Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому просить: 1) змінити розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON], 25.03.2011р.н., з 3/10 частки заробітку (доходу) щомісячно на тверду грошову суму в розмірі 900 грн. щомісячно; 2) звільнити від сплати заборгованості по аліментах, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання [PERSON], [INFO], за період з вересня 2013р. до травня 2018р. в розмірі 67165, 07 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.02.2013 року з позивача присуджено аліменти у користь [PERSON] на сина [PERSON] в розмірі 3/10 частки заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області, де на виконанні перебуває виконавчий лист Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.02.2013р., здійснено розрахунок заборгованості по аліментах за період з вересня 2013р. до травня 2018р., розмір якої визначено 67165, 07 грн. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2018р. даний розрахунок визнано неправомірним. Такі обставини позивач вважає підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментах. Крім того, зазначає, що з лютого 2018р. не працює, не отримує доходів та не має можливості влаштуватися на роботу за спеціальністю із заробітком, необхідним для утримання себе та сина. У власності позивача відсутні рухоме чи нерухоме майно. Така зміна матеріального стану, на думку позивача, є підставою для зменшення розміру аліментів з 3/10 частки заробітку на тверду грошову суму 900 грн. на місяць. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву покликається на безпідставність і необгрунтованість позовних вимог [PERSON] Відзив зводиться до того, що позовна вимога [PERSON] про зміну розміру аліментів є по своїй суті зміною способу стягнення аліментів, визначених рішенням суду, проте законодавством не передбачено такого способу захисту порушеного права за позовом платника аліментів. Щодо звільнення від сплати заборгованості по аліментах [PERSON] вказує на те, що неправильність здійснення розрахунку заборгованості по аліментах через помилкове застосування іншого розміру присуджених аліментів (1/3 частка, замість 3/10 частки) не свідчить про відсутність заборгованості по аліментах та не є підставою для звільнення [PERSON] від її сплати. Ухвалою суду від 30.11.2018р. залишено без розгляду заяву [PERSON] про зміну предмету позову. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Покликалася у своїх поясненнях, що [PERSON] не працює, доходу не має, а пропоновані 900 грн. аліментів будуть сплачувати його батьки. Представник відповідача [PERSON] не визнала позовних вимог повністю, посилаючись на їх необгрунтованість і безпідставність. Заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Судом з копії свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №142035 встановлено, що батьками [PERSON], 25.03.2011р.н., є сторони. З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.02.2013р. вбачається, що із [PERSON] у користь [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] в розмірі 3/10 частин заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2013р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.192 ч.1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із ст.81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із записів № 11-12 у копії трудової книжки серії АХ №831915 на імя [PERSON] слідує, що позивач працював водієм у ТОВ «Кузнецовський хлібозавод» і 20.02.2018р. його було звільнено з вказаної посади за власним бажанням. Суд відхиляє посилання позивача щодо обставин погіршення матеріального стану у звязку із неможливістю працевлаштуватись через відсутність роботи на ринку праці, оскільки такі обставини позивачем не підтверджені доказами. [PERSON] є працездатною особою і зобовязаний відшуковувати можливості для надання утримання малолітньому сину. Крім того, згідно із ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Нормою ст.184 ч.1 СК України теж передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З аналізу наведених норм слідує, що стягнення аліментів у твердій грошовій сумі можливе за вибором одержувача таких аліментів, а не їх платника. Тому, законних підстав для задоволення позову в цій частині не встановлено. Неспроможним є посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду України, сформулювану в Постанові від 05.02.2014р. у справі №143цс13 про те, що «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»,\~ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі», так як після такої правової позиції (Законом від 17.05.2017р.) норма ст.184 ч.1 СК України була змінена і передбачено можливість визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача аліментів. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами суд виходив з такого. Відповідно до ст.197 ч.2 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Аналіз норми ст.197 ч.2 СК України дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами у разі, якщо доведе суду виникнення такої заборгованості через тяжку хворобу або іншу обставину, що має істотне значення. Відповідно до копії ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 20.06.2018р. розрахунок заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] в користь [PERSON] на утримання [PERSON] від 29.05.2018р. №6769/15.3/34-18, здійснений державним виконавцем Вараського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області [PERSON], визнано неправомірним. Як встановлено зазначеною ухвалою суду від 20.06.2018р., розрахунок боргу [PERSON] по сплаті аліментів проведений неправильно, оскільки рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.02.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на дитину [PERSON] у розмірі 3/10 частки всіх видів його заробітку, а заборгованість нарахована з розрахунку 1/3 частки від всіх видів його заробітку. \~ \~ \~ \~При вирішенні\~позову суд\~виходить з\~того,\~що визнання\~неправомірним розрахунку\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~[PERSON]\~в користь\~[PERSON]\~на утримання\~[PERSON]\~від 29.05.2018р.\~№6769/15.3/34-18\~не є\~такою обставиною,\~що за\~законом може\~бути підставою\~для звільнення\~позивача від\~сплати заборгованості\~з аліментів,\~а лише\~свідчить про\~неправильність проведеного розрахунку, в якому застосовано іншу частку доходу платника аліментів, ніж та, що визначена судовим рішенням 1/3 частки доходу замість правильної 3/10. Отже, неправильність здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості за аліментами не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Враховуючи наведене, суд не вбачає законних обґрунтованих підстав для задоволення позову [PERSON], а тому, в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed