Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

До Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою звернувся перший заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької центральної районної лікарні до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив обставини, що викладені нижче. У відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Козелецького районного суду від 17.04.2018 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК Україниу звязку з примиренням винного з потерпілим. Зі змісту ухвали суду, яка набрала законної сили, вбачається, що 21.02.2018 року близько 16 год. 30 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить [PERSON], рухаючись по автодорозі Остер-Пархимів, в напрямку с. Пархимів Козелецького району Чернігівської області, не доїжджаючи 1 км. + 900 метрів до знаку населеного пункту с. Пархимів, порушуючи вимоги правил дорожнього руху проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався з керуванням автомобілем, внаслідок чого виїхав на узбіччя та кювет, де здійснив зіткнення з придорожнім деревом. В результаті дорожньо- транспортної пригоди пасажир автомобіля [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, переломів кісток обличчя - перелому кісток носа та перелому нижньої щелепи, вивиху 21-го зуба, множинних різано-рваних ран на голові (обличчі), які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Порушення [PERSON] вимог п.п. 2.3 (б), 12.1 Правил дорожнього руху України стали причиною та умовою виникнення ДТП, та знаходяться в причинному звязку з наслідками, що настали. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини вчинення [PERSON] кримінального правопорушення встановлені судом і додаткового доказування не потребують. Згідно довідки Козелецької центральної районної лікарні № 337 від 16..05.2018 потерпіла [PERSON] після вчинення стосовно неї кримінального правопорушення перебувала на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Козелецької центральної районної лікарні з 21.02.2018 р. по 22.02.2018р. та з 23.02.2018р. по 16.03.2018р. (22 ліжкодні) з діагнозом складна травма обличчя, перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового виростка зліва, неповний вивих 21, відкритий перелом кісток носа, множинні різано-рвані рани обличчя, підшкірна гематома потиличної ділянки голови, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Згідно розрахунку витрат на лікування [PERSON] вартість одного ліжко-дня за лютий 2018 року (6 ліжкоднів) становила 356,81 грн., а за березень 2018 року(16 ліжкоднів) - 269,70 грн. Таким чином, за вказаний період лікувальним закладом витрачено коштів на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] на загальну суму 6456,06 грн. На даний час [PERSON] витрати Козелецької центральної районної лікарні на стаціонарне лікування потерпілої [PERSON] не відшкодовані, а тому підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з п.п. 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. N 545, кошти, витрачені закладом охорони здоровя на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат; сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Таким чином, дослідивши отримані докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, потрібно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Outcome: approved