Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Дана заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1963 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №4185, [PERSON] належить 1/8 частина домоволодіння з допоміжними господарськими побудовами, що розташоване за адресою: м. Словянськ, вул. Республіканська, 23. У зазначеному документі його прізвище зазначено як [PERSON], а імя по батькові [PERSON]. У свідоцтві про народження його прізвище вказано як [PERSON]. Також як [PERSON] його прізвище записано в паспорті громадянина [PERSON] Федерації. На час оформлення свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1963 року [PERSON] не звертав уваги на правильність написання свого прізвища, і лише при оформленні договору дарування своєї частки виявилась наявність помилки у свідоцтві про право на спадщину, яка перешкоджає йому використовувати свою власність на свій розсуд, так як він не може нотаріально оформити договір дарування. З метою надання [PERSON] можливості розпоряджатися своєю власністю у вигляді 1/8 частини будинку №23 з допоміжними господарськими побудовами по вул. Республіканська м. Словянська, просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу свідоцтва про право на спадщину, виданого 17 квітня 1963 року нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] В судове засідання заявник, [PERSON], не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі, заяву про встановлення факту просив задовольнити. Заінтересована особа, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги, викладені в даній заяві підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 17.04.1963 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №4185, після померлого [PERSON] спадкоємцями є його дружина [PERSON] та їх діти, зокрема, [PERSON], якому належить 1/8 частина домоволодіння з допоміжними господарськими побудовами, що розташоване за адресою: м. Словянськ, вул. Республіканська, 23. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-УР №919572 від 13.07.1960 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. 13.10.1999 року 4 Міським відділом міліції УВС м. Нижньовартовська Ханти-Мансійського Автономного округу Тюменської області видано паспорт громадянину [PERSON] Федерації [PERSON], [INFO]. Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу\~\~передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема такі як правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомості та транспортні засоби. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Дослідивши надані суду документи суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину від 17.04.1963 року, посвідчене державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстром №4185, належать саме [PERSON] Таким чином, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved