Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

До суду звернувся представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] «про стягнення комунальної заборгованості». Із матеріалів позовної заяви вбачається, що постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень голови Харківської обласної державної адміністрації про початок та кінець опалювальних сезонів. На підставі розпоряджень голови Харківської обласної державної адміністрації в опалювальних сезонах 2012-2013, 2014-2015 років, голови Харківської обласної державної адміністрації та заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації у 2013- 2014 роках КП «Харківські теплові мережі» здійснювало постачання теплової енергії до нежитлового приміщення [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порушення статті 24 Закону України «Про теплопостачання» відповідач не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору. Приміщення відповідача не обладнане приладами обліку теплової енергії, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Станом на 01.04.2021 по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за адресою місцезнаходження нежитлового приміщення [ADDRESS] обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення у сумі 20257 грн. 90 коп., що утворилася за період з жовтня 2012 року по квітень 2015 року, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» не з`явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, просив розглядати справу у його відсутності, тому суд розглядає справу у відсутності представника позивача, на тих доказах, які надані по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Так як відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив про причин неявки, суд відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на тих доказах, які надані до судового засідання. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки позивач здійснює на підставі розпоряджень голови Харківської обласної державної адміністрації про початок та кінець опалювальних сезонів. На підставі розпоряджень голови Харківської обласної державної адміністрації в опалювальних сезонах 2012-2013, 2014-2015 років, голови Харківської обласної державної адміністрації та заступника голови Дергачівської районної державної адміністрації у 2013- 2014 роках КП «Харківські теплові мережі» здійснювало постачання теплової енергії до нежитлового приміщення [PERSON] , яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У порушення статті 24 Закону України «Про теплопостачання» відповідач не уклав договір з КП «Харківські теплові мережі» та отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору. Приміщення відповідача не обладнане приладами обліку теплової енергії, тому розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94. Станом на 01.04.2021 по особовому рахунку відповідача № [NUMBER] за адресою місцезнаходження нежитлового приміщення [ADDRESS] обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення у сумі 20257 грн. 90 коп., що утворилася за період з жовтня 2012 року по квітень 2015 року, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщення з жовтня 2012 року по квітень 2015 року підтверджується актами про підключення та відключення споживача до джерела теплової енергії, а саме: №177/10775 від 29.10.2012, №177/141 від 14.04.2013, №177/259 від 01.11.2013, №177/772 від 09.04.2014, №177/1800 від 24.10.2014, №177/2819 від 14.04.2015. Зазначені акти скріплені печатками та підписані представниками уповноважених осіб КП «Харківські теплові мережі» та КП «Солоницівське підприємство теплових мереж». Крім того, факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом обстеження системи тепло споживання об`єкта №ОНОТ/1454 від 04.04.2014. Відповідачу направлялися акти звіряння та рахунки-фактури за спожиту теплову енергію. 09.03.2021. Відповідачу направлявся супровідний лист з вимогою про сплату вартості безпідставно спожитої теплової енергії у сумі 20257 грн. 90 коп. за період з жовтня 2012 року по квітень 2015 року. Відсутність письмового договору між відповідачем та КП «Харківські теплові мережі» не є підставою для несплати заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. І такими діями є реальне постачання теплової енергії КП «Харківські теплові мережі» у приміщення відповідача та її отримання відповідачем. Відповідно до частини 3 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позов підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні відсутні заяви відповідача щодо застосування строку позовної давності до заявлених вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок). Згідно ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Outcome: approved