Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа - відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що він з [PERSON] знайомі багато років. З листопада 2013р. вони по теперішній час проживають однією сім»єю, ведуть спільне господарство, у зареєстрованому шлюбі не перебувають. У відповідачки є донька [PERSON], [INFO] З 2009р. до лютого 2013р., відповідачка проживала однією сім»єю та вела спільне господарство з [PERSON], шлюб вони не реєстрували. [PERSON] відповідно до ст. 126 СК України, вважаючи себе батьком дитини подав до відділу РАЦСу заяву про визнання свого батьківства. Тому його було вказано батьком дитини. Після проведення дослідження ДНК батька та дитини, отримав висновок про відсутність кровного споріднення [PERSON] припинив проживати з відповідачкою однією сім»єю. З лютого 2013р. до серпня 2013р. вони жили окремо. [PERSON] проживав зі своєю матір»ю, а [INFO] він помер. Позивач зазначив, що вважає себе батьком дитини, піклується про неї, бере участь у її вихованні та матеріально забезпечує. [PERSON] теж ставиться до нього як до батька. Посилаючись на викладене, позивач просить визнати його батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] та встановити відповідний порядок виконання рішення суду, шляхом внесення змін у актовий запис про їх народження. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила їх задовольнити. Представник третьої особи до суду не з'явився, сповіщений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи у відсутності представника третьої особи. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження, виданого 12.10.2011р. Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актова запис № 999. Матір»ю дитини записана відповідачка по справі [PERSON], батьком дитини записаний [PERSON]. Батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували. Відповідно до висновку дослідження батьківства ДНК Центр Одеса від 16.01.2013р. вбачається, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини. В судовому засіданні встановлено, що батьком дитини є позивач по справі [PERSON], який проживає разом з позивачкою та дитиною, вважає себе батьком дитини, піклується про неї, бере участь у її вихованні та матеріально забезпечує. Дитина теж ставиться до нього як до батька. Факт сумісного проживання однією сім»єю позивача та відповідачки з дитиною підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON], які були допитані в судовому засіданні та вказали, що позивач є батьком дитини, піклується про неї, дитина вважає його рідним батьком. Також вказані свідки пояснювали, що відповідачка та позивач деякий час а саме в період з 2011р. по 2013р. зустрічалися та мали стосунки, а потім відповідачка стала проживати з [PERSON], однак, коли він дізнався про те, що [PERSON] не є його донькою, стосунки між відповідачкою та [PERSON] припинилися. Таким чином, посилаючись на викладене у суду є всі підстави вважати, що позивач [PERSON] дійсно є батьком [PERSON], [INFO], а запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обов'язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа - відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про визнання батьківства задовольнити.

Outcome: approved