Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з вказаним позовом. В позові зазначав, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2010 року йому на праві власності належить 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями № 12, що знаходиться по проїзду Арсенальному в м. Кременчуці, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», а, а1, цегляного, загальною площею 58,1 кв.м., жилою площею 24,8 кв.м. сараю літ. «Б», погребу літ. «Бо». Вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», вимощення І, огорожі №1-4. розташованих на земельній ділянці державної власності. Крім того, згідно заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2012 року за ним визнано право власності на самочинно збудоване майно нежитлову прибудову літ. «а 1» до будинку № 12 площею 6,7 кв.м., вартістю 4264,00 грн., яка розташована по проїзду Арсенальному, 12 в м. Кременчуці Полтавської області. Інша ж частина будинку, а це 2/5 частини належать відповідачу [PERSON]. 16.06.2014 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області по справі № 524/1989/14-Ц за його позовом до [PERSON] йому виділено у відповідності з ідеальною часткою на 3/5 частини спільної часткової власності земельну ділянку площею 269 кв.м. по другому варіанту висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10.01.2014 року (на плані земельної ділянки зазначено червоним кольором), що знаходиться по проїзду Арсенальному буд. 12 в м. Кременчуці Полтавської області, а [PERSON] у відповідності з ідеальною часткою на 2/5 частини спільної часткової власності земельну ділянку площею 180 кв.м. по другому варіанту висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10.01.2014 року (на плані земельної ділянки зазначено синім кольором), що знаходиться по проїзду Арсенальному буд. 12 в м. Кременчуці Полтавської області. В той же час, станом на сьогоднішній день відповідач від виконання вказаного рішення суду ухиляється. Більше того, відповідач, самовільно зайнявши визначену йому судовим рішенням земельну ділянку (її частину), проводить її забудову збудувавши вже на ній залізобетонний басейн, цегляний і металевий паркан, добудувавши основу (підлогу) до навісу та облаштувавши (збудувавши) бетонне вимощення (доріжку між будинком та сараєм). Згідно ст. 90 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власники земельний ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2, 3 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб і на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, ще порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною ) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого і самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Отже, відповідач, збудувавши на його частині земельної ділянки, шляхом порушення останнім її межі та захвату її частини, залізобетонний басейн, цегляний і металевий паркан, залізобетонну основу (підлогу) до навісу, бетонне вимощення (доріжку між будинком та сараєм), вчиняє перешкоди у здійсненні права користування належною мені земельною ділянкою, не даючи можливості самостійно на ній господарювати та використовувати її за цільовим призначенням. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Я ж згоди відповідачу на будівництво залізобетонного басейну, цегляного та металевого паркану, бетонного вимощення (доріжки між будинком та сараєм), залізобетонної основи (підлоги) навісу на моїй частині земельної ділянки не давав, а тому останні полягають знесенню відповідачем з приведенням земельної ділянки до п первісного стану. Під час розгляду справи уточнила позовні вимоги та остаточно просила суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] земельною ділянкою за адресою: проїзд Арсенальний, 12 в м. Кременчуці Полтавської області, яку йому виділено в користування відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014 року по справі № 524/1989/14ц шляхом знесення самочинно збудованих залізобетонного басейну (3м. х 3,1 м.), цегляного, паркану (довжиною 2,88 м.), металевого паркану (довжиною 9,08 м.), частини тераси (розміром в плані 0,35м. х 1,41м. по межі від крапки Е1 до крапки Е згідно Додатку №2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 4/7-15, розміром в плані 0,17м. х 3,70м. по межі від крапки Е до крапки Ж згідно Додатку №2 висновку судової земельно-технічної експертизи № 4/7-15), частину декоративної доріжки (довжиною 7,0 м., шириною 0,65 м.) та відновити стан земельної ділянки до первісного її стану та стягнути судові витрати. Позивач та представники позивача позовні вимоги підтримали. Відповідач та представник відповідача, не заперечуючи фактичні обставини, викладені в позовній заяві, проти позову заперечували та вважали, що спір необхідно вирішити мирним шляхом задля підтримання добросусідських відносин сторін. Суд вислухавши пояснення учасників судового розгляд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступне. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.04.2010 року позивачу на праві власності належить 3/5 частин житлового будинку з господарськими будівлями № 12, що знаходиться по проїзду Арсенальному в м. Кременчуці, що в цілому складається з житлового будинку літ. «А», а, а1, цегляного, загальною площею 58,1 кв.м., жилою площею 24,8 кв.м. сараю літ. «Б», погребу літ. «Бо». Вбиральні літ. «В», сараю літ. «Г», вбиральні літ. «Д», вимощення І, огорожі №1-4. розташованих на земельній ділянці державної власності. Згідно заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22.11.2012 року за ним визнано право власності на самочинно збудоване майно нежитлову прибудову літ. «а 1» до будинку № 12 площею 6,7 кв.м., вартістю 4264,00 грн., яка розташована по проїзду Арсенальному, 12 в м. Кременчуці Полтавської області. Інша ж частина будинку, а це 2/5 частини належать відповідачу [PERSON]. 16.06.2014 року рішенням Апеляційного суду Полтавської області по справі № 524/1989/14-Ц за позовом [PERSON] до [PERSON] йому виділено у відповідності з ідеальною часткою на 3/5 частини спільної часткової власності земельну ділянку площею 269 кв.м. по другому варіанту висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10.01.2014 року (на плані земельної ділянки зазначено червоним кольором), що знаходиться по проїзду Арсенальному буд. 12 в м. Кременчуці Полтавської області, а [PERSON] у відповідності з ідеальною часткою на 2/5 частини спільної часткової власності земельну ділянку площею 180 кв.м. по другому варіанту висновку експертного земельно-технічного дослідження від 10.01.2014 року (на плані земельної ділянки зазначено синім кольором), що знаходиться по проїзду Арсенальному буд. 12 в м. Кременчуці Полтавської області. Відповідач від виконання вказаного рішення суду ухиляється. Відповідач, самовільно зайнявши визначену позивачу судовим рішенням земельну ділянку (її частину), проводить її забудову збудувавши вже на ній залізобетонний басейн, цегляний і металевий паркан, добудувавши основу (підлогу) до навісу та облаштувавши (збудувавши) бетонне вимощення (доріжку між будинком та сараєм). Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи № 4/7-15 від 07 травня 2015 року зазначено наступне: З дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи та додатку №1 наведено варіант фактичного порядку користування земельною ділянкою, що існує між співвласниками по проїзду Арсенальному, 12 в М.Кременчуці Полтавської області. На дату проведення експертизи в користуванні [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 246 м2, що на 66 м2 більше ніж положено на її ідеальну частку - 2/5; в користуванні гр. [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 203 м2, що на 66 м2 менше ніж положено на його ідеальну частку 3/5 в спільній частковій власності на домоволодіння по проїзду Арсенальному, 12 в м. Кременчуці. В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено, що фактичний порядок користування вищевказаною земельною ділянкою не відповідає рішенню Апеляційного суду Полтавської області від 6.06.2014 року по справі №524/1898/14-ц, згідно якого: [PERSON] у відповідності з ідеальною часткою 3/5 частки в праві спільної часткової власності виділено земельну ділянку площею 269кв.м, [PERSON] у відповідності з ідеальною часткою 2/5 частки в праві спільної часткової власності виділено земельну ділянку площею 180кв.м. В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено факт порушення землекористування між співвласниками домоволодіння по проїзду Арсенальному, 12 в м. Кременчуці, а саме: порушення меж відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014року по справі №524/1898 14-ц, накладення земельних ділянок, зміна площі. В додатку №2 графічно відображено розміри і конфігурацію частини земельної ділянки (S=66м2), документально виділеної в користування співвласнику кв. № 2 [PERSON] в складі земельної ділянки площею 269 м2 рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014року по справі №524/1898/14-ц, яка на момент проведення експертизи фактично знаходиться в користуванні співвласника кв. №1 гр. [PERSON] (на плані зазначено штриховкою). В межі земельної ділянки площею 246 кв.м, що знаходиться в фактичному користуванні гр. [PERSON] понад норму згідно ідеальної частки 2/5, що становить 180кв.м, включена земельна ділянка площею 66кв.м співвласника гр. [PERSON], виділена йому в користування в складі земельної ділянки площею 269 м2 рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014року по справі №524/1898/14-ц. В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено, що споруда декоративного басейну, паркан цегляний (L=2,88м), паркан металевий, частина тераси з навісом (розміром в плані 0,17мхЗ,70м), частина декоративної доріжки між будинком та сараєм, споруджені відповідачем співвласником [PERSON] знаходяться поза межами земельної ділянки, яка виділена їй згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014року по справі №524/1898/14-ц, а саме: на земельній ділянці, яка виділена в користування [PERSON] вищевказаним рішенням. Відповідно до уточнення до висновку судової земельно-технічної експертизи № 4/7-15 від 07 травня 2015 року зазначено наступне: В дослідницькій частині даного висновку судової земельно-технічної експертизи встановлено, що споруда декоративного басейну, паркан цегляний (L=2,88м), паркан металевий, частина тераси (розміром в плані 0,35мх1,41м по межі від крапки Е1 до крапки Е згідно Додатку №2, розміром в плані 0,17мх3,70м по межі від крапки Е до крапки Ж згідно Додатку № 2) частина декоративної доріжки (довжиною 7,0 м, шириною 0,65 м) між будинком та сараєм, споруджені відповідачем співвласником [PERSON]С, знаходяться поза межами земельної ділянки, яка виділена їй згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 16.06.2014р. по справі №524/1898/14-ц, а саме: на земельній ділянці, яка виділена в користування [PERSON] вищевказаним рішенням. Згідно ст. 90 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власники земельний ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину; б) самостійно господарювати на землі; в) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; г) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні обєкти, а також інші корисні властивості землі; ґ) на відшкодування збитків у випадках передбачених законом; д) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельної ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб і на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану | земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, ще порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною ) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого і самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Отже, відповідач, збудувавши на його частині земельної ділянки, шляхом порушення останнім її межі та захвату її частини, залізобетонний басейн, цегляний і металевий паркан, залізобетонну основу (підлогу) до навісу, бетонне вимощення (доріжку між будинком та сараєм), вчиняє перешкоди у здійсненні права користування належною мені земельною ділянкою, не даючи можливості самостійно на ній господарювати та використовувати її за цільовим призначенням. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Таким чином позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем подано квитанції про отримання представником, адвокатом [PERSON] 1500 грн., які просив стягнути з відповідача. Розрахунку витрат на правову допомогу не надано. Також подано квитанції про отримання представником, адвокатом [PERSON] 550 грн., які просив стягнути з відповідача. Надано розрахунок витрат на правову допомогу. Вказані відносини регулюються також Законом України «Про граничний розмір компенсації\~\~витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року. \~Згідно статті 1 зазначеного Закону, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої\~\~ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. [PERSON] приймав участь в судових засіданнях загальною тривалістю 20 хв., а тому витрати в цій частині підлягають частковому задоволенню пропорційно часу в сумі 162 грн. Витрати на правову допомогу адвоката [PERSON] підлягають стягненню в повному обсязі, згідно поданого розрахунку, в сумі 550 грн. Також підлягають стягненню витрати на проведення земельно технічної експертизи в сумі 2000 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,6 грн., а загалом судові витрати в сумі 2955,6 грн.

Outcome: approved