оскільки така допомога була призначена та виплачена всупереч положенням пункту 6 Порядку № 505 внаслідок змін обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох робочих днів з дня настання таких обставин. Відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України (наділі за текстом - ЦК України), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави (глава 83) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Внутрішньо переміщені особи отримують щомісячну адресну допомогу за правилами, встановленими Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. Відповідно до п. 1 Порядку № 505 встановлена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При цьому п. 6 Порядку № 505 передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану. Відповідно до п. 11 Порядку № 505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Однак, відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ, організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Суд не встановив, а позивачем не доведено факт того, що відповідач на момент звернення до позивача мала депозит на рахунку у ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, оскільки це спростовується іншими доказами наявними в матеріалах справи. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст.1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом не встановлено також і рахункової помилки з боку юридичної особи, яка таку допомогу призначала та виплачувала. Позивачем така допомога призначена у добровільному порядку на підставі поданої заяви відповідача та вимог закону, тому вона поверненню не підлягає. Суд не встановив, а позивач відповідно не довів, що відповідач діяла недобросовісно, вона надала документи, які були достовірними та достатніми для призначення щомісячної адресної допомоги. Стосовно призначення такої допомоги позивач вирішував самостійно та призначив її, а відтак, з наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed