Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

До суду 24 січня 2017 року з позовною заявою звернувся [PERSON] до ПАТ «Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут засобів технологічного устаткування «ВЕЛТ» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 132980,09 грн.; компенсаційних витрат за затримку у виплаті заробітної плати та за невикористану відпустку у розмірі 28185,50 грн.; середнього заробітку за час затримки виплати розрахунку при звільненні у розмірі 20161,96 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн. В ході судового розгляду 30.03.2017 року та 23.05.2017 року представник позивача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.17,29), подала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 199442,02 грн., з яких: 161165,61 грн. - заборгованість по заробітній платі, 23226,23 грн. - середній заробіток за час затримки виплати розрахунку при звільненні, 15050,18 грн. - компенсація за невикористану відпустку, а також просить стягнути на відшкодування моральної шкоди 20000,00 грн. (а.с.83-85, 92-94). В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених, позивач посилається на те, що Наказом Фонду державного майна України № 449 від 04.04.2013 р. він призначений на посаду в.о. голови правління ПАТ «НДІ «ВЕЛТ», на якій працював згідно трудового договору № 35 від 04.04.2013 р., та був звільнений за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно протоколу наглядової ради № 3 від 01.11.2016 р. В день його звільнення йому була видана його трудова книжка, проте до теперішнього часу не виплачено розрахунок при звільненні. Порушеннями з боку відповідача його трудових прав йому спричинено моральну шкоду, розмір якої позивач оцінює у 20000 грн. Моральні страждання викликані тривалими переживаннями з приводу порушення прав на оплату праці. Через відсутність виплати коштів за час його роботи він не може в найзручніший для себе спосіб задовольнити свої звичайні повсякденні побутові потреби, відбулась зміна звичайного укладу життя, він емоційно напружений, став дратівливим, порушився його сон. 21.02.2017 року відповідач подав письмові заперечення проти позову, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію за завдану матеріальну шкоду внаслідок порушення чинного законодавства України, посилаючись на те, що позивач неналежно виконував укладений з ним трудовий договір, самостійно завдавав собі моральних страждань внаслідок безпідставної невиплати заробітної плати протягом тривалого часу (т.2). Представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, та розглянути справу без її участі та без участі позивача, про що виклала у письмовій заяві (а.с.99-100). Представник відповідача та третя особа в судове засідання повторно не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, причину неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим суд визнає їх неявку неповажною та вирішує справу на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач Наказом Фонду державного майна України № 449 від 04.04.2013 р. виконання обов'язків голови правління ПАТ «НДІ «ВЕЛТ» покладено на [PERSON], який працював у відповідача на посаді в.о. голови правління ПАТ «НДІ «ВЕЛТ», згідно трудового договору № 35 від 04.04.2013 р., та був звільнений за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України згідно протоколу наглядової ради № 3 від 01.11.2016 р., що підтверджується копією наказу, копією трудового договору, копією трудової книжки (а.с.6-13) та не заперечується сторонами у справі. Згідно довідки ПАТ «НДІ «ВЕЛТ» від 06.03.2017 р. № 35 заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] з серпня 2013 р. по 01.11.2016 р. становить 161165,61 грн. (а.с.79). Згідно довідки ПАТ «НДІ «ВЕЛТ» від 06.03.2017 р. № 36 розмір компенсації середнього заробітку за затримку у виплаті [PERSON] заробітної плати станом на 01.03.2017 р. становить 28852,46 грн. (до виплати - 23226,23 грн.). Нарахована середньоденна заробітна плата - 347,62 грн. (до виплати - 279,83 грн.), кількість робочих днів затримки з виплати заробітної плати станом на 01.03.2017 р. - 83 (а.с.78). Згідно довідки ПАТ «НДІ «ВЕЛТ» від 02.03.2017 р. № 29 розмір компенсаційних виплат за невикористану відпустку [PERSON] становить 18695,88 грн. (до виплати - 15050,18 грн.) (а.с.62). Із зазначеними розмірами заборгованості позивач погодився та просить їх стягнути. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено з часу звільнення і по теперішній час. Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000,00 грн. Відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Обґрунтовуючи наявність спричиненої моральної шкоди та її розмір, позивач посилається на те, що він переніс моральні страждання з приводу порушення прав на оплату праці, через відсутність виплати коштів за час його роботи він не може в найзручніший для себе спосіб задовольнити свої звичайні повсякденні побутові потреби, відбулась зміна звичайного укладу життя, він емоційно напружений, став дратівливим, порушився його сон. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Outcome: approved