Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] зазначила, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилася спільна дитини - [PERSON] Після розірвання шлюбу з [PERSON], останній не приймає участі в матеріальному забезпеченні їх спільної дитини, у зв'язку з чим, посилаючись на ст. ст. 180-183, 191 СК України просить стягнути з відповідача на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивач [PERSON] з'явилась, обставини та вимоги викладені в позові підтримала в повному обсязі, зазначивши, що інших неповнолітніх дітей крім [PERSON] у відповідача немає, жодної особи на утриманні відповідача не перебуває, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі, Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в звязку з чим, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 122845, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Індустріального району м. Дніпропетровська 27 березня 2001 року, актовий запис № 227. [PERSON] є дитиною - інвалідом, що підтверджується посвідченням серії ААБ № 274593 виданим управлінням соціального захисту населення Індустріальної районної ради 04.09.2009 року. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ратифікованої\~Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.91\~Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, з огляду на те, що спільна дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, враховуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує те, що [PERSON] є дитиною-інвалідом, інші обставини, викладені в позовній заяві та передбачені ст. 182 СК України, та вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами щодо стягнення аліментів 31.01.2017 року, суд присуджує стягнення аліментів з 31.01.2017 року.\~ \~ Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. На виконання приписів Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору, утім на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved