Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулась [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Радібова Інна Олексіївна з позовом, зареєстрованим через канцелярію суду 03.02.2020р., до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач просить: 1. Стягнути з [PERSON] (зареєстрований за адресою: Тернопільська область Збаразький район с.Кривчики РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) заборгованість за договором позики в розмірі 318750 гривень, 20% річних в сумі 4006 гривень. 2. Стягнути з [PERSON] (зареєстрований за адресою: Тернопільська область Збаразький район с.Кривчики, РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ). Судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач всупереч вимог договору позики від 12.01.2018р. та розписки від 12.01.2018р. своєчасно не повернув коштів, які зобов`язувався повернути в строк до 12.01.2020р.. Станом на 12.01.2020р. відповідачем повернуто частково позичену суму в розмірі 108000грн.. В добровільному порядку [PERSON] повернути кошти відмовляється. Таким чином, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, в результаті чого, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача у примусовому порядку заборгованість в розмірі 322756 гривень, що передбачає і нарахування 20% річних із суми заборгованості. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/197/20 провадження №2/598/247/2020. 11 лютого 2020 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. До суду не надійшов відзив відповідача на позов. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 12 січня 2018 року відповідач [PERSON] отримав в борг від позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 426750,00 грн, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 12.01.2018р. еквівалентно 15000 доларів США та зобов`язався їх повернути до 12.01.2020р., що стверджується копією договору позики від 12.01.2018р., копією розписки від 12.01.2018р. (а.с.10-11). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні вказаної розписки, та договору сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, щодо суми, валюти, строку дії і звіту повернення коштів. Згідно матеріалів позову вбачається, що станом на 12.01.2018 року [PERSON] частково повернув позивачу [PERSON] позичені грошові кошти в сумі 108000 грн.. Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно п.7 Договору передбачено, що якщо Позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу Позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми (а.с.10). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В порушення умов договору позики відповідач до теперішнього часу не повернув позивачу всі грошові кошти, які передбачено договором, чим порушив зобов`язання. Таким чином суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяв на себе відповідач при укладені вищевказаного договору не виконано. Оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в користь позивача із відповідача заборгованості за договором позики та 20% річних за борговою розпискою. Враховуючи вищевказане, та те, що відповідач порушив свої зобов`язання перед позивачем, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню в користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 318750 грн основного боргу та 4006 грн 20% річних за борговою розпискою, всього 322756 грн, а тому позов слід задовольнити. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 3227 грн сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію №22 від 31.01.2020р. про сплату позивачем судового збору (а.с.6). На підставі наведеного та

Outcome: approved