Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) з позовом, в якому стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10016, 82 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 жовтня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] сталась ДТП, в наслідок якої пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та який належить на праві власності [PERSON]. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2011 року. Розмір завданих збитків згідно висновку експерта за пошкоджений транспортний засіб складає 10853,49 грн грн., в тому числі 20% ПДВ. 28.02.2012 року водій пошкодженого автомобіля [PERSON], реалізував своє право, передбачене законодавством, звернувшись до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування шкоди, яка була виплачена в розмірі 9044,58 грн. без 20% ПДВ в сумі 1808,91 грн.. Крім того, МТСБУ було відшкодовано витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 972,24 грн. МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак витрати компенсовані не були. Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього законом обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В додаткових поясненнях представником позивача зазначено, що відповідач керував транспортним засобом, на який було оформлено поліс серії ВС № 6979423 у СК «Провідна», проте даний поліс був оформлений на умовах 3 типу відповідно до ст. 15 ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , згідно якого відповідач не був визначений в договорі, тому його відповідальність не була застрахована на час скоєння ДТП. Представник позивача Чишинська А.В. надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлен належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, виходячи з наступних обставин. Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, судом було встановлено, що 14 жовтня 2011 року, [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 2101»\~д.н.з. [NUMBER] по вул. Червоножовтневій в м. Харкові біля буд. № 56, не обрав безпечну швидкість руху та інтервал, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21099»\~ д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] та іншого транспортного засобу . ДТП сталась внаслідок порушення [PERSON] п.12.1,13.1,2.1а ПДР України, що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.11.2011 року. Даною постановою доведено вину [PERSON], у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 126 КУпАП (а.с. 6) 28 лютого 2012 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, виклавши в ній обставини скоєння ДТП (а.с. 6) Згідно звіту №106/2011, складеного суб'єктом оцінюючою діяльності фізичною особою підприємцем [PERSON] згідно доручення №15603 МТСБУ, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ВАЗ 21099»\~ д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 10853,49 грн.( а.с. 7,30-54) Відповідно до наказу МТСБУ № 1884 від 15.06.2012 року, фінансове управління МТСБУ було зобов'язано сплатити на рахунок [PERSON] 9044,58 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП. (а.с. 8) Страхове відшкодування в сумі 9044,58 грн. було перераховано МТСБУ на користь [PERSON], що підтверджується копією платіжного доручення № 1/1-15603 від 15.06.2012 року. (а.с. 10) МТСБУ було надіслано вимогу відповідачу про відшкодування шкоди в сумі 9044,58 грн та витрат на встановлення розміру збитків (а.с. 28). Потерпіла особа [PERSON] керував транспортним засобом «ВАЗ 21099» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON], що підставерджуєтьс свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, тому в розуміні ст.1 Закону має право на відшкодування шкоди (а.с. 32,33). Відповідач керував транспортним засобом «ВАЗ 2101» д.н.з. [NUMBER], на який було оформлено поліс серії ВС № 6979423 у СК «Провідна», страхувальником був [PERSON] Даний поліс був оформлений на умовах 3 типу, відповідно до ст. 15 ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції станом на час укладання полісу страхування , згідно якого відповідач не був визначений в договорі, тому його відповідальність не була застрахована на час скоєння ДТП. (а.с. 21,22) Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до п.п.1.6,1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), 1.6. власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно ст. 38.2 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.39 Закону , МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподiяну третiм особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової вiдповiдальностi власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непiдприємницькою (неприбутковою) органiзацiєю i здійснює свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону , законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону , основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат з централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно з вимогами ст. 3 Закону , обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону , при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як встановлено судом, [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. МТСБУ здійснивши відшкодування шкоди потерпілій особі відповідно до Закону, має право на вимогу до винної особи в регрусному порядку На підставі викладеного, суд вважає, що позовні МТСБУ обґрунтовані відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню в частині відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 10016, 82 грн. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved