Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору №15866 купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS], укладеного 30 липня 1996 року на Одеській Товарній Біржі, між [PERSON] та [PERSON], діючою на підставі довіреності від імені [PERSON]. Позивач обґрунтувала свої позовні вимоги тим, що цей договір оформлювався на Одеській Товарній Біржі 30 липня 1996 року, всі істотні умови угоди дотримані, право власності за договором купівлі - продажу позивач зареєструвала в КП «ОМБТІ та РОН», відповідач [PERSON] квартиру звільнила і знялася з реєстраційного обліку. Позивач має намір розпорядитися належною їй квартирою, але зробити цього не може, оскільки укладений договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та згоду на винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.224, 225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13 липня 1996 року [PERSON] придбала у [PERSON], від імені якої діяла [PERSON], на Одеській Товарній Біржі за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 15866 квартиру [ADDRESS]. Договір зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 01 серпня 1996 року (163пр. стор. 149 реєстр за № 261). (а.с.6-9) Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 15866 від 30.07.19976 року, укладений на Одеській Товарній Біржі, без наступного нотаріального посвідчення угоди, з реєстрацією його в «Журнале регистрации договоров по объектам недвижимости», реєстраційний № 15866 від 30.07.1996 року. Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідач виселився зі спірної квартири, а також знявся з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Факт передачі покупної ціни від покупця, позивача по справі, до продавця - відповідача, підтверджується пунктом 5 вищевказаного договору купівлі-продажу, згідно з яким продавцем отримана сума в розмірі 569734000,00 крб., за відчужувану квартиру до підписання договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання на біржі. До укладення вищевказаного договору купівлі - продажу нерухомого майна зазначена квартира належала на праві власності відповідачу на підставі договору дарування реєстр. № 5-868 від 12.06.1996 року, посвідченого Першою одеською державною нотаріальною конторою м. Одеси, та зареєстрованого 14.06.1996 року в МБТІ м. Одеси під № 261 стр. 149 кн. 163 пр. Таким чином, на сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 153 ЦК України (в редакції 1963 року) договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 224 ЦК України 1963 року). Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року). Згідно з ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року (із змінами) «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105, 114, ЦК ( 1540-06 ). Враховуючи викладене, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved