Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернулися представник позивача [PERSON] [PERSON] та позивач [PERSON] та просили суд визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Владиславка, вулиця Набережна, 20, в порядку спадкування за законом після померлої 11 грудня 2011 року [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на ? частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Владиславка, вулиця Набережна, 20, в порядку спадкування за законом після померлого 16 вересня 2015 року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовували тими обставинами, що [PERSON]є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом, [PERSON]є спадкоємцем померлого [PERSON] за законом. Приватний нотаріус Миронівського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, господарські будівлі і споруди, оскільки померлі не мали правовстановлюючих документів на будинок. В судове засідання представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просила слухати справу у відсутності представника сільської ради, вказала, що проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву, додані до неї документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законам або договором. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання права на власність, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася за судовим захистом у звязку із порушенням права [PERSON] на отримання в порядку спадкування права власності на ? частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вулиці Набережна, 20 села Владиславка Миронівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 11 грудня 2011 року, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу. Позивач [PERSON] звернулася за судовим захистом у звязку із порушенням її права на отримання в порядку спадкування права на отримання в порядку спадкування права власності на ? частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вулиці Набережна, 20 села Владиславка Миронівського району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 16 вересня 2015 року, в звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу. Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2000 року в селі Владиславка Миронівського району Київської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БК №125859 виданим 18 січня 2000 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області (а.с. 20). Спадковим майном після смерті [PERSON] є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Владиславка, вулиця Набережна, 20. Власником вищевказаного будинку, господарських будівель та споруд з 1967 року була [PERSON]. Після її смерті, все майно успадкував її син [PERSON], оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 465 від 20 червня 2011 року (а.с. 40). Після смерті [PERSON], яка сталася 01 червня 2011 року, все належне йому майно успадкувала дружина померлого [PERSON], що підтверджується заяваю, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Після смерті [PERSON], яка сталася 11 грудня 2011 року, все належне їй майно успадкували її діти [PERSON] та позивач [PERSON], що підтверджується заявами, які містяться в матеріалах спадкової справи. Після смерті [PERSON], яка сталася 16 вересня 2015 року, все належне йому майно успадкувала позивач у справі [PERSON], що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах спадкової справи. Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги є позивачі [PERSON], та [PERSON]. Той факт, що померла [PERSON] була матірю позивача [PERSON] підтверджується: -свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 0894553 від 17 лютого 1968 року, із якого вбачається, що батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а.с.18); -свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-БК № 356488 від 28 вересня 1991 року, із якого вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 19); Той факт, що померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] підтверджується: -свідоцтвом про народження серії 1-СР № 064311 від 19 лютого 2008 року, із якого вбачається, що батьком [PERSON] був [PERSON] (а.с.21); Згідно експертного висновку №056/702-а від 27 липня 2017 року виданого Українським бюро лінгвістичних експертиз, імена [PERSON] та [PERSON] у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності в записах виникли внаслідок фіксації в офіційних документах варіантів одного того ж особового імені: [PERSON] і [PERSON] (див. [PERSON], [PERSON] [PERSON] імена людей. Словник-довідник. К.: Наукова думка, 1996, с. 72; див. [PERSON] Словник українських імен. К.: Довіра, 2005, с. 194). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України). Житловий будинок був побудований у 1965 році. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 22 грудня 216 року Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації, у якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, має ознаки перепланування, перебудови чи реконструкції (а.с. 27-36). У матеріалах справи відсутні докази того, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] втратили право власності на вказану нерухомість. Після їх смерті в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами набули позивачі. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця. Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивачі відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1266, 1267 та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України отримали право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Київська область, Миронівський район, село Владиславка, вулиця Набережна, 20. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1265, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved