Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просила стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 11529,0 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2015 року до досягнення дочкою повноліття, посилаючись на те, що відповідач у цій справі не надає допомоги на утримання дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач працює на закордонних рейсах, має нерегулярні, але високі доходи, на думку позивача біля 20000,0 дол. США в рік. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Після доповнення своїх позовних вимог просила суду також суду стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання дочки в медичному коледжі Міжнародного гуманітарного університету в сумі 16500,0 грн. за минулий період навчання. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов, за яким вказав, що визнає позов частково, готовий половину прожиткового мінімуму на дитину в розмірі 972,0 грн. щомісячно з дня подання позову, та половину витрат на навчання дочки, посилаючись на тре, що в закордонні рейси ходить нечасто, оскільки не може працевлаштуватися, має на утриманні матір пенсіонерку, приймає участь в лікуванні її чоловіка, який потребує допомоги. Крім того, в період спільного проживання сторони набули у власність квартиру [ADDRESS] . Між сторонами була домовленість, що ця квартира залишається у власності позивача, а вона не буде звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Він особисто допомагає дочці, спілкується з нею, купує необхідні речі та особисто передає їй гроші. Суд сторонам надав час на можливе укладення мирової угоди, проект якої був розроблений представником відповідача, але позивач не погодилася на умови мирової угоди. Заслухавши позиції сторін, дослідивши докази, допитавши свідків, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. Під час спільного проживання без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком якого зазначений відповідач по справі [PERSON] . Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітня дочка проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Позивачка працює, але дохід, який вона отримує, не дає їй можливості в повній мірі забезпечити гармонійний розвиток дитини. Згідно довідки (з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації) від 14 серпня 2018 року № 1252, вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] та [PERSON] . За довідкою фізичної особи - підприємця [PERSON] від 17 січня 2019 року [PERSON] працює продавцем-консультантом та її дохід за три місяці складає 10018,18 грн. Згідно довідки Міжнародного гуманітарного університету № 699/11 від 26.11.2018 року [PERSON] є студенткою 2 курсу Медичного коледжу Одеського медичного інституту МГУ. За квитанцією ПН2856 від 02 серпня 2017 року позивачем сплачено за навчання за перший курс 11100,0 грн. За квитанцією ПН4317 від 20 серпня 2018 року позивачем сплачено за навчання за другий курс 1 семестр 5550,0 грн. Тобто, на час подання позову позивачем за навчання дочки сплачено 16650,0 грн., половина складає 8325,0 грн, яку сплатити відповідач не заперечував. Щодо квартири, яка була передана в рахунок аліментів. Суд виходить з того, така позиція відповідача не доведена ним при розгляді справи. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Киселевою О . В ., повідомлено, що квартира [ADDRESS] є особистою власністю [PERSON] , оскільки придбана нею під час проживання з відповідачем, але за особисті кошти, набуті нею до початку спільного проживання. Доводи позивача, що вона за частину квартири передала йому кошти, також не підтверджено. Щодо утримання матері відповідачем. Відповідно до довідки про доходи № 6330793374306332 від 081.10.2018 року, виданого Центральним об`єднаним управлінням ПФУ в. м. Одесі в Одеській області мати відповідача [PERSON] отримує пенсію в розмірі 2821,0 грн. щомісячно, при цьому розмір прожиткового мінімуму, встановленому в державі для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2019 року становить 1497,0 грн., тобто менше ніж пенсія [PERSON] . Щодо отримання доходів за минулий час. Допитані в судовому засіданні свідки як з боку позивача, так і з боку відповідача, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , давали різні свідчення на користь позивача або відповідача, тому критично оцінюються судом, оскільки всі обставини щодо ненадання допомоги відповідачем і намагання позивача отримати таку допомогу на утримання дитини, знають з їхніх слів. Надані копії скриншотів щодо намагання позивача отримати допомогу від відповідача датовані починаючи з 14.08.2018 року. Інші докази відсутні. За викладених обставин у задоволенні позову в частині стягнення аліментів за минулий період слід відмовити, а стягнення здійснити з дня подання позову, а саме з 21.08.2018 р. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При постановленні рішення судом врахований стан здоров`я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити частково позовні вимоги позивача. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Судом враховано, що дитина проживає з матір`ю, мати дитини здійснює догляд за нею, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2019 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 2027,0 грн.), враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити частково, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на дитину, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,0 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2018 року та до повноліття дочки, а саме: до [INFO] року. Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: partial