Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

До Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є квартиронаймачем вказаної квартири. Свого часу в цій квартирі проживали брат позивача [PERSON] та племінник позивача [PERSON], проте вони протягом 3 років не проживають за вищевказаною адресою, тобто відповідачі відсутні за вказаною адресою понад 6 місяців. В судовому засіданні позивач підтримала повністю заявлені нею позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'являлися. На підставі ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідачі викликалися в суд через оголошення в пресі. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Згідно з довідкою Остерської КЕЧ Будинкоуправління № 1 від 08 серпня 2014 року за № 381 на вищевказаній житловій площі зареєстровано з правом на площу 5 осіб: позивач [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON], брат [PERSON] та племінник [PERSON]. З матеріалів, отриманих від Козелецького РС УДМС України в Чернігівській області, вбачається, що за станом на 15 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] значаться як зареєстровані в [ADDRESS]. Відповідно до довідки Остерської КЕЧ Будинкоуправління № 1 від 03 жовтня 2014 року за № 160 особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] відкрито на [PERSON]; квартира за вказаною адресою відомча та належить до житлогово фонду Міністерства оборони України. Згідно з актом фіксування факту не проживання від 08 серпня 2014 року за адресою: [ADDRESS], [PERSON] та [PERSON] з 01 грудня 2011 року по 08 серпня 2014 року не проживають у вказаній квартирі. В квартирі фактично проживає та сплачує квартплату, та комунальні послуги квартиронаймач [PERSON]. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] понад 6 місяців. Причини залишення відповідачами квартири свідкам невідомі. Статтею 71 Житлового кодексу УРСР (далі по тексту - ЖК УРСР) встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за № 2 від 12 квітня 1985 року роз'яснено судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування житловим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Таким чином, з урахуванням того, що в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не проживають в [ADDRESS] понад 6 місяців, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутні дані про поважність причин їх непроживання, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved