Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] 02 вересня 1994 року, актовий запис № 1878 від 02 вересня 1994 року складений Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що шлюбні відносини подружжя припинило з вересня 2012 року у зв`язку із несумісністю характерів, відсутність взаєморозуміння, відмінність поглядів на сімейні відносини і обов`язки з ведення спільного господарства, втрату почуття любові та поваги, через що між ними виникали сварки. З того часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Від спільного проживання подружжя має повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Спору про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. В даний час позивач проживає з іншою жінкою, з якою має намір укласти шлюбу. Тому просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що судові витрати стягувати з відповідача не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 10.06.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 02 вересня 1994 року зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1878 від 02 вересня 1994 року, дошлюбне прізвище дружини « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] , виданим повторно 10 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві. Від спільного проживання подружжя має повнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 26.07.2000 року Червоногвардійським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки Донецької області. Судом не встановлена наявність у подружжя неповнолітніх дітей. Згідно із ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Разом з тим, ст. 110 СК України передбачена можливість пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має, а отже спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам чоловіка [PERSON] Щодо надання додаткового строку для примирення подружжя, як захід, який має вчиняти суд відповідно до ст. 111 СК України, відповідно до якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, слід зазначити наступне. Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснив, що передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Однак, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу, та дослідивши обставини подружнього життя сторін, суд дійшов висновку, що строк на примирення не є необхідним. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам чоловіка [PERSON] , що має істотне значення. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи волю позивача, суд вважає за можливе віднести судові витрати, понесені позивачем під час розгляду справи, на його рахунок.

Outcome: approved