Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 21 червня 2019\~року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 14 червня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Спільних дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені через різницю характерів, відсутність взаєморозуміння та довіри, у зв`язку з чим позивач вважає збереження шлюбу з відповідачем та примирення неможливим, тому просить суд розірвати укладений між ними шлюб, після розірвання шлюбу прізвище відповідача - « [PERSON] » залишити без змін. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 01 листопада 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] у позовній заяві просив суд розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не направила, про причини неявки не повідомила, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 14 червня 2014 року [PERSON] , [INFO] , перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 13\~червня 2019 року, актовий запис №\~341. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо вимоги позивача про залишення відповідачу після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] » без змін, суд враховуючи те, що після реєстрації шлюбу відповідач дошлюбне прізвище не змінювала, а також те, що питання про зміну прізвища [PERSON] може вирішуватися лише за її зверненням, дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення такої вимоги. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,4 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: partial