Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

до Кремінського районного суду Луганської області звернулася [PERSON] через свого представника [PERSON] , з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За зазначеною адресою зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] - син власника та позивача у справі. З березня 2014 року та по теперішній час відповідач за вказаною адресою не проживає, це перешкоджає позивачу у здійсненні права власності. З огляду на зазначене позивач просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] як такого, що не мешкає за адресою реєстрації більше одного року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, вказала, що реєстрація сина перешкоджає їй у отриманні субсидії, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача [PERSON] підтримала вимоги у повному обсязі, вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином; заяв, клопотань або відзиву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про проведення судового засідання, та від якого не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, причини неявки ним не повідомлені, відзиву на позов на подано, а представник позивача не заперечувала проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, за наявними у справі доказами (у заочному порядку). Ухвалою суду від 26 лютого 2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 квітня 2020 р. підготовче провадження по цивільній справі закрите та призначено судовий розгляд. Інших процесуальних дій не вчинялося. Суд, вислухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, дійшов наступних висновків. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що знає сім`ю [PERSON] [PERSON] є сином [PERSON] Приблизно в кінця 2014 року не мешкає за місцем реєстрації [ADDRESS] , де саме зараз він знаходиться він не знає. Свідок [PERSON] суду зазначила, що син позивача [PERSON] поїхав до м. Києва, з матір?ю не спілкується, зв?язків не підтримує. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 18.09.2012 року, [PERSON] є власником житлового будинку з будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8,9). Відповідно до домової книги для реєстрації громадян, які мешкають в будинку за адресою: [ADDRESS] , за зазначеною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16,17). Згідно довідки №65 від 23.01.2020 року виконавчого комітету Новоастраханської сільської ради, [PERSON] , 1986 року народження, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але за зазначеною адресою не проживає з березня 2014 року (а.с. 10). Довідкою №64 від 23.01.2020 року виконавчого комітету Новоастраханської сільської ради підтверджуються родинні зв`язки позивача та відповідача, а саме що вони є матір?ю та сином відповідно (а.с. 11). Згідно заяви про видачу паспорта 31.10.2013 року, [PERSON] , [INFO] , отримав паспорт серії [NUMBER] , який оформлено 30.10.2013 року Кремінським РС УДМС (а.с. 57). Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору суд застосовує такі норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів. Згідно ст.41 Конституції України та ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особа має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. Згідно із ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316- 319 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своє сім`ї, інших осіб. У відповідності з пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116,156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Крім того, у пункті №3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано про те, що ухвалюючи рішення, суд згідно з ч.1 ст. 214 ЦПК має визначити, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що позивач має родинні зв`язки з відповідачем, останній є сином [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, наслідком визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням є зняття її з реєстрації місця проживання. Суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення; втрата права користування житловим приміщенням є наслідком відсутності члена сім`ї власника за місцем реєстрації. Таким чином суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, на підставі безпосередньо досліджених наявних у справі доказів, вважає, що відповідач [PERSON] , як член сім`ї власника приватної житлового будинку, втратив право на користування ним у зв`язку з відсутністю за місцем реєстрації з березня 2014 року, а тому позов про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням підлягає повному задоволенню. Як вбачається зі ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стегненню на рахунок держави судовий збір за вимогу немайновго характеру у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved