Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом, в якому просив усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], померлої [INFO], а саме від права на спадкування 1/8 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що ним було прийнято у спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] 1/3 та 1/6 частини вищезазначеної квартири. При оформленні спадщини після померлої [INFO] баби [PERSON], яка за життя заповіла позивачу 1/2 частину вказаної квартири, йому стало відомо, що його дядько - відповідач у справі [PERSON] також звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON], та успадкував обов'язкову частку спадщини, що складається із 1/8 спірної квартири. В результаті чого позивачем було отримано у спадщину від померлої [PERSON] 3/8 вказаної квартири. [PERSON], яка була особою похилого віку, протягом останніх років хворіла, потребувала сторонньої допомоги та піклування, проте відповідач, який є сином померлої, її доглядом, утриманням та піклуванням не займався і не бажав цього робити, хоча мав таку можливість, тому позивач вважає, що відповідача слід усунути від права на спадкування на підставі ч. ч. 3, 5 ст. 1224 ЦК України. Крім того відповідач, який є громадянином Російської Федерації, по цей час не з'являється в Україну, не опікується спадковим майном, не займається його утриманням. Вважає, що відповідач порушив його майнові права на отримання спадкового майна померлої [PERSON] До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло виконане судове доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно відповідача [PERSON] Згідно з протоколом судового засідання від 24 жовтня 2017 року, складеного на виконання судового доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій компетентним судом Російської Федерації на підставі Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що за життя батьків [PERSON], [PERSON] та брата [PERSON] позивач їх не провідував, ремонт в їх помешканні не робив. На похорони [PERSON] відповідач приїхати не зміг. А в 2008 році за власний кошт влаштував місце поховання батькові та брату. Вважає себе прямим спадкоємцем та від спадщини не відмовляється. Відповідач заперечував проти розгляду справи у його відсутність, зазначив, що планує приїхати в судове засідання в резервну дату. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. З'ясувавши обставини справи, позиції сторін, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав. [PERSON] померла [INFO] у віці 83 років в місті Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 282, складений 04.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. За життя [PERSON] все своє майно, належне їй на день смерті, з чого б воно не складалось та де би воно не знаходилось, а також все, на що вона має права за законом, заповіла позивачу [PERSON], [INFO], що підтверджується копією заповіту від 07 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Волобуєвою Т.В. Спадкодавцю [PERSON] належало нерухоме майно у вигляді 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 вересня 2007 року, отриманого після смерті [PERSON], померлого [INFO], та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15902331 від 12.09.2007 р. на 1/6 частину спірної квартири, а також свідоцтва про право власності на житло від 22 червня 1993 року, виданого Костянтинівським державним хімічним заводом, згідно з яким померлій належала на праві спільної часткової власності 1/3 частина спірної квартири. Копії вказаних документів долучені до справи. На час відкриття спадщини померла [PERSON] проживала у спірній квартирі одна, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданої житлово-комунальним відділом Костянтинівського державного хімічного заводу, копія якої долучена до матеріалів справи. У встановлений законом строк відповідач [PERSON] звернувся до Костянтинівської державної нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після матері [PERSON], померлої [INFO]. Родинний зв'язок [PERSON] та померлої [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 22 листопада 1967 року народження (актовий запис № 1578, складений 25 листопада 1957 року Костянтинівським міськЗАГС Донецької області) , копія якої долучена до матеріалів справи. В матеріалах спадкової справи наявна довідка МСЕ-2004 № 1372044, згідно якої відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи за загальним захворюванням безстроково. Ступінь непрацездатності не встановлено. Обставини щодо того, чи був [PERSON], маючи ІІІ групу інвалідності, непрацездатним на час звернення із заявою про прийняття спадщини та чи мав право на обов'язкову частину у спадщині судом не досліджувались, оскільки не були предметом спору. Отже, відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував 1/8 частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Позивач успадкував 3/8 частин квартир, про що отримав свідоцтво про право на спадщину. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 165/2013, відкритої після смерті [PERSON], яка померла 03.03.2013 року. Позивачу [PERSON] належить 7/8 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] від 21 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16447412 від 21.01.2014 р. на 1/2 частину квартири, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] від 21 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори Сівяковою Г.П., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16451248 від 21.01.2014 р. на 3/8 частини квартири, копії яких містяться в матеріалах справи. Частинами 3, 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 6 ст. 1224 ЦК України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Статтями 202, 203 СК встановлено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги та крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання особою встановленого законом обов'язку. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Виходячи зі змісту ст. 1224 ч. 3, 5 Цивільного кодексу України, при вирішенні такої справи необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребує спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Вказане кореспондується із інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо узагальнення практики з розгляду цивільних справ про спадкування. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була знайома з померлою [PERSON] з 2002 році. Вони часто спілкувались телефоном і [PERSON] їй повідомляла, що її син - відповідач у справі [PERSON] з 90-х років проживає на Півночі РФ. Лише один раз приїжджав до матері та рідко спілкувався з нею телефоном, жодної матеріальної допомоги їй не надавав. Онук померлої - позивач [PERSON] доглядав [PERSON], допомагав їй, а за рік до смерті [PERSON] разом із своєю сім'єю став проживати із нею, так як та потребувала сторонньої допомоги. Проте до свого сина [PERSON] з приводу надання їй допомоги та догляду не зверталась, оскільки була всім необхідним забезпечена та доглянута позивачем у справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною позивача. Разом із чоловіком вони доглядали та утримували померлу [PERSON], яка була бабою її чоловіка. А за рік до її смерті стали разом з нею проживати. Оскільки вона потребувала стороннього догляду. [PERSON] спілкувалась з сином [PERSON] телефоном. До свого сина - відповідача [PERSON] з приводу надання матеріальної допомоги та про необхідність догляду померла не зверталась, оскільки була забезпечена та доглянута ними. На підставі показань свідків судом встановлено, що відповідач не надавав допомоги своїй матері, але спадкодавець [PERSON] за життя матеріальної допомоги не потребувала та належним чином доглядалась членами сім'ї позивача, до відповідача за допомогою не зверталась. Отже, судом не встановлено факт ухилення відповідача від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, оскільки такий обов'язок виникає у повнолітніх дочки, сина щодо батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Крім того, судом не встановлені обставини щодо знаходження спадкодавця у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та відповідно факт ухиляння відповідача від надання допомоги у зв'язку з цим спадкодавцеві. З наведеного випливає, що для усунення від права на спадкування за законом відповідача [PERSON] відсутні підстави, передбачені частинами 3, 5 статті 1224 ЦК України. В зв'язку з чим суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та необхідності відмовити у їх задоволенні. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову, понесені ним під час розгляду справи судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed