Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , виконавчого комітету Личківської сільської об`єднаної територіальної громади (Бузівський старостинський округ) про визнання права власності на спадщину за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . За життя померлий [PERSON] заповіту не залишав. Після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю) з кадастровим номером 1222381100:05:001:0213, розташованого на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області площею 3,7159, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відразу з після смерті свого чоловіка позивачем було вирішено відмовитись від отримання своєї частки на користь доньки покійного [PERSON] , 2005 року народження. У березні 2020 року позивач звернулася до нотаріуса з питання оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] . З поданих документів з`ясувалося, що дерез відсутність оригіналу державного акта на право приватної власності на земельну ділянку отримати таке свідоцтво не є можливим. При зверненні до нотаріуса позивачем надано інформацію стосовно іншого спадкоємця за законом та відповідача по справі - [PERSON] . Позивачеві, нотаріусом на підставі норм чинного законодавства у сфері спадкового права було здійснено повідомлення про відкриття спадщини та бажання інших спадкоємців оформити належним чином свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . Таке повідомлення було надіслане на адресу відомого місця проживання відповідача [PERSON] з наданням терміну для вирішення питання стосовно вчинення дій щодо прийняття спадщини. В матеріалах спадкової справи є документ про отримання відповідачем такого повідомлення, проте відповідач у визначений нотаріусом термін до нотаріальної контори не зверталась, а отже вважається такою, що не вступила в свої спадкові права. Позивач вважає, що неповнолітня [PERSON] має право спадкувати земельну ділянку, яка належала її батьку, оскільки є єдиною спадкоємицею першої черги. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за неповнолітньою [PERSON] право власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, до суду надано заяву в якій прохають розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідача - Личківської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,7159 га, кадастровий номер 1222381100:05:001:0213, для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Бузівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯГ №579983 (а. с. 18). У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 05 березня 2020 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] звернулася [PERSON] (а. с. 35).Постановою нотаріуса від 01 червня 2020 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із ненаданням документу, який посвідчував право власності (а. с. 48-49). Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлого батька [PERSON] , має право на спадкування за законом, прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за нею права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved