Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява представника позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2006 року позивач перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 04 листопада 2011 року шлюб було розірвано та позивачка з відповідачем почали мешкати за різними адресами. Після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] , почав мешкати разом із матір`ю, позивачкою по справі. Після розірвання шлюбу, відповідач по справі ухилився від обов`язку батька свого неповнолітнього сина, не піклується станом здоров`я свого сина, не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Після розірвання шлюбу відповідач припинив будь-які стосунки та пішов мешкати за іншою адресою. Згідно довідки східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Дружківського міського відділу виконавчої служби за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 92846,06 грн. В зв`язку з викладеним, позивач по справі бажає відповідача позбавити батьківських прав відносно його неповнолітнього сина. Просить суд, позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . 04 вересня 2020 року ухвалою суду було прийнято позовну заяву та відкрито по ній провадження, справу визначено слухати за правилами загального позовного провадження (а.с.16). 23 листопада 2020 року ухвалою суду відкладено розгляд підготовчого судового засідання та залучено до участі в якості третьої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради (а.с.47-48). 09 грудня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду (а.с.53). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщені належним чином, представник позивача надав заяву про можливий розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають, проти заочного винесення рішення не заперечують. Відповідач по справі [PERSON] був повідомлений судом про час і місце розгляду справи належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області, проте у судове засідання не з`явився, заява про відкладення розгляду справи від нього не надходила. Представник органу опіки та піклування Краматорської міської ради в судове засідання не з`явилася надала заяву про можливий розгляд справи без її участі та підтримку висновоку органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла дванадцяти років. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до рішення Дружківського міського суду Донецької області від 04 листопада 2011 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.6). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є: [PERSON] , [INFO] , вказана [PERSON] , батьком дитини записано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки №22050 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] мешкає разом з матір`ю: [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) Дружківського міського відділу виконавчої служби за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини - [PERSON] у розмірі 92846,06 грн. (а.с.8-9). Відповідно довідки виконавчого комітету Дружківської міської ради, відповідач по справі зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Тобто, судом встановлено, що мешкає окремо від дитини. Між тим, судом встановлено, що з часу розірвання шлюбу відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, має заборгованість зі сплати аліментів, з врахуванням того, що є працездатною особою, та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, він взагалі не цікавиться долею свого сина, його життям, не відвідує його вдома та в школі. Не піклується про духовний розвиток сина, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Вихованням та матеріальним забезпеченням займається виключно позивачка [PERSON] , яка є матір`ю дитини: [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст.150 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з частиною 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до вимог п.2 частини 1 статті 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негайно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Органом опіки та піклування складено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.6 ст.19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. На думку суду, у матеріалах справи зібрано достатньо доказів, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини: [PERSON] , [INFO] . Про це свідчать наступні обставини: відповідач мешкає окремо від дитини. Протягом тривалого часу батько дитини жодного разу не поцікавилася її життям, потребами та не спілкується з нею. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини: [PERSON] , [INFO] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved