Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

До суду 30.11.2015 року звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є син [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З 01.09.2015 року син навчається в вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги. Просила стягнути аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1\~200 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] позов підтримали, суду пояснили, що сторони перебували в шлюбі, після його розірвання було стягнуто аліменти з відповідача на утримання сина, які [PERSON] в повному обсязі не виплатив, проте надавав допомогу в розмірі 520 гривень щомісячно після досягнення сином повноліття в рахунок погашення боргу по аліментіам, проте на теперішній час добровільно надавати допомогу відмовляється. [PERSON] є студентом першого курсу інженерно-фізичного факультету Запорізького національного технічного університету, форма навчання денна, тому потребує матеріальної допомоги. Просять позов задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, так як [PERSON] намагався сумлінно сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], до досягнення останнім повноліття, надавав по можливості допомогу у розмірі 520 гривень щомісячно в рахунок погашення боргу по аліментам, проте на даний час його матеріальне становище погіршилось, відповідач не працює, має хронічні захворювання, на його утриманні знаходяться батьки пенсійного віку, тому не має можливості виплачувати аліменти на повнолітнього сина. Крім того, [PERSON] отримує стипендію за навчання та премії за спортивні досягнення. Просять у позові відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини. [PERSON] народився 03.09.1995 року від батьків: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Згідно свідоцтва про зміну імені, серія І-ЖС № 006294, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, [PERSON] 19.05.2015 року змінив прізвище на «Сизоненко» (а.с. 7). Довідками про реєстрацію місця проживання від 23.09.2015 року, виданими Комунарським РВ у м. Запоріжжя підтверджено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] А разом зі своєю матірю (а.с. 5-6). [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання на інженерно-фізичному факультеті в Запорізькому національному технічному університет, не працює (а.с. 4). З інформації, наданої Запорізьким національним технічним університетом від 18.04.2016 року встановлено, що [PERSON] отримує стипендію за навчання, отримував премію за спортивні досягнення, загальна сума його доходів за період з 01.09.2015 року по 31.03.2016 року становить 10\~768 грн. 59 коп. Позивачка [PERSON] з 2002 року є фізичною особою підприємцем, взята на облік платника податків в ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя (а.с. 86,87), тобто отримує від своєї діяльності певний дохід. Відповідно до\~статті 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. [PERSON] не працевлаштований, не має постійного доходу, мешкає разом з батьками пенсійного віку і наразі знаходиться на їх утриманні. Заборгованість по аліментам [PERSON] на користь [PERSON] станом на 03.09.2013 р. складала 2 755,07 грн. Копією розписок підтверджено, що [PERSON] сплачував [PERSON] грошові кошти в розмірі 520,00 гривень в рахунок сплати аліментів (а.с. 47-75). Згідно\~статті 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин які мають істотне значення для вирішення справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3\~ст.199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно\~ Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлений прожитковий мінімум на одну непрацездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн. Судом враховано, що повнолітній [PERSON] досяг 18 років, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, проте отримує стипендію і премії до спортивні досягнення, проживає з матірю позивачкою по справі, яка є фізичною особою-підприємцем, тому суд вважає, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки не працює, знаходиться на утриманні батьків пенсійного віку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed