Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася представник [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], треті особи: служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, [PERSON] про визнання права власності на майно. В обґрунтування поданої заяви, яка в подальшому була уточнена, представник позивача зазначив, що 25.09.2012 року помер [PERSON]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року встановлено факт проживання [PERSON] однією сім'єю з померлим [PERSON] з листопада 2004 року по 25.09.2012 року. [PERSON] заповіт не склав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] є [PERSON], [INFO] син померлого. Зазначає, що у лютому 2012 року [PERSON] та [PERSON] придбали за спільні кошти автомобіль марки MAZDA, модель 626, вартість якого на теперішній час складає 58\~620,6 грн. Посилаючись на ст.ст. 60, 70, 74 СК України, ст.ст. 356, 358, 364 ЦК України, просить суд визнати за [PERSON] право власності на автомобіль MAZDA модель 626, тип-загальний легковий універсал-B, ідентифікаційний номер JMZGE14F201122838, колір сірий, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер AE0029CM та зобовязати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] недоплачену компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 2\~710,30 грн. В судове засідання зявився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надавав заяву, в якій просив суд ухвалити рішення за його відсутності, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Разом із цим, [PERSON] зазначено, що нею отримана компенсація вартості 1/2 частки автомобіля в розмірі 26\~600 грн. [PERSON] в судові засідання не зявлялася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд ухвалити рішення за її відсутності, зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради в судові засідання не зявлявся, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд ухвалити рішення за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 26 вересня 2012 року, [PERSON] помер 25 вересня 2012 року. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2013 року встановлено факт проживання [PERSON] однією сім'єю з [PERSON] з листопада 2004 року по день його смерті 25.09.2012 року. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля MAZDA модель 626, тип-загальний легковий універсал-B, ідентифікаційний номер JMZGE14F201122838, колір сірий, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер AE0029CM, зазначений [PERSON]. Реєстрація транспортного засобу була проведена 14.02.2012 року. Відповідно до ст. 10 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В силу положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали спадкової справи № 946/2012, яка відкрилась після смерті 25.09.2012 року [PERSON] не містять відомостей про відмову нотаріуса спадкоємцям у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, позивачем не доведені підстави неможливості отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON] При зверненні до суду позивач залишив поза увагою, що метою цивільного судочинства в розумінні ст. 1 ЦПК України є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, а отже з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вимоги позивача є передчасні та безпідставні у задоволенні яких слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed