Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, 04.11.2015 року звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів, зазначаючи, що 17.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1702. В період шлюбу, у сторін народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття поваги та любові, у зв'язку з чим, просила задовольнити позовну заяву, шлюб між сторонами розірвати, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, наполягала на розірванні шлюбу, на роз'яснення головуючого про можливість надання строку для примирення, категорично відмовилась, пояснила, що в теперішній час будь-яких шлюбних відносин між сторонами не існує, шлюб носить формальний характер, будь-яких перспектив для примирення не існує. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття позовні вимоги визнав частково, просив призначити виплату аліментів у розмірі 400-500 грн. щомісячно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 17.11.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1702. Згідно свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 02 березня 2013 року, [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 1953. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім'я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом, встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересами позивача, тому наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, укладений між сторонами шлюб - розірванню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим постановити рішення про часткове задоволення позову в частині стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 700 грн. Судом встановлено, що від зареєстрованого шлюбу між сторонами, [INFO] народився син - [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, виданого 02.03.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1953. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та положення ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII, згідно якої у 2016 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень. Згідно зі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 04.11.2015 року. Суд, при визначені розміру аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], враховував ту обставину, відповідач по суті не заперечує проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини, крім того, зазначив, що є працевлаштованим. Також, враховуючи положення ст. 141 СК України, коли розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, враховуючи прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII, який з 1 січня 2016 року становить 1167 гривень, суд вважає за можливим стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, за період з 04.11.2015 року до набуття [PERSON] повноліття, а саме до [INFO].

Outcome: partial