Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин. Заява мотивована тим, що [INFO] померла його баба по лінії батька - [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем майна [PERSON] був батько заявника [PERSON], який помер [INFO]. Тому за правом представлення єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є заявник, який на момент смерті проживав з нею і прийняв спадщину. Прізвище батька заявника записане за прізвищем діда [PERSON], який шлюб з [PERSON] не реєстрував і загинув під час Великої Вітчизняної війни. На момент смерті, [PERSON] було 33 роки, а тому він народився в 1939-1940 році. Оформити право на спадкове майно заявник не може, так як актовий запис про народження його батька [PERSON] та свідоцтво про його народження не збереглися, а тому він звернувся до суду з даною заявою і просить встановити факт родинних відносин, а саме, що: [PERSON] була матір'ю - [PERSON] і бабою заявника по лінії батька. В судове засідання заявник з`явився, свої вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві. Свідки [PERSON], [PERSON] з`явилися в судове засідання і повідомили, що знали бабу заявника - [PERSON] і [PERSON], що помер [INFO], який був її сином і батьком заявника, а також те, що [PERSON] дійсно є бабою заявника по лінії батька. Представник заінтересованої особи Левківської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, заявник значиться як [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.06.1969, [PERSON], народився [INFO], його батьком записаний [PERSON] (а.с. 6), який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.09.2011 (а.с. 4). Згідно відповіді на запит, № 3254-3.1-36 від 24.04.2012, виданій Головним управлінням юстиції у Вінницькій області, актовий запис про народження [PERSON] за 1939-1940 роки у с. Сліди Тиврівського району, відсутній (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.04.1999, [PERSON], померла [INFO] (а.с. 5). У довідці № 23 від 21.01.2015, виданій виконавчим комітетом Левківської сільської ради, вказано, що [PERSON] є внуком і єдиним спадкоємцем [PERSON], який проживав спільно з нею на момент смерті (а.с. 10). В іншій довідці № 22 від 21.01.2015, виданій виконавчим комітетом Левківської сільської ради, зазначено, що [PERSON] з дня свого народження в 1969 році, проживав з своєю бабою [PERSON] до дня її смерті [INFO] (а.с. 9). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. На підставі п. 1 ст. 256 ЦПК України, cуд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог [PERSON] в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved