Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

До Малиновськго районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні будинком, в якому вказувала на те, що вона є власником ? частини будинку [ADDRESS] та проживає у ньому. Інша частина будинку знаходиться у власності [PERSON], який у ній не проживає. Житло на праві користування знаходиться у його колишньої дружини - [PERSON], яка є відповідачкою у справі. Частина їхніх будинків розташовані таким чином, що вікно позивачки виходить у спільний двір відповідачки і [PERSON] Відповідачка неодноразово розбивала скло у віконній рамі, компенсації від неї не надходило На даний час дане вікно повністю закладене будівельними матеріалами та будівельними відходами, що перешкоджає попаданню світла до кімнати та порушує її право власності та користування житловим приміщенням. Також відповідачка зробила навіс над вікном, що ще більше погіршує ситуацію із потрапляння сонячного світла до кімнати. Як вказувала позивачка, відповідачка неодноразово ображала її нецензурною лайкою у зв»язку з чим вона зверталася о дільничного інспектора, проте профілактичні бесіди не дали жодного результату. Внаслідок неправомірних дій відповідачки, позивачу завдана моральна шкода, яку вона оцінила в 15000грн. Посилаючись на викладене, позивачка просила зобов»язати відповідачку прибрати навіс, розчистити вікно та засклити віконну раму для повноцінного користування житлом а також стягнути з відповідачки на її користь моральну шкоду в сумі 15000грн. Відповідачка пред»явила до позивачки зустрічний позов про зобов»язання вчинити певні дії, в якому обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що вона з 1984 року постійно проживає разом із донькою [PERSON] в ? частині домоволодіння [ADDRESS]. На протязі 28 років [PERSON] чинити перешкоди [PERSON] в користуванні їхнім жилим приміщенням, а саме - заклала цегляною кладкою вікно коридору (літ.2-3 площею 5кв.м.), що примикає до їхньої кімнати та виходить у двір [PERSON] (єдиного джерела освітлення та доступу повітря в їхню кімнату 8,6кв.м.), яке було у плані, в результаті чого вони змушені включати штучне освітлення вдень, так як із закриттям вікна, що виходить у коридор (літ.2-3), відповідачкою, без електричної енергії знаходитися у кімнаті неможливо у результаті чого в будинку з»явилася сирість, відсутня вентиляція повітря, в результаті якої на стінах з»являється грибок; [PERSON] ліквідувала всі комунікації а саме водопровід та каналізацію, які знаходилися на веранді; без дозвільних документів закрила вікно стіною, збільшивши площу своєї квартири за рахунок самочинної прибудови. Також [PERSON] перешкоджала в отриманні реєстрації, що потягло переривання профсоюзного стажу при працевлаштуванні на роботу, з метою заволодіння їхньою частиною будинку незаконно намагалася виселити [PERSON] та її на той час неповнолітню доньку із винесенням особистих речей на вулицю, принижувала її людську, жіночу гідність, створила неможливі умови в користуванні житлом. Посилаючись на вказане, [PERSON] просила зобов»язати [PERSON] своїми силами та за свої кошти відновити попередній стан вікна коридору (літ-2-3), де вона проживає, підвести всі ліквідовані нею комунікації а саме водопровід та каналізацію, які знаходилися на веранді кімнати, де вона проживає, знести самочинно побудовану будівлю перед вікном (закладене нею цеглою) кімнати, де вона проживає а також стягнути судові витрати. До участі у справі в якості третіх осіб залучені [PERSON], [PERSON] та Малиновська районна адміністрації Одеської міської ради. Також залучено в якості співвідповідача за зустрічним позовом [PERSON], до якого позовні вимоги заявлені не були, незважаючи на те, що справа неодноразово відкладалася із-за неявки [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, зустрічний позов не визнала. [PERSON] підтримала свій позов, позов [PERSON] не визнала. Третя особа - [PERSON] підтримала первісний позов, в задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради залишив вирішення справи на розсуд суду. Третя особа по первісному позову та співвідповідач по зустрічному позову [PERSON] в судове засідання не з»явився, сповіщений належним чином. Надав свої пояснення, в яких просив слухати справу у його відсутності а також надав свої пояснення та просив задовольнити первісний позов, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та третіх осіб суд прийшов до висновку про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно ст.ст. 319, 321 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 06 вересня 2001 року за встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] спадщини у вигляді ? частини домоволодіння [ADDRESS], що залишилася після смерті [PERSON] та визнано за [PERSON] право приватної власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS]. Вказане рішення зареєстровано в Одеському МБТІ 13.11.2001р. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 01.04.1983р. [PERSON] та [PERSON] належить в рівних частках ? частина домоволодіння [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва право на спадщину по закону від 01.04.1983р. та реєстраційним посвідченням №6431 від 14.09.1984р. Згідно до свідоцтва про право на спадщину по закону від 09 грудня 2011 року [PERSON], як дружині померлого [INFO] [PERSON], належить ? частина будинку [ADDRESS], про що свідчить витяг КП «ОМБТІ та РОН» від 10.01.2012р. Вказаний будинок в натурі не розділений. Відповідно до ст.328 Цивільного кодесу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить копія будинкової книги на вказаний будинок. В матеріалах справи наявна копія паспорта [PERSON], з якої вбачається, що вона зареєстрована в [ADDRESS]. Між сторонами склалися неприязні стосунки з приводу користування спірним будинком та поведінкою, про що свідчать копії заяв до правоохоронних органів як зі сторони [PERSON] так із боку [PERSON]. Суд зазначає, що більшість скарг [PERSON], адресованих до правоохоронних органів, стосуються поведінки [PERSON] та сім»ї [PERSON]. З акту, складеного та підписаного [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], підписи яких завірені 13.11.2012р. головою органу самоорганізації населення мікрорайону «Ближні млини», вбачається, що відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON] неодноразово вибивали скло у вікні кімнати, належній [PERSON], принижують та ображають її нецензурною лайкою, забили вікно повністю, в теперішній час світло у вікно не надходить, [PERSON] зверталася до дільничного, який провів бесіду з [PERSON] та [PERSON], однак їх поведінка після цього не змінилася. Вимоги позивачки [PERSON] стосовно того що відповідачка заклала вікно будівельними матеріалами та будівельними відходами та побудувала стіну, що перешкоджає попаданню світла до кімнати підтверджується фотографіями, які наявні в матеріалах справи, з яких вбачається, що вікно дійсно забите а також зроблений навіс та кам»яна стіна, які перешкоджають потраплянню сонячного світла до приміщення [PERSON] та є порушенням права користування [PERSON] жилим приміщенням. В своїх запереченнях на первісний позов та в судовому засіданні відповідачка сама зазначала, що вона для забезпечення безпеки та схоронності свого майна, оскільки були спроби відкрити вхідні двері, вона без дозвільних документів прибудувала стіну та закрила вікно, посилаючись на те, що у приміщенні [PERSON] вночі грала музика, доносилися неприємні запахи, двері обливалися нечистотами. Стосовно вибитого скла вказувала, що скла у вікні кімнати [PERSON] вона не розбивала, а навіс зробив її колишній чоловік [PERSON], з яким вони розлучилися в 2002 році, однак доказів цьому надано не було. Посилання [PERSON] на той факт, що вона з метою забезпечення безпеки своєї сім»ї вчинила вказані дії не можуть слугувати підставою правомірності дій відповідачки, оскільки для цього є відповідні інстанції, до компетенції яких відноситься розгляд зазначених питань. Крім того, посилання відповідачки на те, що [PERSON] у спірному будинку не проживає та не є його власником, не заслуговують на увагу, оскільки доказів цьому не надано. Відповідно до ст.ст. 386, 391 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином позовні вимоги [PERSON] стосовно зборов»язання відповідачки прибрати навіс, розчистити вікно та засклити віконну раму у ? частині будинку [ADDRESS], які належить [PERSON] є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки вина відповідача знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачки підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує конкретні обставини справи, а також ст. 23 ЦК України, зокрема, те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, тому суд вважає, що завдана моральна шкода, яка виразилася в стражданнях позивачки стосовно псування її майна, неправомірної поведінки відповідачки стосовно неї підлягає відшкодуванню на користь позивача в розмірі 1000 грн. Стосовно зустрічного позову [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно висновків акту №4330 від 28.12.1990р. обстеження стану ? частини будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON], по своїм технічним характеристикам, набору жилих кімнат та підсобних приміщень (відсутні ванна кімната та вбиральня їх площ та розташуванню на ділянці не відповідають вимогам СНІП. По фізичному зносу основних конструктивних елементів знаходяться в незадовільному технічному у зв»язку із зношенням в 45% Визнано вказану частину будинку обмежено придатною для проживання Враховуючи незручністю ділянки та розташування будинку в зоні затоплення привести її у відповідність з вимогами СНІП «Жилі споруди» не вбачається можливим. Однак, з цього акту не вбачається, що саме з вини [PERSON] приміщення, де проживає [PERSON], стали непридатними для проживання. Разом з тим, у своїх поясненнях, які надійшли через канцелярію Малиновського районного суду м.Одеси, [PERSON] вказував на те, що саме приміщення 2-3 (5кв.м.), яке знаходиться у користування [PERSON], є підсобним приміщенням, що також підтверджується технічним паспортом, і вікно в ньому було з моменту побудування до 1990р., а в 1993р. він особисто його заклав із внутрішньої частини кімнати. Таким чином, вимоги [PERSON] про зобов»язання [PERSON] своїми силами та за свої кошти відновити попередній стан вікна коридору (літ-2-3) є безпідставними. Щодо зобов»язання [PERSON] своїми силами та за свій рахунок підвести всі ліквідовані нею комунікації а саме водопровід та каналізацію, які знаходилися на веранді кімнати, то ці вимоги не були доведені [PERSON] та спростовуються листами »Інфоксводоканала», в яких зазначено, що водовідведення здійснюється внаслідок кан.випуска з точкою вкидання у вигрібну яму, розташовану на території домоволодіння. Каналізаційний випуск з точкою скидання в мережу Г.К. не виявлено. У дворі будинку №3а є водозабірна колонка, що дає можливість нормального водозабезпечення. У зв»язку з тим, що інших доказів в якості підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі і доказів про існування водопроводу та каналізації, [PERSON] не надала, суд не вбачає підстав для задоволення цих позовних вимог. Стосовно вимог [PERSON] про зобов»язання [PERSON] знести самочинно побудовану будівлю перед вікном (закладене нею цеглою) кімнати, що порушує права користування [PERSON], суд роз»яснив право на заявлення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, однак [PERSON] відмовилася заявляти таке клопотання. Належних та допустимих доказів позивачкою за зустрічним позовом не надано. Крім того, листами інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області від 23.08.2013р. та 31.07.2013р. на ім.»я [PERSON] та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради вбачається, що виїздом на місце за адресою - [ADDRESS] на об»єкт не вдалось, оскільки він був зачинений та власник відсутній. З метою вжиття заходів згідно чинного законодавства були надіслані листи до Малиновського РВ ОГУ ГУМВС України в Одеській області, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, а також до КП »ОМБТІ та РОН». В іншому листі йдеться про розгляд заяви Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 19.06.2013р. щодо проведення будівельних робіт з улаштування прибудови за зазначеною адресою. Власником надано технічний паспорт на будинок [ADDRESS] загальною площею 79,8 кв.м., яка відображена в технічному паспорті на дане домоволодіння, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 17.05.2002р., інвентаризаційна справа №3436. Реєстраційний номер 16 доп.-125-4593 без печатки про самовільне будівництво за зазначеною адресою. Посилаючись на вищевикладене, з урахуванням всіх зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог [PERSON] та про відмову в задоволенні зустрічного позову [PERSON]

Outcome: partial