Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - Позивач) до [PERSON] (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 06 березня 2013 року між ПАТ «Актабанк» (первісний кредитор у зобов`язанні) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 0861431401/Е/972109 на споживчі потреби, відповідно до якого відповідач отримав у первісного кредитора кредит на суму 10000,00 грн. ПАТ «Актабанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши відповідачу кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 21651,00\~грн., з яких: 8333,00 гривень заборгованість за основним боргом; 1,00 гривень заборгованість за відсотками; 10317,00 гривень заборгованість за комісією; 3000,00 гривень штрафи. Пені. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позов не подав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов кредитного договору № 0861431401/Е/972109 на споживчі потреби від 06.03.2013, [PERSON] від ПАТ «Актабанк» отримав кредит на суму 10000,00 гривень зі сплатою 0,01 % річних згідно з графіком платежів. Відповідно до заяви на видачу готівки № 126098 від 06 березня 2013 року [PERSON] первісним кредитором було перераховано 10000,00 гривень кредитних коштів. Таким чином, первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав первісному кредитору грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у [PERSON] виникла заборгованість в наведеному вище розмірі. Згідно з договором про відступлення права вимоги № 2 від 23 березня 2018 року, який укладений між первісним кредитором ПАТ «Актабанк» та новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість [PERSON] була передана Позивачу, про що свідчить також витяг з Додатку № 1 до вказаного договору, в якому міститься запис про наявність у Відповідача заборгованості на вказану вище суму. Про відступлення права вимоги [PERSON] новим кредитором було направлено відповідне повідомлення від 27 березня 2018 року за вих. № 002404154-1. Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст.ст. 610, 612\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як вбачається з п.п. 4.3.4. кредитного договору, позичальник зобов`язаний погасити банку в повному обсязі Кредит в строк, встановлений в п.п. 2.1.3. (до 05 березня 2015 року (включно)). Відповідно до п.п. 2.1.1. кредитного договору, процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 0,01% річних. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість по основній сумі боргу та за відсотками, яка була відступлена позивачу у справі, суд вважає позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості та не спростував наявність у нього заборгованості за кредитом перед позивачем, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Вказане стосується й заборгованості за пенею, яка передбачена матеріалами кредитного договору. Згідно п. 5.1. кредитного договору за прострочення Позичальником строків погашення щомісячного платежу Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 150,00 гривень за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10\~травня 2007 року №\~168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи,\~договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Вказані правила діяли на момент укладення кредитного договору, що є підставою для позовних вимог в даній справі. Вказані положення неодноразово підтверджувались правовими позиціями Верховного Суду України, які мають бути враховані судами при постановленні рішень (наприклад, №\~6?1746цс16,\~№ 6-1746цс16, № 6-2071цс16 тощо). Оскільки в матеріалах кредитного договору, який укладено первісним кредитором з [PERSON] не визначено такого обов`язкового платежу як «плата за управління кредитом» та не здійснено його тлумачення, суд приходить до висновку про те, що ця плата не може бути стягнута з відповідача на користь позивача з урахуванням наведених вище положень Правил та правових позицій Верховного Суду України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial