Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

До суду 30 листопада 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з 27.08.2004 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею перебуває на її утриманні. Відповідач з травня 2016 року залишив її з дитиною та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.08.2004 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про одруження (а.с.2). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3), який перебуває на утриманні позивача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, згоден та зобовязаний надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved