Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником автомобіля ЗАЗ ТF698КЗНГ, держ. №АН4857АІ, сірого кольору. Зазначений автомобіль він купив за 66240,00 грн. 23.09.2011 року. 24.09.2011 року він, на підставі усного договору, видав довіреність, якою вповноважив відповідача [PERSON] бути його представником як власника транспортного засобу. Довіреність була посвідчена 24.09.2011 року, приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області, [PERSON] Довіреність була видана без права передоручення і дійсна до 26.09.2014 року. Незважаючи на те, що строк дії довіреності вже закінчився, належний йому автомобіль відповідач не повернув, місцезнаходження транспортного засобу не відомо. Вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки позбавляють його можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися даним майном, тому просить ухвалити рішення, яким витребувати у відповідача згаданий вище автомобіль, технічний паспорт на нього та ключі від автомобілю або, в разі неможливості витребувати майно в натурі, стягнути з відповідача його вартість в сумі 66240,00 грн. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 02.02.2015 року, в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України шляхом друкування оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 26.05.2015 року № 92 (5466). Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 23.09.2011 року придбав у власність автомобіль ЗАЗ Sens SX 1.3 4dr M/T Y6DTF698KB0291054, що підтверджено видатковою накладною №hk25049576 від 23.09.2011 року. На підтвердження права власності [PERSON] на зазначений автомобіль видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.09.2011 року серія САК №068609, державний реєстраційний номер транспортного засобу АН4857АІ. 24.09.2011 року [PERSON] видав довіреність [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Горлівського МНО [PERSON] за р/№4166, якою уповноважив останнього бути його представником як власника транспортного засобу ЗАЗ TF698ЗНГ держ. №АН4857АІ, в усіх установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності, для чого йому було надано право укладати договір про відшкодування завданої шкоди транспортному засобу третім особам, договір страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, договір про проведення експертної оцінки транспортного засобу, одержувати та сплачувати за такими договорами гроші, представляти інтереси в органах ДАІ, інших органах та установах, незалежно від їх підпорядкування і форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією транспортного засобу, в тому числі сплачувати передбачені законом податки та збори, щодо утримання транспортного засобу, проходити технічний огляд, подавати, одержувати та підписувати, експлуатувати вищевказаний транспортний засіб, а також виконувати інші дії, пов'язані з даною довіреністю. Довіреність була видана без права передоручення і дійсна до 26 вересня 2014 року. Відповідно до акту прийому-передачі автомобіля №2186/1 від 26.09.2011 року автомобіль ЗАЗ TF698ЗНГ держ. №АН4857АІ було передано від [PERSON] в користування [PERSON] Станом на день предявлення позову до суду 06.05.2015 року, строк дії довіреності від 24.09.2011 року закінчився, автомобіль ЗАЗ TF698ЗНГ держ. №АН4857АІ власнику [PERSON] не повернуто, суду не надано жодних належних і допустимих доказів стосовно правомірності використання автомобіля відповідачем на відповідній правовій підставі. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування, та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти, щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже, оцінивши та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] за своїм змістом є законними та обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено факт порушення його права власності щодо належного йому автомобіля ЗАЗ TF698ЗНГ держ. №АН4857АІ з боку відповідача [PERSON], тому ці вимоги підлягають частковому задоволенню з урахуванням положень ст. 387 ЦК України, лише в частині витребування майна від відповідача на користь позивача, оскільки позивачем не доведено факт знищення або пошкодження належного йому майна (автомобіля), тому на сьогоднішній день відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача його вартості. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з позивача слід стягнути судові витрати в користь позивача, а саме: сплачений судовий збір в сумі 662,40 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 630,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial