Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду 05 липня 2018 року звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про позбавлення права користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] відповідно до договору дарування від 23.02.2004 є власником житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: Запорізька область, Більмацький (Куйбишевський) район, с. Білоцерківка, вул. Чапаєва (Восточанська), буд. 14, де вона проживає та зареєстрована. Також в цьому будинку зареєстрований її син [PERSON] та колишній співмешканець [PERSON], який з січня 2018 року в будинку не проживає. На початку січня 2018 року відповідач виїхав до Києва, де фактично проживає і до сьогодні. За місцем реєстрації він жодного разу з того часу не зявився. Точну адресу свого місцезнаходження позивачу не повідомив, звязку з ним не підтримує. Відповідач жодної участі в утриманні будинку не бере, разом з позивачем не проживає, спільного господарства не веде. Відповідач не є членом сімї позивача, так як між ними вже давно припинено будь-які стосунки і відсутні підстави вважати їх однією сімєю. Самостійно для добровільного зняття з реєстрації [PERSON] не прибув. Позивач має намір продати житловий будинок, проте через неможливість здійснити зняття з реєстрації [PERSON], він обмежений у реалізації свого права розпоряджатися майном через відмову покупців купувати будинок, в якому зареєстровані треті особи. Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 липня 2018 року відкрите провадження у справі та призначено судовий розгляд на 08 годину 30 хвилин 15 серпня 2018 року. В судове засідання 15.08.2018 позивач не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, зокрема шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади. Будь-яких клопотань, заяв до суду з боку відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка відповідача в судове засідання за наведених обставин не є перешкодою для розгляду справи по суті. Під час розгляду справи судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно витягу №3005258 від 06.03.2004 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10) [PERSON] на підставі договору дарування від 23.02.2004, укладеного між нею та [PERSON], та посвідченого державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] (а.с. 9), належить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Запорізька область, Куйбишевський район, с. Білоцерківка, вул. Чапаєва, буд. 14. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №322 від 13.06.2018 (а.с. 12) у звязку з перенумерацією житлових будинків (на підставі рішення №7 від 21.02.2008 р.) та перейменуванням вулиць в с. Білоцерківка та с. Черешневе (на підставі рішення №6 від 11.11.2015 р.) змінилася адреса будинку, власником якого є [PERSON], [INFO], з вулиці Чапаєва, буд. 14 на вулицю Восточанська, буд. 16. Актом обстеження №38 від 13.06.2018 проживання гр. [PERSON] (а.с. 13), складеним комісією Комиш-Зорянської селищної ради Запорізької області, встановлено, що за адресою: Запорізька область, Більмацький район, с. Білоцерківка, вул. Восточанська, буд. 16 зареєстрована та проживає: [PERSON], [INFO]. В будинку також зареєстровані: син [PERSON], [INFO], який з березня 2018 року за даною адресою не проживає; співмешканець [PERSON], [INFO], який з січня 2018 року за даною адресою не проживає. Позивач має намір реалізувати житловий будинок, проте через відмову відповідача здійснити зняття з реєстрації добровільно, вона обмежена у реалізації свого права розпоряджатися майном через те, що покупці відмовляються купувати будинок, в якому зареєстровані треті особи. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст.\~319\~ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною першою статті 383\~ЦК України та статтею 150\~ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156\~ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до положень ст.\~405\~ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Підстави для визнання члена сім'ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до частини четвертої статті 156\~ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Враховуючи, що відповідач уже тривалий час проживає окремо, спільного побуту та бюджету з позивачем не мають, спільного господарства не ведуть, не підтримують жодних стосунків, тобто він не є членом сімї [PERSON], суд приходить до висновку, що в даному випадку вимоги положення ст. 405 ЦК України щодо періоду відсутності особи за місцем проживання, не застосовуються. Згідно ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 у справі №6-709цс16 (№688/63/15-ц). Реєстрація відповідача порушує (обмежує) право користування власністю позивача, у звязку з чим вимоги останнього є обґрунтованими підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~71\~ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72\~ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи не проживання тривалий час відповідача у будинку, власником якого є позивач, суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування даним житловим будинком, розташованим за адресою: Запорізька обл., Більмацький район, с. Білоцерківка, вул. Восточанська, буд. 16. Більш того, позивач як власник має право вимагати від відповідача усунення порушення свого права власності в будь-який час. Тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Відповідно до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням. Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved