Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста [PERSON] звернулася [PERSON] із заявою до [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні власно належним майном домоволодінням і зняття з реєстраційного обліку. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причин своєї неявки суд не сповістила Представник третьої особи - Виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON], згідно договору купівлі продажу від 07.04.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстр. номер 360 та згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.07.2010 року справа № 2/5472/2010 ( внаслідок втрати оригіналу договору купівлі-продажу) зареєстрованого в КП ДОР « КБТІ» номер запису 42768 в книзі 197-128 від 29.07.2010 року , є власником домоволодіння , яке розташоване за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Зимовського ( Скрипника), буд. 2. ( а.с.10-12). Також відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.09.2013 року [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер № № 1211000000:04:254:0024 площею - 0,0831га по вул. Зимовського (колишня Скрипника), в Покровському районі в м. Кривого Розі, Дніпропетровської області.( а.с.11). В зазначеному домоволодінні крім позивача зареєстровані її донька [PERSON], онук [PERSON] та донька [PERSON].( а.с.8) Після народження онука [PERSON] , донька [PERSON] залишивши дитину на позивачку втекла з місця проживання. Відповідно до рішення виконавчого комітету Покровської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 155/3 від 21.05.2003 року [PERSON] призначено опікуном на неповнолітнім [PERSON], до повернення матері.( а.с.13). За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2006 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою. ( а.с.15). Рішенням виконкому Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 368/5 від 18.10.2006 року [PERSON] встановлено статус дитини позбавленої батьківського піклування. ( а.с.14). Позивачем зазначено, що [PERSON] по місцю своєї реєстрації не мешкає з листопада 2003 року. На відповідача проводиться нарахування за послуги і комунальні платежі, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище. Відповідно до акту про не проживання від 03 квітня 2017 року [PERSON] не мешкає за адресою: м. Кривий Ріг , вул. Зимовського, будинок 2, з серпня 2002 року (а.с.9). Вирішуючи даний спір, суд керується ст.ст. 71, 72 ЖК України, згідно яким особа може бути визнана такою, що втратила право на житлове приміщення в судовому порядку у разі її відсутності понад шість місяці без поважної причини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 від 12.04.1985г. (із змінами від 10.03.1989г., 25.12.1992г.) «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або членів його сім'ї, що втратили право на житлове приміщення (ст.71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлених термінів. У разі їх поважності, зокрема, неприязних взаємостосунків з іншими членами сім'ї і т.д., суд може продовжити пропущений термін. Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та розяснень, що містяться в пп. 10 і 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім ї зберігається протягом шести місяців або інших строків, передбачених цією статтею. В разі відсутності цих осіб понад встановлені строки з поважних причин (перебування у відрядженні, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) цей строк може бути продовжений судом. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутня за місцем своєї реєстрації з 2002 року, враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~107,116,\~156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial