Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 22.07.2011 року, від даного шлюбу дітей не має, шлюбні відносини припинилися в березні 2018 року. Причиною розлучення являється те, що відповідач зловживає спиртними напоями та проживає з іншим чоловіком, подальше суспільне життя та збереження сім'ї з відповідачем вважає не можливе. У зв'язку з тим, що відповідач відмовилася від розірвання шлюбу в досудовому порядку, позивач був вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з'явився. Подав заяву, в якій просив суд цивільну справу розглянути без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи була повідомлена вчасно та належним чином. Подала заяву, в якій просила суд цивільну справу розглянути без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 ЦПК України. Згідно з ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За роз'ясненнями Верховного Суду України, викладеними у пункті 24 Постанови Пленуму від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», пункті 11 Постанови Пленуму від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом; визнання відповідачем позову має бути безумовним, не суперечити закону й не порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), у такому разі суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а у підготовчому судовому засіданні, у відповідності до вимог ст.189 ЦПК України, виконано завдання підготовчого провадження, суд вважає за можливе прийняти рішення за результатами проведення підготовчого провадження на підставі наявних у справі матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. 22 липня 2011 року між сторонами Виконкомом Дмитрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області було зареєстрований шлюб, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від шлюбу сторони дітей не мають, позивачем на адресу відповідача було направлено лист-прохання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦСУ, яке відповідач отримала 02.06.2018 року. Станом на дату подачі позивачем позовної заяви до суду, відповідач будь-якої відповіді на лист-прохання позивача не надала. На теперішній час фактично припинено подружнє життя між сторонами. Шлюб між ними носить формальний характер. Розірвання шлюбу відповідатиме дійсній волі та особистим інтересам позивача. На момент розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені ст.110 СК України, судом не встановлені. Майнового спору з приводу розподілу спільного майна між сторонами на даний час немає. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved