Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

До Київського районного суду м. Харкова звернувся голова правління КС «Перше Кредитне Товариство» з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ХВ-1/0068/08/417# від 18.03.2008 року, яка станом на 21.05.2018 року становить суму у розмірі 127 325,21 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.03.2008 року з відповідачем [PERSON] позивач уклав кредитний договір № ХВ-1/0068/08/417#, згідно до якого позивач надав йому кредит на суму 7\~000 грн. При укладанні цього договору позивач та відповідач відповідно до ст.. 259 ЦК України домовилися про зміну тривалості позовної давності до 10 років, що закріплено у п. 12.7 зазначеного договору. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору Відповідач зобов`язався повертати кредит на протязі 24 календарних міс. З моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів. За прострочення повернення кредитних коштів п.9.4 Договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Незважаючи на вищевказані вимоги, Відповідач до цього часу не виконав свої зобов`язання. В останній раз відповідач сплатив за кредитним договором тіло кредиту 21.04.2008 року та з того часу сума позики більш не сплачувалась. Останній раз відповідач добровільно сплатив гроші за цим кредитним договором 23.09.2009 р. в сумі 200 грн., що були зараховані на погашення пені. Позивач зазначив, що відповідно до вимог ч.1 ст. 264 ЦК України позовна даність за кредитним договором ХВ-1/0068/08/417# починається з 23.09.2009 р. та закінчується 23.09.2019 р. Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 21.05.2019 р. складає 127\~325,21 грн. Відповідач після 23.09.2009 р. до позивача не з`являвся, та не здійснював жодної сплати. Враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку не вчиняються дії, спрямовані на повернення кредитних коштів та процентів, чим грубо порушуються законні права позивача, останній змушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом КС «Перше Кредитне Товариство» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. Представники позивача [PERSON] , який відповідно до протоколу №1 засідання спостережної ради кредитної спілки «Перше кредитне товариство» є головою правління та [PERSON] ., який діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року прийняли участь у судовому засіданні на підставі ухвали суду від 11 липня 2019 року в режимі відеоконференції з Суворовським районним судом м. Одеса, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково в обґрунтування своєї позиції по справі вказали, що в порядку досудового врегулювання спору мали бесіду з відповідачем, який відмовився від добровільної сплати боргу в розмірі тілу кредиту та відсотків, вказуючи при цьому, що вимог щодо погашення розміру пені, вони в разі домовленості із відповідачем, мали намір списати, проте останній відмовився від запропонованих умов та зазначив, що останні можуть звертатися до суду. Також на пояснення відповідача у судовому засіданні, вказали, що місцезнаходження кредитної спілки є незмінним з часу укладання між сторонами договору, а саме: м. Одеса, вул. Базарна, 104, а тому посилання відповідача на порушення ними п.6.1.1 Договору є безпідставними. Щодо місцезнаходження філії у м. Харкові, то останні підтвердили, що у 2010 році її було закрито, проте реквізити для сплати зобов`язань за договором були визначені як у договорі, так і зазначені на їх офіційній інтернет-сторінці, а тому відповідач необґрунтовано заявляє, що з травня 2008 року він не мав фізичної змоги здійснити платежі за Договором, оскільки філія за місцезнаходженням була закрита. Крім того, звертають увагу суду, що ніяких додаткових усних або письмових домовленостей з відповідачем щодо порядку погашення кредиту та процентів за Договором у них не існувало, тобто посилання відповідача, що він мав обов`язок сплачувати кредитні кошти лише у касу філії у м. Харкові є хибними та такими, що не відповідають дійсності. Звертали увагу суду, що відповідач здійснив останню сплату на рахунок позивача 23 вересня 2009 року, а тому строк позовної давності не пропущено. Відповідач [PERSON] вимоги, визначені в ухвалі суду про відкриття провадження від 28 травня 2019 року щодо надання відзиву на позов не виконав, письмового відзиву не надав. У першому судовому засіданні, яке мало місце 27.06.2019 року заявив клопотання долучити до матеріалів справи копію квитанції до прибуткового касового ордеру №2321 від 21.04.2008 року на суму 700 грн., копію квитанції від 18.03.2008 року на 170 грн. (призначення - внесено в інший вкладений капітал згідно Положення «Про фінансове управління кредитної спілки»), копію його екземпляру графіку платежів, з якого вбачається сплата відповідачем в рахунок погашення кредиту за Договором від 18.03.2008 року грошових коштів у сумі 700 грн. (а.с.20-22). У судовому засіданні, яке відбувалось 17.07.2019 року відповідач погодився з тим, що має сплатити тіло кредиту у розмірі зменшеному на суму сплачену ним 21.04.2008 року (700 грн.), щодо інших вимог заперечував, посилався на те, що не мав змоги здійснювати сплату за договором через відсутність філії у м. Харкові, тобто і каси позивача за місцезнаходженням у м. Харкові, а тому нарахування відсотків і пені є неправомірним. Пояснив, що коли він прийшов здійснювати наступну оплату через касу філії, то побачив, що замість філії КС «Перше Кредитне Товариство» розміщене отел`є, вказав, що він шукав їх місцезнаходження за допомогою Інтернету, проте побачив статтю у мережі, що керівники КС знаходяться у розшуку, а тому вирішив, що йому не вигідно здійснювати сплату через розрахунковий рахунок КС, оскільки йому можуть потім не надати письмового підтвердження повного погашення боргу, з огляду на їх проблеми із законом. На питання суду відповів, що свою копію договору він втратив, а тому ані розрахункового рахунку КС, ані їх юридичної адреси у м. Одеса, він не знав. Пояснив, що шукаючи телефони позивача та їх адресу, він не переглядав офіційний сайт Міністерства юстиції, на якому міститься Реєстр підприємств, довідку, яка формується за безоплатним запитом щодо КС «Перше Кредитне Товариство» він не формував, офіційного сайту спілки не знайшов. Тому, з огляду на викладене, вирішив не сплачувати кошти за кредитним Договором. Заперечував проти того, що він здійснив останню оплату за Договором 23.09.2009 року, наполягав на тому, що сплатив за договором лише один раз 21.04.2008 року, а тому просив суд застосувати строк позовної давності щодо вимог, які до нього пред`явлені позивачем. Підтвердив, що мав розмову з представником позивача щодо досудового врегулювання спору, проте з огляду на вищевикладені обставини із його вимогами не погодився. Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що\~18.03.2008 року між відповідачем [PERSON] та позивачем КС «Перше Кредитне Товариство» був укладений кредитний договір № ХВ-1/0068/08/417#, згідно до якого позивач надав йому кредит на суму 7\~000 грн. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору Відповідач зобов`язався повертати кредит на протязі 24 календарних міс. З моменту отримання та сплачувати відсотки за узгодженим графіком платежів (а.с.5). За прострочення повернення кредитних коштів п.9.4 Договору була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежів. Відповідно до п.9.7 Договору у випадку неповернення суми кредиту в строк, встановлений п.2.1 цього Договору або частини кредиту в строки згідно Додатку №1, нарахування відсотків за користування кредитом триває до моменту повернення всієї суми кредиту, а пені до моменту погашення простроченої заборгованості. Кредитна спілка «Перше Кредитне Товариство» \~\~свої зобов`язання за кредитним договором виконала в повному обсязі, а саме надала відповідачу кредит у розмірі 7000 гривен. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з тим, судом було встановлено, що відповідачем були порушені зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. Суд не погоджується із доводами відповідача, що він не мав фізичної змоги щодо погашення коштів за кредитним договором, оскільки належних доказів цього він не надав. Так, відсутність філії КС «Перше кредитне товариство» за своїм місцезнаходженням з травня 2008 року, як про це стверджує відповідач, не звільняло його від обов`язку сплачувати кошти за договором на розрахунковий рахунок позивача, визначений у Договорі. Жодних особливих умов здійснення оплати коштів безпосередньо до каси філії, умовами договору не передбачено. Щодо неможливості знайти юридичну адресу позивача та здійснити письмове звернення до них із питанням щодо видачі дублікату договору від 18.03.2008 року із необхідними реквізитами ддя сплати, є на думку суду надуманими, оскільки юридична адреса позивача визначалась як на їх офіційному сайті, так і на офіційному сайті Міністерства юстиції, на якому міститься Реєстр підприємств, який надає безоплатну інформацію щодо місцезнаходження, телефонів юридичних осіб, в тому числі КС «Перше Кредитне Товариство». Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, і погоджується із розрахунком позивача щодо розміру заборгованості відповідача станом на 21.05.2019 р., яка складає 127\~325,21 грн. яка складається з: залишок заборгованості за тілом кредиту -6\~699,98 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами 44572,25 грн.; заборгованість по пені за прострочення платежів - 76 052,98 грн. Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності як загального так і спеціального спростовуються матеріалами справи. Згідно з положенням ст.\~256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Судом установлено, що в пункті 12.7 кредитного договору від 18 березня 2008 року сторони встановили строк позовної давності тривалістю у 10 (десять) років, а із позовом до суду кредитна спілка звернулась 22 травня 2019 року, тобто в межах позовної давності, встановленої сторонами у договорі. Крім того, ч.1 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач здійснив останній платіж 23 вересня 2009 року на суму 200 грн. (а.с.41) на погашення заборгованості за кредитним договором від 18 березня 2008 року, тим самим позовна давність була перервана. З урахуванням наведеного та принципу свободи договору, встановленого ст. 627 ЦК України, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності вимогам цивільного законодавства положень п. 12.7 кредитного договору про строк позовної давності в 10 років не ґрунтуються на законі. Доказів того, що вказаний платіж він не здійснював, відповідачем до суду не надано. Щодо часткового визнання відповідачем позовних вимог щодо тілу кредиту в розмірі, зменшеному на розмір здійсненого ним платежу від 21.04.2008 року, то суд вказує на те, що згідно наданої відповідачем копії квитанції до прибуткового касового Ордера №2321 (а.с.20) та картки платежів, наданих позивачем (а.с.7), вбачається, що вказаним платежем було погашено 300,02 грн. тіло кредиту, 391,23 проценти за кредитом, 8,75 грн. пеня, а тому зменшення суми тілу кредиту на повну суму сплати (700 грн.) є невірним підрахунком відповідача. Крім того, суд наголошує, що визнання ним позову в цій частині суперечить його заяві про сплив позовної давності для всіх вимог, які пред`явлені позивачем. Виходячи з\~викладеного,\~враховуючи надані суду докази представником позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КС «Перше Кредитне Товариство» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 21.05.2019 року в сумі 1921,00 грн. (а.с.2). На підставі викладеного і

Outcome: approved