Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.08.2007 року та стягнення судових витрат. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 17 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач порушив умови договору і станом на 30.04.2015 року має заборгованість 22\~378,17 грн., яка складається з наступного: 4\~205,10 грн. заборгованість за кредитом; 16\~631,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1\~041,82 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 08.07.2015 року та 14.08.2015 року не з'явився. Причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутності не подавав. Про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, які були отримані 27.06.2015 року та 11.07.2015 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. За вищевикладених обставин суд вважає, що [PERSON] повідомлений про розгляд справи належним чином. Згідно\~ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № PLXRRX08430051, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 1\~508,40 грн. строком на 12 місяців, тобто до 17.08.2008 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 36,96 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 251,40 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісячно в період сплати, за який приймається період з «10» по «15» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 171,1 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з Умовами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ), Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується підписом у заяві. Із позовної заяви та розрахунку заборгованості за договором № б/н від від 17.08.2007 року вбачається, що відповідач порушив умови договору і станом на 30.04.2015 року має заборгованість 22\~378,17 грн., яка складається з наступного: 4\~205,10 грн. заборгованість за кредитом; 16\~631,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1\~041,82 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як зазначено в ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За правилами ч.ч. 1, 3 ст. 221 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, представником позивача не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а саме: що саме з відповідачем [PERSON] банк 17.09.2008 року уклав кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, оскільки із матеріалів справи вбачається, що 17.09.2008 року між банком та [PERSON] був укладений інший договір та на інших умовах - кредитний договір № PLXRRX08430051, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 1\~508,40 грн. строком на 12 місяців сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Outcome: dismissed