Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

До суду 15 листопада 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 23.06.2000 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею у м. Дергачі та перебуває на її утриманні. Відповідач з липня 2017 року матеріальної допомоги на утримання сина не надає, її доходу на утримання сина не вистачає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити та ухвалити заочне рішення в звязку з неявкою відповідача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та розглядає справу на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд постановляє рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.06.2000 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.2). Неповнолітній [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку (а.с.3). Зі згоди позивача, [PERSON] в судовому засіданні як свідок показала, що її неповнолітній син [PERSON], [INFO] фактично проживає разом з нею у м. Дергачах Харківської області. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття, відомості про стан здоровя та матеріальне становище відповідача та наявність в нього на утриманні інших осіб у суду відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Позивач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 400 грн., що підтверджується квитанцією № 69 від 07.11.2017 р. (а.с.8,9). Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 400 грн., та в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved