Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда Олексія Андрійовича, Маріупольської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , яка виховували її замість рідної матері. Позивачка не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки була спадкоємцем другої черги за законом, тому вважала, що не може претендувати на майно померлої. 25 жовтня 2020 року позивачка випадково дізналась від подруги померлої бабусі, що остання склала заповіт, який зберігався у зазначеної подруги, однак остання не мала змоги передати його позивачці, оскільки не знала де вони проживає, не мала її контактів. Після отримання документів, позивачка виявила, що 10 квітня 2013 року о 10-45 годині її бабуся склала заповіт на ім`я [PERSON] . 02.11.2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Чекіди О.А. із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку на подання такої заяви. Враховуючи викладене, позивачка просить суд визначити їй додатковий строку на прийняття спадщини в два місяці. Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 26 січня 2021 року з Першої Маріупольської державної нотаріальної контори витребувано належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Ухвалою від 26 березня 2021 року витребувано у приватного нотаріуса Мпріупольського міського нотаріального округу Донецької області Брикуля В.Л. відомості щодо наявності заповіту [PERSON] . Від позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Від Приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Чекіда О.А. надійшла заява про розгляд справи без представника його участі, у якій просив розглянути справу відповідно до чинного законодавства. Представник Маріупольської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив вирішити справу на розсуд суду. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 січня 2020 року Центрального районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №77. Згідно заповіту [PERSON] від 10 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Брикуля В.Л., зареєстрованого в реєстрі за №426, [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб Приморського районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] від 31 серпня 2019 року, [PERSON] та [PERSON] 31.08.2019 року зареєстрували шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно листа Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 22.03.2021 року №546/01-09 спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно повідомлення приватного нотаріуса В.Л.Брикуля від 06.04.2021 року №81/01-16, ним 10.04.2013 року було посвідчено заповіт від імені [PERSON] за реєстровим №426, примірник якого зберігається у справах приватного нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що своєчасно спадщину не прийняла, оскільки, про заповіт дізналась випадково від подруги померлої бабусі, та який зберігався у зазначеної подруги. Зазначила, що остання не мала змоги передати його позивачці, оскільки не знала де вони проживає, не мала її контактів.. При цьому ст. 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною. Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право не може ніж звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3 ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Суд вважає, що викладені у позовній заяві обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. За таких обставин, слід визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком два місяці, з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved