Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якій просить суд встановити факт того, що трудова книжка серії [NUMBER] від 13.11.1980 року, Диплом серії [NUMBER] від 29.04.1981 року, військовий квиток серії [NUMBER] від 29.04.1991 року, які видані на ім`я « [PERSON] » належать « [PERSON] ». Заяву мотивує тим, що заявник звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи. Однак, у призначенні пенсії було відмовлено з тих підстав, що його по батькові, зазначене у трудовій книжці, дипломі та військовому квитку не відповідає написанню його по батькові у паспорті громадянина України. Саме ці підстави стали причиною звернення до суду із зазначеною заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи - ГУ ПФУ в Чернівецькій області подав письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника управління з урахуванням наданих заявником доказів. Із заяви слідує, що представник зацікавленої особи заперечує щодо встановлення факту належності [PERSON] військового квитка. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що у трудовій книжці серії [NUMBER] , яка заповнена 13.11.1980 року, прізвище ім`я та по батькові заявника зазначено на російській мові « [PERSON] ». Дипломі серії [NUMBER] від 29.04.1981 року видано російською мовою « [PERSON] » та українською мовою ( [PERSON] ». Військовий квиток серії [NUMBER] від 29.04.1981 року видано російською мовою на ім`я « [PERSON] ». У паспорті громадина України серії [NUMBER] від 04.09.1997 року, свідоцтві про народження від 12.03.1961 року, свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24.09.1983 року прізвище ім`я та по батькові заявника вказано « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що в трудовій книжці на першій сторінці неправильно записано по батькові заявника, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Згідно ч. 3 ст. 48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного, суд вважає, що належність трудової книжки серії [NUMBER] , яка заповнена 13.11.1980 року, виданої на ім`я « [PERSON] », належить [PERSON] , [INFO] , доведена та не викликає сумнівів. Крім того судом встановлено, що диплом серії [NUMBER] від 29.04.1981 року за реєстраційним № 6064, виданий Чернівецьким технікумом залізничного транспорту на ім`я « [PERSON] » належать « [PERSON] », розбіжності в написанні по батькові є граматичною помилкою. Оскільки невідповідність в написанні по батькові заявника у вищевказаному документі перешкоджає реалізації його права на оформлення пенсії за віком, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] диплому серії [NUMBER] від 29.04.1981 року за реєстраційним № 6064. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне у задоволенні вимоги про встановлення факту належності заявнику військового квитка сері [NUMBER] від 29.04.1991 року відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial