Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Діти проживають разом з позивачем. Відповідач дітьми не цікавиться, не спілкується з ними, не приймає участі в їх вихованні та утриманні. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] В судове засідання позивач [PERSON], та її представник, [PERSON], не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив розглянути справу без його участі, про що надав відповідну заяву. Третя особа, Служба у справах дітей Слов'янської міської ради, в судове засідання надала заяву про розгляд справи без свого представника, рішення просила ухвалити на розсуд суду. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.01.2004 року, виданого Горлівським міським ВДРАЦС Донецького обласного управління юстиції, [PERSON] народився [INFO] року, батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2006 року, виданого Міським ВДРАЦС Горлівського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 04.05.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей Слов'янської міської ради від 26.12.2017 року враховуючи те, що батьки дітей зареєстровані та фактично мешкають у м. Горлівка Донецької області (тимчасово окупована територія України та проведення АТО) надання висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав є неможливим. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач разом з дітьми та відповідач мешкають в м. Горлівка, тобто, на території проведення АТО, без згоди відповідача мати не може вивезти дітей із зони проведення АТО, відповідач [PERSON] не піклується про фізичний та розумовий стан дітей, не приймає участі у їх вихованні, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дітей, не надає допомоги на їх утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved