Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів за минулий час та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття; стягнути аліменти за минулий час на утримання доньки в розмірі 108000 грн. починаючи з 2016р. та до досягнення дитини повноліття; стягнути аліменти в розмірі Ѕ витрат на винаймання квартири згідно договору оренди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 16.12.1995р. було укладено шлюб, від якого у них народилися доньки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2015р. шлюб між ними було розірвано. При розірванні шлюбу спору щодо утримання та виховання дітей у них не було, оскільки сторони взаємно погодилися, що відповідач братиме участь в утриманні доньки [PERSON] , матеріально допомагати. Через деякий час після розірвання шлюбу у зв`язку із невиплатою аліментів, її матеріальне становище погіршилося. На підставі ст. 191 СК України вважає, що відповідач зобов`язаний виплатити їй аліменти за минулий час, а саме за останні три роки в розмірі 108000 грн. відповідач не надає грошових коштів на матеріальне забезпечення доньки, ухиляється та ігнорує, її вимоги залишаються поза увагою. Разом з тим, відповідач спроможний створити для доньки сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу. За даних обставин вона вимушена була звернутися до суду з відповідним позовом. Крім того зазначала, що у зв`язку із постійними сварками, суперечками та скандалами позивач змушена була з`їхати з квартири відповідача та винаймати собі інше житло. Позивач у судовому засіданні заявлені нею вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та погодився сплачувати на користь позивача аліменти на утримання їхньої доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно до її повноліття. В задоволенні іншої частини просив відмовити за недоведеністю. У призначене по суті судове засідання відповідач, який був сповіщений належним чином, не з`явився. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, при цьому заслухавши пояснення позивача та заперечення відповідача, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 8) На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.04.2015р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 9-10) Відповідно до довідки від 18.07.2019р. № 0000-000001, виданої [PERSON] , вбачається, що вона працює в ТОВ «Комбінат комунальних послуг «КОМФОРТ»» на посаді «двірник». (а.с. 11) Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю - [PERSON] , що підтверджують сторони в судовому засіданні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, є законними та обґрунтованими в заявленому розмірі та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 13.08.2019 р. Що стосується інших позовних вимог позивача суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минути час, але не більш як за десять років. Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладання договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії. Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність вжиття саме позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача, та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останньою від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України, та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягненим аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів. Вимоги позивачки про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про те, що позивач зверталася до відповідача з вимогою надавати кошти на утримання дочки, а відповідач ухилявся від сплати аліментів після розірвання шлюбу, тобто після 30.04.2015 року, підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення аліментів за минулий період не вбачається. Крім того,слід відмовити у вимогах позивача щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі Ѕ витрат на винаймання квартири згідно договору оренди, оскільки витрати на винаймання квартири не входять до складу аліментів являючись її предметом. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: partial