Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

До Київського районного суду звернувся [PERSON] з вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю - 561/1000 частиною квартири [ADDRESS], шляхом його вселення до квартири та визначення порядку користування квартирою. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, запропонувавши варіант порядку користування квартирою, згідно якого просили суд виділити у користування позивача дві житлові кімнати, площею 18,0 кв.м та 11,2 кв.м. і лоджію 1,8 кв.м, залишивши відповідачки дві житлові кімнати площею 14,8 кв. м та 9,1 кв.м, а підсобні приміщення: кухню, ванну, туалет та коридор залишити у загальному користуванні. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, на полягавши на відсутність правових підстав для вселення позивача та неможливість користування квартирою різними сім'ями, жодного варіанту порядку користування з боку відповідача та її представниками не запропоновано. Суд вислухавши пояснення учасників процесу та надані сторонами докази вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав: У відповідності до договору дарування від 19.08.2009 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували в рівних частках кожний 561/1000 частину квартири [ADDRESS] [PERSON]. Зазначена частина квартири належала дарувальникам на підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради 04 листопада 1994 року за номером №19-2723 та зареєстрованого в Комунальному підприємстві « Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» в книзі №104 пр., на сторінці №73, за №205, реєстраційний номер 25620231 ( а/с 9). Згідно технічного паспорту на квартиру що знаходиться у власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] від 14.08.2009 року дарувальникам належала частина чотирьох кімнатної квартирі спільного заселення, яка складалась з двох кімнат площею 11,2 кв.м. та 18,0 кв.м. та лоджії площею 1.8 кв.м.( а/с 5,7). У зазначеному технічному паспорті зазначені кімнати та лоджія можуть бути функціонально відокремлені від інших кімнат, та технічно відсутні умови відокремлення кімнат по іншому, без будівельного втручання ( кімната площею 18,0 кв.м. є прохідна до кімнати 11,2 кв.м і вказані кімнати є прохідними до лоджії). Таким чином, судом встановлено що [PERSON] є власником частини квартири, і як власник має право, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім того, статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Користування частиною квартири яка знаходиться спільної власності, без визначення безпосередньо порядку користування, є неможливим - тому суд, з урахуванням того, що позивач є власником більшої частини квартири, технічної можливості і фактичного порядку користування квартирою дарувальниками, визначає порядок користування квартирою у вигляді виділення у користування [PERSON] житлової кімнати площею 18,0 кв.м., житлової кімнати площею 11,2 кв.м., лоджію площею 1,8 кв.м. Підсобні приміщення кухню, ванна кімната, туалет, коридор залишаються в загальному користуванні співвласників. Визначивши порядок користування квартиру, суд задовольняє позов і стосовно вселення позивача, як власника частини квартири, право якого на користування житловим приміщення порушено і підлягає обов'язковому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved