Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

До суду звернувся представник АТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 13137,86 грн. та понесені ним судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір за яким, відповідачу був наданий кредит у розмірі 2800,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, внаслідок чого, станом на 27.11.2018 р., утворилась заборгованість в розмірі 13137,86 гривень. Оскільки по теперішній час відповідач свої зобовязання не виконав, кредитну заборгованість не погасив, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.2-4). Відповідно до ухвали суду від 17 грудня 2018 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 06 лютого 2019 року без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розяснено сторонам, що у випадку наявності клопотання про виклик їх у судове засідання, його слід подати до суду у встановлені строки, запропоновано відповідачеві у пятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали суду подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.39-40). Ч.1 ст.279 ЦПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Ч.5 ст.279 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України розяснена сторонам в ухвалі про відкриття провадження по справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд вказаної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачає підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Ч.13 ст.7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Ч.2 ст.191 ЦПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч.13 ст.7, ч.2 ст.191 ЦПК України. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний догорів шляхом підписання заяви, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між сторонами кредитний договір (а.с.7,8,9-23). Відповідно до вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2800,0 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого, станом на 27.11.2018 р., утворилась заборгованість у розмірі 13137,86 грн. (а.с.5-6), яка складається з: 1993,67 грн. відсотки за користування кредитом; 10042,39 грн. пеня; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 601,80 грн. - штраф (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 10.12.2013 р. не виконує належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, що підтверджується наданими позивачем доказами, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Ч.1 ст.141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжного доручення від 30.11.2018 р. (а.с.1) позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1762,0 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved