Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник акціонерного товариства «Таскомбанк» з позовом до [PERSON] , [INFO] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви представник акціонерного товариства «Таскомбанк» зазначає, що 10 січня 2020 року між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] , [INFO] було укладено заяву - договір № 587333-517 про надання кредиту готівкою на власні потреби. Кошти за договором відповідачем було отримано у передбачений кредитним договором спосіб. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням умов вказаного договору, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 17.03.2021 становить 242916,04 грн., яка складається з заборгованість по тілу кредиту - 177780,82 грн.; заборгованість за відсотками - 0,15 грн., заборгованість по комісії - 65135,07 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь (а.с. 1-6). Представник позивача, повідомлений про розгляд справи належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься поштове повідомлення (а.с.64). В прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.5). Відповідач, про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, судом повідомлявся належним чином, проте, відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подав суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подав до суду відзиву на позовну заяву. На адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Окрім того, на сайті «Судова влада України» було розміщено оголошення, в якому було зазначено протягом якого часу відповідачу можливо подати заперечення чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Проте, відповідач не скористався своїм правом (а.с.63). У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.01.2020 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було укладено заяву - договір № 587333-517 на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з встановленням кредитного ліміту) (а.с. 8). Відповідно до кредитного договору № 587333-517 від 10.01.2020, кредитування відповідача здійснювалось позивачем на наступних умовах: сума кредитного ліміту - 186260,03 (сто вісімдесят шість тисяч двісті шістдесят гривень 03 копійки); строк користування - 48 міс.; проценти за користування кредитом - 0,0001% річних; комісія за обслуговування кредиту - 2,69 % (а.с. 8). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення суми кредиту, винагороди за надання кредиту і пені, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на17.03.2021 у сумі 242916,04 грн., яка складається з заборгованість по тілу кредиту - 177780,82 грн.; заборгованість за відсотками - 0,15 грн., заборгованість по комісії - 65135,07 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. Судом також вирішується питання про розподіл судових витрат. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3643,74 грн.

Outcome: approved