Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова надійшов вказаний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за навчання у сумі 3000 грн. та судові витрати. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Наказом №31-с ХНМУ від 22.01.2016 року відповідача було зараховано на навчання у ХНМУ у звязку із переведенням з Харківської медичної академії післядипломної освіти, з 25.01.2016 року на 2 курс ІІІ медичного факультету, денну форму навчання, за контрактом, зі спеціальності «Сестринська справа». 25.01.2016 року між відповідачем та позивачем в особі його ректора був укладений договір №151011 про підготовку фахівця з вищою освітою, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання вчасно вносити оплату за навчання, та п. 4.1 вказаного договору був встановлений розмір платні за навчання 5\~225 грн. 81 коп., який може змінюватись кожного навчального року не більше ніж як на офіційно визначений в Україні рівень інфляції за попередній календарний рік. Згідно з додатковою угодою №1 від 10.02.2016 року до вказаного договору були внесені зміни до п. 4.3 вартості навчання та порядку розрахунків і визначено внесення платні щомісячно- за 5 днів до початку навчального місяця. Відповідач порушив взяті на себе зобовязання внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 3000,00 грн. за період з 01.04.2016 року по 07.06.2016 року. Згідно з наказом №250-с від 07.06.2016 року відповідача було відраховано з числа студентів Університету за власним бажанням, але заборгованість погашена не була. Позивач надіслав вимогу відповідачу, що останній є боржником, який прострочив виконання грошових зобовязань, але вона була залишена без задоволення. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, просив позов задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві, та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, \~повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22.01.2016 року відповідача було зараховано на навчання у звязку з переведенням до ХНМУ за контрактом зі спеціальності 6.120101 «Сестринська справа». 25.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №151011, відповідно до якого Університет взяв на себе зобовязання за рахунок коштів студента здійснити його навчання, та був встановлений розмір платні в розмірі 5225,81 грн., який може змінюватися кожного навчального року не більше як на офіційно визначений в Україні рівень інфляції за попередній рік. 10.02.2016 року до вказаного договору була укладена Додаткова угода №1, відповідно до якої замовник вносить платню щомісячно за 5 днів до початку навчального року. 07.06.2016 року відповідача було відраховано з Університету за власним бажанням з 07.06.2016 року. Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість відповідача за період навчання в ХНМУ за період з 01.04.2016 року по 07.06.2016 року складає 3000,00 грн. Позивач надсилав вимогу відповідачу про сплату 3000,00 грн., але вона була залишена без задоволення. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються\~Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Між сторонами виникли правовідносини на підставі договору про надання освітніх послуг. Сторони в договорі встановили його умови та строки. Позивач надав суду належні та допустимі докази того, що він надавав відповідачу освітні послуги за договором №151011 від 25.01.2016 року, а відповідач належним чином не виконав умови вказаного договору, що є порушенням ст. ст. 526, 903 ЦК України. За таких обставин, позовні вимоги Харківського національного медичного університету є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за навчання в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 1600,00 грн. також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved