Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулись [PERSON], ГАРАЖНИЙ КОЛЕКТИВ «ЛАДА» з позовом до Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що згідно рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради депутатів трудящих № 440 від 29 листопада 1973 року вирішено відвести земельну ділянку під будівництво гаражів площею 2 га по вулиці Парусній міському товариству автолюбителів. На протязі більш ніж 40 років силами та за кошти членів ГК «ЛАДА на вищевказаній земельній ділянці за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Парусна ([PERSON]), 1-Л, у звязку з необхідністю обслуговування та організації роботи гаражного колективу було побудовано нерухоме майно, а саме: будівля майстерні літера «П» загальною площею 56,1 кв. м., адміністративна будівля літера «Т» загальною площею 19,5 кв. м., будівля прохідної літера «Ф» загальною площею 7,1 кв. м., комора літера «Р», вбиральня - комора літера «С», № 1-5, І споруди. У звязку з тим, що право власності на вищевказане нерухоме майно не було зареєстровано, ГК «ЛАДА» має перешкоди в оформленні права користування земельною ділянкою, на якій воно розташовано, а тому позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. [PERSON] та представник ГК «ЛАДА» у судове засідання не прибули, були повідомлені про час та місце судового розгляду справи, надали суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. По справі встановлені наступні фактичні обставинита відповідні їм правовідносини. Згідно рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради депутатів трудящих № 440 від 29 листопада 1973 року (а.с.5) було вирішено відвести земельну ділянку під будівництво гаражів площею 2 га по вулиці Парусній міському товариству автолюбителів. На протязі більш ніж 40 років силами та за кошти членів ГК «ЛАДА», в тому числі і [PERSON], на вищевказаній земельній ділянці за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Парусна ([PERSON]), 1-Л, у звязку з необхідністю обслуговування та організації роботи гаражного колективу було побудовано нерухоме майно, яке визначене у технічному паспорті, виготовленому КП «Бюро технічної інвентаризації м. Іллічівська» станом на 19 липня 2013 року (а.с.9-20), а саме: будівля майстерні літера «П» загальною площею 56,1 кв. м., адміністративна будівля літера «Т» загальною площею 19,5 кв. м., будівля прохідної літера «Ф» загальною площею 7,1 кв. м., комора літера «Р», вбиральня - комора літера «С», № 1-5, І споруди. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване (реконструйоване) нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка вчинила вказане будівництво. Також відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України та п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012р. № 6, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що ГК «ЛАДА» (а.с.8) на протязі більш ніж 40 років є землекористувачем земельної ділянки за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ (Іллічівськ), вул. Парусна ([PERSON]), 1-Л, цільовим призначенням якої є будівництво та обслуговування гаражів, та весь цей час сплачує всі необхідні податки та збори відповідно до чинного законодавства у встановлених розмірах та порядку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved