Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання заповіту недійсним. Позивач посилається на те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із житлового будинку з присадибною земельною ділянкою та земельної ділянки площею 4,960 га. 10 листопада 2008 року мати позивача склала заповіт, згідно якого його сестрі [PERSON] заповідала будинок, а йому земельну ділянку площею 4,960 га. Після смерті матері позивач дізнався, що 27.08.2018 року його мати склала інший заповіт, згідно якого все своє майно заповідала племіннику позивача [PERSON] . Позивач вважає вказаний заповіт недійсним, оскільки його мати протягом двадцяти років хворіла, у зв`язку із чим не мала змоги правильно сприйняти та усвідомити значення своїх дій та не могла його підписати. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає визнати недійсним заповіт від 27.08.2018 року складений [PERSON] , посвідчений секретарем Котовської сільської ради. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що на момент складання заповіту заповідач розуміла значення своїх дій, його було складено за власної волі спадкодавця, при його посвідченні дотримано вимоги законодавства Представник відповідача - Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до заповіту від 27 серпня 2018 року [PERSON] заповідала [PERSON] усе належне їй майно, що належали їй на день смерті (а. с. 49-50). [PERSON] померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 42). Відповідно до ч. 1 ст. 215\~ЦК України, підставою\~недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6\~ст. 203 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 203\~ЦК України волевиявлення\~учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 1216\~ЦК України спадкуванням\~є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1, 2 статті 1235, ч. 1 ст. 1236 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. У відповідності\~до ст.\~1253\~ЦК України на\~бажання заповідача\~його заповіт\~може бути\~посвідчений при\~свідках. У випадках, встановлених\~абзацом третім частини другої статті 1248\~і статтею\~1252\~цього Кодексу,\~присутність не\~менш як\~двох свідків\~при посвідченні\~заповіту є\~обов`язковою. Свідками\~можуть бути\~лише особи\~з повною\~цивільною дієздатністю. Свідками\~не можуть\~бути: нотаріус\~або інша\~посадова,\~службова особа,\~яка посвідчує\~заповіт; спадкоємці\~за заповітом; члени\~сім`ї\~та близькі\~родичі спадкоємців\~за заповітом; особи,\~які не\~можуть прочитати\~або підписати\~заповіт. Свідки,\~при яких\~посвідчено заповіт,\~зачитують його\~вголос та\~ставлять свої\~підписи на\~ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Відповідно до ч. 2\~ст. 1257 ЦК України\~за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Висновком експерта № 10 від 19.03.2020 року встановлено, що [PERSON] на момент складання заповіту [INFO] на будь-який психічний розлад не страждала та за своїм психічним станом могла розуміти значення своїх дій та керувати ними (а. с. 154-156). В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] які повідомили, що померла [PERSON] проживала по сусідству, яка хворіла та її доглядом займався син [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є лікарем, однак обставини хвороби [PERSON] їй не відомі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що їм відомо, про те що [PERSON] постійно хворіла та [PERSON] надавав їй постійно допомогу. Однак у 2018 році сестра позивача [PERSON] взяла [PERSON] до себе, де вона проживала до дня смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона як секретар виконкому Котовської сільської ради посвідчувала оспорюваний заповіт, який було складено за місцем проживання [PERSON] та було підписано свідками, які зачитали його вголос. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони підписували оспорюваний заповіт, оскільки через хворобу [PERSON] вона не могла його прочитати, однак заповідачу було його зачитано та вона розуміла зміст заповіту. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є медичним працівником та надавала медичну допомогу [PERSON] , яка приймала медикаменти, у зв`язку із гіпертонічною хворобою, інших препаратів, які б впливали на її психічний стан не вживала. Свідок [PERSON] зазначила, що є донькою [PERSON] , яка проживала у неї до дня смерті, а також їй відомо, що її мати не страждала на психічні захворювання, приймала медичні препарати, у зв`язку із гіпертонічною хворобою та похилим віком. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~вимог ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами в розумінні\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Позивачем не надано доказів того, що при складенні оспорюваного заповіту не було вільного волевиявлення заповідача. Позивач звернувся до суду із вимогою про визнання заповіту недійсним, вважаючи, що заповідач під час його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, у зв`язку із хворобою, однак результатами проведеної експертизи встановлено протилежне. Виходячи з зазначених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позов необґрунтований, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed