Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності на Ѕ частину земельних ділянок в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог вказував, що з народження і по даний час він проживає в [ADDRESS] . [INFO] помер його батько [PERSON] , через три місяці, [INFO] померла мати - [PERSON] . Після смерті батьків відкрилася спадщина. До складу спадщини після смерті батька входили житловий будинок, майновий пай, грошові вклади та земельна ділянка. Після смерті матері - майновий пай, земельна ділянка. Позивач був членом сім`ї спадкодавців на час їх смерті, проживав у батьківському будинку та прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Також спадкоємцем був його брат [PERSON] , який зберігав на руках ощадні книжки. На початку лютого 2017 року позивачу стало відомо про те, що Драбівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва на ім`я брата на земельні частки (паї), грошові вклади та майнові паї без урахування його частки у спадщині. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 06.03.2019 року, зміненим постановою Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 2,73 га, на майнові паї та грошові вклади, та після смерті [PERSON] - на земельну ділянку площею 2,67 га, та майновий пай. Судове рішення набрало законної сили 18 червня 2019 року. 31 жовтня 2019 року з метою виконання рішення суду позивач звернувся в Драбівську державну нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки, які належали батькам. Проте, нотаріус відмовив у видачі свідоцтв з підстав, що законодавством не врегульовано видачу нових свідоцтв та внесення змін до виданих свідоцтв на час видачі спірних правовстановлюючих документів. Крім того, на підставі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] видані державні акти на право власності на земельні ділянки: державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 964882 від 12.02.2008 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 964881 від 12.02.2008 року. На підставі даних актів зареєстровано право власності [PERSON] , як єдиного власника земельних ділянок. Тому у випадку залишення чинними даних державних актів на земельні ділянки зареєструвати право власності у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на частину земельних ділянок позивача неможливо. Єдиним ефективним способом захисту прав в цьому випадку є визнання права власності на частину земельних ділянок, які належали батькам. Позивачу належить Ѕ частина спірних земельних ділянок, так як спадкоємців після смерті батька було двоє, він та його брат. Брат [PERSON] помер [INFO] , спадщину отримала його дружина [PERSON] , а тому позивач просить також скасувати видані свідоцтва про праву на спадщину після смерті брата на вказані земельні ділянки. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд його задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник відповідачки надав заяву про відкладення розгляду справи, проте суд визнав зазначені представником відповідачки причини неявки неповажними. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, його представника, суд дійшов до наступного. Відповідно до рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 06.03.2019 року та постанови Апеляційного суду Черкаської області від 18 червня 2019 року судами визнано частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на земельну ділянку площею 2,73 га, на майнові паї та грошові вклади, та після смерті [PERSON] - на земельну ділянку площею 2,67 га, та майновий пай. Судове рішення апеляційної інстанції набрало законної сили 18 червня 2019 року. Дані свідоцтва були видані на ім?я брата позивача - [PERSON] . Підставою для визнання їх недійсними було те, що при спадкуванні майна, яка залишилось після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] не було враховано частку яку успадкував [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса Драбівської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, проте з отриманої відповіді 31.10.2019 року вбачається, що нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії, оскільки нормативно-правовими актами не була передбачена можливість вносити до вже виданих свідоцтв про право на спадщину зміни та видавати нові свідоцтва. З копії спадкової справи [PERSON] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його смерть. Спадщину після його смерті прийняла дружина - [PERSON] , відповідач по справі. На підставі частково скасованих судом свідоцтв про право на спадщину [PERSON] були видані державні акти на право власності на земельні ділянки, площами 2,7339 га з кадастровим номером 7120686900:03:001:0390 та 2,6718 га з кадастровим номером 7120686900:03:001:0391. На підставі даних державних актів [PERSON] отримала два свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2020 року на вказані земельні ділянки. Суд вважає, що права позивача на спадщину після смерті його батьків були порушені тим, що частина спадщини, на яку має право позивач не була переоформлена на позивача відповідно до рішень судів та в подальшому відповідачу були видані правовстановлюючі документи на спадкове майно без урахування частки у спадщині, яка належить позивачу. Захистити порушене право позивач в позасудовому порядку не може. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Оскільки держані акти на право власності на земельну ділянку не можуть відповідно до законодавства бути визнані частково недійсним вони підлягають визнанню недійсним повністю, а тому свідоцтва видані на їх підставі також підлягають визнанню недійсними повністю. Відтак, з метою відновлення порушених прав позивача на отримання частки спадкового майна підлягають скасуванню оскаржувані державні акти на земельні ділянки та видані на підставі їх свідоцтва про право на спадщину, а також визнання права власності на спірне майно за позивачем, що відповідатиме ефективному способу захисту порушених прав позивача. Подальше переоформлення прав на спадщину після смерті [PERSON] відповідачем [PERSON] можливе шляхом отримання нових свідоцтв в порядку ч.3 ст.1300 ЦК України з врахуванням даного рішення суду. Судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved