Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

До суду за підсудністю з Голосіївського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати дії приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни з вчинення 29 квітня 2014 року виконавчого напису №1564 на підставі договору іпотеки №PM-SME700/202/200/2 від 06.06.2008, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , неправомірними; визнати виконавчий напис №1564, вчинений 29 квітня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною на підставі договору іпотеки №PM-SME700/202/200/2 від 06.06.2008, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] , щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в порушення діючого законодавства для вчинення виконавчого напису ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не надало нотаріусу належні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості позичальника; на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса між сторонами тривав судовий спір, що виключає можливість наявності безспірної заборгованості, нотаріусом не перевірено дотримання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» строку позовної давності, а також не досліджено перехід права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ОТП Факторинг Україна». Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Також відповідач не скористався своїм правом на надання суду відзиву на позовну заяву. У судове засідання відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність. Нотаріусом надано відзив на позовну заяву, у якому вона зазначила, що видаючи виконавчий напис нотаріус не зобов`язаний перевіряти факт безспірності заборгованості, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не повідомило її про наявність судового спору між сторонами та надано документи, які підтверджують факт наявності заборгованості. У зв`язку з цим, приватний нотаріус просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. А тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.06.2008 між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) був укладений Договір про надання кредитної лінії № CRL-SME700/202/2008, згідно якого позичальнику надано кредит в сумі 254500,00 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 06.06.2008 р. між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки №PM-SME700/202/2008/2, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. 28.05.2010р. між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов`язання за кредитним договором. За договором про відступлення права вимоги, укладеного 07.06.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до останнього перейшло право вимоги за договором іпотеки №PM-SME700/202/2008/2. 29.04.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Як вбачається, до заяви були додані копії досудових вимог, проте відсутні докази її отримання. 29.04.2014 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме вищевказану квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 273 967,65 доларів США. Також як вбачається з виконавчого напису, він вчинений за період з 06.06.2008 року по 15.05.2013 року - чотири роки одинадцять місяців дев`ять днів. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом встановлено, що в той час, коли вчинено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса, між сторонами тривав судовий спір у Шевченківському районному суді міста Києва, справа №761/21037/13-ц щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. ТОВ «ОТП Факторинг Україна», як вбачається з копії рішення суду, звернулось до суду із позовом у серпні 2013 року, рішення у справі прийнято 29.05.2014 р. З огляду на правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду, викладену у постанові від 23.01.2018 у справі №310/9293/15, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, наявність невирішених по суті спорів щодо заборгованості свідчить про спірний характер заборгованості та виключає можливість видачі виконавчого напису нотаріуса. Окрім того, як передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Однак, безпосередньо у виконавчому написі зазначено, що строк, за який проводиться стягнення - чотири роки одинадцять місяців та дев`ять днів, а саме з 06.06.2008 р. по 15.05.2013 р. Отже, нотаріусом видано виконавчий напис за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, що є порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено за умови наявності судового спору між сторонами, що виключає безспірність заборгованості, а також цим виконавчим написом звернуто стягнення на предмет іпотеки задля погашення заборгованості, яка виникла у період з 06.06.2008 р. по 15.05.2013 р., тобто більше, ніж за три роки. У зв`язку з цим, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В той же час враховуючи, діючим законодавством надано право нотаріусам вчиняти виконавчі написи, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дій нотаріуса неправомірними не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial