Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

До суду 11.09.2018 року звернувся негромадянин Естонії [PERSON] з позовом про встановлення факту, що вказаний у заповіті від 13.12.2005 р. [PERSON] [INFO] р.н та [PERSON], громадянин Естонії, [INFO] є однією особою та визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлій [INFO] року. Посилається на те, що [INFO] року померла його бабця [PERSON], яка за життя склала заповіт 13.12.2005 р., засвідчений нотаріусом. За цим заповітом все своє майно, в тому числі квартиру [ADDRESS] вона заповіла [PERSON]. Позивач звернувся 24.11.2015 року до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] На підставі його заяви була заведена спадкова справа №620/2015. 21.04.2018 р. державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки неможливо встановити, що громадянин [PERSON] та [PERSON] (вказаний у заповіті) є однією і тією ж самою особою. 29.09.2015 року він отримав паспорт негромадянина Естонії тип Р номер документу [NUMBER] в якому зазначені лише його прізвище [PERSON] та ім'я - [PERSON]. По батькові за правилами документообігу Естонії не вказується. Він є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла письмова заява, в якій вона просить задовольнити позов та розглянути справу без її участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. 13.12.2005 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, де б воно не було, із чого б воно не складалося, в тому числі всю належну їй на праві власності квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] вона заповіла [PERSON], [INFO]. [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та ін.. від 30.11.2018 року вбачається, що право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Згідно оригіналу свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 11.01.1994 р. квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON]. Як вбачається зі спадкової справи №620/2015, заведеної в Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі щодо майна померлої [PERSON], із заявою про прийняття спадщини 19.11.2015 р. звернувся [PERSON]. Проте, постановою №800/02-31 від 21.04.2018 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що неможливо встановити, що [PERSON] та [PERSON], вказаний у заповіті є однією ж і теж самою особою. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, встановлено, що прізвище, ім'я, дата народження зазначені у заповіті збігаються з прізвищем, ім'ям, датою народження позивача, вказані у паспорті негромадянина Естонії, а також враховуючи, ту обставину, що в листопаді 2015 року позивач звернувся до Посольства України в Естонській Республіці із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що є всі підстави вважати, що вказаний у заповіті [PERSON], [INFO] та негромадянин Естонії [PERSON], [INFO] є однією і тією ж особою. [PERSON] прийняв спадщину як єдиний спадкоємець після смерті [PERSON], на його користь складено заповіт [PERSON], отже є підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved