Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У позовній заяві позивач вказує, що у 1998 році ним збудований гараж з погребом. Рішенням Гадяцької міської ради від 26 грудня 2008 року № 321-4 новозбудованому гаражу присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . З моменту побудови він постійно володів та користувався вищевказаною будівлею. Проте, як з`ясувалося пізніше, вказане нерухоме майно було збудоване ним без відповідної дозвільної документації. З метою узаконення самовільно збудованого гаража він звертався до Державного реєстратора Гадяцької районної державної адміністрації для проведення державної реєстрації права власності та до Гадяцької міської ради для прийняття в експлуатацію самочинно збудованого гаража з погребом, проте йому було відмовлено. У подальшому, 19 серпня 2019 року КП «Контур» проведено технічне обстеження гаража № [NUMBER] з погребом по [ADDRESS] та складено звіт, за результатами якого встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Посилаючись на те, що даний об`єкт будівництва збудований самочинно і не може бути прийнятий в експлуатацію до визнання права власності на самочинне будівництво, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Позивач [PERSON] надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради у судове засідання не з`явився, направив заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника міської ради, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що позовні\~вимоги[PERSON] \~до Гадяцької\~міської ради\~про визнання\~права власності\~на самочинно\~збудоване нерухоме\~майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради від 26.12.2008 № 321-4, присвоєно поштову адресу гаражу [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 510069, [PERSON] , на підставі рішення 30 сесії 5 скликання Гадяцької міської ради від 16.12.2008, є власником земельної ділянки площею 0,0030 га, розташованої по [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва індивідуального гаража. Згідно даних технічного паспорта на гараж з погребом по [ADDRESS] , гараж з погребом позначений літ. А-1. Відповідно до рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно від 17 липня 2019 року, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на гараж № [NUMBER] , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Зі змісту роз`яснень від 23.07.2019 за № 03-58/313, наданих позивачу виконавчим комітетом Гадяцької міської ради, самовільно збудований гараж з погребом № [NUMBER] , [ADDRESS] знаходиться [ADDRESS] , підлягає прийняттю в експлуатацію лише після визнання права власності на нього у судовому порядку. Частиною 2\~ст.\~331\~ЦК України\~передбачено,\~що право\~власності на\~новостворене нерухоме\~майно (житлові\~будинки,\~будівлі,\~споруди тощо)\~виникає з\~моменту завершення\~будівництва (створення\~майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч.\~1\~та 2\~ст.\~376\~ЦК України\~-\~житловий будинок,\~будівля,\~споруда,\~інше нерухоме\~майно вважається\~самочинним будівництвом,\~якщо вони\~збудовані або\~будуються на\~земельній ділянці\~без належного\~дозволу чи\~належно затвердженого\~проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно звіту про проведення технічного обстеження № 14 від 19 серпня 2019 року, за результатами технічного обстеження гаража № [NUMBER] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК)\~та землекористувачі\~(стаття\~95\~ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Пунктом 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було надано земельну ділянку у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Враховуючи, що самочинно збудований позивачем гараж, як було встановлено судом, придатний для надійної та безпечної експлуатації, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] .

Outcome: approved