Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначає, що вона являється власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Богдана Хмельницького, буд. 116. Разом з нею в даному будинку зареєстрований відповідач, її онук [PERSON], який фактично з 2006 року не проживає за місцем своєї реєстрації, про що 14.07.2016 року ТОВ «Житлорембудсервіс» було складено Акт про не проживання, особистих речей відповідача в будинку не має. Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинку №116 по вул. Богдана Хмельницького у м. Кременчуці Полтавської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи Управління Державної Міграційної служби в Полтавській області в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] являється власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Кременчук, вул. Богдана Хмельницького, буд. 116. Разом з нею в даному будинку зареєстрований відповідач, її онук [PERSON], який фактично з 2006 року не проживає за місцем своєї реєстрації, про що 14.07.2016 року ТОВ «Житлорембудсервіс» було складено Акт про не проживання, особистих речей відповідача в будинку не має. Відповідно до ст. 41 Конституції України «...кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. ... Право приватної власності є непорушним.» Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Отже, оскільки відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2006 року, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Судові витрати розподілити відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved