Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся відповідач-позивач [PERSON] із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. Свої вимоги мотивують тим, що під час ухвалення по вказаній справі кінцевого рішення судом не було вирішено питання щодо судових витрат, а саме, з врахуванням часткового задоволення апеляційної скарги, не розподілено судовий збір між позивачем та відповідачем пропорційно задоволенню позовних вимог. В судове засідання учасники процесу не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про поважність причин неявки не повідомили, проте, з огляду на положення ч.3 ст.220 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи №289/1136/15-ц, суд приходить до висновку, про наявність підстав для винесення додаткового рішення. Так, рішенням Коростишівського районного суду від 04.02.2016 позовні вимоги [PERSON] було задоволено у повному обсязі: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі 1/4 частини від заробітку одноразово на утримання повнолітнього сина [PERSON] за період з 02.07.2015 по 31.01.2016, а також судові витрати у розмірі 551,20 грн. на користь держави. На вказане рішення позивачем було подано апеляційну скаргу, за подання якої відповідно сплачено судовий збір у розмірі 696 грн. 61 коп., згідно квитанції №76 від 15.06.2016. Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 02.08.2016 рішення Коростишівського районного суду від 04.02.2016 було скасовано в частині вирішення вимог про стягнення аліментів та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітнього сина [PERSON], якій продовжує навчання, за період з 02.07.2015 по 31.01.2016 в сумі 3430 грн. В решті рішення залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили, є чинним. Питання розподілу сум стягнутого/сплаченого судового збору судом вирішено не було. Згідно положень п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно з п.37 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат згідно з правами, передбаченими ст.88 ЦПК України. У разі якщо з певних причин у цих випадках суд вищої інстанції не змінив рішення суду в частині розподілу судових витрат, це питання вирішується цим судом на підставі ст.220 ЦПК України або судом першої інстанції, який розглянув справу, за заявою заінтересованої особи. Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Зважаючи на вказані норми Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який відповідно становить 53 %, у розмірі: 292,14 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції, а також 369,20 грн. за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки позивач від сплати цього судового збору звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем було сплачено судовий збір за розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції згідно квитанції №76 від 15.06.2016 у розмірі 696,61 грн., останньому слід повернути частину сплаченого судового збору за вказаною вище квитанцією у розмірі 327,41 грн. Проте, у відповідності до п.41 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони, а також з власної ініціативи, суд на підставі ст.220 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання. Крім того, у відповідності до п.44 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, повязанні з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 21.06.2016 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Коростишівського районного суду від 04.02.2016, відповідно судовий збір за розгляд справи в апеляційної інстанції було сплачено на рахунок Апеляційного суду Житомирської області. А, отже, з питання часткового повернення сплаченого судового збору відповідачу необхідно звернутись до відповідного суду апеляційної інстанції. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial