Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів. В обгрунтування своїх вимог позивач послалася на таке. Наказом Малиновського районного суду м. Одеси, від 28.11.2018 року по справі №521/17347/18, на її користь з [PERSON] , було стягнуто аліменти на утримання їх дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 16.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 16.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Також, позивач вказала, що на теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] до 3-х років, а відповідач іншої матеріальної допомоги їй не надає, є працездатною людиною, але офіційно не працевлаштований, а тому, на її думку, можливо змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення розміру у частині від доходу відповідача. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд змінити спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси, від 28 листопада 2018 року у справі № 521/17347/18 з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітних дітей - [PERSON] та [PERSON] , шляхом зміни способу їх присудження зі стягення в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», на стягнення у частці від доходу у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення нею повноліття, починаючи з часу звернення до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій посила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій вказав, що вважає позовні вимоги щодо стягнення з нього 1/3 частини від усіх видів доходу не обгрунтованими, оскільки від ніде не працює, постійного заробітку не має, має нерегулярні, періодичні доходи, але при цьому сплачує позивачці аліменти на своїх двох дітей регулярно та, крім того, він дітей своїх утримує і додатково, купляє їм носки, кросівки, курточки, а тому просив в задоволенні позову відмовити та розглянути справу без його участі (а.с. 37). Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Рішенням суду, від 19.10.2015 року, шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу, позивачці залишено прізвище [PERSON] (а.с.9). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] , виданим 22.05.2007 року, актовий запис №405 (а.с.10) та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] , виданим 02.09.2010 року, актовий запис №765 (а.с.11) Згідно наказу Малиновського районного суду м. Одеси, від 28.11.2018 року по справі №521/17347/18, на користь [PERSON] з [PERSON] , було стягнуто аліменти на утримання їх дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» до досягнення дитиною повноліття та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет» до досягнення дитиною повноліття (а.с.13). 20.02.2019 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 16.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття та [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет», починаючи з 16.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.14). 08.12.2018 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.16). В 2018 році позивачка народила доньку [PERSON] (а.с.12,15). Згідно зі статтями 180 та 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912), від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 192 СК України передбачено зміну розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення, або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 15.05.2006 року, №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 183 СК України, законодавцем визначено розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Так, ч.1 та ч. 2 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, згідно до наданої до суду ксерокопії трудової книжки [PERSON] , серії [NUMBER] , останнє місце роботи відповідача: менеджер зі збуту в ТОВ «Юмітойз», звільнений з посади 05.05.2014 року (а.с. 42). Тобто, на час звернення до суду позивачки з зазначеним позовом, відповідач не працював та не працює на час розгляду справи. Доказів, які б спростовували вказане, позивачкою до суду не надано, більш того, позивачка у свої позовних вимогах до суду також стверджує, що позивач не працює та не має постійного заробітку (а.с.2). Статтею 184 СК України, законодавцем встановлено визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 184 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка скористалась зазначеною нормою закону та, за її заявою до суду, Малиновським районним судом м. Одеси, було 28.11.2018 року видано наказ по справі №521/17347/18 про стягнення з відповідача на утримання кожного з двох дітей аліментів у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, та стягнення їх, у відповідності до ст. 183 СК України, судом враховано той факт, що даних про працевлаштування та загальний дохід відповідача не представлено ні позивачем, ні відповідачем. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий, встановлений Законом, мінімальний гарантований розмір аліментів на кожну дитину у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка вже стягує з відповідача, згідно наказу Малиновського районного суду м. Одеси, від 28.11.2018 року, по справі №521/17347/18. Доказів того, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання двох дітей, позивачка до суду не надала. Натомість, відповідачем до канцелярії суду було надано розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем Шевченко В.І., згідно до якого, різниця між сплаченими грошовими коштами та нарахованими до сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] , на 01.07.2019 року склала 506,35грн. (а.с. 41). Суд також враховує, що, згідно із Законом про Держбюджет на 2020 рік (стаття 7) прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, становить: з 1 січня 2020 року - 2218 грн.. Згідно до вивченого у судовому засіданні, наданого розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Шевченко В.І., нарахування до сплати аліментів на двох дітей, здійснюється у відповідості до законодавства. У зв`язку з цим, суд погоджується із обґрунтованістю визначення аліментів на кожну дитину в даному випадку, у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір, суд також враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням судом та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання позивачки на те, що на теперішній час вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] до 3-х років, а відповідач іншої матеріальної допомоги їй не надає, суд не може прийняти до уваги, оскільки у зазначеної доньки позивачки є батько [PERSON] , з яким позивачка знаходиться у шлюбі з 08.12.2018 року та який, згідно закону, і повинен матеріально утримувати свою доньку. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed