Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 07 жовтня 2020 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона, уточнивши підстави позову та вимоги, просить суд визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом. Вимоги позову мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] , після смерті якої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О. 02 квітня 2012 року заведена спадкова справа № 13/2013. Спадкоємцями за законом [PERSON] є її донька - [PERSON] та син - [PERSON] , який помер [INFO] , тобто раніше. Позивач є донькою [PERSON] та його спадкоємицею за законом. За життя [PERSON] належала 1/6 частини квартири [ADDRESS] , квартира [ADDRESS] , та гараж № [NUMBER] у споживчому кооперативі «Автолюбитель-24» по вул. Гранітній, 127 в м.\~Маріуполь. 17 травня 2013 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частини (від 1/6 частини) кв. [ADDRESS] . Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] та гараж у 2013 році позивач отримати не мала можливості, оскільки документи на квартиру знаходились у відповідача та вона відмовлялась надати їх нотаріусу. З метою належного оформлення спадкового права на квартиру за адресою: [ADDRESS] , позивач мала намір звернутися до нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О., але нотаріус припинила свою діяльність. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 03 жовтня 2019 року №\~263/7395/19 встановлено факти припинення нотаріусом своєї діяльності та належності спадкодавцеві спадкового майна. Позивач позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зверталась до суду з позовом про визнання права власності на її частину спадкового майна та рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполь від 03 жовтня 2019 року за нею визнано право власності на 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . 14 січня 2020 року [PERSON] подарувала свою 1/2 частини квартири [PERSON] 23 березня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу позивач придбала у [PERSON] Ѕ частини указаної квартири. Оскільки приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Горелік К.О. припинила свою діяльність, а архівні матеріали знаходяться у м. Донецьку, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності у нотаріуса та захист її порушених прав можливий тільки у судовому порядку. Посилаючись на ці обставини, положення ст. ст. 316, 1216, 1217, 1218 ЦК України, позивач просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач своїм правом не скористалася та відзив на позов в адресу суду не направила. Позивач надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач до судового засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не надала, про причини неявки не повідомила. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 жовтня 2020\~року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначені у справі підготовчі судові засідання, про що повідомлено сторін у справі, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, письмових заперечень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 лютого 2021\~року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2021\~року вирішено провести заочний розгляд справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2021\~року повернуто [PERSON] зайво сплачений судовий збір. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлені наступні фактичні обставини справи та відповідно до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження від 10 листопада 1985 року серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] , про що вчинений актовий запис № 2027, батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 09 вересня 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складений актовий запис № 730. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області. З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть від 21 січня 2020 року №\~00025295159 вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02 квітня 2013 року №\~33651027 після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Горелік\~К.О. 02 квітня 2013 року відкрита спадкова справа № 13/2013, номер у спадковому реєстрі 54330341. 17 травня 2013 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Горелік\~К.О. видане свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що спадкоємцями до вказаного у цьому свідоцтва майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] та згідно зі ст. 1266 ЦК України є її онука [PERSON] в частині її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво складається з 1/6 частини квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була [PERSON] , його мати, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частини вказаного майна видане [PERSON] . Указані обставини також підтверджуються витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17\~травня 2013 року № 34002209. Відповідно до відповіді Донецького обласного державного нотаріального архіву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22 вересня 2020 року № 689/01-12 за відомостями з Єдиного реєстру нотаріусів нотаріальна діяльність приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Горелік\~К.О. припинена 26 липня 2013 року. Документи нотаріального діловодства та архів указаного нотаріуса за 2009-2013 роки прийняті на зберігання до Донецького обласного державного нотаріального архіву, але залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2019\~року визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частини квартири [ADDRESS] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 березня 2020\~року №\~203108781 вбачається, що Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] , на праві спальної часткової власності належить [PERSON] , підстава: договір дарування від 14 січня 2020 року. [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) 23 березня 2020 року уклали договір купівлі продажу Ѕ частини квартири - [ADDRESS] . Оцінка доказів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають замісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. У суду відсутні мотиви, які є підставою для відхилення цих доказів. Мотиви суду. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тому до спірних правовідносин щодо складу спадщини та її перехід до спадкоємця застосуванню підлягають положення Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є зокрема її онука [PERSON] в частині її батька [PERSON] , який помер [INFO] , за правом представлення у порядку ст. 1266 ЦК України. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена (ч. 11 ст. 67 Закону України «Про нотаріат»). Згідно з ч. 7 ст. 14 Закону України «Про нотаріат» у разі припинення приватної нотаріальної діяльності документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса передаються ним до відповідного державного нотаріального архіву в порядку, встановленому законодавством. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Оскільки спадкоємець [PERSON] не може оформити належне їй право власності на указану частину квартири у порядку спадкування за законом відповідно до вимог закону з тих підстав, що спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Горелік К.О., який припинив свою нотаріальну діяльність 26 липня 2013 року, архів якого залишився в архівосховищах нотаріального архіву в м.\~Донецьку, яке на теперішній час перебуває на непідконтрольній території, позивач у передбаченому законом порядку за правом представлення прийняла спадщину, відповідач вже оформила спадщину на іншу Ѕ частину спірної квартири, слід дійти висновку про наявність правових підстав для визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на указану частину квартири у порядку спадкування за законом. Визнання такого права на спадкове майно відповідає загальним засадам цивільного законодавства. При цьому, суд наголошує, що у цьому випадку рішення суду є правовстановлюючим документом, на підставі якого повинна бути проведена державна реєстрація прав спадкоємця. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 880 грн., оскільки нею зменшено розмір судових витрат та судом вирішено питання про повернення зайво сплаченого судового збору, який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому, з урахуванням висновку суду про задоволення позову, такий підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved