Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФРОСТ», третя особа: Приватний нотаріус Боварського районного нотаріального округу Київської області Київської області Колейчик В.В., Приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. «Про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих коштів». Позивач прохає: - визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса №1961 вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем (свідоцтво №5550) 14 лютого 2020 р. щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 8510,37 гривень(вісім тисяч п`ятсот десять тисяч гривень 37 копійок), підстава Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №200633-А від 15.02.2018 року, який було укладено у електронній формі з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», в особі директора Лилик Оксани Ярославівни; - зобов`язати Відповідача відшкодувати Позивачу моральну шкоду в розмірі - 5000 грн. 00 коп. Позовна заява мотивована тим, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №1961 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем (свідоцтво №5550) щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 8510,37 гривень(вісім тисяч п`ятсот десять тисяч гривень 37 копійок), 21 лютого 2020 року приватний виконавцем Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було винесено: - постанову про відкриття виконавчого провадження № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавця за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про арешт коштів боржника, за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про арешт майна боржника, за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; На підставі вказаних постанов було накладено арешт на розрахункові рахунки Позивача в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ Ощадбанк», при цьому позивач вказує про те, що ніколи не брала кредитних коштів ні в якій установи. Ухвалою суду від 27 березня 2020 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 31). Ухвалою від 16 березня 2020 року зупинене стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №1961 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем (свідоцтво №5550) 14 лютого 2020 р. щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 8510,37 гривень(вісім тисяч-п`ятсот десять тисяч гривень 37 копійок), підстава Договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №200633-А від 15.02.2018 року, який було укладено у електронній формі з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», в особі директора Лилик Оксани Ярославівни, таким, який не підлягає виконанню. Позивач у судове засідання прибула, позовні вимоги підтримала, надала письмово заяву. Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 27.03.2020 року строк відзиву на позов не надходило, до суду представник не прибув про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. та приватний виконавець Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. до суду не прибули про час та місце розгляду справи були повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису нотаріуса №1961 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем (свідоцтво №5550) щодо стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 8510,37 гривень(вісім тисяч п`ятсот десять тисяч гривень 37 копійок), 21 лютого 2020 року приватний виконавцем Виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. було винесено: - постанову про відкриття виконавчого провадження № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про стягнення з боржника основної винагороди виконавця за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про арешт коштів боржника, за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; - постанову про арешт майна боржника, за виконавчим провадженням № 61342977 від 21.02.2020 року; Загальна сума, яка підлягає стягненню 8510,37 грн. /а.с.31/ Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнано таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині визнання виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача моральної шкоди в розмірі - 5000 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню, оскільки Позивачем не зазначено в чому проявляються її моральні страждання, не вказано з яких міркувань він визначав її розмір, та не підтверджено її будь-якими доказами.

Outcome: partial