Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються на утримання повнолітньої дитини на період навчання в навчальному закладі. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач навчається на третьому курсі природознавчого факультету Луганського національного університету тімені [PERSON] на денній формі навчання по державному замовленню за спеціалізацією. Період її навчання: з 1 вересня 2012 року по 28 лютого 2018 року. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що продовжують навчання та в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років. Рішенням Жовтневого районного суду міста Луганська від 14 травня 2013 року з відповідача [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно з 21 березня 2013 року до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення позивачем 23 років. Вважає, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на її утримання може бути збільшений з 1/6 частини до ? частини всіх видів доходів відповідача в місяць, оскільки в теперішній час припинено стягнення аліментів на з відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на його утримання в розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу в місяць на період його навчання, яке проводилося на підставі рішення Апеляційного суду Донецької області від 29 квітня 2010 року. Окрім того, розмір заробітку відповідача в теперішній час збільшився порівняно з розміром заробітку на час винесення рішення Жовтневим районним судом м. Луганська. Відповідач постійно займається трудовою діяльністю, регулярно отримує заробітну плату. В добровільному порядку відповідач не приймає участі в наданні матеріальної допомоги на період навчання позивача. Позивач не отримує стипендії, будь-яких доходів не має. Окрім того, з 1999 року позивач перебуває на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога і в теперішній час стан її здоровя погіршився, у звязку з чим їй доводиться нести витрати на придбання лікарських препаратів. Мати позивача [PERSON] працює, однак самостійно не може позивача утримувати. Просить суд збільшити розмір аліментів з 1/6 частини на ? частину від всіх видів заробітку відповідача. В судовому засіданні позивач надала пояснення, аналогічні вимогам, викладеним в позовній заяві, додатково пояснивши, що у звязку з тим, що вона навчається, їй потрібні грошові кошти кожен день. Їздить вона на навчання майже кожний тиждень, ніде не працює, її повністю утримує мати. Окрім того, погіршився стан її здоровя, а відповідач має грошові кошти, щоб сплачувати аліменти, в нього збільшилася заробітна плата. Аліментів вона взагалі не отримує, з цього приводу зверталася до відділу державної виконавчої служби. Навчання в неї закінчується через два роки. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що перебуваючи в суді міста Луганська він сам наполягав на тому, щоб йому призначили сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від заробітку, а не 1/8 частини. Окрім того, оскільки вони проживають в одному будинку, йому відомо, що позивач на заняття не їздить, а їздить тільки на сесії. Окрім того, за всі комунальні послуги, що надаються в їх будинок, сплачує він. Позивач підробляє, а його заробітна плата не змінилася, він отримав більш ніж завжди, оскільки була премія до дня Хіміка. Його викликали у державну виконавчу службу, він повідомив про своє місце роботи. Чому з його заробітної плати не стягуються аліменти йому невідомо. Його заробітна плата становить 2300,00 грн. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО № 435717, виданого виконкомом Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, батьком [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] навчається на третьому курсі Луганського національного університету імені [PERSON] на денній формі навчання, про що свідчить Довідка ДЗ «Луганський національний університет імені [PERSON]». Відповідно до Рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 14 травня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21.03.2013 року та до закінчення нею навчання, але не більш ніж до 23 років. Дане Рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. Частиною 1 статті 192 Сімейного Кодексу України зазначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю ніж батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічні розяснення містить п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи питанні про можливість збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, суд приймає до уваги наступне. Відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 21.06.2004 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Словянського районного управління юстиції Донецької області, шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] розірвано 21 червня 2004 року, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON], що випливає зі Свідоцтва про зміну імені від 27 грудня 2010 року. Заробітна плата матері позивача [PERSON] складає: березень 2015 року 2674, 41 грн., квітень 2015 року 2456,00 грн., про що свідчить довідка № 13 від 08.06.2015 року КЗ Центр первинної медико-санітарної допомоги Словянської районної ради. Відповідно до Акту від 15 липня 2013 року депутата Райгородоцької селищної ради відповідач [PERSON] зі своєю сімєю не проживає майже 10 років, мешкає окремо за адресою: с Райгородок, вул. Краснофлотська, 14. Згідно з довідкою Управління праці та соціального захисту населення Словянської районної державної адміністрації № 144500 від 06.03.2015 року позивач [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території за адресою: с. Райгородок, вул. Краснофлотська, 14. Як випливає з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, позивач [PERSON] має захворювання, яке діагностовано як пролапс мітрального клапана. Проаналізувавши наведені вище письмові докази, суд доходить до висновку, що факту зміни матеріального становища позивача чи її погіршення здоровя, порівняно з часом винесення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку Жовтневим районним судом м. Луганська 14 травня 2013 року, в судовому засіданні не доведено. Доказів, які б спростовували даний висновок суду позивачем не надано. При цьому суд виходить з вимог ст. 10, 60 ЦПК України, які зазначають про те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до довідки, виданої Горлівським ПАТ «Концерн Стирол» 16.05.2015 року, відповідач [PERSON] дійсно працює на даному підприємстві з 01.06.2010 року сторожем розряду. Аналізуючи зазначений доказ, суд вважає за необхідне зазначити, що зазначена довідка не містить відомостей про заробітну плату відповідача, що позбавляє суд зробити висновок про його доходи. Однак, дана довідка свідчить про те, що відповідач з дня винесення рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини від його заробітку Жовтневим районним судом м. Луганська 14 травня 2013 року та по теперішній час, місце праці та посаду не змінював, з чого суд робить висновок про те, що його матеріальне становище не змінилося. Доводи позивача про те, що вона взагалі не отримує аліментів на своє утримання, що також є підставою для збільшення розміру аліментів, суд до уваги не приймає, оскільки, як вже було вище зазначено, 14 травня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку. Дане рішення набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, яке, відповідно до ст. 2 ЗУ «Про виконавче провадження», здійснюється виконавчою службою, яка входить до системи органів міністерства юстиції України. Таким чином, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо збільшення розміру аліментів, які стягуються з [PERSON] на її утримання на час навчання в навчальному закладі, задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed