Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивачка) до [PERSON] (далі відповідач) про визнання права власності на Ѕ частку земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,62 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташована на території Новоукраїнської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 048160, виданого 06.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170. Позивачка та відповідач є спадкоємцями які прийняли спадщину після смерті [PERSON] . Позивачка позбавлена можливості отримати у спадщину земельну ділянку, оскільки оригінал державного акта на право приватної власності на землю втрачений. У зв`язку з цим, нотаріус постановою від 12.11.2019 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. За таких обставин позивачка вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивачка просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1297 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за нею право власності на 1/2 частку зазначеної земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позивачка в судове засідання не з`явилась, в заяві поданій до суду просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується двічі направленою на його адресу, зареєстрованою у встановленому законом порядку, поштовою кореспонденцією (судова повістка, копія позовної заяви) з штриховими ідентифікаторами № 7100100713632 та № 7100100727269, які повернулись до суду не врученими з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та оголошенням про виклик учасника справи від 13.01.2020 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. У зв`язку з цим справа, відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України, розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22.06.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спірної земельної ділянки площею 6,62 га, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Більмацкого (Куйбишевського) району Запорізької області. Право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ ЗП №048160, виданого 06.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170. [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.02.1989 року народження та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2012 року, з якого слідує, що 22.12.2012 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено запис № 64. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] ». Позивачка зверталась до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,62 га, розташованої на території Новоукраїнської сільської ради Більмацького (Куйбишевського) району Запорізької області, що належала померлій [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючих документів, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.11.2019 року. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №204/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись лише позивачка та відповідач. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З постанови нотаріуса від 20.11.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів. Втрата оригіналу державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ ЗП №048160 виданого 06.03.2002 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №170, підтверджується копією оголошення в газеті «Рідний край». Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивачка має право в прядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало спадкодавцю, однак позбавлена цього права, оскільки оригінал державного акта на право приватної власності на землю втрачений. Право власності спадкодавця на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивачки підлягають захисту в судовому порядку. Враховуючи те, що за спадкодавцем на праві власності зареєстрована спірна земельна ділянка, однак з об`єктивних причин спадкоємиця не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивачки шляхом визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved