Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ТОВ «Аграріс» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальності «Балтхімтрейд», треті особи: Запорізька державна адміністрація Запорізької області, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання договору оренди землі недійсним. Позивач просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ТОВ «Балтхімтрейд» щодо передачі в оренду земельної ділянки загальною площею 5,7800 га, кадастровий номер 2322187200:01:002:0105 , яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія IV-ЗП № 020185 від 04 липня 2007 року, кадастровий номер 2322187200:01:002:0105 , [PERSON] була власником земельної ділянки загальною площею 5,7800 га, яка розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 04 квітня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АГРАРІС Рекеда Зоєю Силівною укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення № 351. Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки, [PERSON] передала, а позивач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка є власністю орендодавця, що знаходиться на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,7800 га. Згідно до п. 13.1 договір оренди земельної ділянки укладено на десять років. 13 травня 2011 року договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 р зареєстрований у Відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області у книзі записів державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок вчинено запис за № 232210004000346. 02 квітня 2018 року представник позивача звернувся до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області з приводу провести державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року, який укладений між позивачем та [PERSON] , натомість 04 квітня 2018 р. у вказаній дії було відмовлено, оскільки існують суперечності між заявленими та і зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, а саме: згідно даних ДРРПНМ право оренди вже зареєстроване з іншим підприємством. Нещодавно позивачу стало відомо, про те, що [PERSON] померла та спадкоємець належної йому на праві власності земельної ділянки [NUMBER] сільськогосподарського призначення загальною площею 5,7800 га та яка розташована на території Миколай- Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області є [PERSON] . Також позивачу стало відомо, що підприємством з яким відповідач уклав спірний договір оренди земельної ділянки є Товариство з обмеженою Відповідальністю «Балтхімтрейд». Позивач вважає, що відповідачі уклали договір оренди спірної земельної ділянки без законних на те підстав, оскільки первинний договір оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року укладений на 10 років та діє до 2021 року включно. Спірна земельна ділянка перебуває до теперішнього часу у позивача, оскільки підписано 04.04.2011 року між позивачем та [PERSON] акту прийому-передачі земельної ділянки вона не вибувала від позивача та знаходиться в його постійному володінні та користуванні, а тому, ніяк не могла перейти до користування та володіння відповідача 2. Будь-яких угод щодо розірвання чи припинення діючого договору оренди земельної ділянки від 04.04.2011 року позивач ані з [PERSON] , ані з [PERSON] не укладав, тому договір продовжує діяти на законних підставах. А тому, законних підстав для укладення договору оренди земельної ділянки відповідачами до розірвання чи припинення діючого договору оренди землі між позивачем та [PERSON] не має. Крім того, відповідно до статей 1216 та 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Тобто орендодавець за Договором оренди, уклавши договір оренди землі з позивачем на момент смерті мав не тільки права по розпорядженню указаною земельною ділянкою, а й обов`язки по виконанню та дотриманню умов укладеного Договору. Тому мають бути застосовані вимоги спеціального закону, що регулює вказані правовідносини положення Закону України «Про оренду землі», згідно ч. 4 ст. 32 якого перехід прав власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов та розірвання договору. Відповідно до п. 12.6 договору оренди землі від 04.04.2011 року укладеного між позивачем та [PERSON] передбачено, що - перехід права власності на об`єкт оренди до другої особи не є підставою для умов зміни або розірвання даного договору. Отже, смерть [PERSON] не є підставою для припинення договору, розірвання, або зміни договору оренди земельної ділянки, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до її спадкоємця - [PERSON] перейшли права та обов`язки за діючим договором оренди. Законних підстав для укладення договору оренди земельної ділянки між відповідачами до розірвання чи припинення діючого договору оренди землі між позивачем та [PERSON] немає. Укладення договору оренди землі між відповідачами щодо спірної земельної ділянки, яка знаходиться в орендному користуванні позивача, є порушенням права орендаря самостійно господарювати на землі, передбаченого ст. 25 Закону України «Про оренду землі», ст. 410 ЦК України. Спірний договір оренди землі не містить всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема, порушено ч. 2 зазначеної статті, оскільки акти про передачу та прийом земельних ділянок згідно умов оскаржуваного договору оренди підписані відповідачами з порушенням, адже фактично земельна ділянка ТОВ «Балтхімтрейд» не передавалась, оскільки знаходиться в орендному користуванні позивача згідно договору від 04 квітня 2011 року, який на момент розгляду справи не розірваний та в іншому встановленому законом порядку його дію не припинено. Від представника відповідача ТОВ «Балтхімтрейд» Головія Ф.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає, що дії ТОВ «Балтхімтрейд» такими що не можуть бути скасовані,у зв`язку з тим, що всі вони вчиненні в межах діючого законодавства. Представник позивача Василега І.М. у судове засідання з`явилась, позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позові Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечував. Відзив на позов не подав, скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд. Аналогічну точку зору висловили представники відповідача ТОВ «Балтхімтрейд» Головій Ф.А. та Головій А.О. , які заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, вивчивши позовні вимоги, надав суду пояснення та просив суд задовольнити позовні вимоги. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації до суду не з`явився. Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків. Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії VІ-ЗП № 020185 від 04.07.2007 року, копія якого міститься в матеріалах цивільної справи, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 5,7800 га, розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:01:002:0105 . 04 квітня 2011 року між ТОВ «Аграріс» та [PERSON] укладено договір оренди землі № 351, предметом якого є земельна ділянка [NUMBER] площею 5,7800 га, розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, кадастровий номер 2322187200:01:002:0105 . Як видно з п. 13.1 договору, його укладено на 10 років. 13 травня 2011 року проведено його державну реєстрацію у Відділі Держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 232210004000346. 04 квітня 2011 року між ТОВ «Аграріс» та [PERSON] підписано акт прийому-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за вказаним договором оренди, відповідно до якого земельна ділянка площею 5,7800 га, яка належить [PERSON] , передана нею позивачу. [PERSON] померла. Дана обставина визнається всіми сторонами по справі, а тому в силу положень ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає додатковому доказуванню, оскільки у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.05.2019 р. № 165522420, земельна ділянка площею 5,78 га, з кадастровим номером 2322187200:01:002:0105 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.10.2011 р. приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М. серія та номер 6333 належить [PERSON] . Право оренди землі строком на 10 років зареєстровано 05.03.2018 р. на підставі договору оренди землі № 1018 від 10.01.2018 р. укладеним між ТОВ «Балтхімтрейд» та [PERSON] . Згідно рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області № 40481604 від 04.04.2018 року, ТОВ «Аграріс» відмовлено в реєстрації речового права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 2322187200:01:002:0105 , розташованої на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в зв`язку з тим, що таке право вже зареєстровано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 165522420 від 06.05.2019 року, державним реєстратором Ткаліч В.О. 05.03.2018 р. зареєстровано право оренди землі строком на 10 років, на підставі договору оренди землі № 1018 від 10.01.2018 р. укладеним між ТОВ «Балтхімтрейд» та [PERSON] . Відповідно до умов укладеного договору оренди землі від 10.01.2018 року його предметом є земельна ділянка площею 5,78 га, що розташована на території Миколай-Пільської сільської ради Запорізького району Запорізької області та має кадастровий номер 2322187200:01:002:0105 . Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України встановлено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Системний аналіз вищенаведених законодавчих приписів дозволяє суду зробити висновок про те, що договір оренди земельної ділянки № 351 від 04 квітня 2011 року, укладений між ТОВ «Аграріс» та [PERSON] є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків та має зобов`язальний характер. Зобов`язання, згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст. 792 ЦК України). Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини є Закон України «Про оренду землі», яким визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. У відповідності до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.), передача об`єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем в строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) встановлено, що договір оренди землі набирає чинності з дня його державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації договору оренди землі встановлена також і ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.). Відповідно статті 32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Суд констатує, що договір оренди землі № 351 від 04.04.2011 р., укладений між ТОВ «Аграріс» та [PERSON] , повністю відповідає вимогам законодавства, що діяло на час його укладання, пройшов державну реєстрацію, а відтак є чинним. У розумінні ст. 204 ЦК України даний правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним. Щодо договору оренди землі від 10.01.2018 р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «Балтхімтрейд», суд виходить з наступного. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Пунктом 2 частини 2 статті 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «в» частини 3 статті 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, з-поміж іншого, шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, викладені у ст. 203 ЦК України. Згідно вимог зазначеної статті: - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; - волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; - правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; - правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; - правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 1 статті 215 визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно статті 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладання договору оренди від 04.04.2011 р.) орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. У порушення вказаного обов`язку відповідач [PERSON] уклав договір оренди землі від 10.01.2018 р., незважаючи на те, що та сама земельна ділянка вже була об`єктом права оренди іншої особи. Суд констатує, що вказаними діями відповідачів було порушено право позивача самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, яке передбачене ст. 25 Закону України «Про оренду землі». Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 10.01.2018 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Балтхімтрейд», є таким, що порушує права позивача щодо користування земельною ділянкою, суперечить нормам Цивільного та Земельного кодексів України та Закону України «Про оренду землі» в частині забезпечення принципів непорушності, правомірності та обов`язковості договорів оренди землі, які укладені з дотриманням необхідних вимог. Крім того, суд констатує, що відповідачами при укладанні договору від 10.01.2018 року не було дотримано вимоги статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. При цьому суд виходить з того, що відповідачами порушено приписи ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки акт про передачу та прийом земельної ділянки згідно умов договору оренди землі від 10.01.2018 року підписаний відповідачами з порушенням, адже фактично земельна ділянка ТОВ «Балтхімтрейд» не передавалась, знаходиться в орендному користуванні позивача згідно договору оренди земельної ділянки № 351 від 04 квітня 2011 року, який на момент розгляду справи не розірвано, не визнано недійсним, тобто його дія не припинена. Системно проаналізувавши докази у справі, суд дійшов остаточного висновку про обґрунтованість первісних позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved