Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Комунального підприємства «Проектно-виробниче архітектурно - планувальне бюро Мелітопольської міської ради Запорізької області» про визнання недійсною топографічну зйомку коректування поточних змін М 1:500, виготовлену в 2006 році та технічну документацію по узгодженню та проведенню комунікацій, 23 березня 2015 року позивачкою у зв'язку зі заміною первісного відповідача належним відповідачем, залученням третьої особи подано до суду уточнюючу позовну заяву, в якій вона посилається на те, що з 05 травня 2001 року є власницею земельної ділянки площею 461,92 кв. м, по [ADDRESS], на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку. В 2006 році відповідачем по справі для узгодження проведення всіх комунікацій за адресою: [ADDRESS] було надано до КП «Водоканал», ВАТ «Мелітопольгаз», Мелітопольської МРЕМ топографічну зйомку корегування поточних змін М 1:500, виготовлену з використанням недійсного документу - генерального плану на земельну ділянку площею 1062 кв. м, розташовану по [ADDRESS], оскільки земельна ділянка, була приватизована в 2000 році, а в 2001 році площу земельної ділянки поділено між двома власниками. Позивачка, як власник відповідної частини земельної ділянки не давала дозволу на проведення по земельній ділянці, яка їй належить, комунікацій третій особі, та відсутня її згода, яка завірена квартальним комітетом, що є обов'язковим при виготовленні технічної документації у випадку їх проведення по чужій земельній ділянці. Внаслідок чого порушено права позивачки, проведенням всіх комунікацій по належній їй земельній ділянці. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги не змінила та не уточнила, яку саме технічну документацію вона просить визнати недійсною та додатково пояснила, що топографічна зйомка корегування поточних змін була основним документом, на підставі якого виготовлялись і вся технічна документація по узгодженню, тому вважає що вся технічна документація по узгодженню є недійсною. Представник відповідача, який діяв на підставі доручення, у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив суду, що топографічна зйомка виготовляється на підставі заяви громадянина та технічного паспорту на будинок, для обладнання якого треба виготовити проект комунікацій. Такий проект виготовляють відповідні проектні організації в межах своєї компетенції - водоканал, Мелітопольгаз, РЕМ. Топографічна зйомка виготовляється без виїзду спеціалістів, а лише на підставі наявних документів. Топографічна зйомка фіксує лише території та об'єкти нерухомості, які на ній знаходяться, а тому не породжує будь-яких прав та обов'язків. В подальшому, при проектуванні, проводяться певні узгодження, в тому числі і з сусідами та співвласниками, але це проводиться лише перед початком проектування. У відповідача - комунального підприємства «Проектно-виробниче архітектурно - планувальне бюро Мелітопольської міської ради Запорізької області» відсутня технічна документація по узгодженню та проектуванню, яка стосується будинку [ADDRESS], оскільки ці документі не можуть бути власністю його установи. Третя особа [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивакою пропущено строк звернення до суду, адже про існування даного документу їй відомо з 2008 року. [PERSON] була обізнана про всі ці обставини. Більш того нею було ініційовано судовий процес, шляхом подачі позовної заяви до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про зобов'язання звільнити незаконно зайняту частину земельної ділянки, перенесення огорожі, відповідно до плану зовнішніх мереж земельної ділянки та тахеометричної зйомки, прибрати водопровід, газопровід з земельне ділянки, яка їй належить. В ході розгляду справи [PERSON] декілька разів змінювались позовні вимоги. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 березня 2011 року, позивачці було відмовлено у повному обсязі. 20 листопада 2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено рішення про встановлення постійного земельного сервітуту, закріплено право на експлуатацію трубопроводів з газопостачання та водопостачання по земельній ділянці площею 55,972 кв. м., частина земельної ділянки площею 0,046192 га, яка належить [PERSON] згідно договору дарування від 2001 року, розташованої за адресою: [ADDRESS], для можливості експлуатації житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки. Крім того, позивачкою не зазначено, які правові норми або спеціалізовані підзаконні акти були порушені відповідачем під час складення топографічної зйомки. Суд, вислухавши сторони, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це. Отже, при відкритті провадження у справі та її вирішенні суд відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України визначив зміст позовних вимог, предмет позову та його підставу з метою з'ясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, виявлення заінтересованих осіб у справі, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів, необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зі змісту ст.126 ЗК України вбачається, що право власності та право на постійне користування земельною ділянкою посвідчуються державним актом. Пунктом 1 Перехідних положень ЗК України, встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. З матеріалів справи вбачається, що власником земельної ділянки площею 461,92 кв. м, по [ADDRESS], є [PERSON] що підтверджується Державним актом серії [NUMBER] від 05.05.2001 року (а.с.4). Позивачкою отримана земельна ділянка площею 461,92 кв. м. по [ADDRESS] у власність на підставі договору купівлі продажу № 358 від 05.05.2001 року, право власності [PERSON] (станом на 05.05.2001 - [PERSON]) на землю підтверджено Державним актом серії [NUMBER] від 05.05.2001 року (а.с.4). На час набуття прав власності на землю позивачем діяла Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 р. №28, згідно з вимогами п.п.1.10 п.1 якої до технічної документації при складанні державних актів включалися, крім інших, матеріали погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами. Таким чином, факт набуття позивачем прав власності на земельну ділянку, який підтверджується відповідним державним актом у розумінні вимог зазначеної вище Інструкції підтверджує те, що погодження (встановлення) визначення меж земельної ділянки [PERSON] з іншими суміжними землекористувачами вже відбулося. Топографічна зйомка - це один з видів геодезичних вишукувань, результатом яких є складання плану місцевості, топографічної карти. Під час наземної топографічної зйомки інженер-геодезист проводить вимірювання висот, відстаней, поворотних кутів тощо. Топографічна зйомка також може здійснюватись за допомогою літальних апаратів, які знімають поверхню землі - космічна, аерофотозйомка. Крім того відповідно до вимог Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом головного Управління геодезії, картографії та кадастру при КМУ України №56 від 09.04.98 року, топографічна зйомка, є проміжним документом на підставі якого складеться технічний звіт. Також в Інструкції з топографічного знімання не передбачено отримання згоди суміжного землевласника або землекористувача під час створення топографічних планів. З огляду на викладене, відсутність дозволу позивачки, завіреного квартальним комітетом, про погодження проведення комунікацій не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав позивача у процедурі здійснення комплексу робіт при виконанні топографічної зйомка, тому спір про право у випадку відсутності згоди позивача, а також використання генерального плану на земельну ділянку площа, якої становить 1062 кв. м. у розумінні вимог ч.1 ст.3 ЦПК України, відсутній. Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Посилання позивачки на порушення її прав з огляду на положення ст.ст. 319, 321 ЦК України при обранні відповідного способу захисту її прав, є помилковим, оскільки будь які порушення відсутні. Крім того 20 листопада 2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області було ухвалено рішення про встановлення постійного земельного сервітуту, а саме: встановлено право третьої особи [PERSON] на експлуатацію трубопроводів з газопостачання та водопостачання по земельній ділянці площею 55,972 кв.м. (частина земельної ділянки площею 0,046192 га, яка належить [PERSON] згідно договору дарування від 2001р.), розташованої за адресою: [ADDRESS], для можливості експлуатації житлового будинку, який належить їй на праві власності і розташований за адресою: [ADDRESS], із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки (а.с.54). Третя особа [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки площею 600 кв.м, по [ADDRESS], що підтверджується рішенням Мелітопольського міськрайоного суду від 20 листопада 2012 року (а.с.54), яке залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року (а.с.61). Позовна вимога про визнання недійсною технічної документацію по узгодженню та проведенню всіх комунікації, не підлягає задоволенню, оскільки позивачкою в судовому засіданні не зазначено, яку саме технічну документацію просить визнати недійсною, а також не надано обґрунтування зазначених вимог. Відповідно до частини першої ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази, відповідно до частини другої цієї ж статті подаються сторонами, які беруть участь у справі. Позивачкою суду не надано у якості доказів порушення її прав технічну документацію, яку вона просить визнати недійсною. Позивачкою не надано суду доказів неможливості отримання технічної документації. У судовому засіданні представник відповідача - комунального підприємства «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Мелітопольської міської ради Запорізької області» пояснив, що в його установі відсутній такий комплекс документів як технічна документація на узгодження та проведення всіх комунікацій, тому надати технічну документацію він не має можливості. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що заява [PERSON] до комунального підприємства «Проектно-виробниче архітектурно-планувальне бюро Мелітопольської міської ради Запорізької області» не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed