Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 12.03.2013 року звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона має двох неповнолітніх дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] Діти проживають разом з позивачем, та знаходяться на її утриманні. 16.06.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси, було прийнято рішення про стягнення з [PERSON], на користь позивач додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] [INFO] у розмірі 350 грн., щомісячно. Однак, позивач в позовній заяві зазначила, що її донька [PERSON], знаходиться на «Д» обліку та потребує постійного обстеження та лікування, що тягне за собою постійні витрати, а з 01.03.2015 року вартість на програму лікування та програму профілактики значно підвищилась, а оскільки відповідач є працездатною особою та має стабільний дохід, добровільно надавати допомогу відмовляється, позивач була вимушена звернутися до суду з позовною заявою, згідно якої просить: стягнути з [PERSON] [INFO] на її користь, додаткові витрати на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 539,88 грн., половину витрат понесених по сплаті коштів на придбання медичних препаратів; стягнути [PERSON] [INFO] на її користь, додаткові витрати на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 375 грн. щомісячно, що становить половину витрат, які підлягають сплаті щомісячно за заняття хореографією та плаванням. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно Другим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий запис №532. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно довідки про доходи від 05.03.2015 року, наданої КУ «[PERSON] клінічна лікарня №10», середній щомісячний дохід [PERSON], складає 2380,80 грн. З відповіді «Дорожньої дитячої клінічної лікарні ДП «Одеська залізниця» №03/192 вих. від 27.04.2015 року, вбачається, що [PERSON] з 07.04.2008 року взята на облік дерматологом з приводу атопічного дерматиту, загострення хвороби було в 2010 році. З 27.08.2013 року перебуває на «Д» - обліку у хірурга з приводу сколіозу груднопоперекового відділу хребта 1 ст., а з 23.12.2013 року на «Д» - обліку у ендокринолога з приводу відставання в рості сімейно конституційного ґенезу, дифузний зоб 1 ст., еутиреоз. З 09.12.2013 року перебуває на «Д» обліку у кардіолога з приводу вторинної кардіоміопатії метаболічного ґенезу, синдром дисплазії сполучної тканини, в зв'язку з чим [PERSON] за станом здоров'я потребує лікування, особливого харчування, відвідувань занять лікувальної фізкультури, плавання та хореографії. З наданих до матеріалів справи позивачкою квитанцій та чеків про придбання медикаментів для лікування доньки, вбачається, що позивач понесла витрати за період з серпня 2014 року по 12.03.2015 року на загальну суму 1079,77 грн. Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16.06.2014 року з [PERSON], стягнуто на користь [PERSON], на утримання доньки [PERSON] додаткові витрати у розмірі 350 грн., щомісячно починаючи з дня подання позову, а саме з 09.04.2014 року до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до 11.07.2021 року. Відповідно до довідки спортивного комплексу «Академія спорту», реалізована програма «Лікування та профілактика сколіозу», в яку входять зала сухого плавання (ЛФК) та плавальний басейн, вартістю 550 грн., щомісячно, ціна змінена з 01.03.2015 року. Також донька сторін займається хореографією, щомісячні витрати з якої становлять 200 гривень, що встановлено рішенням суду від 16.06.2014 року. Тобто витрати позивачки на заняття хореографією та плаванням донькою, збільшилися на 50 гривень. З підстав цього позивач просить збільшити розмір стягуваних додаткових витрат з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON], з 350 гривень на 375 гривень. Згідно ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Досліджені судом докази щодо стану здоровя дитини та понесення позивачем витрат по оплаті за лікування дитини, та докази, що підтверджують необхідність понесення додаткових витрат на оздоровлення дитини, підтверджують необхідність понесення додаткових витрат у збільшеному розмірі. Досліджуючи вимоги щодо стягнення збільшеного розміру додаткових витрат, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обовязку утримання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідач [PERSON], працевлаштований та має стабільний дохід, оскільки є співробітником ГУ МВС України в Одеській області, що підтверджується, довідкою №116 від 28.05.2015 року, виданої ГУ МВС України в Одеській області. При визначенні розміру участі у додаткових витратах на дитину суд виходить із того, що така участь батьків має бути рівною, водночас враховуючи можливість батьків надавати таку допомогу. Також суд, відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне положення платника додаткових витрат, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Позивач є працездатною особою, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також покладеного на батьків законодавством обовязку утримання неповнолітніх дітей, суд вважає, що [PERSON] зобов'язаний утримувати свою доньку [PERSON], 11.07.2003 р. н., та брати участь у додаткових витратах на розвиток її здібностей. Відповідно до ст. 182 СК України суд враховує матеріальне положення платника аліментів та приходить до висновку, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний оплачувати додаткові витрати на заняття хореографією та плавання доньки у збільшеному розмірі 375 гривень, замість 350 гривень - щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також сплатити половину витрачених позивачкою коштів на придбання ліків для лікування доньки [PERSON] у розмірі 539,88 грн., в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги частково. Відповідно до ч. 2 ст. 85 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. У звязку з вищевикладеним, судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial