overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До Микитівського районного суду м. Горлівки звернулась позивач [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON], «про розірвання шлюбу», поясняючи, що їх шлюб був зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області 06 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1496. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] - [INFO] та сина [PERSON] - [INFO]. В обґрунтування заяви висловила, що вона вже тривалий час з відповідачем припинили спільне проживання однією родиною, що було викликано втратою взаємоповаги й непорозуміннями, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя. Вважає примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливим та недоцільним Діти перебувають на вихованні у позивача. Суперечок про місце проживання дитини й умовах її виховання на теперішній час не має. Спору про поділ спільного майна не має. Просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавав. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідження яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 1496 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] - [INFO] (а.с. 6) та сина [PERSON] - [INFO] (а.с. 7), які мешкають разом з позивачем по справі та знаходяться на її утриманні. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Сторони шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили через втрату взаємоповаги й непорозуміння, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечити моральним засадам сім'ї. Спору про поділ спільного майна та щодо місця мешкання дітей у сторін не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

До Микитівського районного суду м. Горлівки звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON], «про розірвання шлюбу», поясняючи, що їх шлюб був зареєстрований 15 жовтня 2011 року в Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 964. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви висловила, що в листопада 2013 року вони з відповідачем припинили спільне проживання однією родиною, що було викликано втратою взаємоповаги й непорозуміннями, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя. Вказала, що відповідач надає матеріальну допомогу для дитини в добровільному порядку. Вважає примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим хоче отримати розлучення. Дитина перебуває на вихованні у позивачки. Суперечок про місце проживання дитини й умов її виховання на теперішній час немає. Спір щодо поділу спільного майна відсутній. Просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавав. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідженням яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2011року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 964. (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка відповідно до довідки ПП «Тепло-Ліга» дитини проживає разом з позивачем (а.с. 17). Згідно зі ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Сторони шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з листопада 2013 року через втрату взаємоповаги й непорозуміння, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, з цього часу не ведуть спільне господарство. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечити моральним засадам сім'ї. Спору про поділ спільного майна та щодо місця мешкання дитини у сторін не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

До Микитівського районного суду м. Горлівки звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON], «про розірвання шлюбу», поясняючи, що їх шлюб був зареєстрований 17 грудня 1999 року в Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1682. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви висловила, що в серпні 2013 року вони з відповідачем припинили спільне проживання однією родиною, що було викликано втратою взаємоповаги й непорозуміннями, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя. Вказала, що через постійні сварки з відповідачем її емоційний стан погіршився, вона знаходиться в стані постійного стресу. Вважає примирення з відповідачем та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим хоче отримати розлучення. Дитина перебуває на вихованні у позивачки. Суперечок про місце проживання дитини й умов її виховання на теперішній час немає. Спір щодо поділу спільного майна відсутній. Просила розірвати шлюб з відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавала. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Клопотання для надання строку для примирення суду не надавав. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, з дослідженням яких вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 1999 року сторони зареєстрували шлюб у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 1682. (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Згідно зі ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Сторони шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинили з серпня 2013 року через втрату взаємоповаги й непорозуміння, протилежністю характерів, різними поглядами на сімейне життя, з цього часу не ведуть спільне господарство. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечити моральним засадам сім'ї. Спору про поділ спільного майна та щодо місця мешкання дитини у сторін не має. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він та його родина зареєстровані та постійно проживають в житловому будинку [ADDRESS] . Разом з тим, в зазначеному будинку зареєстрований, проте не проживає відповідач [PERSON] . Факт реєстрації відповідача в будинку позивача, позбавляє останньої можливості в повній мірі реалізувати свої права, а саме, позивач не може здійснити своє право на отримання субсидії, змушений нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки зв`язок між сторонами не підтримується, то врегулювати питання в досудовому порядку немає можливості. В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідок Шостаківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 70 та № 71 від 06.02.2019 року [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується вищезазначеними довідками. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про непроживання від 06.03.2019 року, складеного представниками Шостаківської сільської ради, [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає з 2012 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача та його родини. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідач за місцем своєї реєстрації відсутній. Особисті речі відповідача в будинку також відсутні. Поштову кореспонденцію за місцем реєстрації він не отримує. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації понад шість місяців, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з вищевказаним позовом. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, в зазначеному будинку зареєстрований, проте не проживає з 2016 року відповідач [PERSON] . Факт реєстрації відповідача в будинку позивача, позбавляє останню можливості в повній мірі реалізувати свої права, а саме, позивач змушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки зв`язок між сторонами не підтримується, то врегулювати питання в досудовому порядку немає можливості. В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила суд розглядати справу у її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 19.12.2011 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 15.12.2011р. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 1374-02-28-20 від 23.11.2020 року зареєстровани за адресою по [ADDRESS] [PERSON] (власник), [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), [PERSON] (син). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про непроживання від 23.11.2020 року, складеного представниками Радсадівської сільської ради, [PERSON] за адресою [ADDRESS] фактично не проживає з 2016 року. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідач за місцем своєї реєстрації відсутній. Особисті речі відповідача в будинку також відсутні. Поштову кореспонденцію за місцем реєстрації він не отримує. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідач [PERSON] відсутній за місцем своєї реєстрації понад шість місяців, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Миколаївського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. \~ \~ \~ \~Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона зареєстрована та постійно проживаю в квартирі [ADDRESS] . Разом з тим, в зазначеній квартирі, зареєстровані, проте не проживають відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Факт реєстрації відповідачів в квартирі позивача, позбавляє останньої можливості в повній мірі реалізувати свої права, а саме, позивачка позбавлена свого права на отримання субсидії та вимушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки зв`язок між сторонами не підтримується, то врегулювати питання в досудовому порядку немає можливості. В зв`язку з цим, позивач просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищезазначеним житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив суд розглядати справу у його відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Відзив на позовну заяву не подали. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Петрівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 1051 від 21.11.2018 року [PERSON] зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~За вказаною адресою також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується вищезазначеною довідкою. \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про непроживання від 21.11.2018 року, складеного представниками Петрівської сільської ради, [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] фактично не проживають з 2002 року та з 1996 року відповідно. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що спірне житлове приміщення є постійним місцем проживання позивача. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачі за місцем своєї реєстрації відсутні. Особисті речі відповідачів в квартирі відсутні. Поштову кореспонденцію за місцем реєстрації вони не отримують. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. \~ \~ \~ \~З огляду на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем своєї реєстрації понад шість місяців, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

До Миргородського міськрайонного міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона виклала прохання стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця, на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на четвертому курсі денної форми навчання Київського інституту музики ім. Р.М. Глієра на платній основі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, так як відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, хоча на її переконання має можливість надавати допомогу, так як іноді надає платні послуги з ведення масових святкових заході. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився. До суду надав заперечення на позовні вимоги. Свої заперечення він обґрунтував тим, що не може виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у будь-якому розмірі, так як не має будь-якого доходу та ніде не працює. Він має заборгованість по сплаті аліментів як на сина [PERSON], ще за період коли він був неповнолітнім, та і ще на двох неповнолітніх дітей, на утримання яких сплачує аліменти. Відповідач вказує на те, що він не має власного заробітку та отримує допомогу від своїх батьків. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги матері та просив їх задовольнити. Так як вважає, що [PERSON], як його батько, зобов'язаний надати посильну матеріальну допомогу в період здобуття ним вищої освіти. Терті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] не з'явились в судове засідання. Дані особи зазначені позивачкою як заінтересовані в ході вирішення даної справи, так як відповідач зобов'язаний сплачувати на їх користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду дослідивши документи, які додані до матеріалів справи, приходить до переконання, що позивачкою не доведено доказами суду наявності у відповідача [PERSON] можливості надавати допомогу своєму повнолітньому сину, [PERSON]. Встановлення даної обставини являється обов'язковою умовою стягнення утримання на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, відповідно до положення ст. 199 СК України. Сторонами також визнається факт наявності боргу у відповідача перед позивачкою по сплаті аліментів та наявність заборгованості відповідача перед іншими матерями дітей, що також вказує на неплатоспроможність відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

До Миргородського міськрайонного міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON], в якій вона виклала прохання стягнути з [PERSON] на її користь аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], яка навчається на другому курсі денного відділення Національного університету Цивільного захисту України на соціально-психологічному факультеті на платній основі. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити так як відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги повнолітній донці, хоча на її переконання має можливість надавати допомогу. Відповідач заперечив позовні вимоги та пояснив суду, що він не може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у будь-якому розмірі, так як протягом останніх трьох років не займається підприємницькою діяльністю та ніде не працює. Він обмежується тимчасовими заробітками, які частково спрямовує на погашення заборгованості по аліментах. На його догляді перебуває хвора мати [PERSON] [INFO], яка на даний момент важко хвора та потребує стороннього догляду. Він має заборгованість по виплаті аліментів відповідно рішення суду на користь позивачки в сумі більше 5000 грн. Суд заслухавши пояснення учасників судового розгляду дослідивши документи, які додані до матеріалів справи, приходить до переконання, що позивачкою не доведено доказами суду наявності у відповідача [PERSON] можливості надавати допомогу своїй повнолітній доньці, [PERSON] Встановлення даної обставини являється обов'язковою умовою стягнення утримання на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчатись, відповідно до положення ст. 199 СК України. Відповідачем навпаки надано докази суду, які вказують що хоч він і зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності однак з 2011 року не здійснює господарські операції та не отримує прибуток, також на даний час не працевлаштований і здійснює догляд за важко хворою матірю. Сторонами також визнається факт наявності боргу у відповідача перед позивачкою по сплаті аліментів в сумі більше 5000 грн., що також вказує на неплатоспроможність відповідача.

Outcome: dismissed