Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Дана позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2015 року, о 17 годині 00 хвилин, по вул. Харківське Шоссе, 150/15 в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля «Порше», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тайота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року у справі № 753/19914/15-п, [PERSON] визнано винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] був пошкоджений автомобіль «Тайота», державний номер [NUMBER], що на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7541794, терміном дії від 16.01.2015 року по 15.01.2016 року. На дату скоєння ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно звіту № 105/12/15 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників колісного транспортного засобу, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON] 24.12.2015 року, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «Тайота», державний номер [NUMBER], з урахуванням зносу, становить 15846,79 грн. Завдана шкода особисто винуватцем ДТП, [PERSON] не була відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання відшкодування, звернувся до позивача з відповідною заявою. Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодував шкоду в розмірі 13205,66 грн. Вважають, що відповідно до вимог статті 1191 ЦК України, п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Просять суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати в розмірі 13205,66 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 670,00 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року встановлено, що 17 вересня 2015 року, о 17 годині 00 хвилин, по вул. Харківське Шоссе, 150/15 в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля «Порше», державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Тайота», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] [PERSON] визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України,обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. При зіткненні з вини [PERSON], автомобілю марки «Тайота», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON], були спричинені ушкодження, що видно з Протоколу технічного огляду транспортного засобу № б/н від 17 вересня 2015 року. Відповідно до Звіту № 105/12/15 про оцінку вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу від 21 грудня 2015 року, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля «Тайота», державний номер [NUMBER], з урахуванням зносу, становить 15846,79 грн. Відповідно п. 1 статті 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]», відповідно до [PERSON] обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7541794, терміном дії від 16.01.2015 року по 15.01.2016 року. Як видно з Повідомлення від 14 грудня 2015 року, [PERSON] повідомляв позивача [PERSON] (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду. Як видно з заяви від 14 грудня 2015 року, [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] (транспортного) страхового бюро України та просив здійснити належне відшкодування, шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок відповідно до ст. 35, та п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 41.1.\~ст.\~41\~Закону України\~«Про обов'язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено,\~що МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У звязку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 вищезазначеного Закону, позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13205,66 грн., що підтверджується Наказом № 752 від 03.02.2016 року та платіжним дорученням № 752рв від 03.02.2016 року. Відповідно до листа № 3/1-05/35391 від 17.12.2015 року, МТСБУ зверталося до [PERSON] з вимогою про компенсацію витрат в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п.п. 38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, суд доходить до висновку, що вимога позивача про стягнення грошових коштів в розмірі 13205,66 грн. підлягає задоволенню. Вимога про стягнення з [PERSON] вартості послуг аварійного комісара в розмірі 670,00 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки, відповідно до платіжного доручення № 59/12/15рв від 03 лютого 2017 року за надану послугу позивачем було перераховано 670,00 грн. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved