Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла його дружина - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 5,780 га, кадастровий номер 1222382000:01:001:0207, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-ДП № 006864 від 03 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 1761. За життя вона залишила заповіт від 04 березня 2014 року, посвідчений секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 03, в якому вказала позивача спадкоємцем всього її майна. Позивач є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав з спадкодавцем, доглядав та здійснював поховання. Позивач звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили, посилаючись на те, що він пропустив строк, передбачений законом для прийняття спадщини, оскільки не зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 04 березня 2014 року, посвідченому секретарем виконкому Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 03, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємця всього її майна (а. с. 10). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 125 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що він в установлений шестимісячний строк не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини (а. с. 7). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 006864 від 03 листопада 2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 1761, земельна ділянка площею 5,780 га, яка розташована на території Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 12). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно довідки Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року, позивач постійно проживав разом з своєю дружиною [PERSON] до дня її смерті [INFO] по [ADDRESS] (а. с. 13). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишила померла [PERSON] , має право на спадкування, прийняв спадщину спільним проживанням. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved