Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою, у якій просить визнати договір купівлі-продажу квартири № 16, за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, укладений 13 жовтня 1998 року на Одеській універсальній товарній біржі GІР за № 98/0304 між [PERSON] та Акціонерним товариством закритого типу «Санокр-Москва» - дійсним. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що між ним та Акціонерним товариством закритого типу «Санокр-Москва» був укладений вищевказаний договір, посвідчений Одеською універсальною товарною біржою GІР. Договір не був нотаріально посвідчений. Також вказують, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто [PERSON] передав, а Акціонерне товариство закритого типу «Санокр-Москва» прийняло грошову суму у розмірі 27 000, 00 (двадцять сім тисяч) грн. за продаж вищевказаної квартири. Позивач зазначує, що не має змоги розпорядитись вищевказаною квартирою, у зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1998 року. Через протиріччя правових норм, діючих на час укладення правочинів в 1998 році, і в відмові компетентними органами і нотаріусами визнавати на даний час правочини дійсними, законними і виконаними, [PERSON] змушений звернутись з позовною заявою до суду про захист своїх прав. У судове засідання [PERSON] звернувся з заявою, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 13 жовтня 1998 року на Одеській універсальної товарної біржі GІР між [PERSON] з однієї сторони та Акціонерним товариством закритого типу «Санокр-Москва» з іншої, було укладено договір купівлі продажу квартири № 16 за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1, яка в цілому складається з: 4 жилих кімнат, житловою площею - 93,0 кв. м., загальною площею - 136,1 кв.м. Згідно даного договору, продавець Акціонерне товариство закритого типу «Санокр-Москва» продали, а [PERSON] купив квартири № 16 за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 1. Даний договір купівлі-продажу, 13 жовтня 1998 року було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», за № 430, стр.192 кн.295пр. Позивач не має змоги розпорядитись вищевказаною квартирою у зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1998 року. Судом також встановлено, що умови договору сторонами були виконані повністю, тобто [PERSON] передав, а відповідач прийняв грошову суму у розмірі 27 000 (двадцять сім тисяч) грн. за продаж вищевказаної квартири. Тому, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів щодо визнання вищевказаного договору купівлі-продажу дійсним, виходячи з наступного. Оскільки спірний договір був підписаний сторонами 13 жовтня 1998 року, тобто у період дії ЦК Української РСР 1963 року, то застосуванню підлягають саме норми вказаного Кодексу. На час укладення вищевказаного договору купівлі-продажу в жовтні 1998 року позивачам не було відомо, що правочин у відповідності до ст. 47 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до ст. 15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягають. На теперішній час позивач не мають можливості розпоряджатися своїм майном як належні співвласники, що порушує їх права. Відповідно до ст. 4 ЦК Української РСР у редакції 1963 року - цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. В відповідності до ст. 41 ЦК Української РСР у редакції 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. При вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов'язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1998 році. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до ЦК України від 16 січня 2003 р. ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 128 ЦК Української РСР у редакції 1963 року право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно ст. 224 ЦК Української РСР у редакції 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Таким чином, після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved