Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON], треті особи: Виконавчий комітет Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області, Канівська районна державна адміністрація Черкаської області, Канівський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Служба у справах дітей Канівської районної державної адміністрації про позбавлення матері батьківських прав. Позов мотивований тим, що відповідач, [PERSON], є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO], але протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо утримання та виховання сина, передбачених ст. 150 СК України. Позивач, [PERSON], є рідною бабою малолітнього [PERSON], який фактично вже чотири роки перебуває на утриманні та вихованні у її сім'ї. Відповідачка не утримує [PERSON], не займається його вихованням, не цікавиться навчанням сина у школі, його особистим життям та здоров'ям. Вихованням та утриманням дитини займається баба. Позивач займається підготовкою дитини до школи: купує йому навчальне приладдя, шкільний та спортивний одяг, взуття, відвідує батьківські збори в школі, цікавиться успіхами онука в навчанні, повністю забезпечує умови для отримання ним повної загальної середньої освіти, турбується про його повноцінний розвиток, в тому числі і про його щорічне оздоровлення. Мати дитини участі у вихованні, навчанні, створенні умов для розвитку дитини не бере. Батько дитини, [PERSON] помер [INFO]. Після смерті чоловіка відповідач виїхала на постійне місце проживання з трьома іншими дітьми у [ADDRESS]. Малолітній онук [PERSON] вже 4 роки проживає та виховується у сім'ї позивача в с. Бобриця Канівського району Черкаської області. Відповідачка не відвідує сина за місцем його проживання у с. Бобриця, не цікавиться його особистим життям та здоров'ям, поведінкою та успіхами дитини в школі. Відповідачка спілкується з сином дуже рідко і лише по телефону, не вітає його з днем народження та новорічно-різдвяними святами, не дарує йому ніяких подарунків. Після смерті чоловіка [PERSON] отримує пенсію по втраті годувальника на трьох неповнолітніх дітей, в тому числі й на [PERSON] Але свого онука позивач утримує на доходи, що отримує від ведення домашнього господарства та свою пенсію. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, хоча позивач не чинить ніяких перешкод щодо налагодження нею спілкування з її сином. Питання щодо стану виконання відповідачкою [PERSON] її батьківських обов'язків відносно малолітнього сина [PERSON] розглядалися на засіданні комісії райдержадміністрації від 21.07.2017, протокол № 4/1. Громадянка [PERSON] на засідання комісії не з'явилася, поважних причин своєї неявки не повідомила, хоча про час, дату та місце проведення засідання її було повідомлено належним чином. Окрім того, спеціалістами служби у справах дітей Канівської райдержадміністрації та районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з відповідачем неодноразово було проведено бесіди, роз'яснено вимоги чинного законодавства щодо виконання нею її батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] Але мати не зробила для себе відповідних висновків, вона і надалі продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов'язків. [PERSON] не виявляє бажання виховуватись в сім'ї матері у [ADDRESS], де вона проживає на даний час. В разі набуття [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, позивач має бажання виконувати відносно нього обов'язки опікуна. Просить суд позбавити батьківських прав громадянку [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача в розмірі 25% від усіх видів її доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно на утримання її сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття; передати малолітнього [PERSON] органу опіки та піклування в особі Канівської районної державної адміністрації на час до прийняття рішення про подальше його влаштування; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Представник третьої особи виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав та не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи Канівської районної державної адміністрації Черкаської області [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задоволити його в повному обсязі. Представник третьої особи Канівського районного центру соціальних служб для сім?ї, дітей та молоді [PERSON] просили суд задовольнити позов. Представник третьої особи Служби у справах дітей Канівської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, оскільки вихованням та утриманням свого онука займається тільки бабуся, відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків без поважних причин. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного. Згідно ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Так, по справі встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 26.10.2009 року (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.11.2011 року [PERSON] помер [INFO] (а.с.10). З довідки № 462 від 17.07.2017 року виданої виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області вбачається, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] і має наступний склад сім'ї: дочка - [PERSON], 2001 р.н., не проживає; дочка - [PERSON], 2002 р.н., не проживає; син - [PERSON], 2004 р.н., учень 7 класу Бобрицького НВК (а.с.11). З характеристики на [PERSON] № 463 від 17.07.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області вбачається, що на території Бобрицької сільської ради [PERSON] проживала до 2013 року. Окрім трьох дітей від першого шлюбу має ще одну малолітню дитину. [PERSON] характеризується посередньо, запальна але працьовита. Вихованням свого сина [PERSON] не займається (а.с.12). Відповідно до акту про участь (безучасть) матері [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] № 464 від 10.07.2017 року, складеним комісією виконавчого комітету Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області встановлено, що [PERSON] являється матір'ю малолітнього [PERSON], але не проживає на території Бобрицької сільської ради більше трьох років (виїхала із села разом з трьома дітьми). Участі у вихованні свого сина [PERSON] не приймає, не відвідує батьківські збори, не допомагає у лікуванні дитини, ухиляється від спілкування з ним, особистим життям дитини не цікавиться, батьківської турботи до свого сина не проявляє. Зі слів бабусі [PERSON] коштів на проживання, харчування та лікування свого сина не надає. [PERSON], 2004 року народження, проживає разом із бабусею [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 10.07.2017 року, складеному виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області, умови проживання в будинку добрі, в будинку чисто, охайно, тепло, пічне опалення, проведено косметичний ремонт житлових кімнат. Дитина проживає в окремій кімнаті, чисто одягнений, в кімнаті охайно, присутні меблі, комп'ютер та інше. Стосунки між бабусею та онуком добрі, бабуся [PERSON] приймає участь у вихованні та слідкує за здоров'ям дитини, прийняла рішення бути опікуном відносно свого онука [PERSON] (а.с.14). З характеристики на [PERSON] видану виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Канівського району Черкаської області № 461 від 17.07.2017 року вбачається, що [PERSON] характеризується позитивно. Пенсіонерка. На даний час займається вихованням свого неповнолітнього онука (а.с.15). З довідки № 76 від 22.06.2017 року виданої Бобрицьким НВК вбачається, що за період навчання в школі [PERSON] з 2014 по 2017 роки мати [PERSON] не брала участі у вихованні сина, а саме не відвідувала батьківських зборів, не цікавилась успішністю (а.с.16). З довідки № 73 від 19.06.2017 року виданої Бобрицьким НВК вбачається, що [PERSON], 2004 року народження дійсно навчається в Бобрицькому навчально-виховному комплексі «Дошкільному навчальному закладі - загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів» Канівської районної ради Черкаської області у 6 класі (а.с.17). З довідки від 17.07.2017 року виданої завідувачем ФАПу Ситник О.М. вбачається, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку по причині хронічного тонзиліту. Лікуванням та оздоровленням дитини займається його баба [PERSON] (а.с.18). Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При вирішенні спору судом також враховується висновок Канівської районної державної адміністрації Черкаської області № 01-01-39/1/1767 від 26.09.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо її неповнолітнього сина [PERSON] та відповідність інтересам дитини. А тому суд з врахуванням всього наведеного, вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], виходячи в першу чергу з інтересів дитини, оскільки, як встановлено судом, відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, ніякої участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його життям, здоров'ям, навчанням, з сином не спілкується, тобто, вона свідомо знехтувала своїми батьківськими обов'язками щодо сина. При вирішенні питання про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина, то суд враховує наступне. Відповідно до приписів ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В ч.2 цієї статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною за віком та станом здоров'я, на користь інших осіб аліментів не сплачує, доказів на спростування цих висновків суду не було надано. За ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. А тому з врахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання її сина - 25% від всіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. За ст. 191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Outcome: approved