Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з Шевченківського районного суду м. Львова надійшла вказана цивільна справа за позовом [PERSON] , в якому вона просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на суму пенсії в розмірі 44216,32 грн., яка належала спадкодавцеві [PERSON] , але не була нею одержана за життя. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] в м. Макіївка Донецької області померла її матір [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої увійшла сума пенсії, що була нарахована Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в сумі 44216,32 грн. та належала пенсіонерові, проте залишалась неодержаною у зв`язку з її смертю. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла [PERSON] Проте державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в Спадковому реєстрі містяться відомості про наявність заповіту, складеного [PERSON] , зміст якого невідомий, а коло спадкоємців не встановлено, оскільки нотаріус, що його посвідчив знаходиться на тимчасово окупованій території України. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача - Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення відповідач був повідомлений належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , представники відповідачів - Макіївської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення відповідачі повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності та відзиви на позов не надали. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] у місті Макіївка Донецької області померла [PERSON] у віці 89 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 березня 2018 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2018 року у цивільній справі № 466/1256/18 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, копії яких долучені до матеріалів справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав спадкодавцю за життя на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.1975 р., посвідченого Третьою Макіївською державною нотаріальною конторою, реєстр. № 997, що підтверджується відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно, викладеними в інформаційній довідці № 172061341 від 01.07.2019 р. Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.10.2018 року за № 21557/04.01-27 станом на 23.10.2018 р. після смерті [PERSON] залишилась недоотримана нею пенсія за період з 23.10.2015 по 31.01.2018 в сумі 44216,32 грн. Вказана сума буде зменшена, оскільки сума, що підлягатиме виплаті, буде визначатися в межах 3 років до дня звернення за отриманням пенсії спадкоємця з усіма необхідними документами на підставі ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 20.06.2019 року за № 2393/08.05-18 електронна справа [PERSON] , 1928 року народження, знаходиться на обліку в зазначеній установі. Позивач [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 вересня 1968 року, виданим Ільською селищною радою Сєвєрського району Краснодарського краю (актовий запис № 194, складений 29 червня 1955 року Ільською селищною радою Сєвєрського району Краснодарського краю), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00004227047 від 21 липня 2010 р. та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 00022713869 від 24 квітня 2019 р. (актовий запис № 3392 від 22 жовтня 1979 року, складений Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області), свідоцтвом про шлюбу № 36/1999 від 29.11.1999 р., виданим Бюро записів актів громадянського стану в Магнушеві, Мазовєцьке воєводство, Республіка Польща. Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Клопотання осіб, які беруть участь у справі, з вимогою про подання оригіналів письмових доказів до суду не надходило. Отже, суд дійшов висновку, що подані копії документів є належними і допустимими доказами та підтверджують обставини, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Відповідно до ст. 9-1 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Судом не встановлені відомості щодо зареєстрованого місця проживання [PERSON] на час смерті. Оскільки місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно знаходиться в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженому рішенням Кабінету Міністрів України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців. Згідно з копією спадкової справи № 50/2018, заведеною Третьою львівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину шляхом подання відповідної заяви прийняла лише позивач у справі [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ч. ч. 3-5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, державним нотаріусом Третьої львівської державної нотаріальної контори Станкевич В.М. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (Заповіти/спадкові договори) № 51395745 від 28 березня 2018 року, від імені [PERSON] , [INFO] , 16 серпня 2007 року посвідчений заповіт приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Іваницькою І.Ю., реєстр. № 5995, зміст якого та коло спадкоємців невідомі, оскільки нотаріус, що його посвідчив знаходиться на тимчасово окупованій території України. Оскільки судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини в межах строку, встановленого законом, звернулась лише спадкоємець за законом [PERSON] , наявність заповіту, складеного [PERSON] , не є перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У листі ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. судам роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадок, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Оскільки судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилась сума пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя за період з 23.10.2015 по 31.01.2018 - тобто в межах трирічного терміну, передбаченого ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що сума пенсії, яка увійшла до складу спадщини складає 44216,32 грн. та не підлягає подальшому зменшенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч. 5 ст. 1268 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, своєю чергою такий спадкоємець не є пенсіонером, в розумінні ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який має звернутися до управління Пенсійного Фонду України із заявою про отримання раніше нарахованої пенсії в межах трирічного строку. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на суму пенсії в розмірі 44216,32 грн., яка належала спадкодавцеві [PERSON] , але не була нею одержана за життя.

Outcome: approved