Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 лютого 2015 року вінпридбав автомобіль ВАЗ 21083, 1992 року випуску, об`єм двигуна V=1499 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ , реєстраційний номерний знак [NUMBER] , у громадянки [PERSON] , за 23000,00 грн. Отримавши суму в 23000,00 грн., [PERSON] , залишила автомобіль та окремі документи на автомобіль. Під час розрахунку вони домовилися в усному порядку, що згодом вищевказаний автомобіль буде юридично переоформлений на ім`я позивача, однак це стало неможливо, оскільки відповідач ухилився від укладення відповідного правочину про перереєстрацію автомобіля. На сьогоднішній день позивачем повністю укомплектовано даний автомобіль, перебуває в робочому стані та придатний до експлуатації. Документація, яка була передана йому відповідачем [PERSON] , втратила свою чинність і на теперішній час є неактуальною. Позивач зазначає, що згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на рухоме майно-через п`ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови) Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на автомобіль марки ВАЗ 21083, 1992 року випуску, об`єм двигуна V=1499 куб.см., [NUMBER] , тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 03 лютого 2015 року [PERSON] за усною домовленістю придбав у [PERSON] автомобіль ВАЗ 21083, 1992 року випуску, об`єм двигуна V=1499 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ , реєстраційний номерний знак [NUMBER] шляхом передачі відповідачу грошових коштів у розмірі 23000 грн. Отримавши гроші, відповідач передала позивачу автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого 20 грудня 2000 року Красноармійським МРЕВ ДАІ (а.с.8). Крім того, довіреністю від 03 лютого 2015 року відповідач [PERSON] уповноважила позивача [PERSON] бути її представником з питань експлуатації, користування та розпорядження (продати, обміняти, зняти з обліку, поставити на облік, заставити, здати в оренду, найм) належним їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі [NUMBER] , виданого 20 грудня 2000 року Красноармійським МРЕВ ДАІ, автомобіль марки ВА 21083 , рік випуску 1992, об`єм двигуна V=1499 куб.см., номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ КОМБІ , реєстраційний номерний знак [NUMBER] , що знаходиться на обліку з 20 грудня 2000 року у вищевказаному МРЕВ. Довіреність видана строком на п`ять років і дійсна до третього лютого дві тисячі двадцятого року з правом передоручення, з правом використання автомобіля за межами України за умови оформлення документів згідно чинного законодавства України (а.с.12-13). На даний час належним чином переоформити автомобіль на ім`я позивача стало неможливо, оскільки відповідач ухилилася від укладення відповідного правочину про перереєстрацію автомобіля. Позивач вказує, що оскільки він з лютого 2015 року добросовісно, відкрито безперервно володіє вказаним майном, повністю укомплектував даний автомобіль, який перебуває в робочому стані та придатний до експлуатації, то вважає що набув право власності за набувальною давністю. Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно з п.9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності на транспортний засіб у відповідності до п.8 Порядку. Судом встановлено, що факти, викладені у позовній заяві на обґрунтування заявлених вимог підтверджені письмовими доказами, які не викликають сумнівів щодо їх достовірності, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позивач протягом п`яти років добросовісно, відкрито та безперервно володіє автомобілем, однак у встановленому законом порядку позбавлений можливості оформити своє право власності на нього, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved