Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача [PERSON] сільської ради посилаючись на наступне: 29 грудня 2013 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки (паю), площею 7,060 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка належала матері на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії ДП № 091604, виданого 08 грудня 1999 року. 29 березня 2001 року його мати склала заповіт на його імя, яким заповіла йому [PERSON] земельну ділянку, яка належала їй. У листопаді 2015 року він звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак йому в цьому було відмовлено в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що позивач пропустив строк для звернення до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з тих причин, що був юридично не обізнаний, та не знав, що повинен був подавати таку заяву, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину а також доглядав за хворим свекром, все це створило перешкоди його довірителю своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідач, представник [PERSON] сільської ради, в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Першої Камянської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Верхньодніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подавши заяви про слухання справи у її відсутність. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: 29 грудня 2013 року померла мати позивача - [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [INFO]. 29 березня 2001 року мати позивача склала заповіт на його імя, яким заповіла йому [PERSON] земельну ділянку, яка належала їй. Судом встановлено, що у встановлений в законі строк позивач заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини не подав, проте фактично прийняв спадок, що залишився після смерті матері. У листопаді 2015 року позивач звернувся до Державного нотаріуса Верхньодніпровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак йому в цьому було відмовлено в звязку з пропуском строку на прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв»язку з тим, що по-перше, був юридично не обізнаний, та не знав, що повинен був подавати таку заяву, оскільки вважав, що фактично прийняв спадщину, а по-друге, доглядав за хворим свекром, все це створило перешкоди його довірителю своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. За таких обставин, на думку суду позивачу потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, якого буде достатньо для звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved