Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 11.03.2010 р. №1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Гостомель, вул. Щорса, 81. На підставі зазначеного рішення [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 217550 із кадастровим номером 3210945900:01:101:0001 площею 0,15 га., яка знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Щорса, 81. Зазначають, що на момент відведення спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні лісгоспу й відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування знаходилась у кварталі №18 Київського лісництва. Разом з тим, будь-якого погодження на вилучення з постійного користування вказаної земельної ділянки КП «Святошинське лісопаркове господарство» не надавало та уповноважений орган державної влади відповідного рішення не приймав. В звязку з викладеним просять просять: визнати недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11.03.2010 р. №1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 217550 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3210945900:01:101:0001, виданий на імя [PERSON]; витребувати з володіння [PERSON] на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку з кадастровим номером 3210945900:01:101:0001 площею 0,15 га. вартістю 20\~944,50 грн. Прокурор в судове засідання зявився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Кабінету Міністрів України в судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник Гостомельської селищної ради Київської області в судове засідання зявилася, заперечувала щодо позовних вимог, просила відмовити у позові повністю. Крім того, просила застосувати строк позовної давності. Інші сторони по справі в судове засідання не зявилися, про час і місце слухання справи повідомлялися, причини та докази поважності неявки суду не повідомили. Заслухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гостомельської селищної ради Київської області від 11.03.2010 р. №1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», було передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Гостомель, вул. Щорса, 81 (а.с.10). На підставі зазначеного рішення [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ 217550 із кадастровим номером 3210945900:01:101:0001 площею 0,15 га., яка знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Щорса, 81 (а.с.8). Крім того, на момент відведення спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні лісгоспу й відповідно до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування знаходилась у кварталі №18 Київського лісництва. Судом встановлено, що будь-якого погодження на вилучення з постійного користування вказаної земельної ділянки КП «Святошинське лісопаркове господарство» не надавало та уповноважений орган державної влади відповідного рішення не приймав. Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 ЗК України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно із ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. Згідно із ст. 6 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» (в редакції на момент прийняття спірного рішення) визначено, що при розмежуванні земель державної та комунальної власності не можуть передаватися до земель комунальної власності землі лісового фонду за межами населених пунктів. Частиною 5 статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із\~земель державної\~та\~комунальної власності, можуть вилучатися для\~суспільних\~та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. На підставі встановлених судом обставин та зазначених вище норм Закону, оскільки спірна земельна ділянка, на момент ухвалення рішення Гостомельською селищною радою Київської області від 11.03.2010 р. №1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», знаходилася за межами населеного пункту смт. Гостомель та без вилучення у постійного користувача, однак була передана [PERSON], тому суд дійшов висновку, що Гостомельська селищна рада Київської області при винесенні зазначеного вище рішення вийшла за межі своїх повноважень чим порушила законні інтереси держави. Крім того, враховуючи приписи статей 20, 56, 84 ЗК України, спірна земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] із порушенням порядку зміни цільового призначення земель, та за відсутності у проекті землеустрою, затвердженому спірним рішенням Гостомельської селищної ради, погодження органу лісового господарства. Тобто цільове призначення вказаної земельної ділянки було змінено в порушення норм земельного та лісового законодавства України не уповноваженим органом, за відсутності відповідного погодження органу виконавчої влади з питань лісового господарства. Тому враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним рішення Гостомельської селищної ради Київської області від 11.03.2010 р. №1298-50-V «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», яким передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером 3210945900:01:101:0001, що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Щорса, 81. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або\~органом місцевого самоврядування\~акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною\~ділянкою, такий акт\~визнається недійсним. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності\~набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевказаної норми Закону, оскільки право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 3210945900:01:101:0001 площею 0,15 га., що знаходиться за адресою: Київська область, смт. Гостомель, вул. Щорса, 81, перейшло на підставі рішення, яке судом визнано недійсним, тому наявні також правові підстави для визнання державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №217550, виданий [PERSON], недійсним. Згідно із статтями 256, 257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки Прокуратурі Київської області стало відомо про допущені Гостомельською селищною радою Київської області порушення при винесенні оскаржуваного рішення від 11.03.2010 р. №1298-50-V тільки після проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства, проведеної на підставі постанови про проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 16.05.2014 р. №51, тому суд вважає, що позивачем не пропущений строк позовної давності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved