Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

До суду 23 липня 2015 року надійшла позовна заява КП «Жилкомсервіс» до [PERSON], [PERSON] і [PERSON]про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 4264 грн. 70 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються позивачем. Відповідачі не сплачують у повному обсязі за надані позивачем послуги, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.03.2007 року по 01.08.2014 року у розмірі 4264 грн. 70 коп. До початку судового засідання 02.10.2015 року від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про застосування позовної давності до цих правовідносин (а.с.42). В судовому представники позивача Червякова К.О. і Деревянко Д.В., які діють на підставі довіреностей, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідачів в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення представників позивача та дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року КП «Жилкомсервіс» визначений виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова (а.с.16). Рішеннями виконавчого комітету Харківської міської ради № 806 від 04.10.2006 року, № 72 від 20.02.2009 року, № 893 від 20.12.2011 року і № 39 від 27.01.2012 року встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова (а.с.17-22). Відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON]зареєстровані і проживають за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, ксерокопіями карток, а також відомостями з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області (а.с.11-15, 33-35). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Обов'язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг по [ADDRESS] за особовим рахунком [NUMBER] на ім'я [PERSON] та розрахунку заборгованості, за період з 01.03.2007 року по 01.08.2014 року наявна заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 4264 грн. 70 коп. (а.с.7-10). Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на корись другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у прозові. Позивач звернувся до суду 23.07.2015 року та просить про стягнення заборгованості, що утворилась з 01.03.2007 року, тобто поза межами позовної давності. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині вимоги, заявленої у межах строку позовної давності, за період з 01.07.2012 року по 01.08.2014 року, у розмірі 1458 грн. 82 коп. У решеті позовних вимог суд відмовляє. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1,1а). Суд розподіляє судові витрати, відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., в рівних частках, по 81 грн. 20 коп. з кожного.

Outcome: partial