Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] , є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] , та [PERSON] . З червня 2019 року відповідачі залишили свого малолітнього сина на піклування позивача та третьої особи [PERSON] , яка є матір`ю позивача та прабабусею малолітнього [PERSON] , які самостійно займаються вихованням дитини, піклуванням про його здоров`я, розвиток, забезпечують всі потреби дитини. Відповідачі з 2019 року з своїм сином не спілкуються, не утримують , не надають будь-якої матеріальної допомоги та взагалі не цікавляться життям свого сина, не виявляють бажання поспілкуватися з ним, не приймають будь-якої участі у його вихованні , не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, жодного разу не відвідали сина, тобто нехтують своїми батьківським обов`язками. Відповідачі страждають на наркотичну залежність та знаходяться на обліку в КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Маріуполя», неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, ведуть кримінальний та аморальний спосіб життя. На підставі наведеного просить позбавити батьківських прав [PERSON] , та [PERSON] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , та стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів їх заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 27.11.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01.07.2021 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] , та представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явились надали заяви про розгляд справи без їх участі, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про перенесення слухання справи не надавали. Представники третьої особи - Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради та [PERSON] , в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд дослідивши матеріали справи проходить до наступного. Відповідно до вимог ст.280 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 03.10.2014 року виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31 березня 1988 року, виданого Жовтневим РАЦС , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження виданого серія [NUMBER] від 06 серпня 2015 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріпольського міського управління юстиції, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про одруження виданого повторно серія [NUMBER] від 24 січня 2002 року, виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, 06 березня 1987 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис № 786 , після укладання шлюбу подружжю було присвоєно прізвище - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 15 січня 2009 року, виданого Новоданилівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, 15 січня 2009 року, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що було зроблено відповідний актовий запис №1, після укладання шлюбу подружжю присвоєно прізвище - [PERSON] . Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданої КСН «Кальміуський» від 04.08.2008 року, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] мешкає разом з [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . Відповідно до відповіді на адвокатський запит з Комунального дошкільного навчального закладу комбінованого типу «Ясла-садок №129 «Іскорка» Маріупольської міської ради від 13.08.2020 року, зазначено, що малолітній [PERSON] , який відвідує групу № 8, мешкає разом з бабусею [PERSON] , та прабабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , супровід дитини до навчального заклад, спілкування з педагогами та оплати послуг за харчування здійснює [PERSON] , та [PERSON] . З роздруківки сайту судової влади України та Єдиного реєстру судових рішень, вбачається що [PERSON] , та [PERSON] , неодноразово притягались до кримінальної відповідальності. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 12.05.2021 року № 01.1-01-23-121, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 22.04.2021 року, орган опіки та піклування виконавчого комітет Маріупольської міської ради , вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , та [PERSON] , відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої мешкає дитина, установа охорони здоров`я, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Згідно з ч. 4 ст. 164 СК України під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі протягом тривалого часу не виконують батьківські обов`язки щодо свого неповнолітнього сина, не цікавиться його життям, не надають матеріальної допомоги на його утримання, ведуть кримінальний та аморальний спосіб життя, що є свідомим ухиленням відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , відповідає його інтересам, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до частин 2,3 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 8. 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч. 2,3 ст. 181 СК України). Згідно вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також з урахуванням вимог ч.2 ст. 182 СК України, необхідно зазначити, що розмір аліментів повинен бути не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, а якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення - у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 191 СК України, аліменти з відповідачів підлягають стягненню з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 20 серпня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з відповідачів [PERSON] , та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідачів на користь позивача підлягає стягнення судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved