Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений позов, який позивач мотивує тим, що 23.02.2011 року позичив [PERSON] гроші в розмірі 15 000,00 доларів США, які вона зобов'язалась повернути з виплатою відсотків в розмірі 3 750,00 доларів США до 30.03.2011 року, що підтверджується її розпискою від 23.02.2011 року. Також, 01.03.2011 року позичив [PERSON] гроші в розмірі 35 000,00 доларів США, які вона зобов'язалась повернути з виплатою відсотків в розмірі 17 000,00 доларів США до 30.08.2011 року, що підтверджується її розпискою від 01.03.2011 року. Таким чином позивач позичив відповідачці гроші в сумі 50 000,00 доларів США. Вказує, що восени 2013 року відповідачка повернула йому кошти в сумі 500 доларів США, іншу суму боргу обіцяла повернути, але не повернула, ухиляється від зустрічей, тобто відмовляється добровільно виконати свої зобов'язання за договором позики. Зазначає, що сума боргу становить 49 500,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.07.2015 р. еквівалентно 1 090 980,00 грн., заборгованість за відсотками становить 457 330,00 грн., також відповідачка має сплатити збитки, понесеними у зв'язку із несвоєчасним поверненням боргу: інфляційні нарахування за період з 01.04.2011 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 98 694,40 грн., 3% річних за період з 01.04.2011 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 139 077,53 грн., а всього сума заборгованості становить 1 786 081,93 грн. Крім того, вказує, що йому була завдана моральна шкода, а саме втратив душевний спокій, став роздратованим, почав підніматися тиск, з'явились головні болі, погіршились стосунки в сім'ї, а тому просить відшкодувати завдану шкоду в розмірі 30 000,00 грн. У зв'язку із наведеним просить суд стягнути із [PERSON] загальну суму боргу в розмірі 1 786 081,93 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення по справі, просив також стягнути судові витрати. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином відповідно до оголошення про виклик до суду у засобах масової інформації - «Урядовий кур'єр» від 29.10.2015 року №201 та «Час Київщини» від 30.10.2015 року №41 (184), причини неявки не повідомила. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США та зобов'язалась їх повернути 30.03.2011 року з виплатою відсотків в сумі 3 750,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 23.02.2011 року (а.с. 7). Також, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 35 000,00 доларів США та зобов'язалась їх повернути до 30.08.2011 року з виплатою відсотків в сумі 17 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 01.03.2011 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачкою в добровільному порядку не повернуто сума боргу за договором позики, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідачки на користь позивача суму боргу по договору позики в розмірі - 49 500,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.07.2015 р. еквівалентно 1 090 980,00 грн. Також на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками, що становить 457 330,00 грн., збитки, понесені у зв'язку із несвоєчасним поверненням боргу: інфляційні нарахування за період з 01.04.2011 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 98 694,40 грн. та 3% річних за період з 01.04.2011 р. по 01.07.2015 р. в розмірі 139 077,53 грн., а всього підлягає стягненню сума заборгованості - 1 786 081,93 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.05.1995 року «Про судову практику у справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Всупереч ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано суду доказів з приводу звернення ним до лікаря у зв'язку з поганим почуттям, які обґрунтовують обставини щодо завданої йому моральної шкоди та її розміру, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, а саме судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. та витрати, пов'язані із розміщенням оголошенні в пресі в розмірі 820,00 грн., а всього 4 474,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial