Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 1760,87 гривень та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право, а саме вимоги заявника про видачу судового наказу заявлені з 01.01.2012 року по 31.08.2015 року заборгованість за водопостачання, та з 01.01.2012 року по 31.08.2015 року заборгованість з водовідведення. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкає [PERSON], який є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 75805, та, що за відповідачем за період з 01.01.2012 року по 31.08.2015 року утворилася заборгованість у сумі 1264,87 гривень. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 01.01.2015 року боржнику було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржник не здійснила жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. Представник позивача, [PERSON]., яка діє на підставі довіреності від 19.11.2015 року, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернута до суду з відміткою «зі спливом строку зберігання». Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2015 року представнику КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення. Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів на свою користь заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Так, у судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], є власником зазначеної квартири. Зазначені обставини підтверджуються Довідкою КП «Жилкомсервіс» від 20.07.2015 року та відповіддю адресно-довідкового підрозділу ГУДМСУ в Харківській обл. від 04.11.2015 року. (а.с. 4, 15). Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як вбачається зі зведеної картки абонента В+К (разом), відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ №75805 за адресою: [ADDRESS]. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.01.2012 року по 31.08.2015 року в розмірі 830,25 грн., та за послуги водовідведення за період з 01.01.2012 року по 31.08.2015 року в розмірі 434,62 грн. (а.с. 5-8). З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, відповідач отримуючи послуги з центрального водопостачання і водовідведення своєчасно їх не оплачує, у зв'язку з чим і утворилась заборгованість в сумі 1264,87 грн., яка і підлягає стягненню з неї на користь позивача. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 453,65 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 42,35 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 9-10). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про видачу судового наказу та за подання позовної заяви в сумі 1218 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved