Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 19.09.2007 року звернувся позивач із позовною заявою до ПП «Мерітайм трансшипмент центр» про заміну товару неналежної якості та відшкодування моральної шкоди, зазначаючи, що 08.08.2007 року купив у відповідача, ПП «Мерітайм трансшипмент центр» автомобіль, марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, вартістю 221190 гривень. Для придбання вказаного автомобіль, позивач отримав кредит в АБ «Брокбізнес банк». Позивач зазначає, що після того, як проїхав 1667 кілометрів, на вказаному автомобілю зламався двигун, у зв'язку з чим, звернувся до відповідача з вимогою про безоплатне усунення недоліків. Оскільки відповідач, ПП «Мерітайм трансшипмент центр» відмовився здійснювати заміну автомобіля на аналогічний належної якості, позивач звернувся до суду із даним позовом. Незаконними, на думку позивача діями та самоусуненням відповідача ПП «Мерітайм трансшипмент центр» від заміни товару, позивачу були заподіяні моральні страждання, які позивач оцінює в 100 000 гривень. Таким чином, відповідно до первісної редакції позовних вимог, позивач просив зобов'язати ПП «Мерітайм трансшипмент центр» у чотирнадцятиденний строк замінити автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, вартістю 221190 гривень на аналогічний автомобіль належної якості. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за завдані моральні страждання, яку позивач оцінив в 100 000 гривен, стягнути на його користь суму сплачених судових витрат (том 1, а.с. 1-4). Уточнивши та доповнивши позовну заяву, 09.11.2007 року, позивач просив залучити в якості третьої особи Акціонерний банк «Брокбізнесбанк», крім того, зазначив, що на теперішній час, відповідач ПП «Мерітайм трансшипмент центр» не виконує домовленості щодо ремонту неякісного автомобіля, вартістю 16263 гривень, тому просив розірвати договір купівлі-продажу від 08.08.2007 року, укладений між ним та відповідачем ПП «Мерітайм трансшипмент центр», щодо придбання вищезазначеного автомобілю, зобов'язати відповідача повернути сплачену грошову суму за товар неналежної якості в розмірі 221190 гривень, відшкодувати завдані збитки, які складаються з витрат на ремонт автомобіля в розмірі 20000 гривень, витрати на укладення договору страхування автомобіля в розмірі 11059 гривень 50 копійок; витрат по сплаті транспортного податку в розмірі 750 гривень, витрат за оформлення договору позики в розмірі 4013 гривень, витрат за внесення в державний реєстр обтяжень рухомого майна в розмірі 150 гривень. Крім того, позивач просив стягнути компенсацію за заподіяні моральні страждання в розмірі 200 000 гривень (том 1, а.с. 106, 107). Доповнивши позовні вимоги, 17.12.2007 року, позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі 250 000 гривень (том 1, а.с. 110-111). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2009 року в задоволенні позовної заяви [PERSON] було відмовлено в повному обсязі, у зв'язку з недоведеністю та безпідставністю позовних вимог (том 1, а.с. 203). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.03.2010 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2009 року про відмову в задоволенні позову [PERSON] до Приватного підприємства «Мерітайм трансшипмент центр» було скасовано, у зв'язку з неправильним встановленням кола учасників процесу, не виясненням обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: продавця автомобілю, не встановлення дати і доказів проведеної оплати. (том 1, а.с. 279 - 281). Після повернення справи до суду першої інстанції позивачем були доповнені позовні вимоги від 17.09.2010 року, згідно яких, було залучено в якості співвідповідача ТОВ «Диамант альянс» та зазначено, що окрім порушення попередніх домовленостей щодо ремонту автомобілю, відповідачі порушили його право споживача на гарантійне забезпечення ремонту автомобілю, не надали інструкцію експлуатації автомобіля, не надали сертифікат якості проданого автомобіля, не надали шестирічну гарантію на новий автомобіль, що є порушенням Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами та Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів. Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 10.08.2007 року укладений між [PERSON] та ТОВ «Диамант Альянс» автомобілю марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, вартістю 221190 гривень, розірвати договір купівлі-продажу від 08.08.2007 року щодо купівлі-продажу вказаного автомобілю, укладений між [PERSON] та ПП «Мерітайм трансшипмент центр», зобов'язати відповідачів ТОВ «Диамант Альянс», ПП «Мерітайм трансшипмент центр» повернути сплачені позивачем за товар 221190 гривень, відшкодувати збитки в розмірі 24 846 гривень 52 копійки за ремонт автомобіля, витрати в розмірі 11 059 гривень 50 копійок, щодо укладення договору страхування; витрати зі сплати транспортного податку в розмірі 750 гривень, 4013 гривень 24 копійок - витрати понесені під час укладення договору позики, витрати щодо обтяження рухомого майна відповідачів в розмірі 150 гривень. Крім того, також просив стягнути з відповідачів компенсацію за спричиненні моральні страждання в розмірі 250 000 гривень, а також судові витрати (том 2, а.с. 49-50). 21.11.2011 року, позивач доповнив позовні вимоги, просив зобов'язати відповідачів повернути сплачені позивачем за ремонт автомобілю грошові кошти в вищезазначеному розмірі, зменшив суму компенсації за заподіяні моральні страждання, просив стягнути 25000 гривень (том 2, а.с.175). Тотожні позовні вимоги містить й доповнення до позовної заяви від 17.12.2012 року (том 3, а.с. 4-5). Звернувшись до суду, 07.10.2014 року із доповненням до позовної заяви про заміну товару неналежної якості, позивач залучив в якості співвідповідачів [PERSON], [PERSON], які є засновниками ТОВ «Диамант Альянс», при цьому позовні вимоги є тотожними до останніх редакцій уточнень та доповнень до позовної заяви (том 3, а.с. ). Остаточно доповнивши позовну заяву, позивач також просив стягнути з відповідача суму судових витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 гривень та судові витрати. Враховуючи те, що позивач неодноразово доповнював та уточнював позовні вимоги, при цьому від первісних позовних вимог не відмовлявся, а також не просив залишити будь-яку позовну вимогу без розгляду, суд встановив, що на час постановлення рішення, розгляду підлягають наступні позовні вимоги: 1) про зобов'язання ПП «Мерітайм трансшипмент центр» у чотирнадцятиденний строк, замінити автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, вартістю 221190 гривень на аналогічний автомобіль належної якості; 2) про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобілю марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску, вартістю 221190 гривень від 10.08.2007 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Диамант Альянс»; 3) про розірвання договору купівлі-продажу від 08.08.2007 року щодо купівлі-продажу вказаного автомобілю, укладений між [PERSON] та ПП «Мерітайм трансшипмент центр»; 4) про зобов'язання відповідачів ТОВ «Диамант Альянс», ПП «Мерітайм трансшипмент центр» повернути сплачену позивачем грошову суму за автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску в розмірі 221 190 гривень; 5) про стягнення з ПП «Мерітайм трансшипмент центр», ТОВ «Диамант Альянс», [PERSON], [PERSON] збитків в розмірі 24846 гривень 52 копійки за ремонт автомобіля, витрат в розмірі 11 059 гривень 50 гривень, щодо укладення договору страхування; витрат зі сплати транспортного податку в розмірі 750 гривень, витрат понесених під час укладення договору позики в розмірі 4013 гривень 24 копійок, витрат щодо обтяження рухомого майна відповідачів в розмірі 150 гривень. 6) про стягнення компенсації за заподіяні моральні страждання в розмірі 25 000 гривень. Представник позивача, Гращенко Г.Е. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідачів збитки в розмірі 24 846 гривень, а також стягнути компенсацію за заподіяння моральних страждань його довірителю. Відповідач, ПП «Мерітайм трансшипмент центр» заперечував проти задоволення позову, про що неодноразово надавав суду письмові заперечення та відгуки (том 1, а.с. 125 -128; том 2, а.с 18-21; том 2, а.с. 195-200, том 3 а.с. ) Зазначив, що позивач придбав автомобіль в автосалоні, а не в ПП «Мерітайм трансшипмент центр», тому згідно діючого законодавства повинен звернутись із вказаним позовом саме до продавця. Також представник відповідача зазначив, що позивач не надав доказів факту понесення моральних страждань, не вказав з яких саме міркувань та розрахунків виходив позивач при визначені розміру компенсації за понесені моральні страждання. Крім того, відповідач вказав, що на автомобіль був отриманий сертифікат відповідності, що свідчить про те, що вказаний автомобіль відповідає державним стандартам, у зв'язку з чим, твердження позивача щодо неналежної якості автомобілю є безпідставні. Також відповідач посилався на безпідставність вимог, щодо розірвання договору, оскільки при придбанні автомобілю позивачу були надані всі необхідні документи, а саме гарантія на технічне обслуговування та сертифікат відповідності. Позивач не скористався наданою йому гарантією на придбаний автомобіль, здійснивши його технічне обслуговування на СТО, які не входять до переліку СТО, які надають гарантійне обслуговування автомобілів проданих підприємством відповідача, тим самим позбавивши себе права на його гарантійне обслуговування в майбутньому. Відповідач також зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів несправності вказаного автомобілю. Відповідач також заперечував проти задоволення позовної вимоги, щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним, оскільки позивачем не зазначено відповідної правової підстави. Крім того, відповідач зазначив, що поданий позивачем рахунок-фактура від 08.08.2007 року не є належним доказом підтвердження здіснення операції по сплаті грошових коштів за придбаних автомобіль. Відповідач, [PERSON] у судовому засіданні також заперечувала проти задоволення позову, про що надала суду відповідні заперечення, відповідно до яких зазначила, що є неналежним відповідачем по справі, оскільки спір пов'язаний виключно з господарською діяльністю ТОВ «Диамант Альянс». Відповідач, [PERSON] також надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив, що ТОВ «Диамант Альянс» є дилером ПП «Мерітайм Траншипмент Центр» та надало [PERSON] послуги щодо оформлення довідки - рахунку, про що було стягнуто кошти у розмірі 70 гривень. Автомобіль ТОВ «Диамант Альянс» не передавало, кошти від позивача за автомобіль не отримувало, а тільки видало довідку-рахунок про те, що імпортований за визначеною вантажною митною декларацією автомобіль є реалізованим покупцю [PERSON] У судовому засіданні представник [PERSON], ТОВ «Диамант Альянс» за довіреністю від 15.07.2014 року - [PERSON] також заперечував проти задоволення позову з вищезазначених мотивів. Представник третьої особи, ПАТ «Брокбізнесбанк» заперечував проти задоволення позову в частині розірвання договору, визнання договору недійсним. Щодо задоволення іншої частини позовної вимог не заперечував, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за відсутністю представника ПАТ «Брокбізнесбанк». Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до митної декларації, імпортером автомобілю марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року, № [NUMBER] є Приватне підприємство «Мерітайм трансшипмент центр» (том 2, а. с. 42). Згідно статуту Приватного підприємства «Мерітайм Трансшипмент центр», зареєстрованого 29.05.2007 року, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, предметом діяльності підприємства є купівля-продаж автомобілів та посередництво (том 1, а.с. 130). Судом встановлено, що 08.06.2007 року між ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» (далі Постачальник) та ТОВ «Диамант Альянс» (далі Дилер) був укладений дилерський договір № 1 згідно умов якого, ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» зобов'язалось передавати ТОВ «Диамант Альянс» продукцію у вигляді автомобілів, для наступної реалізації, при умовах наявності сертифікатів якості на вказану продукцію. Відповідно до п. 7.1 вказаного договору, на товар, що імпортується Постачальником встановлюється гарантійний строк, Дилер зобов'язаний інформувати споживачів про гарантійні строки. Пунктом 7.2 вказаного договору встановлено, що гарантійні вимоги реалізуються у мережі дилера, однак виконуються Постачальником (том 2, а.с. 39). Згідно сертифікату відповідності від 16.07.2007 року, виданого ДП «Одесастандартметрологія», Приватне підприємство «Мерітайм трансшипмент центр» отримало сертифікат відповідності на автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, № [NUMBER] (том 2, а.с. 41). Згідно приймально-здавального акту від 10.08.2007 року, судом встановлено, що ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» здало, а ТОВ «Диамант Альянс» прийняло транспортний засіб марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, № [NUMBER] (том 2, а.с. 40). Судом на підставі довідки рахунку № 770238 від 10.08.2007 року встановлено, що [PERSON] купив автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero», 2007 року випуску, № [NUMBER] у торгівельної організації ТОВ «Диамант Альянс». Відповідно до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації),зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів є довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином, суд зазначає, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Судом встановлено, що директор ПП «Мерітайм Трансшипмент Центр» склав [PERSON] рахунок-фактуру № ме-0000096 від 08.08.2007 року на суму 221190 гривень (том 1, а. с. 6). Згідно кредитного договору від 13.08.2007 року, укладеного між АБ «Брокбізнесбанк» та [PERSON], останній отримав кредит в розмірі 39 743 доларів США 73 центів на період 13.08.2007 по 13.08.2013 року зі сплатою 11,5 річних, для придбання автомобілю марки «Mitsubishi Pajero» (том 1, а.с. 9-11). Судом встановлено, що Гарантійним листом № 736 від 09.08.2007 року, АБ «Брокбизнесбанк» гарантував ПП «Мерітайм трансшипмент центр» перерахування грошових коштів на рахунок ПП ««Мерітайм трансшипмент центр» при умові оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім'я [PERSON] з внесенням в графу «Особливі відмітки» запису: «Відчуження заборонено без дозволу АБ «Брокбізнесбанк». Кредит» (том 2, а.с. 203). Судом, відповідно до листа ВДАІ ГУМВС України в Одеській області № 42/1-899 від 27.02.2009 року, копії технічного паспорту на спірний автомобіль серії [NUMBER] було встановлено, що автомобіль «Mitsubishi Pajero», 2007 року випуску 10.08.2007 року був зареєстрований на ім'я [PERSON] на підставі довідки-рахунку ЄГП № 770238 від 10.08.2007 року, виданої ТОВ «Диамант Альянс» та вантажної митної декларації 511000106/7/010081 від 10.07.2007 року, виданою Одеською митницею (том 1, а.с. 5, 160). Відповідно до п. 18 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації, виробник - суб'єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім'я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб'єкта господарювання; або імпортує товар; Відповідно до ч. 13 ст. 8 Закону, вимоги, встановлені частиною першою цієї статті щодо товарів, виготовлених за межами України, задовольняються за рахунок продавця (імпортера). Таким чином, аналіз вказаних положень законодавства свідчить про те, що позивач звернувся з позовом до продавця - ТОВ «Диамант альянс» та до імпортера ПП «Мерітайм трансшипмент центр», які відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» є відповідальними за дотримання прав споживачів у відповідних правовідносинах. Так, суд враховує ту обставину, що ТОВ «Диамант альянс» отримало автомобіль за приймально-здавальним актом від 10.08.2007 року від ПП «Мерітайм трансшипмент» в день відчуження автомобілю позивачу. Крім того, саме ТОВ «Диамант альянс» зазначено в графі «торгівельна організація» в довідці-рахунку, що свідчить про те, що саме ТОВ «Диамант альянс» є безпосереднім продавцем вказаного автомобілю. Зазначене підтверджується також й дилерським договором від 08.06.2007, згідно якого, саме ТОВ «Диамант альянс» здійснює реалізацію автомобілів, що імпортуються на територію України ПП «Мерітайм трансшипмент». Разом з тим, судом встановлено, що грошові кошти за вказаний автомобіль отримав імпортер вказаного автомобілю - ПП «Мерітайм трансшипмент», яке зобов'язалось реалізовувати гарантійні вимоги, що підтверджується дилерським договором. Згідно ч.1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно ч. 3 вказаної норми Закону, вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Оскільки законом не передбачено одночасне пред'явлення вимог до вказаних осіб, суд вважає, що саме ПП «Мерітайм трансшипмент» є належним відповідачем по заявленим позовним вимогам, оскільки саме цьому відповідачу була сплачена вартість спірного автомобілю. Крім того, саме ПП «Мерітайм трансшипмент» зобов'язано здійснювати гарантійне обслуговування автомобілів, проданих ТОВ «Диамант Альянс». Згідно акту огляду транспортного засобів від 28.08.2007 року ТОВ «Риспект», робота двигуна автомобілю марки «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., д\\н [NUMBER] характеризується металевим стуком, що свідчить про неможливість подальшої експлуатації автомобілю (том 1, а.с. 14). Одразу після виявлення вказаних недоліків, позивач, 27.08.2007 року звернувся до ПП «Мерітайм трансшипмент», із заявою про заміну автомобіля, згідно якої, просив провести заміну неякісного автомобілю на інший аналогічної моделі (том 1, а.с. 8, 34). Крім того, 01.10.2007 року позивач повторно звернувся до ПП «Мерітайм трансшипмент» із заявою про заміну автомобілю, згідно якої позивач просив повернути грошові кошти за придбаний автомобіль, у випадку відсутності можливості здійснити заміну автомобіля (том 1, а.с. 28). Судом встановлено, що звертаючись до відповідача із відповідними заявами, позивач зазначав адрес: [ADDRESS], тоді як відповідно до листа Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики Головного одеського обласного управління у справах захисту прав споживачів, таке підприємство за вказаною адресою відсутнє (том 1, а.с. 79). Відповідачем не надано доказів надання будь-якої відповіді позивачу на подані заяви про заміну автомобілю та повернення грошових коштів. Крім того, позивач звернувся до безпосереднього виробника вказаного транспортного засобу, компанії Mitsubishi Motors та відповіддю від 12.10.2007 року позивачу було повідомлено, що вказаний автомобіль був спроектований для експлуатації ринку Кувейту (том 1, а.с. 66) Досліджуючи факт понесення позивачем витрат на ремонт вказаного автомобілю, судом встановлені наступні обставини. Позивач, після експлуатації вказаного автомобілю в 1667 кілометрів, звернувся до авторемонтного заводу «Авалон» для ремонту автомобілю марки «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., д\\н [NUMBER], що підтверджується замовленням-нарядом від 05.09.2007 року, згідно якого, вартість проведення діагностики двигуна становить 60 гривень (том 1, а.с. 20 - 21). Згідно акту огляду транспортного засобу від 11.09.2007 року Генерального директора СТО «Авалон», автомобіль Mitsubishi Pajero 2007 р.в., д\\н [NUMBER] при роботі двигуна має характерний металічний стук, що свідчить про неможливість подальшої експлуатації двигуна та неналежну якість двигуна автомобілю. При розбиранні двигуна була встановлена причина поломки двигуна - проворот корінних вкладишів четвертого циліндра двигуна з пошкодженням шатуна четвертого циліндра шийки коленвала. Причиною виникнення вказаної несправності є заводський дефект коленвала - відсутність термічної обробки шейки вала. Встановлені дефекти збірки шатунів та пальців поршневої груп двигуна, вкладиші мають різне маркування. Для виправлення вказаних недоліків двигуна, необхідно замінити: повний пакет прокладок, ущільнювачів, резинок, поршні, кільця, шатун, коленвал, компенсатори клапанів, фільтр масла, масло об'ємом 5,3 літру, масляний насос, два распредвала, полукільця, вкладиші шатунні, корені вкладиші, фільтр масла, антифриз, болти блоку, болти корені, герметик, крім того, необхідно здійснити витрати для встановлення вказаних деталей (том 1, а.с. 7). Позивач дійсно придбав у ФОП [PERSON] вказані в акті огляду транспортного засобу від 11.09.2007 року деталі необхідні для ремонту двигуна автомобілю марки «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., д\\н [NUMBER] на загальну суму 17876 гривень 52 копійок, що підтверджується товарним чеком № 123 від 30.11.2007 року (том 1, а. с. 112). Крім того, згідно акту прийому виконаних робіт від 22.08.2007 року, СПД [PERSON] здійснив роботи по заміні масла та фільтру автомобілю марки «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., д\\н [NUMBER], вартістю 767 гривень (том 1, а.с. 50). Судом встановлено, що згідно рахунку № 7665 від 05.09.2007 року на ремонт автомобіля марки «Mitsubishi Pajero» 2007 р.в., д\\н [NUMBER], позивач сплатив СПД [PERSON] грошову суму в розмірі 6970 гривень (том 1, а.с. 116). Позивач також сплатив СПД Чегорської грошову суму в розмірі 55 гривень за проведення комп'ютерної діагностики двигуна, що підтверджується актом виконаних робіт № Ч-03815 (том 1, а.с. 15). Таким чином, загальна сума понесених витрати становить 60 гривень (том 1, а.с. 20 - 21) + 55 гривень (том 1, а.с. 15) + 767 гривень (том 1, а.с. 50) + 17876 гривень 52 копійок (том 1, а. с. 112) + 6970 гривень(том 1, а.с. 116) = 25 728 гривень 52 копійки. Суд відхиляє заперечення відповідача ПП «Мерітайм трансшипмент» в частині надання неналежних доказів понесених позивачем витрат. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Не зважаючи на тривалий розгляд справи, відповідачем ПП «Мерітайм трансшипмент» не надано жодного доказу на спростування вказаних позивачем обставин, посилання відповідача на відсутність доказової сили у документах наданих позивачем не спростовують обов'язку надання доказів, що обґрунтовують заперечення відповідача. Судом враховано ту обставину, що позивач звернувся до відповідача із заявами, згідно яких вбачалось наявність підозр, щодо неналежної якості проданого позивачу автомобілю, проте жодних дій з боку відповідача на усунення вказаних недоліків вчинено не було. Відповідач не надав доказів надання будь-якої відповіді позивачу на подані заяви, не надав роз'яснень щодо ремонту вказаного автомобілю, не надав обґрунтованої відмови в задоволенні вказаних заяв. Відповідач, ПП «Мерітайм трансшипмент» надав клопотання про проведення судової експертизи лише 07.10.2014 року, тобто після спливу семи років після придбання спірного автомобілю та його ремонту, що на теперішній час є недоцільним. Таким чином, суд вважає доведеним факт відчуження позивачу автомобіля неналежної якості, а також правомірними дії позивача щодо проведення самостійного ремонту належного транспортного засобу. Судом встановлено, що відповідачами не встановлено гарантійного строку на ремонт автомобілю, що підтверджується сервісною книжкою на вказаний автомобіль. Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 680 ЦК України стосовно продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено, споживач має право пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років. Таким чином, суд вважає, що вимоги до відповідачів заявлені своєчасно. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 678 ЦК України, споживач у разі придбання ним товару неналежної якості у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків має право вимагати відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 1209 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині відшкодування витрат понесених на ремонт вказаного автомобілю та стягує з ПП «Мерітайм трансшипмент» грошову суму в розмірі 25 728 гривень 52 копійки. Інші, зазначені позивачем витрати, не належать до збитків в сенсі ст. 22 ЦК України, ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», а відтак стягненню не підлягають. Разом з тим, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів суми заподіяної моральної шкоди. Так, норми глави 82 ЦК України до виниклих правовідносин не застосовуються, оскільки регулюють виключно деліктні зобов'язання. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Разом з тим, Законом № 3390-VI від 19.05.2011 пункт п'ятий був викладений в новій редакції, згідно якої споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; Відповідно до ст.5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки право на відшкодування шкоди у позивача виникло у 2007 році, а зміни до Закону України «Про захист прав споживачів» були внесені у 2011 році, позивач має право на відшкодування тільки такої моральної шкоди, що була заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією. Позивачем не надано доказів того, що вказаний автомобіль є небезпечним для експлуатації та що саме така небезпечність спричинила моральні страждання. Суд вважає, що припущення позивача щодо можливих несправностей в гальмівній системі автомобілю, не підтверджені жодним доказом, а відтак не може бути взяти до уваги як підстава для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди Розглядаючи вимоги щодо зобов'язання ПП «Мерітайм трансшипмент центр» у чотирнадцятиденний строк замінити автомобіль, розірвати договір, суд виходить з тих підстав, що відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Оскільки гарантійний строк на вказаний автомобіль не встановлений, а доказів щодо наявності саме істотних недоліків суду не надано, суд вважає, що у зазначених позовних вимогах слід відмовити. Крім того, діючим законодавством не передбачена можливість розірвання виконаного договору. Оскільки зобов'язання за договором купівлі-продажу автомобілю на теперішній час є виконаними, підстави для розірвання договору відсутні. Крім того, позовна вимога в частині зобов'язання відповідачів ТОВ «Диамант Альянс», ПП «Мерітайм трансшипмент центр» повернути сплачену позивачем грошову суму за автомобіль марки «Mitsubishi», моделі «Pajero», 2007 року випуску в розмірі 221 190 гривень є похідною від позовної вимоги щодо розірвання договору купівлі-продажу, тому суд також відмовляє в її задоволенні. Суд також відмовляє в задоволенні позовної вимоги, щодо визнання договору купівлі-продажу недійсним. Суд зазначає, що вимоги про розірвання договору та визнання його недійсним є взаємовиключними. Позивачем не вказано правову підставу, за яким вказаний договір має ознаки недійсності. Довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Оскільки позивачем не зазначено жодної правової підстави щодо визнання договору недійсним, не надано відповідних доказів, суд відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги за необґрунтованістю. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачу дійсно був проданий автомобіль неналежної якості, позивач дійсно зазнав збитків, що виразились у витрачанні коштів на виправлення недоліків вказаного автомобілю, тому суд вважає за доцільне задовольнити позовну заяву в частині стягнення збитків з відповідача ПП «Мерітайм трансшипмент центр». Разом з тим, в іншій частині вимог, суд вважає за доцільне відмовити у зв'язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Судом встановлено, що позивачем, при зверненні до суду було сплачені наступні судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Дійсно, позивач сплатив 30 гривень на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанцією від 19.09.2007 року №80096506 (том 1, а.с. 2); 30 гривень на оплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанцією № ПН 192 від 20.10.2009 року (том 1, а.с. 218); 36 гривень 73 копійок гривні витрат на поштовий зв'язок, що підтверджується квитанцією про приймання телеграми (том 1, а.с. 214), 54 гривні 40 копійок, витрат на отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців, що підтверджується відповідною довідкою (том 1, а.с. 245), всього 30+30+36,73+54,40 = 151 гривня 13 копійок. Оскільки судом задовольняються вимоги щодо відшкодування збитків в розмірі 25 728 гривень, тоді як ціна позову за сукупністю поданих позовних заяв становить 221 190 гривень, тому при розподілі понесених судових витрат, застосовуючи принцип пропорційності, суд стягує з відповідача ПП «Мерітайм трансшипмент центр» на користь позивача 1\\10 частину понесених судових витрат, а саме 15 гривень 13 копійок. Крім того, суд частково задовольняє вимоги щодо стягнення судових витрат на правову допомогу, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивач дійсно сплатив адвокату Гращенко Г.Е. 500 гривень, відповідно до квитанції до прибуткового ордеру № 20, відповідно до договору від 27.08.2007 року (том 1, а.с. 108). Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] брав участь у справі як представник позивача, що підтверджується довіреністю від 24.11.2006 року, дійсною до 24.11.2011 року та журналами судових засідань (том 1, а.с. 19), тому підстави для відшкодування витрат на правову допомогу за цей період відсутні. Оскільки після спливу строку дії доверіності, позивач сплатив [PERSON] як адвокату 1000 гривень, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 25.01.2012 від 25.01.2012 року (том.3, а.с. ) вказані витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню з врахуванням з принципу пропорційності, тобто в розмірі 100 гривень. Судом також встановлено, що між сторонами двічі укладались договори на правову допомогу: договір № 7 від 24.01.2012 року, відповідно до якого, позивач зобов'язався сплатити адвокату Гращенко Г.Е. 2 000 гривень, договір № 11 від 12.06.2014 року, відповідно до якого, позивач зобов'язався сплатити адвокату Гращенко Г.Е. 15 00 гривень (том 3, а.с. ) Однак оскільки згідно діючого законодавства, відшкодуванню підлягають виключно понесені судові витрати, відсутність відповідних квитанції, що підтверджують факт оплати унеможливлює встановленню факту оплати, а отже й відшкодування вказаних грошових сум на користь позивача. За таких обставин, суд стягує з відповідача ПП «Мерітайм трансшипмент центр» суму судових витрат в розмірі 115 гривень.

Outcome: partial