Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Словянської міської ради про зміну способу, місця та часу у вихованні дитини, спілкування з дитиною, яка обґрунтована тим, що з позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2013 року по 23 серпня 2016 року та мають від цього шлюбу сина [PERSON], [INFO]. В травні 2016 року шлюбні стосунки припинені остаточно та рішенням комісії з питань захисту прав дитини Словянської міської ради від 10 серпня 2016 року був встановлений спосіб, час та місце участі відповідача у вихованні сина, а саме відповідачу була надана можливість спілкуватися з сином кожну середу та кожну пятницю з 16 год. до 20 год., а також кожну неділю з 9 год. до 17 год. за місцем проживання відповідача. Вважає, що спосіб, місце та час спілкування відповідача з дитиною необхідно змінити, а саме надати відповідачу можливість приймати участь у вихованні дитини кожну середу з 16 год. до 18 год. та кожну суботу з 10 год. до 12 год. в її присутності в місцях загального користування. Зазначає, що в обґрунтування даного рішення комісія посилається на ту обставину, що між сторонами не досягнута домовленість щодо участі відповідача у вихованні дитини, що не відповідає дійсності, оскільки вони з відповідачем не домовлялися про час, місце та способу його спілкування з дитиною. На засіданні комісії вона заперечувала проти встановлення такого порядку спілкування відповідача з дитиною В той же час, будь-яких перешкод вона відповідачу не чинить. Однак, вважає, що спілкування з дитиною повинно відбуватися в її присутності, оскільки їх сину лише два роки та він потребує постійного догляду матері. Відповідач з моменту народження дитини не приймає участі у здійсненні догляду за дитиною, не проявляє турботи про її фізичний, духовний розвиток. В одному випадку, під час сніданку дитина вдавилася та вимагала негайної допомоги, але відповідач не вжив жодної спроби надати дитині допомоги, не хвилювався з цього приводу. Дитина потребує щоденного сну з 13 год. до 15 год. 30 хв., причому вкладає її спати саме позивач, а відповідач вважає, що дитина у віці двох років може обійтися без денного сну. Крім того, дитина часто хворіє та під час хвороби потребує ще більше уваги, яку відповідач не здатен йому приділити. Відповідач є жорстокою та агресивною людиною, Так, під час їх спільного проживання він неодноразово виганяв з будинку її сина від першого шлюбу та спричиняв йому побої. Відповідач систематично вживав алкогольні напої, вчиняє за місцем свого проживання сварки. Крім того, після спілкування з відповідачем дитина повертається додому нервовою, не може тривалий час заснути. Вважає, що відповідача не цікавить психологічний та емоційний стан дитини, він використовує дитину для того, щоб зясувати стосунки з нею, оскільки вчиняє сварки з нею в присутності дитини. Також, зазначає, що часто вона з дитиною буває в гостях у своїх батьків та в таких випадках попереджає відповідача про те, що йому необхідно забирати дитину з будинку батьків, однак відповідач замість того, щоб спілкуватися з дитиною викликав за місцем її проживання співробітників поліції з метою фіксації їх відсутності за місцем проживання. Зазначає, що між нею та сином склалися теплі стосунки, син проживає разом з нею. В квартирі наявні всі умови, необхідні для нормального фізичного та духовного розвитку дитини, він забезпечений всіма необхідними предметами побуту, одягом, іграшками., а відповідач ще до розпаду їхньої сім»ї припинив належним чином приймати участь в утриманні дитини. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 16 жовтня 2016 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на її користь на утримання сина та на її утримання, як непрацездатної особи. На підставі даних рішень суду відділом державної виконавчої служби Словянського міскрайонного управління юстиції були відкриті відповідні виконавчі провадження, однак, відповідач не повідомив державного виконавця про те, що він працює, у звязку з чим рішення суду не виконується. Вважає, що відповідач злісно ухиляється від сплати аліментів, у звязку з чим вона звернулася до Словянського відділу поліції та Словянську місцеву прокуратуру з відповідними заявами. Просить суд змінити спосіб, місце та час, встановлені комісією з питань захисту прав дитини Словянської міської ради Донецької області від 10 серпня 2016 року та встановити наступний спосіб, місце та час спілкування відповідача з сином: кожну середу з 16 год. до 18 год. та кожну суботу з 10 год. до 12 год. в її присутності за місцем їх з сином місця проживання або в місцях загального користування (парках, скверах, дитячих ігрових майданчиків). Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Словянської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що останнім часом [PERSON] постійно систематично чинить йому перешкоди в спілкуванні з дитинною, відмовляє йому у спілкуванні з дитиною без будь-яких причин, припинила розписуватись у журналі передачі дитини. Зазначає, що він бажає приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею, віддавати дитині свою батьківську любов. Кошти на утримання дитини сплачував ще до рішення суду, аліменти сплачує регулярно та незалежно від аліментів купує дитині одяг, іграшки, продукти харчування, солодощі. За місцем проживання та навчання характеризується позитивно. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить їй шкоду не існує. Дитина може харчуватися та спати в нього, так як для цього є всі умови. Зазначає, що створення перешкод його спілкування з дитиною порушує не тільки його права, як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Просить суд зобовязати відповідача усунути перешкоди в спілкуванні та участі у вихованні дитини та визначити такий спосіб його участі у вихованні дитини: систематичне щотижневе проживання дитини у нього, як у батька з неділі з 8 год. 30 хв. до середи 13 год. 00 хв. включно за адресою: м. Словянськ Донецької області, вул. Данилевського (Димитрова), будинок № 177; у позивача [PERSON], як матері з середи 13 год. 00 хв. до 08 год. 30 хв. неділі за адресою: м. Словянськ, Донецької області, вул. Лермонтова 37/1. Передачу дитини здійснювати и за місцем проживання матері за адресою: м. Словянськ, Донецької області, вул. Лермонтова 37/1. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника адвоката [PERSON] Представник позивача, адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні надав пояснення. аналогічні обґрунтуванню позову [PERSON], на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягав, в задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] просив повістю відмовити. Наполягав на тому, що спілкування з батьком негативно впливає на хлопчика, він повертається до дому знервованим та дратівливим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволенні позову [PERSON], просив задовольнити його позовні вимоги. Наполягав на тому, що він є турботливим батьком, належним чином здійснює догляд за своїм малолітнім сином та бажає приймати участь у його вихованні. У нього з сином добрі стосунки, син його любить. В теперішній час він спілкується з дитиною за графіком, встановленим органом опіки та піклування Словянської міської ради. Викладене в позовній заяві [PERSON] не відповідає дійсності, позивач постійно знаходить приводи для того, щоб не давати йому дитину. Представник третьої особи органу опіки та піклування Словянської міської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 14.04.2017 року в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Просить ухвалити рішення враховуючи висновок органу опіки та піклування. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що позивач є її онукою, вона часто буває в неї в гостях. В грудні 2016 року вони приїхали в гості до онуки. В той день хлопчика забирав відповідач. Вони чекали дитину. Відповідач повернув хлопчика переляканого. Коли позивач намагалася зачинити двері, відповідач вчинив сварку. Зі слів онуки їй відомо, що відповідач постійно вчиняє сварки. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він є чоловіком [PERSON] та разом з нею буває в гостях у позивача. У грудні 2016 року вони також були в гостях у позивача та чекали, коли відповідач поверне дитину. Коли відповідач привіз дитину почалася сварка. Про інші сварки між позивачем та відповідачем йому відомо зі слів позивача. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надав показання та зазначив, що він є товаришем відповідача, спілкується з ним приблизно 2-3 рази на місяць. Він гуляє з дочкою, а відповідач з сином во дворі на дитячому майданчику. Відповідач здійснює догляд за дитиною, нормально з ним спілкується, катає на гойдалках, голос на нього не підвищує, дитина в нього не плаче. Дитина виглядає охайно. Останній раз він бачив відповідача з дитиною приблизно у серпні 2017 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що відповідач є її знайомим, оскільки батьки її чоловіка живуть поряд з ним, а вони приїжджають до батьків в гості. Вона бачить, як відповідач гуляє з дитиною. Дитина каже, що любить тата, розповідає про те, що тато купив йому велосипед. Відповідач гуляє з хлопчиком, вони їздять дивитися на потяги. Дитина з ним спокійна та весела. Останній раз вона їх бачила приблизно 2-3 тижні тому. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала показання та зазначила, що вона є сусідкою відповідача, стверджує, що відповідач хороший батько, алкогольних напоїв не вживає. Неодноразово вони разом з ним їздили до конно-спортивного клубу «Алюр» - вона зі своєю сімєю, відповідач з дитиною. Відповідач хвилюється за дитину, запитує в нього чи хоче він їсти або спати. Також, коли відповідач забирає дитину, вони часто заходять до неї погодувати курчат. Вислухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить Свідоцтво про народження серії І-НО № 568985 від 04 лютого 2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить Рішення Словянського міськрайонного суду від 23 серпня 2016 року. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матірю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що визнається сторонами та підтверджується довідкою про склад сімї ОСББ «Восьмихатка» від 22 січня 2017 року. Також, разом з позивачем проживає її син [PERSON] Відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [INFO], що не спростовується сторонами та підтверджується довідкою виконавчого комітету Словянської міської ради від 19.08.2016 року. Згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу №33 «Червоне сонечко» без дати дитина відвідує даний заклад з 20.07.2016 року. приводить до дитячого садочку та забирає з дитячого садочка, цікавиться її успіхами, поведінкою, займається вихованням дитини мати [PERSON] Батько дитини вихованням не займається, дошкільний заклад не відвідує. Однак, згідно з довідкою Дошкільного навчального закладу №33 «Червоне сонечко» від 28.09.2017 року, що видана відповідачу [PERSON] батько приймає участь у вихованні дитини. Аналізуючи зазначені докази, суд приймає до уваги, що вони є суперечливими у звязку з чим не можуть бути доказом на підтвердження тієї обставини, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків або не належним чином дбає про дитину. Відповідно до довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги міста Словянська» на огляд дитину [PERSON] приводить мати. Однак, суд вважає, що дана довідка також не може підтвердити факт ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків, оскільки як встановлено в судовому засіданні, дитина фактично проживає з матірю, а позивач спілкується з хлопчиком у чітко відведений час. Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 06 жовтня 2016 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання для дитини [PERSON]. [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Доказів, підтверджуючих факт ухилення відповідача від сплати аліментів відповідно до рішення суду позивачем всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано. Натомість, відповідно до квитанцій наданих відповідачем, він сплачує аліменти на користь позивача на утримання дитини (а.с. 65-66). Відповідно до листа Словянського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 17.01.2016 року за 2012 рік зареєстровано: повідомлення від 09.04.2012 року про спричинення [PERSON] за місцем мешкання [INFO] тілесних ушкоджень, у порушенні кримінальної справи відмовлено; повідомлення про погрозу фізичною розправою [PERSON] громадянці [PERSON]І за місцем проживання буд. № 177 по вул. Димитрова м. Словянська від 07.05.2012 року, у порушенні кримінальної справи відмовлено; повідомлення громадянина [PERSON] про те, що його син [PERSON]В не пускає його до дому за місцем мешкання буд. № 17 по вул. Димитрова у м. Словянську від 19.10.2012 року, у порушенні кримінальної справи відмовлено. Аналізуючи зазначений доказ, суд вважає за необхідне зазначити, що вказані в листі події мали місце у 2012 році, а протягом останніх пяти років відомості про сварки за місцем проживання відповідача відсутні. Крім того, самі по собі такі звернення не можуть свідчити про винну поведінку саме відповідача. Відповідно до суспільної характеристики, наданої комітетом мікрорайону «Словважмаш» м. Словянська [PERSON] проживає за адресою: [INFO] (колишня Димитрова), буд. № 177 з народження, зарекомендував себе з позитивного боку, спиртні напої не вживає, веде здоровий спосіб життя, в конфлікти ні з ким не вступає, скромний, чуйний, допомагає сусідам, з особами сумнівної поведінки дружніх стосунків не підтримує, скарг на нього від сусідів не надходило. Згідно з характеристикою, виданою за місцем навчання відповідача Словянський професійний машинобудівельний ліцей, [PERSON] під час навчання зарекомендував себе як учень з середнім рівнем знань, взаємовідносини в колективі добрі, на критику реагує адекватно, врівноважений, володіє достатнім рівнем самосвідомості, активної участі у суспільно-громадському житті не приймає, до виконання доручень ставиться відповідально, палить, у вживанні спиртних напоїв помічений не був, соціально зрілий, вміє відповідати за свої вчинки. В теперішній час спілкування відповідача з дитиною відбувається відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини Словянської міської ради, що підтверджується витягом з відповідного протоколу № 15 від 10.08.2016 року, відповідно до якого встановлений час для спілкування відповідача [PERSON] з сином: кожну середу та пятницю з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та кожну неділю з 09. год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. за місце проживання батька дитини. Як видно з листа Словянського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 13.02.2017 року відповідач звертався: 01.01.2017 року з повідомленням про те, що його дружина не відчиняє двері та не дає можливості поспілкуватися з дітьми; 06.01.2017 року з повідомленням про те, що в нього трапилась сварка з колишньою дружиною, вона не відчиняє двері та не дає можливості поспілкуватися з дітьми; 08.01.2017 року з повідомленням про те, що дружина не виконує рішення суду по відвідуванню дитини. Відповідно до листа Словянського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 02.06.2017 року позивачу [PERSON] повідомлено, що її звернення щодо невчасного повернення спільного сина розглянуто згідно з Законом України «Про звернення громадян», з [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо належного виконання батьківських обовязків. Виходячи з наведеного, а також приймаючи до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], які були присутніми під час сварки між сторонами, суд доходить до висновку, що між сторонам склалися неприязнені стосунки. Відповідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обовязки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до статті 142 Сімейного Кодексу України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків. Статтею 153 Сімейного Кодексу України закріплено право батьків та дитини на спілкування, яке повинно здійснюватись безперешкодно. Відповідно до статті 157 Сімейного Кодексу України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною і в її вихованні, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з дитиною, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини ст.ст. 141, 142, 153 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною батька, інших членів сім'ї та родичів, судом мають враховувати передусім інтереси дитини, та вважає, що спілкування дитини (хлопчика) з батьком, який бажає дати йому свою батьківську любов та турботу є таким, що відповідає інтересам дитини, оскільки це є необхідним для повноцінного розвитку дитини. Визначаючи спосіб і порядок участі батька у вихованні і особистому спілкуванні з дитиною суд враховує ту обставину, що між сторонами склалися неприязнені стосунки, під час їх зустрічі відбуваються сварки, що передусім негативно відображається на дитині. Дана обставина унеможливлює встановити спосіб та порядок спілкування батька з дитиною у присутності його матері позивача [PERSON] Також, суд приймає до уваги ту обставину, що хлопчик відвідує дитячий садочок «Червоне сонечко», що є необхідним для його розвитку, у звязку з чим суд вважає недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини спілкування батька з дитиною в буденні дні. Суд приймає до уваги ті обставини, що відповідач проживає в окремому будинку разом із своїми батьками, має можливість доглядати за дитиною, виходячи з показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідач належним чином здійснює догляд за дитиною, виводить на прогулянки, турбується про його фізичний та моральний розвиток, купує подарунки, та вважає за доцільне встановити наступний спосіб та порядок спілкування відповідача з дитиною: щотижня з 17.00 год. пятниці до 17.00 год. неділі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Словянської міської ради від 28.04.2017 року № 29/01-825, органом опіки та піклування встановлений наступний графік зустрічей відповідача з сином: кожну середу та пятницю з 16.00 год. до 20.00 год. та кожну неділю з 09.00 год. до 17.00 год. за місцем проживання батька дитини. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини, а з огляду на те, що відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд не пов'язаний висновками певних органів, експертів та оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи. Жоден доказ, у тому числі і висновок органу опіки та піклування, не має для суду наперед встановленої сили. Отже, суд може не погодитись із даним висновком і не взяти його до уваги. Виходячи з наведених законодавчих приписів та приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, враховуючи інтереси дитини, яка потребує для свого повноцінного розвитку спілкування з батьком, суд не погоджується з висновком органом опіки та піклування та вважає за необхідне встановити наступний спосіб та порядок спілкування відповідача з дитиною: щотижня з 17.00 год. пятниці до 17.00 год. неділі. Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач просила суд змінити час спілкування батька з дитиною та надати їм менше часу для спілкування, в задоволенні її позову необхідно відмовити. Позов відповідача підлягає частковому задоволенню. Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог відповідача в частині зобовязання [PERSON] усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні, суд зазначає, що відповідачем всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач перешкоджає йому у спілкуванні з сином та доходить до висновку, що дана вимога відповідача задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial