Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 30.11.2016 року належить квартира [ADDRESS]. В даній квартирі зареєстрована відповідач, [PERSON], яка фактично не проживає в спірній квартирі з моменту її придбання позивачем. При укладанні договору купівлі-продажу спірної квартири позивачеві було відомо про зареєстрованих в ній осіб, проте попередній власник в п.9 договору купівлі-продажу зобов'язався виписати всіх прописаних осіб з займаної площі в строк до 05.12.2016 року. До теперішнього часу відповідач не знялась з реєстраційного обліку в спірній квартирі. У зв'язку з чим просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та позбавити [PERSON], [INFO], права користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу Донецької області 30.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №5583, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.11.2016 року. Відповідно до довідки ТОВ «Ліра ЛТД» від 29.11.2016 року за №4285 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ст. 61 ч. 1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], тому має право вільно розпоряджатися належною йому власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є [PERSON], зареєстрована відповідач [PERSON], але фактично вона за цією адресою не проживає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved