Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулася [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Мельник Юрій Олександрович із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 11.11.2020р., до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович. Позивач просить: 1. Визнати виконавчий напис №25866, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, 04 вересня 2020 року щодо стягнення з [PERSON] 10212,15 грн. таким, що не підлягає виконанню. 2. Витребувати у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва, Малкової Марії Вікторівни (адреса та засоби зв`язку:02094, м.Київ, вул.Поправки Юрія, буд.6, офіс 14, тел. [NUMBER] ) виконавчий напис №25866, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 04 вересня 2020 року щодо стягнення з [PERSON] 10212,15 грн. та додатки до нього: оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості. 3. Судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу районного Горай Олегом Станіславовичем вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, оскільки нотаріус недотримався правил безспірності стягнення, так як вказаної суми боргу [PERSON] не визнає, вражає її незаконною, зокрема на підставі того, що вона ніяких правочинів з ТОВ «ФК «АЛАНД» не укладала, значить ніяких боргів немає та виконавчий напис явно безпідставний та незаконний. Крім того, приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Малковою М.В. здійснене явне порушення вимог ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а саме: відкрито виконавче провадження щодо боржника, який знаходиться поза межами виконавчого округу міста Києва. Таким чином, вважає, що дані факти свідчать про маніпуляції і фабрикування документів для стягнення грошей. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/1825/20. Одночасно з пред`явленням даного позову - до суду позивачем [PERSON] , подано заяву про забезпечення даного позову (а.с.18-21). В якій заявник просить: 1. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №25866, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм олегом Станіславовичем 04.09.2020р. щодо стягнення з [PERSON] 10212,15 грн. стягнення основної винагороди у розмірі 1021,22 грн. та стягнення мінімальних витрат в розмірі 669 грн. Заяву мотивує тим, що в 30.10.2020р.приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Малкова М.В. у ВП №63424522 виніс постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Про дані постанови вона довідалась з реєстру виконавчих проваджень та дана постанова направлена на роботу [PERSON] і вже має відбутись безпідставне стягнення, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулась. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 13 листопада 2020 року постановлено в забезпечення позову [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Мельник Юрій Олександрович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником [PERSON] у судовому порядку, а саме виконавчого напису, вчиненого 04 вересня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №25866, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, яке проводиться за постановою про відкриття виконавчого провадження №63421522 від 27 жовтня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни по стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», заборгованості у розмірі 10212,15 грн (десят тисяч двісті дванадцять гривень п`ятнадцять копійок), а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 669 грн (шістсот шістдесят дев`ять гривень). Ухвалою Збаразького районного суду від 24 листопада 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач не подав до суду відзиву. 22 березня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду постановлено проводити заочний розгляд у даній цивільній справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., не подав до суду пояснення щодо позову. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, 27 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. на підставі виконавчого напису, вчиненого 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., реєстровий номер №25866, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості в розмірі 10212,15грн., відкрито виконавче провадження ВП №63421522. З копії постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової М.В. від 30 жовтня 2020 року слідує, що у виконавчому провадженні під № 6342152 звернено стягнення на доходи [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого напису № 25866 від 04.09.2020 про стягнення з останньої на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» заборгованості за кредитом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат» ). Цими актами є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.87 Закону «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.88 Закону «Про нотаріат» (в редакції чинній, на момент вчинення виконавчого напису) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ст.89 Закону «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат» ). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 01 вересня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався нотаріально посвідчених договорів. З матеріалів справи вбачається, що позивач не визнала заборгованість вказану у виконавчому написі та зазначила, що не укладала нотаріально посвідчений кредитний договір з ТзОВ «ФК «АЛАНД». Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача щодо неукладення останньою з ТзОВ «ФК «АЛАНД» нотаріально посвідченого кредитного договору. Крім цього, з наданих суду документів неможливо встановити чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем. Враховуючи все вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №25866 від 04 вересня 2020 року таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Стягуючи з ТзОВ «ФК «АЛАНД» в користь [PERSON] 1261,20 гривень понесених судових витрат, суд приймає до уваги: квитанцію №ПН1773622 від 10 листопада 2020 року на суму 840,80грн про сплату судового збору за подачу позовної заяви (а.с.16), квитанцію №ПН1773623 від 10 листопада 2020 року на суму 420,40грн про сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.21). На підставі наведеного та

Outcome: approved