Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.12.2012 року між ним та відповідачем було укладено договір позики в розмірі 12000 грн, з щомісячною обов'язкової сумою платежу у розмірі 400 грн. Срок кінцевої дати виплати боргу, відповідно до договору, закінчується 30.06.2015 року. Станом на 01.02.2014 року за договором у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 5200 грн. Відповідно до п.4 договору позики від 24.12.2012 року в разі прострочення платежу позикодавець має право вимагати сплатити штраф в розмірі 30% від суми займу. Відповідно до п.7 договору позики якщо позичальник не повертає суму заборгованості, він забов'язується сплатити на вимогу позикодавця (окрім штрафу) ще й суму заборгованості, враховуючи індекс інфляції за весь час прострочення, а також 48 % річних від простроченої суми. На даний час заборгованість відповідачем не погашена, на його письмові повідомлення не реагує. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу в розмірі 5200,00 грн., 30% штрафу за прострочення платежу в розмірі 9360,00 грн, індекс інфляції в розмірі 51,60 грн., 48% річних від простроченої суми в розмірі 1255,72 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 241,70 грн., а також залишок суми по договору займу в розмірі 6800,00 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про з'явлення до суду (30). Повідомлень про причини неявки від відповідача не надходило. Згідно зі ст. 224 ЦПК України суд на підставі наявних в справі доказів вважає за можливе заочно розглянути справу. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з розписки, написаної [PERSON], який мешкає у [ADDRESS], відповідач підтверджує борг перед позивачем у сумі 12000 грн., плюс 700 грн., який зобов'язується повернути до кінця 30 червня 2015 року (а.с.13). Відповідно до договору позики від 24.12.2012 року, укладеного між [PERSON] до [PERSON] - [PERSON], який мешкає у [ADDRESS], взяв у борг у позивача грошові кошти у сумі 12000 грн., який зобов'язується повернути до кінця 30 червня 2015 року, розмір щомісячного обов'язкового платежу 400 грн. Відповідно до п.4 договору позики від 24.12.2012 року в разі прострочення платежу позикодавець має право вимагати сплатити штраф в розмірі 30% від суми займу. Відповідно до п.7 договору позики якщо позичальник не повертає суму заборгованості, він забов'язується сплатити на вимогу позикодавця (окрім штрафу) ще й суму заборгованості, враховуючи індекс інфляції за весь час прострочення, а також 48 % річних від простроченої суми. (а.с.12) Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 530 ч.2 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України відповідач на вимогу позивача забов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції, також 3% річних з простроченої суми за період прострочення. Позивач просить в позовній заяві стягнути основний борг в розмірі 1200,00 грн., однак в ході судового засідання позивач пояснив, що відповідачем було сплачено заборгованість в розмірі 400,00 грн. за два місяці, тобто він сплатив 800 грн. Отже, до стягнення підлягає основна сума заборгованості в розмірі 11900,00 грн. Стосовно позовних вимог щодо стягнення 30 % штрафу за прострочення платежу в розмірі 9360,00 грн., суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідно до п.4 договору позики від 24.12.2012 року в разі прострочення платежу позикодавець має право вимагати сплатити штраф в розмірі 30% від суми позики. Отже 30% від суми позики (12700 грн.) складає - 3810,00 грн. Таким чином, з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 11900,00 грн., 30% штрафу за прострочення платежу в розмірі 3810,00 грн., індекс інфляції в розмірі 51,60 грн., 48% річних від простроченої суми в розмірі 1255,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий сбір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: partial