Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

До Іллічівського міського суду звернувся [PERSON] з позовом в якому просить зменшити розмір аліментів, які він сплачує на користь відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на 500,00 гривень щомісячно, та на утримання дружини [PERSON] з 1/6 частини від усіх видів заробітку до 300,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з нього на підставі рішення суду від 05 грудня 2014 року щомісячно стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання його сина [PERSON], а також аліменти в розмірі 1/6 частини на утримання дружини [PERSON] Позивач стверджує що, його матеріальний стан на сьогоднішній день змінився, оскільки він не працює і не має постійного заробітку, у звязку з чим він не в змозі сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням суду, тому просить суд зменшити розмір аліментів (а.с.2-3). В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, стверджуючи, що позивач не надав жодного доказу щодо погіршення його матеріального стану, або здоровя, їй відомо, що позивач працює та має заробіток. Просила суд відмовити у задоволенні вимог позивача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги про зменшення розміру аліментів не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.8). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.9). 05 грудня 2014 року Іллічівським міським судом Одеської області прийнято рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08.09.2014 року і до повноліття дитини, до 05.01.2032 року, а також про стягнення аліментів на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.09.2014 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 05.01.2017 року (а.с.10-11). Як зазначено в рішенні [PERSON] погодився в повному обсязі з позовними вимогами про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. Згідно ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. У вказаній статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю, частково) або відмовити в його задоволенні. Як пояснив позивач в судовому засіданні, на сьогоднішній день змінився його матеріальний стан, оскільки він за станом здоровя не працює і не має постійного заробітку, перебуває на утриманні батьків, та у звязку з цим він не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який був встановлений рішенням суду. Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч вказаній нормі, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження викладених обставин щодо зміни його матеріального стану. Малолітня дитина позивача потребує належного матеріального забезпечення для свого розвитку. На думку суду, утримання та належне забезпечення, лікування дитини, потребує значних матеріальних витрат, зокрема, на придбання дитячого харчування, предметів гігієни, одягу, взуття, ліків тощо. Відповідач не в змозі самостійно забезпечити утримання дитини, більш того вона сама потребує матеріальної допомоги так як у звязку з доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку вона не має змоги працювати. Враховуючи, що позивач не довів, що після встановлення розміру аліментів, виникли нові обставини, передбачені ч.1 ст.192 СК України, які були б підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed