Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

До Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказала, що 03 липня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, вчинений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 377 від 03.07.2015року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 384 від 05.11.2015 року. Дитина сторін проживає разом з позивачем. Посилаючись на ст. ст. 104-105, 112 Сімейного кодексу України, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки причиною розпаду сімї стало несумісність характерів, в результаті чого сімейні стосунки погіршились, виникали постійні сварки в сімї та непорозуміння. Неодноразово намагались помиритись, змінити ставлення один до одного, але це позитивних наслідків не дало. В даний час відповідач проживає окремо від сімї в м. Кропивницький. Сімейні стосунки сторони припинили з жовтня 2016 року, проживають окремо за різними адресами. Позивач повідомлена у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, проте направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримує повністю та просила суд задовольнити його. Відповідач повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов з таких підстав. Відповідно до положень ЦПК України: ч. 4 ст. 130 при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 зазначеного Кодексу; ч. 4 ст. 174 у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У судовому засіданні безспірно зясовано, що сторони 03 липня 2015 року зареєстрували шлюб, вчинений Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 377 від 03.07.2015року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 384 від 05.11.2015 року. Сторони перестали підтримувати шлюбні стосунки з жовтня 2016 року, спільне господарство не ведеться. За викладених обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини предявлення позову про розірвання шлюбу, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, проти чого відповідач не заперечував, враховуючи також ту обставину, що рішення позивача про розірвання шлюбу та предявлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, суд дійшов до висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 105 ч. 3, 110-112, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved