Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану в якій позивач зазначає, що 26 грудня 2014 року він та [PERSON] було уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. та зареєстровано в реєстрі за № 2708. На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ним була набута у власність земельна ділянка площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. П. 12 договору купівлі-продажу земельної ділянки [PERSON] повідомила його, що на межі відчужуваної земельної ділянки виходить паркан власника сусідньої земельної ділянки - [PERSON]. У зв'язку з цим йому в грудні 2014 року було здійснено встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. На підставі вищезазначеного встановлення в натурі меж земельної ділянки був складений зведений план за адресою: [ADDRESS]. Зведеним планом встановлено, що паркан, який встановлено межі належної відповідачу земельної ділянки, відстанню від 71 до 74 сантиметрів виходить на територію належної йому на праві власності земельної ділянки. 03 березня 2015 року ним був направлений лист-вимога № 2 відповідачу. Даним листом-вимогою він вимагав демонтувати паркан та перенести його за межі земельної ділянки, належної йому на праві власності. Даний лист-вимога отриманий особисто відповідачем 20 березня 2015 року, що підтверджується відміткою в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Проте, станом на 03 червня 2015 року відповідач не надав йому жодної відповіді на вищевказаний лист-вимогу та, відповідно, вимогу не виконав. Таким чином, своїми діями відповідач порушує права власності позивача щодо земельної ділянки. 25.05.2017 року позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог в якій він зазначив, що відповідно зведеного плану, який здійснений КП «Ірпінським ЗБК» вбачається, що паркан між земельними ділянками сторін у справі побудований відповідачами на земельній ділянці [PERSON] у зв'язку з чим відповідачі самовільно захопили частину його земельної ділянки, а саме від точки Б до точки В на 0,74 м та точки А до точки Г на 0,71 м. Просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною йому земельною ділянкою, площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], шляхом зобов'язання [PERSON] та [PERSON] демонтувати паркан, зведений на земельній ділянці [PERSON] та звільнити вказану земельну ділянку. В судове засідання позивач, представник третьої особи [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] пояснив, що в 2004 році коли погоджували межі в натурі від [PERSON] претензій не було, погодила межі, просив відмовити в задоволенні позову. Дослідивши письмові матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 26.12.2014 року [PERSON] передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: Київська область, Ірпінська міська рада, [ADDRESS], кадастровий номер відчужуваної земельної ділянки - [NUMBER]. Цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.12.2014 року № 31734639 земельна ділянка площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER]. Цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON]. Згідно договору дарування земельної ділянки від 29.07.2009 року [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], площею: 0,0999 га. у межах згідно планом. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2015 року № 44187630 житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно висновку експерта № 9069 судової земельно-технічної експертизи за цивільною справою № 367/3748/15 існує накладення земельних ділянок на [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER], та на [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER]. Площа даного накладення складає 5 м.кв. Паркан (огорожа) будинку на [ADDRESS] кадастровий номер [NUMBER] виходить за межі даної земельної ділянки на земельну ділянку [PERSON] кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на [ADDRESS]. Дане порушення складає від 0,23 м. в північній частині паркану (огорожі) до 0,009 м в південній частині паркану (огорожі). Відповідно до ст. 41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Оскільки, [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер: [NUMBER], площею: 0,0999 га. у межах згідно планом, що підтверджується договором дарування земельної ділянки позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану задоволенню не підлягають. Порядок відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) визначений в Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376. Розділом ІУ зазначеної Інструкції передбачено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Закріплення відновлених меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками здійснюється виконавцем, яким є юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою, у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів суміжних земельних ділянок або уповноваженої ним (ними) особою. Відновлення та визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відноситься до робіт з землеустрою та може виконуватись тільки юридичними або фізичними особами, які отримали відповідну ліцензію на проведення таких робіт. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно з п. 3.10. Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками середньоквадратична похибка місцезнаходження межового знака відносно найближчих пунктів державної геодезичної мережі, геодезичних мереж згущення, міських неодиничних мереж не повинна перевищувати: у містах Києві, Севастополі, містах обласних центрах та містах обласного підпорядкування 0,1 м. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу паркану - задовольнити частково усунувши перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належною [PERSON] земельною ділянкою, площею 0,0999 га, яка розташована за адресою: [NUMBER], шляхом зобов'язання [PERSON] демонтувати паркан, зведений на земельній ділянці [PERSON] та звільнити вказану земельну ділянку 0,23 м в північній частині паркану (огорожі), а в решті позову слід відмовити.

Outcome: partial