Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 06 серпня 2018 року звернулася [PERSON] з позовом до Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що 07 лютого 2011 року померла її тітка [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в селищі міського типу Більмак, вул. Зарічна, буд. 35 Більмацького району Запорізької області. Зазначена земельна ділянка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-09 №1003, виданого головою Куйбишевської селищної ради народних депутатів 04 жовтня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 292. Позивач звернулася до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено в звязку з ненаданням витягу з Державного земельного кадастру про зазначену земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Позов визнає, заперечень проти позову не має. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 07 лютого 2011 року померла [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області 09 лютого 2011 року видане свідоцтво про смерть І-ЖС №186647 (актовий запис №13). [PERSON] за життя склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 157 від 10 лютого 2005 року, яким все належне їй майно заповідала [PERSON]. 24 березня 2011 року позивач звернулася до державного нотаріуса Куйбишевської державної нотаріальної контори [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої [PERSON]. Державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори [PERSON] було здійснено реєстрацію спадкової справи № 81/2011 у спадковому реєстрі, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №26483040 від 24.03.2011 (а.с. 15). 04 жовтня 1994 року головою Куйбишевської селищної ради народних депутатів [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю ЗП №-09 №1003 на земельну ділянку площею 0,60 га на території смт. Куйбишеве Куйбишевської селищної Ради народних депутатів для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №292. Згідно листа Відділу Держгеокадастру у Більмацькому районі (а.с. 13) останній не має змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, оскільки на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЗП №-09 №1003 від 04 жовтня 1994 року, виданого на імя [PERSON] Поземельна книга не відкривалась. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.08.2018 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,60 га, розташовану в селищі міського типу Більмак Більмацького району Запорізької області, оскільки позивач не надала витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку всупереч вимогам Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За спадковою справою після померлої [PERSON] особою, яка звернулася до нотаріуса за оформленням права на спадщину за заповітом є [PERSON] Інформації про інших спадкоємців спадкова справа не містить. Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, що діяв на час оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку ЗП-09 №1003 від 04 жовтня 1994 року, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. За ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Таким чином, померла [PERSON] у встановленому законом порядку отримала право власності на земельну ділянку площею 0,60 га в смт. Куйбишеве (Більмак) Куйбишевського (Більмацького) району Запорізької області для ведення особистого підсобного господарства. Та обставина, що земельна ділянка не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, не впливає на законність набуття права власності на неї померлою [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов позивач має право на спадкування земельної ділянки площею 0,60 га, розташовану на території смт. Більмак Більмацького району Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ЗП-09 №1003, виданого головою Куйбишевської селищної Ради народних депутатів 04 жовтня 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №292. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки зокрема на підставі прийняття спадщини. Як вже зазначалось, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Фактичне визнання відповідачем предявленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved