Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулася Кредитна спілка «Кредо» з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №2387. За умовами договору відповідач отримала грошові кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних строком на 12 місяців. В забезпечення виконання відповідачкою [PERSON] своїх зобов'язань з відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №2387 від 13.12.2007р. Відповідачі свої зобов'язання за вказаними договорами не виконують, внаслідок чого виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту у сумі 14447,26 грн., також стягнути з відповідача [PERSON] пеню згідно з п.1.5 договору поруки у сумі 7997,95 грн., а з відповідача [PERSON] - судовий збір у сумі 224,45 грн. Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20.12.2012 року позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09 грудня 2013 року за заявою [PERSON] заочне рішення від 20.12.2012 року було скасовано. Заявою від 11.03.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «кредо» загальний борг у сумі 18648,90 грн., у тому числі заборгованість за договором у сумі 1030 грн., проценти за ставкою згідно п.3.8 договору у сумі 17618,90 грн. Стягнути з поручителя [PERSON] на користь КС «Кредо» загальний борг у сумі 6707,65 грн., в тому числі: у солідарному порядку заборгованість за договором у сумі 1030 грн. та заборгованість за процентами у сумі 3140 грн., а також пеню згідно п.1.5 договору поруки у сумі 2537,65 грн. Судові витрати покласти на відповідача [PERSON] У судовому засіданні представник позивача Дробот Т.С. підтримала позовні вимоги та суду пояснила, що між позичальником [PERSON] та КС «Кредо» було укладено кредитний договір №2387 про надання кредиту у сумі 3000 грн., факт одержання цієї суми відповідачем підтверджується видатковим касовим ордером №РКО-006815 від 13.12.2007 року. Згідно договору поруки №2387 від 13.12.2007 року відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність з [PERSON] за виконання кредитного договору. Відповідно Станом на 11.03.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед кредитною спілкою становить 18648,90 грн., у тому числі: основний борг - 1030 грн., сума процентів за ставкою згідно п.3.8 договору - 17618,90 грн. Згідно умов договору у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, процентів за ставкою згідно п.3.8 договору. Солідарна відповідальність поручителя [PERSON] визначена договором поруки №2387 від 13.12.2007 року і визначає строки солідарної відповідальності до 13 грудня 2008 року. Солідарна відповідальність за заборгованістю по кредитному договору станом на 13.12.2008 року становила: залишок кредиту у сумі 1030 грн. та залишок несплачених процентів - 3140 грн. Згідно умов договору поруки у разі непогашення позичальником суми по кредитному договору, визначеної в п.1 договору поруки, поручитель з дня пред'явлення вимоги Кредитором виплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми непогашеного боргу по кредиту за кожний день прострочки. Залишок суми такої пені становить 2537,65 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що про те, що відповідачка [PERSON] не сплачує суму кредиту її належним чином повідомлено не було. Вона у 2008 році не мешкала у м.Краматорську, а працювала у Криму. Їй неодноразово телефонували з КС «Кредо», щоб дізнатися адресу перебування [PERSON], але жодного разу не сказали, що вона має заборгованість за кредитом. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Заперечень проти позову не надала. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вислухав пояснення сторін, дослідивши у сукупності надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. ст. 610, 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ст.612 ЦК України, боржник є таким, який прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, обумовлений договором, у зв'язку із чим наступають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України. Судом встановлено, що між КС «Кредо» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №2387 від 13.12.2007 року (далі - Кредитний договір), за умовами якого відповідачка отримала грошові кошти в сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних з кінцевим терміном погашення - по 13 грудня 2008 року. (а.с.5-6). Відповідно до п.3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково, за рішенням кредитного комітету Кредитодавця цей кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Відповідно до п. 3.8 Кредитного договору протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за ним встановлюється в розмірі 120% річних від виданої суми кредиту. Одночасно з кредитним договором між КС «Кредо» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №2387 від 13.12.2007 року, відповідно до якого поручитель [PERSON] зобов'язалася перед КС «Кредо» у повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати можливих штрафних санкцій (а.с.6 зворотній бік). Відповідно до п.1.5 Договору поруки №2387 від 13.12.2007 року у разі непогашення Позичальником суми боргу пор кредитному договору, указаної в п.1 договору поруки на протязі 5 днів з дня пред'явлення вимоги кредитодавця про погашення платежу, поручитель виплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,5% від суми непогашеного боргу за кожний день прострочки. Відповідачка [PERSON] свої обов`язки щодо своєчасної сплати кредиту належним чином не виконувала, допустила виникнення заборгованості, за період з 13.03.2008 по 03.02.2014 року в розмірі 1030 грн. по основному кредиту, 17618,90 грн. по процентам за користування кредитом. (а.с.88). Вказані суми підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в повному обсязі, оскільки нараховані відповідачу обґрунтовано, що підтверджується розрахунком (а.с.-88), протоколом засідання кредитного комітету (а.с.-18). Відповідно до договору поруки [PERSON] несе солідарну з [PERSON]Б відповідальність за повернення кредиту у межах строку повернення кредиту, тобто до 13.12.2008 року. Відповідно, з [PERSON] підлягає стягненню у солідарному порядку заборгованість за кредитом, яка виникла у цей період, у сумі 1030 грн. та частина заборгованості за відсотками у сумі 3140 грн. Позивач повідомляв відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором, направивши листи-повідомлення за адресою, вказаною у кредитному договорі та договорі поруки (а.с.20-23). В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача [PERSON] пені за договором поруки в розмірі 2537,65 грн. суд вважає слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.ст.258, 259 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Таким чином, незалежно від подання заяви про застосування позовної давності (п.п.3,4 ст.267 ЦК України), вимоги ч.2 ст.258 ЦК України про строк позовної давності є обов'язковими для суду. Оскільки основний кредит був укладений строком з 13.12.2007р. по 13.12.2008р., то право на звернення в суд з позовом про стягнення з поручителя пені за невиконання основним боржником умов кредитного договору, забезпеченого порукою, позивач мав з 14.12.2008р. Відповідно до ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, з відповідачів на користь Кредитної спілки «Кредо» підлягають стягненню понесені останнім витрати по сплаті судового збору: з відповідачки [PERSON] у сумі 131,68 грн., з відповідачки [PERSON] у сумі 65, 84 грн.

Outcome: partial