Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернувся Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. За заявою відповідача, судом було залучено ав якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - «ОСББ «ВІЛЬЯМСА 59-К». В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 15.04.2019 року ОК «МЖСТ ДОМ» звертався до Київського районного суду м. Одеси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на користь ОК «МЖСТ ДОМ» заборгованості за житлово-комунальні послуги, яку було задоволено, судовий наказ видано. Однак, 15.08.2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси за заявою [PERSON] судовий наказ було скасовано. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] в порядку позовного провадження, зазначаючи наступне. ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом та до 30.03.2018 року, до моменту передачі будинку з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-К», забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку. 30.03.2018 року багатоквартирний житловий будинок [ADDRESS] було передано в управління ОСББ «Вільямса 59-К». Як вказав позивач, відповідач [PERSON] , який є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 31.10.2017 року несвоєчасно сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у нього виникла заборгованість за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року в загальному розмірі 13006 грн. 50 коп., з яких: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 року по 30.03.2018 року у розмірі 2 592 грн. 96 коп.; за послуги з опалення за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року у розмірі 5 205 грн. 30 коп.; за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 02.04.2018 року у розмірі 3 681 грн. 22 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 197 грн. 13 коп.; 3 % річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 329 грн. 89 коп. Зазначену заборгованість, після скасування судового наказу і на час звернення до суду, [PERSON] самостійно не погасив, до ОК «МЖСТ ДОМ» з приводу мирного врегулювання спору не звертався, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 13006 грн. 50 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп. з відповідача. До суду 06.03.2020 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на таке. Рішенням Господарського суду Одеської області, від 03.04.2017 року, у справі № 916/3484/16, яке набрало законної сили, 27.06.2017 року було зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «Вільямса 59-К» в управління (на баланс) багатоквартирний, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , разом з документацією, в тому числі щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом. Також, відповідач вказав, що на сьогоднішній день всі розрахунки за комунальні послуги він здійснював з ОСББ «Вільямса 59-К», заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у нього немає. Крім того, відповідач вказав, що позивачем не надано жодного договору, укладеного з ним, а тому позовні вимоги він вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У судове засідання, призначене на 26.06.2020 року сторони не з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. (а. с. 98) Відповідач у зазначене судове засідання не з`явився, про час та місце судових засідань повідомлений за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Крім того відповідач був присутній у першому підготовчому судовому засіданні, призначеному на 13.02.2020 року, нписав розписку про необхідність з`явитися у наступне судове засідання, призначене на 25.03.2020 року (а. с. 63), тобто, був обізнаний про розгляд справи у суді, але до суду в наступні судові засідання не прибував. Окрім того, відповідач повідомлявся про чергові судові засідання шляхом направлення судових повісток на адресу його фактичного місця проживання, вказаною ним при подачі до суду клопотання про надання додаткового строку для подачі відзиву (а. с. 64), відзиву на позов (а. с. 65), а також клопотання про залучення третьої особи (а. с. 69). У зв`язку з неявкою відповідача, розгляд справи судом неодноразово відкладався, надаючи можливість відповідачу прибути до суду та надати докази на підтвердження сплати ним заборгованості. Враховуючи наведені обставини та те, що відповідач не повідомив про поважні причини неявки до суду, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, а тому, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи, в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОК «МЖСТ ДОМ» за організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с 9), а також витягу із статуту ОК «МЖСТ ДОМ». (а. с 10). Крім того, ОК «МЖСТ ДОМ» забезпечував надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку, що підтверджується договорами, зокрема: - договором про послуги водопостачання та водовідведення № 191/1, від 08.02.2011 року, укладеним між ТОВ «Інфокс» та ОК «МЖСТ ДОМ» вбачається, що ТОВ «Інфокс» зобов`язується надавати послуги з водопостачання та водовідведення, а ОК «МЖСТ ДОМ» зобов`язується своєчасно оплачувати спожиті послуги. (а. с. 15-16). - зі змісту договору на вивіз твердих побутових відходів № 280ожк97, від 01.03.2011 року, укладеним між ТОВ «Союз» та ОК «МЖСТ ДОМ», згідно якого ТОВ «Союз» надає послуги із збирання твердих побутових відходів, а ОК «МЖСТ ДОМ» зобов`язується своєчасно оплачувати спожиті послуги. (а. с. 18-19). - договором № 37с/12, від 25.10.2012 року, укладеним між ТОВ «Одесінтерм» та ОК «МЖСТ ДОМ», відповідно до якого ОК «МЖСТ ДОМ» доручає, а ТОВ «Одесінтерм» виконує технічне та сервісне обслуговування модульної установки системи «Укрінтерм» об`єкту за адресою : вул. Ак. Вільямса, буд. 59-К, котельня № 2 в місті Одесі . (а. с. 20-21). Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 27). Статтею 68 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Зі змісту розрахунків заборгованості за житлово-комунальні послуги по [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , вбачається, що починаючи з 31.10.2017 року останній не сплачував вартість спожитих житлово-комунальних послуг, які надавав на той час ОК «МЖСТ ДОМ», в результаті чого у [PERSON] виникла заборгованість за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року в загальному розмірі 13 006 грн. 50 коп., з яких: за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території з 28.02.2018 року по 30.03.2018 року у розмірі 2 592 грн. 96 коп.; за послуги з опалення за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року у розмірі 5 205 грн. 30 коп.; за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 02.04.2018 року у розмірі 3 681 грн. 22 коп., інфляційні витрати у розмірі 1 197 грн. 13 коп.; 3 % річних, нараховані на суму заборгованості у розмірі 329 грн. 89 коп. (а. с. 30-33). Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). 08.05.2019 року Київським районним судом м. Одеси будо видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь ОК «МЖСТ ДОМ» заборгованості за житлово-комунальні послуги. (а. с. 25) 15.08.2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси за заявою [PERSON] судовий наказ було скасовано. (а. с. 26). Позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з [PERSON] в порядку позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідачем в заперечення позовних вимог до суду надано відзив на позов. У своєму відзиві відповідач посилається на рішення Господарського суду Одеської області, від 03.04.2017 року, у справі № 916/3484/16, яке набрало законної сили 27.06.2017 року, згідно якого зобов`язано ОК «МЖСТ ДОМ» передати ОСББ «Вільямса 59-К» в управління (на баланс) багатоквартирний, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , разом з документацією, в тому числі щодо бухгалтерського обліку та передбаченої законодавством звітності за об`єктом. Також, відповідачем до відзиву додано постанову Вищого господарського суду України, від 26.10.2017 року, згідно якої касаційну скаргу ОК «МЖСТ ДОМ» на постанову Одеського апеляційного господарського суду, від 27.06.2017 року, залишено без задоволення. Згідно ст. 419 ЦПК України, постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. Враховуючи наведене, суд звертає увагу відповідача, що рішення Господарського суду Одеської області, від 03.04.2017 року, у справі № 916/3484/16 набрало законної сили 26.10.2017 року. Крім того, відповідно до довідки, наданої відповідачем разом із відзивом на позов, за вих. № б/н, від 20.05.2019 року, [PERSON] , який є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , не має заборгованості перед ОСББ «Вільямса 59-К» за комунальні послуги (СДПТ, теплопостачання, послуги з водопостачання та водовідведення). (а.с.70). Згідно акту звіряння взаємних розрахунків між ОСББ «Вільямса 59-К» та [PERSON] за період з 01.04.2018 року по 08.01.2020 року, сальдо станом на 08.01.2020 року складає 4 294 грн. 72 коп. (а. с. 71-72). Проте, враховуючи викладене вище, суд не може погодитися із доводами відповідача щодо відсутності у нього заборгованості, оскільки, предметом позовних вимог є заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року, які були надані відповідачу не ОСББ «Вільямса 59-К», а ОК «МЖСТ ДОМ», який на той період обслуговував будинок, в якому знаходиться квартира відповідача. ОК «МЖСТ ДОМ» було передано будинок за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування ОСББ «Вільямса 59-К», що учасниками справи не заперечується. ОСББ «Вільямса 59-К» обслуговує будинок за адресою: [ADDRESS], в якому знаходиться квартира відповідача з 01.04.2018 року, а до цього часу обслуговував будинок за адресою: [ADDRESS] - ОК «МЖСТ ДОМ». Надана відповідачем довідка та акт взаємних розрахунків відповідача з ОСББ «Вільямса 59-К» стосується періоду з 01.04.2018 року по 08.01.2020 рік та не охоплює періоду з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року, за який утворилась заборгованість у відповідача перед ОК «МЖСТ ДОМ», стосовно якого останнім і подано позов до суду. Окрім того, відповідач, факт заборгованості перед позивачем не визнає, всі розрахунки за комунальні послуги, за його твердженням, він здійснював з ОСББ «Вільямса 59-К», однак доказів про сплату таких платежів за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року, до суду не надав. Ним надано лише докази щодо сплати за комунальні послуги ОСББ «Вільямса 59-К» за період з 01.04.2018 року по 08.01.2020 рік. Проте, як вже було зазначено судом, предметом спору у справі є заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг за період з 31.10.2017 року по 30.03.2018 року. Відповідно до актів прийому-передачі, житловий комплекс за адресою [ADDRESS] переданий з балансу ОК «МЖСТ ДОМ» на баланс ОСББ «Вільямса 59-К» лише 30.03.2018 року. (а. с. 11 - 14). Тобто, в період після набрання законної сили рішення Господарського суду Одеської області, а саме з 26.10.2017 року та до складення 30.03.2018 року актів прийому-передачі житлового комплексу за адресою: [ADDRESS] , вказаний житловий комплекс перебував на балансі ОК «МЖСТ ДОМ», а тому оплата житлово-комунальних послуг повинна була проводитись перед ОК «МЖСТ ДОМ». Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Виходячи з наведених підстав, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на те, що у справі відсутні докази укладених договорів про надання житлово-комунальних послуг з ним, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таку позицію висловив Верховний Суд України в ухвалах, від 08.04.2009 року (справа № 6-16645св07), від 16.09.2009 року (справа № 6-1123св09), та, від 07.09.2011 року (справа № 6-56220св10), в яких ВС вказано, що відсутність між сторонами договірних відносин не є підставою для звільнення відповідача від оплати житлово-комунальних послуг. Крім того, ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що обставини, якими Обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» обґрунтовує свої вимоги до [PERSON] , про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, знайшли підтвердження в ході судового розгляду, так як підтверджуються відповідними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., який, враховуючи процент задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved