Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

До Новосанжарського районного суду Полтавської області 23.02.2018 року звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області про позбавлення батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO], та призначення її опікуном над [PERSON] Позов мотивовано тим, що відповідачі є батьками [PERSON] На даний час малолітній [PERSON] не проживає з батьками з 2015 року, належного утримання та виховання сина відповідачі не здійснюють. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають повністю (а.с. 5, 6). Представник відповідача - органу опіки та піклування при Новосанжарській РДА Полтавської області в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що згідно повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25.03.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського районного управління юстиції у Полтавській області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 32 (а.с. 7). Позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.02.1984 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2007 року (а.с. 8, 9). З довідки від 18.01.2018 року, виданої Новосанжарським дошкільним навчальним закладом № 1 «Сонечко», вбачається, що [PERSON] приймає активну учать у навчанні та вихованні свого брата [PERSON], цікавиться роботою закладу, з першого дня перебування дитини водить і забирає його з дитсадка, відповідально ставиться до порад і доручень вихователів групи (а.с. 10). З акту обстеження місця проживання [PERSON] від 17.01.2018 року, складеного депутатом Новосанжарської селищної ради Китайгорою Я.О. в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом сестрою [PERSON], яка здійснює за ним повний догляд, побутово-житлові умови добрі, всім необхідним для проживання дитина забезпечена (а.с. 16). З акту умов місця проживання сім'ї [PERSON] від 07.05.2018 року, складеного комісією в складі представників служби у справах дітей Новосанжарської РДА, вбачається, що [PERSON] з чоловіком, проживають у будинку площею 27 кв.м. Будинок складається з двох кімнат, кухні, коридора та ванної кімнати. В кімнатах чисто, охайно. Малолітній [PERSON] має окрему кімнату, ігровий куточок, забезпечений в повному обсязі сезонним одягом та взуттям, предметами першої необхідності. [PERSON] повністю взяла на себе утримання, виховання хлопчика, забезпечує його здоровим харчуванням, оздоровленням. Малолітній ставиться до [PERSON] та її чоловіка, як до рідних батьків, у сім'ї доброзичливі стосунки та повне взаєморозуміння. З медичних довідок, виданих Новосанжарською ЦРЛ, вбачається, що [PERSON] на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 11, 15). З довідки Управління соціального захисту населення Новосанжарської районної державної адміністрації № 49 від 17.01.2018 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні як отримувач державної компенсаційної виплати особі, яка здійснює догляд за інвалідом І групи, або особою, яка досягла 90 років. Догляд здійснює за матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Відповідно до висновку служби у справах дітей Новосанжарської РДА № 61/02-03 від 14.05.2018 року, вирішено вважати за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав та призначити опікуном над малолітнім [PERSON] його сестру [PERSON] Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] не піклуються про свого сина [PERSON], матеріально не забезпечують та ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити позовні вимоги та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Частина 3 статті 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд, виходячи з інтересів дитини, враховуючи подання служби у справах дітей Новосанжарської РДА, той факт, що дитина проживає разом з сестрою [PERSON], вважає за необхідне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Позивач не ставить питання про відшкодування судового збору.

Outcome: approved