Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Харківської міської ради «Про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом» ( а.с.1-17). Позивач прохає визнати за нею [PERSON], [INFO], паспорт [NUMBER] виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області 4.10.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податку - [NUMBER] право власності на квартиру [ADDRESS] в. м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що її батькам: [PERSON] та [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21.02.1994 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду. Після смерті батька, [INFO], матері [PERSON], Дев'ятою Харківською державною нотаріально конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.05.1998 року, згідно якого їй стало належить ? частина квартири. [PERSON] померла [INFO], за життя вона залишила заповіт від 19.05.1994 року, посвідчений Дев'ятою Харківською державною нотаріально конторою, згідно якого Позивачу заповідалась належна спадкодавцю частина квартири [ADDRESS]. Протягом 6-місячного терміну після смерті матері Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної однак свідоцтво про право на спадщину не отримала через відсутність державної реєстрації на ? частину квартири на ім'я матері, про що нотаріус повідомив листом № 4521/02-14. Позивач в судове засідання з'явилась, надала заяву, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, Харківська міська рада, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надала. Правом участі представника у судовому засіданні не скористалась. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Виходячи з викладеного, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло виданого 21 лютого 1994 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира [ADDRESS] - належить [PERSON], загальна площа квартири становить 54,9 кв.м. (а.с.5-25). Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом виданого 23 травня 1998 року, [PERSON] отримала ? частину двохкімнатної приватизованої квартири [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,3 кв.м в тому числі: одна кімната площею 17,4 кв.м, друга кімната площею 12,9 кв.м, кухня площею 8,0 кв.м., ванна кімната площею - 2,7 кв.м., вбиральна площею 1,2 кв.м., коридор - 8,1 кв.м (а.с. 7). Установлено, що [INFO] померла - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 березня 2015 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.4). Родинні відносини позивача, з померлою матір'ю, [PERSON], підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до ксерокопії заповіту, [PERSON] заповідала належну їй на праві власності частину двохкімнатної квартири [ADDRESS] - [PERSON](а.с.8). Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово. Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини. У разі смерті особи, яка була позбавлена права на спадкування, до смерті заповідача, позбавлення її права на спадкування втрачає чинність. Діти (внуки) цієї особи мають право на спадкування на загальних підставах. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1259 ЦК України передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов'язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач та його представник, як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню, оскільки судом було установлено, що [PERSON] відповідно до заповіту вже належить ? частина квартири [ADDRESS], а оскільки після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємців першої черги не має, то [PERSON] належить право власності на квартиру [ADDRESS] в. м. Харкові в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved