Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач, просить визнати в порядку спадкування за законом за ним як за спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 1,83 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала в колективній власності КСП «Урожай» на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог він вказує, що після смерті [PERSON] його батько [PERSON], який помер [INFO], згідно рішення Віньковецького районного суду від 18 листопада 2004 року є єдиним спадкоємцем всього майна померлої [PERSON], однак за життя він належним чином не оформив свої спадкові права на земельну частку (пай), що належали померлій. Після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] позивач успадкував усе його майно за заповітом, про що нотаріусом 27 січня 2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. На його звернення у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,83 в умовних кадастрових гектарах згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER], нотаріус відмовив у видачі йому свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що вказаний Сертифікат був виданий Віньковецькою РДА Віньковецького району 25.12.1998 р. на ім'я [PERSON], яка померла [INFO]., тобто після смерті спадкодавця. Зазначений вище сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий на ім'я спадкодавця, після її смерті в 1998 році, тому його законність і юридична сила, як і право власності, є оспорюваним в силу ст. 25 ЦК України( правоздатність фізичної особи). У зв'язку з цим, позивач не може реалізувати спадкові права в позасудовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача Яснозірської сільської ради надав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги позивача визнав. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Віньковецькому районі та представник позивача в судове засідання не з'явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи. Справа розглянута у відсутності сторін та третіх осіб відповідно до вимог ст. 169 ч.2, 158 ч.2, п. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного зв'язку, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] (актовий запис про смерть № 19 від 25.09.1995 р.). Вона мала право на земельну частки (паю) розміром 1,83 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Яснозірської сільської ради. ЇЇ права посвідчуються Сертифікатом на право на земельну частку (пай) [NUMBER] виданим 25 грудня 1998 року головою Віньковецької районної державної адміністрації на підставі рішення Віньковецької РДА № 128-р від 02 листопада 1998 року. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] Нотаріусом заведена 27.07.2009 року спадкова справа № 296-2009 після смерті батька позивача, який судовим рішенням (а.с.19) набув спадкові права після смерті [PERSON] Нотаріус правомірно відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) згідно сертифікату [NUMBER] на ім'я [PERSON] так як даний сертифікат було видано Віньковецькою райдержадміністрацією після смерті спадкодавця. Зазначений сертифікат відповідно до вимог статті 215, 25 ч.4 ЦК України слід визнати недійсним, як такий, що виданий фізичній особі після її смерті. Позивач являється спадкоємцем за законом, але не може в позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. До спадкового майна [PERSON] належить право на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] розміром 1,83 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала у колишньому КСП «Урожай» на території Яснозірської сільської ради. Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Віньковецької державної нотаріальної контори від 18.05.2016 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв'язку з тим що даний сертифікат було видано Віньковецькою райдержадміністрацією після смерті спадкодавця. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. З аналізу наведених правових норм сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] від 25 грудня 1998 року головою Віньковецької районної державної адміністрації на підставі рішення Віньковецької РДА №128-р від 02 листопада 1998 року втрачає юридичну силу після прийняття спадкових прав позивачем. За [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України слід визнати право на земельну частку (пай), розташовану на території Яснозірської сільської ради.

Outcome: approved