Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

До Краматорського міського суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Краматорського міського суду від 10.12.2013 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто заборгованість по аліментам в сумі 11221 грн.34 коп. До теперішнього часу дана заборгованість не сплачена, в зв?язку з цим просить суд стягнути пеню в сумі 85731 грн. 04 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання нез?явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, повідомлень про причини неявки від відповідача не надійшло, згідно ст. 224 ЦПК України, суд на підставі наявних у справі доказів, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що надав заяву, також просив справу слухати за його відсутність . Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Згідно зі ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що згідно рішення Краматорського міського суду від 10 грудня 2013 року з відповідача стягнуто заборгованість по аліментам в сумі 11221,34 грн. заборгованість виникла з 19.12.2011 року по 22.01.2014 року, що становить 764 дні. Згідно розрахунку відповідача неустойка пеня за прострочення сплати аліментів складає 85731,04 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 своєї Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п. 22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до зазначеної постанови - порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеною нормою передбачено, що розмір заборгованості по аліментам визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячі з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношені. Якщо боржник у цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Судом встановлено, що відповідачу було відомо про відкриття провадження за виконавчим листом про стягнення з нього аліментів. Відповідач періодично сплачував аліменти, самостійно визначаючи їх розмір, сплачувала аліменти не регулярно, без зазначення періоду, за який вносилася платня. Відповідач є працездатною людиною, однак на сьогоднішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Суд, розглядаючи позовні вимоги позивача, бере до уваги заперечення відповідача та його представника відносно того, що розрахунок пені по аліментам позивачем розрахований не вірно. Тому суд, вважає за необхідне перевірити обчислення розміру неустойки (пені). Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість; неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певної суми заборгованості. Враховуючи той факт, що відповідачу було відомо про те, з нього стягнуто заборгованість в сумі 11221,34 грн., то пеня також підлягає стягненню Загальна пеня від суми несплачених аліментів за період з 19.12.2011 року по 22.01.2014 року складає 85731 гривень 04 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Outcome: approved