Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.08.2015 року звернувся позивач із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 01.02.2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3299-006/07Р, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 9 587 доларів США, та взяв на себе зобов'язання повернути кредит в строк до 01.02.2014 року зі сплатою 11,99 % річних за користування кредитом. 15.01.2010 року з метою проведення реструктуризації заборгованості відповідача, сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору та встановлено новий графік та розмір щомісячних платежів. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20.06.2015 року виникла заборгованість у сумі 8 267,74 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 4 649,55 доларів США, заборгованість за процентами - 0,00 доларів США; неустойка (пеня) за кредитом - 2801,83 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 816,36 доларів США, яку позивач просить стягнути на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував та просив застосувати наслідки спливу строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.02.2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір № 3299-006/07Р, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит з метою своєчасної оплати автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу автомобіля №514408-339 від 26.01.2007 року, в сумі 9 587 доларів США, та взяв на себе зобов'язання повернути кредит в строк до 01.02.2014 року зі сплатою 11,99 % річних за користування кредитом. 15.01.2010 року з метою проведення реструктуризації заборгованості відповідача, сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору та встановлено новий графік та розмір щомісячних платежів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 10.1 договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами, позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2 договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість позивача складає 8267,74 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 4 649,55 доларів США; заборгованість за процентами - 0,00 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом - 2801,83 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 816,36 доларів США. Суд, погоджуючись з доводами відповідача, вважає за необхідне застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Зокрема, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Аналізуючи норми статей 261, 530, 631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів. Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічну правову позицію викладено і в постановах Верховного суду України від 06.11.2013 року (№ 6-116цс13), 19.03.2014 року (№ 6-20цс14) та 18.06.2014 року (№ 6-61цс14), 03.12.2015 року (№6-31цс15). Таким чином, враховуючи зазначене, сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню з відповідача з серпня 2012 року та складає 3 232,16 доларів США. Вирішуючи питання про стягнення пені, слід враховувати висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 06.11.2013 року по справі 6-116цс13, згідно яких аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Таким чином, підлягає задоволенню вимога про стягнення пені за період з 06.08.2014 року по 06.08.2015 року. Враховуючи, що на час звернення позивача до суду курс долара США становив 21,5 грн./долар США, а розмір ставки НБУ за період з 06.08.2014 року по 12.11.2014 року становив 12,5%, з 13.11.2014 року по 15.02.2015 року - 14%, з 16.02.2015 року по 03.03.2015 року - 19,5%, з 04.03.2015 року по 06.08.2015 року - 30%, розмір пені за несвоєчасне погашення кредиту складає 1333,5 доларів США. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір пені за несвоєчасне погашення відсотків складає - 337,44 доларів США. Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 4903,10 доларів США. Згідно з п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю»). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення №141097282 від 24.07.2015 року, позивачем було сплачено суму судового збору в розмірі 1 818,90 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи принцип пропорційності, судовий збір в розмірі 1 073,15 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial