Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] , про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох спільних дітей, також заявниця має доньку від попереднього шлюбу. Заявниця зазначає, що з початку 2019 року сімейне життя між сторонами погіршилося, чоловік почав постійно її ображати, бити та погрожувати, через що заявниця неодноразово зверталася до поліції, писала заяви, але вказані заходи не дали жодних результатів. [PERSON] приходить до [PERSON] на роботу, додому, вчиняє сварки та бійки, знищує майно, вказані дії негативним образом відображується на фізичному та психологічному здоров`ї заявниці та дітей. На підставі викладеного заявниця просила видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 місяців та заборонити йому: перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; наближатися на 50 м до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який інший спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2020 року за вказаною заявою було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання з`явилися заявниця [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не подавав. Частиною першою\~статті 350-5\~ЦПК України\~встановлено,\~що \~справа\~про видачу\~обмежувального припису\~розглядається судом\~за участю\~заявника та\~заінтересованих осіб.\~У разі\~якщо участь\~заявника становить\~загрозу подальшої\~дискримінації чи\~насильства для\~нього,\~справа може\~розглядатися без\~його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала, просила її задовольнити та видати обмежувальний припис [PERSON] із встановленням відповідних обмежень, зазначивши, що протягом тривалого часу вона страждає від домашнього насильства від свого колишнього чоловіка [PERSON] . Неодноразово заявницею викликалася поліція, на [PERSON] оформлювалися протоколи про адміністративні правопорушення, судом останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Окрім того, на сьогоднішній день в поліції перебуває кримінальне провадження, відкрите за фактом побиття [PERSON] [PERSON] . Допитаний в якості свідка в судовому засіданні [PERSON] суду показав, що протягом останнього півроку він працює на посаді дільничного у Святогорівській селищній раді Добропільського району, і протягом вказаного часу [PERSON] неодноразово зверталася до поліції з заявами про вчинення відносно неї [PERSON] домашнього насильства. На сьогоднішній день в Добропільському ВП Покровського ВП ГУНП дійсно перебуває кримінальне провадження за фактом побиття заявниці [PERSON] . Також свідок додав, що з [PERSON] працівниками поліції постійно проводиться роз`яснювальна робота щодо недопущення застосування заходів фізичного та психологічного впливу відносно [PERSON] , було виписано також терміновий заборонний припис стосовно кривдника, проте вказані заходи впливу на [PERSON] позитивних результатів не дали. Суд, заслухавши пояснення заявниці, покази свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1ст. 350-1 ЦПК Українизаява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрйонного суду Донецької області від 21 серпня 2019 року, рішення набрало законної сили 21 вересня 2019 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.07.2014 року Виконкомом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 9 від 01.07.2014 року, та [PERSON] , [INFO] про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18.09.2013 року Виконавчим комітетом Святогорівської селищної ради Добропільського району Донецької області, актовий запис № 7 від 03.05.2013 року. Окрім того встановлено, що заявниця має ще одну дитину від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 638 від 08.10.2016 року. Вказані факти підтверджуються також копією посвідчення [NUMBER] , згідно якого [PERSON] є багатодітною матір`ю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово вчинялося до [PERSON] домашнє насильство, що підтверджується копіями постанов Добропільського міськрайонного суду Донецької області: від 18.04.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн.; від 23.07.2019 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.; від 17.09.2020 року про визнання винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та закриття провадження у справі через закінчення строків притягнення до відповідальності; від 19.08.2020 року про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та закриття провадження у справі в зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення; від 27.10.2020 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Окрім того, з матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася до Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з заявами щодо вчинення [PERSON] відносно неї домашнього насильства, проте згідно наданих відповідей заявницю було повідомлено про те, що в обставинах, які склалися, відсутні ознаки кримінального або адміністративного правопорушення. Як вбачається з матеріалів справи, 30.07.2020 року ДОП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області [PERSON] було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 059839, строком на 10 діб із забороною на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт неодноразового вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON] , але як було зазначено заявницею в судовому засіданні, всі заходи, які застосовувалися до [PERSON] працівниками поліції, позитивних результатів не дали, також останньою доведено існування загрози вчинення протиправних дій у майбутньому відносно неї а тому, з метою застосування превентивного засобу методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає, що заява обґрунтована та до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. В той же час, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині заявлених [PERSON] обмежень щодо розшукування особисто і через третіх осіб [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідування її та в будь-який інший спосіб спілкування з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки застосування вказаних видів посягань на заявницю [PERSON] через відсутність доказів не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження. Відповідно до ст. 3\~Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі. Обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України 07 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вичиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з п. 2 ч. 2ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, подружжя. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.24та п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству`передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Щодо встановлення таких обмежувальних заходів строком на шість місяців, то суд вважає, що в даному випадку заявником не доведено необхідності видачі обмежувального припису строком на шість місяців, а з огляду на надані суду докази, застосування обмежувального припису на такий тривалий термін носитиме непропорційний та надмірний характер для заінтересованої особи, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування вказаних обмежень до [PERSON] строком на два місяці. Зміст ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне повідомити уповноважений орган Національної поліції України з приводу обставин домашнього насильства зі сторони [PERSON] , [INFO] , та вирішити питання профілактичного обліку кривдника на визначений судом строк. Згідно із ч. 4ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: partial