Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 25 грудня 1979 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей, які на теперішній час є повнолітніми. Протягом останнього часу стосунки сторін погіршилися, причиною припинення шлюбних відносин є відсутність порозуміння, несумісність характерів, відсутність єдиного підходу до ведення побуту, відсутність спільних інтересів. У 2020 році відповідач виїхала за межі країни, спілкування позивача з нею повністю припинене, її місце перебування йому не відоме. До виїзду відповідача за кордон сторони проживали окремо. Збереження шлюбу з відповідачем та примирення позивач вважає неможливим, тому просить суд розірвати укладений між ними шлюб. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 липня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11 серпня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги він підтримав та не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не направила, про причини неявки не повідомила, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 25 грудня 1979 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Лівобережним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved