Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Вербівська сільська рада про оголошення фізичної особи померлою. Дана заява мотивована тим, що [PERSON], [INFO], з 1995 року був зареєстрований та мешкав в [INFO], але 14.06.2005 року вибув з території сільської ради на постійне проживання до [INFO]. В останній раз заявник бачив [PERSON] в смт. Веселе Запорізької області 22.04.2006 року під час оформлення у приватного нотаріуса довіреності на право розпорядження належним йому майном. З 14.04.2014 року на сході України розпочата антитерористична операція, м. Горлівка Донецької області віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Заявник звертався із запитами до Горлівської міської ради, Мінсоцполітики України стосовно наявної інформації щодо [PERSON], проте жодних відомостей не отримав. Отже, понад 10 років в місці постійного проживання [PERSON] не має відомостей про його місце перебування. Враховуючи факт перебування м. Горлівки під тимчасовою окупацією та припинення діяльності державних органів провести розшук [PERSON] неможливо. З 14.04.2014 року і до сьогодні м. Горлівка є непідконтрольною територією, на якій продовжуються бойові дії, дана обставина дає підстави припустити можливу загибель [PERSON] у звязку з воєнними діями. Відповідно до заповіту від 20.12.2005 року заявник є спадкоємцем і у випадку смерті [PERSON] йому у спадок має перейти земельна ділянка загальною площею 8,980 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області, яка належить заповідачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. Отже, оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Необхідність визнання [PERSON] померлим до завершення бойових дій повязана із закінченням терміну дії довіреності від 22.04.2006 року та неможливістю належного догляду за спадковим майном. Просить оголосити [PERSON], [INFO], померлим з 14.04.2014 року. В судовому засіданні заявник, [PERSON], та його представник, [PERSON], підтримали заявлені вимоги, наполягали на їх задоволенні. Заінтересована особа, Вербівська сільська рада, в судове засідання надала заяву про розгляд справи без свого представника, проти задоволення заяви не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю І-ХС №019679 від 19.01.2002 року [PERSON] на підставі рішення Вербівської сільської ради від 17.08.2001 року №93 належить земельна ділянка загальною площею 8,980 га, що розташована на території Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області. Згідно з заповітом від 20.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області, [PERSON] заповів вищевказану земельну ділянку [PERSON] Довіреністю від 20.12.2005 року та довіреністю від 22.04.2006 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися належною йому на праві власності вищевказаною земельною ділянкою та уповноважив розпоряджатися усім його майном та в звязку з цим укладати всі дозволені законом правочини. Згідно з інформацією Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області №419 від 06.10.2016 року [PERSON], [INFO], дійсно проживав на території Вербівської сільської ради в селі Чеховка по вул. Інтернаціональній, з 1995 року по 2005 рік. 14.06.2005 року виїхав на постійне місце проживання до [INFO]. Відповідно до витягу з погосподарських книг №6, стор. №58, обєкт ПГО №473, за 1995 рік та №9, стор. №7, обєкт ПГО №434, за 2005 рік Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району Херсонської області в даному господарстві з 1995 по 2005 роки проживав [PERSON], [INFO] Згідно з повідомленням Мінсоцполітики від 15.08.2016 року, станом на 15.08.2016 року інформація про [PERSON] в ЄІБД відсутня. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як визначено ст. 234 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 247 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно роз'яснення у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15), на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Заявником суду не подано належних та обґрунтованих доказів на підтвердження наявності обставин, що загрожували життю [PERSON] Як зазначав заявник у своїй заяві та судовому засіданні, [PERSON] виїхав до м. Горлівки, останній раз заявник його бачив 22.04.2006 року, в той час як антитерористична операція на сході розпочалась 14.04.2014 року. Та обставина, що [PERSON] виїхав до міста Горлівки та у заявника немає відомостей про його місцезнаходження не дає підстави для висновку про необхідність оголошення його померлим. На думку суду, не може бути підставою для оголошення особи померлою тривала відсутність за адресою попередньої реєстрації. В даному випадку суд приходить до висновку, що подача заяви викликана лише бажанням розпорядитись майном [PERSON], про що заявник зазначає у своїй заяві. Таким чином, доводи заявника щодо оголошення фізичної особи померлою своє підтвердження в судовому розгляді справи не віднайшли, тому на підставі вищенаведеного, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed