Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилався на наступні обставини. Позивач є власником будинку [ADDRESS] . Право власності на зазначений будинок підтверджується рішенням Народного суду м.Краматорська від 24.04.1989 року. Відповідачем по справі є колишня дружина позивача [PERSON] , [INFO] , шлюб з якою був розірваний 04.10.2011 року на підставі рішення Краматорського міського суду. Відповідач зареєстрована в будинку за адресою [ADDRESS] , належному позивачу. З початку 2015 року [PERSON] в зазначеному будинку не проживає, оскільки виїхала за межі міста. Ніяких перешкод в користуванні своїм майном позивач відповідачу не чинив. Відповідач ніяких особистих речей в належному позивачу будинку не залишав. Оскільки позивачу не відоме місце проживання відповідача, позивач не має можливості звернутися до неї з проханням про добровільне зняття з реєстрації. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не бере участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг. Через те, що в будинку прописана відповідач [PERSON] , позивач [PERSON] не має можливості оформити субсідію. Просив визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Згідно вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач була повідомлена належним чином про слухання справи, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзиву на позов не надала. Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. Позивач є власником будинку [ADDRESS] . Право власності на зазначений будинок підтверджується рішенням Народного суду м.Краматорська від 24.04.1989 року. Разом з позивачем у зазначеній квартирі, зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON] , [INFO] , шлюб з якою був розірваний 04.10.2011 року на підставі рішення Краматорського міського суду. Це підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні [ADDRESS] від 18 лютого 2020 року, виданою Ясногірською селищною радою. Відповідно до ч.1 ст. 156 Житлового Кодексу Української РСР від 30.06.1983 члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В ч. 3 вказаної статті зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Факт непроживання [PERSON] у вказаному житловому приміщенні підтверджується актом про непроживання від 11.11.2019 року, складеним Ясногірською селищною радою. В ст. 317 ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у вказаному житловому приміщенні не проживає без поважних причин понад півтора роки, участі в утриманні будинку не приймає, особисті речі не зберігає. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню, а [PERSON] необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . На підставі статей 391,405ЦК України та

Outcome: approved