Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

До суду звернувся представник заявника [PERSON] [PERSON] [PERSON] з заявою в якій просить суд встановити факт смерті [PERSON], «23» жовтня [INFO], громадянина України, уродженця [INFO], Молдова, який помер «09» січня 2016 року, місце смерті: Україна, Луганська область, Лутугинський район, с. Оріхівка, місце проживання: Україна, Луганська область, Лутугинський район, с. Оріхівка, вул. Бочарова, буд. 214. Представник заявника [PERSON] мотивує вимоги тим, що «09» січня 2016 року у с. Оріхівка Лутугинського району Луганської області помер чоловік заявниці [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], Молдова, зареєстрований за адресою: [INFO], про що «16» січня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лутугинського районного управління юстиції у Луганській області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД №447466. Заявниця є спадкоємницею першої черги за законом після смерті [PERSON]. Для отримання свідоцтва про право на спадщину їй необхідно надати свідоцтво про смерть спадкодавця, у звязку з чим вона звернулася до Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для реєстрації смерті [PERSON], де їй було відмовлено в отриманні зазначеного свідоцтва, оскільки свідоцтво про смерть серії І-ЕД №447466 видано на тимчасово окупованій території та бланк свідоцтва не відповідає вимогам законодавства України, у звязку з чим їй було запропоновано звернутися до суду з відповідною заявою. Заявник [PERSON] до судового засідання не зявилася надавши повноваження для розгляду справи своєму представнику. Представник заявника [PERSON] до судового засідання не прибула, однак надала заяву у якій просить розглянути справу за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заперечень проти заявлених вимог не надавалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до думки про можливе задоволення вимог з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб від «14» квітня 1993 року серії ІІІ-ЕД №401132 виданого Оріхівською сільською радою Лутугинського району Луганскьої області [PERSON] та [PERSON] «14» квітня 1993 року зареєстрували шлюб (а.с. 10) З копії паспорта заявника [PERSON] вбачається, що вона є громадянином України. (а.с. 6) Відповідно до копії паспорта виданого на імя [PERSON], при житті він також був громадянином України. (а.с. 9) Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕД №447466 від «16» січня 2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лутугинського районного управління юстиції за підписом керівника [PERSON], [PERSON] помер «09» січня 2016 року у с. Оріхівка Лутугинського району Луганської області Україна, про що складено відповідний актовий запис №59 (а.с.5) Вдоповідно до довідки про смерть для отримання допомоги на поховання №76 від «16» січня 2016 року виданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції [PERSON] також помер «09» січня 2016 року у с. Оріхівка Лутугинського району Луганської області Україна.(а.с. 11) Як вбачається зі ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів». Відповідно до ст. 64 ЦПК України: «Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи . Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу». Суд оцінює свідоцтво про смерть та довідку про смерть для отримання допомоги на поховання як докази на підставі яких можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документи не відповідають належній формі. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від «20» травня 2016 року, представнику заявника [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому вона була вимушена звернутися із заявою про встановлення факту смерті до суду. (а.с. 7) Згідно п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». З ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання». Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану». Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин». Таким чином, представником заявника [PERSON] було доведено, що заявник [PERSON] дійсно перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який помер «09» січня 2016 року на території не підконтрольній українські владі, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved