Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про усунення від права на спадщину до [PERSON] звернулася [PERSON]. Свій позов позивачка мотивує тим, що вона разом із покійним батьком [PERSON] проживала у житловому будинку [ADDRESS]. З початку 2013 року стан здоров»я батька став постійно погіршуватися, а 6 квітня 2013 року позивачка викликала йому швидку допомогу. Лікарі повідомили, що необхідно лягати в лікарню та лікуватися, але [PERSON] відмовився. [INFO] року йому вдруге стало погано і його товариш [PERSON] знову викликав швидку, лікарі якої повторно запропонували їхати до лікарні, але [PERSON] також відмовився. Весь час, з початку 2013 року позивачка постійно придбавала батькові ліки, але вони йому не допомогли та в жовтні 2013 року хворий переніс інсульт, внаслідок чого самостійно не пересувався і потребував постійного стороннього догляду. Позивачка доглядала за ним, годувала, готувала їжу, прала одяг, купала, оскільки батько був нерухомий. В кінці листопада 2013 року стан батька значно погіршився, а [INFO] він помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на належний батькові житловий будинок [ADDRESS]. Після відкриття спадщини позивачка звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але їй там повідомили, що з заявою про прийняття спадщини звернулася також її сестра по лінії батька [PERSON]. Позивачка по справі вважає, що її сестра повинна бути усунута від права на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON], оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадщину за законом особи, які ухилялися від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, тому звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав. В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що має старшу сестру по лінії батька [PERSON]. Вони виховувалися окремо, в різних сім»ях, так як мають різних матерів. [PERSON] проживала в м. Києві у сім»ї своєї матері, а вона - проживала в м. Золотоноша з батьком, оскільки її батьки також розлучилися і вона виявила бажання після розлучення залишитися з батьком. З дитинства її виховував батько, утримував та піклувався, приділяв увагу за обох батьків. Про те, що в неї є сестра [PERSON] вона знала та була з нею знайома. [PERSON] двічі приїздила до батька , щоб познайомити його та бабусю [PERSON] з онуком, тому у них є спільні фотокартки. Фотокартки правнука стояли і в кімнаті бабусі [PERSON] тривалий час, яка проживала останні роки, до дня смерті, разом з ними у їхньому будинку. Батько був для неї дуже близькою людиною, вони ділилися з ним всіма таємницями. Тому смерть батька стала для неї великим потрясінням, вона на даний час винить себе в тому, що не була наполегливішою та не змусила батька лікуватися , можливо він прожив би ще якийсь час. Останні роки вона постійно проживала в м. Києві, бо навчається там у виші, а на вихідні приїздила додому, щоб допомогти батькові прибрати на приготувати їжу. З початку 2013 року стан здоров»я батька став погіршуватися, йому неодноразово викликали швидку, але серйозно лікуватися він не хотів, бо вважав себе здоровим та сильним чоловіком. Вона ще ходила до школи, як батько захворів на гіпертонію, у нього був високий тиск і вона за нього дуже хвилювалася. Коли батько потрапив до лікарні, в жовтні 2013 року, їй зателефонував товариш батька [PERSON] і вона вже через кілька годин була біля нього. У батька стався інсульт, він знаходився в реанімації. Вона придбала всі необхідні ліки. Так як вона є студенткою, то необхідних коштів на лікування батька у неї не було і вона змушена була позичати кошти у фізичних осіб: [PERSON] 3500 гривень та [PERSON] 4500 гривень, також частково грошима їй допомогли сусіди та друзі батька. Оскільки лікування в реанімації було дуже дорогим, то їй запропонували перевести батька до реабілітаційного центру, що знаходиться в неврологічному відділенні Золотоніської ЦРЛ, на що вона погодилася. Реабілітаційний центр розташований в іншому приміщенні, на 4 поверсі дитячої лікарні. Ліфт в лікарні не працював, і їй довелося удвох з подружкою, по сходах, піднімати лежачого на ношах батька. Їй дуже була потрібна допомога, але з проблемами, на той час, вона зіткнулася наодинці, вона дуже вдячна своїй подрузі, яка не залишила її в біді та допомагала. В реабілітаційному центрі батькові стало краще і через деякий час вона забрала його додому. Вдома також доглядала за ним, лікувала, не залишала самого. У зв»язку з перебуванням її біля батька, у неї були великі проблеми в навчальному закладі, бо вона змушена була залишити навчання та не відвідувала пари. Через деякий час стан здоров»я батька знову погіршився і він потрапив повторно до реанімації. Тоді лікарі їй повідомили, що батькові вже лікування не допоможе, щоб вона забирала його додому, бо в нього почав відмирати мозок. Вона забрала батька додому і через кілька днів батько помер. Всі витрати на поховання несла вона сама, організовувала похорони. В цьому їй допомагали сусіди та друзі батька. Її рідна сестра по лінії батька ніякої допомоги по догляду та утриманню батька не надавала, хоча їй було відомо, що батько знаходився в тяжкому стані, їй про це повідомляла її двоюрідна сестра [PERSON] Сестра також не приїздила і на похорони батька, лише зателефонувала в день смерті батька їй на мобільний телефон та почала розпитувати як це трапилося. Вона не в змозі була відповідати сестрі на її запитання, оскільки перебувала в шоковому стані та попросила сестру перенести цю розмову на пізніший термін. Під час телефонної розмови [PERSON] її запитала, чи може їй чимось допомогти, а вона відповіла, що батько помер і їй вже нічим не допоможеш. Двоюрідна сестра [PERSON] - [PERSON] прийшла на похорони батька та надала їй допомогу в розмірі 100 гривень, також 100 гривень вона надала їй як допомогу на поминальний обід, 9 днів. [PERSON], на її думку, могла надавати батькові допомогу, але цього не робила. Зателефонувала тільки після смерті батька, при цьому, не приїхала, навіть, на похорони. Після смерті батька вона подала заяву про прийняття спадщини, але в нотаріальній конторі їй повідомили, що з заявою про прийняття спадщини вже звернулася [PERSON]. Вона вважає, що сестра не має права на спадщину, оскільки не доглядала за батьком, весь тягар по догляду та лікуванням ліг на її плечі, хоч вона є студенткою та не має відповідних коштів для цього. Також позивачка зазначила, що вона вирішила почати впорядкування могили батька та замовила огорожу. Але сестра [PERSON] приїхала та, не погодивши з нею, поставила навколо могили огорожу, а вона тепер не знає, що їй робити з тією огорожею, яку замовила вона. Представник позивачки в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги своєї довірительки та просив суд позов задоволити в повному об»ємі, оскільки в судовому засіданні доведено, що [PERSON] ухилялася від обов»язку по утриманню свого батька та догляду за ним. [PERSON] знаходився у безпорадному стані та потребував допомоги обох дочок. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилася, через свого представника за дорученням [PERSON] надала суду заперечення на позов, в якому повністю заперечила позовні вимоги та просила суд відмовити в їх задоволенні повністю. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечила позовні вимоги, просила суд відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог. На думку представника відповідачки, в судовому засіданні не доведено, що її довірителька ухилялася від свого обов»язку щодо надання допомоги спадкодавцеві, позивачка не надала жодного доказу щодо встановлення такого факту. [PERSON] фізично не змогла доглядати за своїм батьком, оскільки 16 травня 2013 року народила другу дитину та повинна була доглядати за дитиною. Представник позивачки зазначила, що її довірителька запитувала про допомогу у сестри, але та сказала, що їй нічого не потрібно. Представник позивачки повідомила суду, що [PERSON] постійно спілкувалася з батьком , мала з ним добрі стосунки, телефонувала, цікавилася життям та здоров»ям, добрі стосунки також мала і з сестрою до дня смерті батька. Вона приїздила до батька та бабусі, про що свідчать фотокартки. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали аналогічні показання та пояснили, що являються сусідами покійного [PERSON] та позивачки по справі [PERSON], а [PERSON] ще й близькою подругою батька, товаришували сім»ями . Всі свідки поряд проживали досить великий термін, але їм нічого не було відомо про існування у [PERSON] другої доньки, він про неї ніколи не говорив, [PERSON] вони ніколи не бачили. Про те, що є дочка [PERSON] вони довідалися лише на похоронах, бо про це почали говорити люди. [PERSON] проживав удвох з дочкою [PERSON] тривалий час, після розлучення [PERSON] залишилася проживати з батьком, не захотіла їхати з мамою. Батько сам її виховував, дуже її любив та оберігав. [PERSON] це відчувала та відповідала батькові взаємністю, мабуть, тому й залишилася з ним проживати . Вони разом вели господарство. [PERSON] виросла та поїхала на навчання до Києва. [PERSON] весь час страждав на підвищений тиск і [PERSON] дуже через це хвилювалася. Вона також хвилювалася і через те, що батько не хотів лікуватися, постійно його про це умовляла. Але [PERSON] був досить сильним чоловіком та вважав, що все переборе самостійно та не хотів лікуватися. На початку 2013 року стан здоров»я [PERSON] значно погіршився, у квітні він, ймовірно, переніс мікроінсульт та не лікував його, через що в жовтні потрапив у тяжкому стані до лікарні . Друг [PERSON], [PERSON] помістив його в лікарню та відразу повідомив про це [PERSON]. [PERSON] через чотири години , покинула навчання та приїхала з Києва доглядати за батьком, не відходила від нього. Вона все робила по догляду сама, хоча їй було це робити дуже важко. Сусіди та друзі допомагали, та поряд вони були не весь час. [PERSON] - маленька , тендітна дівчинка, сама піднімала батька, який був досить міцної статури , мила, міняла підгузки, робила масажі, годувала. Вона змушена була позичати кошти на лікування батька та на його похорони. Сусіди та друзі збирали кошти, але , порівняно з витратами, їх було дуже мало. Свідки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] суду повідомили, що являються друзями [PERSON], добре його знали, їм відомо, що у [PERSON] була донька від першого шлюбу [PERSON], він справно платив аліменти на її утримання, але її ніколи не бачили та й [PERSON] про неї не згадував. Коли [PERSON] захворів, то весь тягар по його догляду та лікуванням ліг на плечі дочки [PERSON], оскільки вона була єдиною близькою людиною. [PERSON] був лежачим та потребував постійного стороннього догляду, [PERSON] самій було дуже важко це робити. Вони, як друзі намагалися їй допомогти як матеріально, так і фізично, але цієї допомоги було мало. Свідок [PERSON] також додав, що товаришував з [PERSON] дуже близько та йому було відомо про наміри [PERSON]. Він планував залишити будинок у спадок дочці [PERSON], мови про те, що він бажає залишити якийсь спадок дочці [PERSON] він не вів. [PERSON] продав автомобіль незадовго до смерті для того, щоб за ці кошти оформити в будинку облаштування природного газу, мовляв, щоб у [PERSON] не було ніяких проблем після його смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила , що являється двоюрідною сестрою відповідачки по справі [PERSON]. Вона єдина з їхньої родини залишилася проживати в Золотоноші, проживає в одному районі з [PERSON] та [PERSON], тому родичі її просили повідомляти новини про [PERSON]. Так як Золотоноша є невеликим містом, всі про всіх все знають, і вона, тим паче, недалеко проживала від [PERSON], то знала, що він захворів та відразу ж повідомила свою двоюрідну сестру [PERSON] та пішла в реанімацію довідатися про його стан, але її туди не впустили та сказали, що нічого не потрібно, бо є дочка, яка забезпечує всім необхідним. Вона повідомила про це [PERSON] та більше до лікарні не ходила. Про стан його здоров»я [PERSON] вона періодично повідомляла [PERSON], оскільки цю інформацію довідувалася від людей. Але через деякий час вона довідалася, що [PERSON] помер та відразу ж повідомила про це [PERSON]. [PERSON] попросила її знайти номер мобільного телефона [PERSON]. Тоді вона зателефонувала [PERSON] на стаціонарний телефон , довідалася номер її мобільного телефону та повідомила його [PERSON]. На стільки їй відомо, то [PERSON] телефонувала [PERSON], але [PERSON] відмовилася з нею розмовляти. Вона особисто була присутня на похоронах [PERSON], як представник їхньої родини. Вона надала [PERSON] допомогу на поховання 100 гривень та 100 гривень на поминальний обід на 9 днів. [PERSON] прийняла він неї цю допомогу. Допомогти більшою сумою грошей вона не могла, оскільки самотужки виховує двох малолітніх дітей. [PERSON] повернула пізніше їй ці кошти. На її думку, [PERSON] не могла прихати доглядати за батьком та на його похорони, оскільки , на той час, мала піврічну дитину, яка хворіла. Свідок [PERSON] суду повідомила, що являється матір»ю відповідачки по справі [PERSON], а [PERSON] її колишній чоловік. Після розлучення вони продовжували підтримувати стосунки, спілкувалися, бачилися по кілька разів на рік, як приїздили в Золотоношу. [PERSON] дуже любив [PERSON], так як і [PERSON], дуже радів, коли в нього народився онук, завжди запитував, коли весілля, та обіцяв, що продасть автомобіль та за ці кошти влаштує [PERSON] весілля. Вони зустрічалися з [PERSON], як приїздили в Золотоношу, на нейтральній території, не приходили до [PERSON] додому, бо його дуже ревнувала [PERSON], [PERSON] приховував від [PERSON], що спілкується з нею та [PERSON]. Ще, коли [PERSON] перебувала в дитячому віці, вони приїздили в гості до матері [PERSON], бабусі [PERSON] та допомагали їй по господарству, допомагали вибирати картоплю. А як [PERSON] народила старшого сина, то вони приїздили з ним додому до [PERSON] та бабусі [PERSON], щоб познайомити їх із онуком . В цей день вони фотографувалися. Свідок вважає, що її донька не мала можливості доглядати за батьком, оскільки мала піврічну дитину, яка на той час хворіла та була на грудному годуванні. Зазначила позивачці, що вона зрозуміє [PERSON], коли матиме власних дітей. Також додала, що не є дуже важливим провести померлого в останній путь, поцілувавши труп в холодний лоб, а головне те, що людина переживає в душі. Ствердила суду, що її дочка дуже переживала через смерть батька, постійно плакала, і вона хвилювалася, щоб у неї не зникло молоко. [PERSON] запитувала [PERSON] про допомогу, але та відмовилася від допомоги [PERSON]. [PERSON] спілкувалася з батьком, але останнім часом зв»зок з ним був втрачений, бо вона не могла додзвонитися, очевидно, [PERSON] змінив номер. На даний час, [PERSON] встановила батькові огорожу навколо могили. Отже, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, заперечення відповідачки, пояснення представників, свідків суд приходить до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено зібраними в матеріалах справи доказами, померлий [INFO] року [PERSON] мав двох доньок [PERSON] та [PERSON], які є його спадкоємцями за законом першої черги. [PERSON] виконував свої батьківські обов»язки щодо виховання та утримання обох доньок до досягнення ними повноліття: [PERSON] виховував та утримував самостійно, а на утримання [PERSON] сплачував аліменти, що в судовому засіданні особисто ствердила мати [PERSON], свідок по справі [PERSON] Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України - повнолітні дочка, син зобов»язані утримувати батьків , які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги . Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер у віці 54 роки, тобто не досяг пенсійного віку, пенсії він не отримував та останнім часом через стан здоров»я не працював, а тому був позбавлений будь-якого джерела доходів та потребував допомоги з боку повнолітніх дочок, які є сторонами по справі. З довідки №999, яка міститься в матеріалах справи зазначено, що [PERSON] дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Золотоніської ЦРЛ з 17.10 по 08.11.2013 року, хворий самостійно себе не обслуговував , потребував постійного стороннього догляду. Отже, з вищезазначеного вбачається, що [PERSON] перебував у безпорадному стані через тяжку хворобу та потребував постійної сторонньої допомоги . В судовому засіданні з»ясовано, що дочка [PERSON] виконала свій обов»язок перед батьком щодо утримання: за власний рахунок здійснювала його лікування, самостійно доглядала , утримувала та поховала, про що свідчать надані нею копії чеків на лікування [PERSON] на суму 9170 гривень 45 копійок та його поховання на суму 6363 гривень 80 копійок та пояснення свідків. Натомість, донька [PERSON] не виконала свого обов»язку по утриманню непрацездатного батька, в судовому засіданні встановлено, що нею, через свідка [PERSON] була надано позивачці допомогу в сумі 200 гривень на поховання та поминальний обід, вона не здійснювала за ним догляд, мотивуючи тим, що мала піврічну дитину та змушена була доглядати за нею. Суд критично ставиться до таких тверджень представника відповідачки, та свідків [PERSON] та [PERSON], оскільки останні являються родичами відповідачки та діють в її інтересах. Суд вважає, що позивачка разом із своїми неповнолітніми дітьми могла проживати в приватному будинку батька та надавати посильну допомогу сестрі [PERSON] , позивачці по справі , у догляді за батьком та поділити з нею тягар витрат на лікування та утримання батька при цьому, одночасно, здійснювати догляд за своїми неповнолітніми дітьми або ж забезпечити догляд батька зусиллями сторонньої людини, оплачуючи їй надані послуги. Крім того, суд вважає, що здійснювати догляд за батьком могла ефективніше [PERSON], оскільки є старшою за віком та має більший життєвий досвід, виховує дворх малолітніх дітей та здійснює за ними догляд. Але, [PERSON], в даній ситуації, бездіяла, переклала ввесь тягар на сестру [PERSON], яка взагалі не має ніякого досвіду щодо догляду, і таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачкою від утримання батька та надання посильної допомоги по догляду за ним. Суд критично оцінює також твердження свідка [PERSON] щодо відмови [PERSON] приймати від [PERSON] будь-яку допомогу, оскільки свідок [PERSON] ствердила , що передала [PERSON] в якості допомоги 200 гривень, які вона прийняла. Суд вважає, що якби [PERSON] була надана матеріальна допомога в більшому розмірі, то вона б від неї також не відмовилася. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки ( усиновлювачі ) та повнолітні діти( усиновлені) , а також інші особи , які ухилялися від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом . Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови № 7 « Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року роз»яснив, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Також, відповідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України - за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 « Про судову практику у справах про спадкування » від 30.05.2008 року також роз»яснено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині 2 статті 1259 ЦК України. Така ж позиція Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладена і в п. 4 листа « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» та також зазначено, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 Цивільного кодексу України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сторона позивача довела в судовому засіданні одночасне настання зазначених в Листі обставин: ухилення [PERSON] від надання спадкодавцеві допомоги, яка полягає у бездіяльності останньої, можливість надання такої допомоги могла - вона могла надавати таку допомогу, навіть маючи на руках неповнолітніх дітей, оскільки має чоловіка, який постійно працює та отримує заробітну плату та зобов»язаний так, як і відповідачка, наглядати за дітьми . Оцінюючи дану обставину суд припускає, що й [PERSON] могла б послатися на відсутність можливості доглядати за батьком, мотивуючи зайнятістю навчанням у виші та відсутністю коштів, бо є студенткою, але остання цього не зробила, одягла на себе боргове ярмо та доглянула батька належним чином. Суд також вважає доведеним в судовому засіданні і безпорадний стан [PERSON], оскільки це стверджено медичною довідкою та показаннями свідків. [PERSON] через тяжку хворобу був нерухомий, перебував в тяжкому стані та потребував сторонньої допомоги. Так як батько сторін по справі був нерухомий, був людиною досить великої статури, що вбачається із показань свідків та фотокарток, які приєднані до матеріалів справи, враховуючи що догляд за ним включав у себе перевертання тіла, заміну підгузків, піднімання, то суд вважає що позивачці, яка має досить дрібну статуру та молодий вік самостійно було важко виконувати такі обов»язки. Суд також враховує той факт, що серед рідних людей він мав лише двох доньок [PERSON] та [PERSON], а тому приходить до висновку, що [PERSON] потребував ще допомоги і з боку другої доньки [PERSON]. Отже, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено настання сукупності обставин, а саме ухилення відповідачки [PERSON] від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги при можливості її надавати, перебування [PERSON] у безпорадному стані та потреба спадкодавця в допомозі саме [PERSON], а тому задовольняє позов [PERSON] повністю та усуває [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року в м.Золотоноша Черкаської області . Виходячи з того, що позов [PERSON] задоволений судом у повному об»ємі, то відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає судові витрати на відповідачку по справі.

Outcome: approved