Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти, набуті ним у порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя [PERSON] у розмірі 29\~882,50 грн. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 11.08.2020 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом та спадкове майно складається з недоотриманої пенсії у сумі 33\~352,90 грн. 10.12.2020 на підставі службового чеку ПН № 215600426655 [PERSON] через відділення «Укрпошта» отримав виплату разової допомоги у розмірі 3470,40 грн., що на 29\~882,50 грн. менше, ніж зазначено у свідоцтві про право на спадщину. Листом від 10.03.2020 Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області надана відповідь приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Шаповалову А., відповідно до якого недоотримана пенсія [PERSON] , який помер [INFO] з грудня 2016 року по вересень 2017 року складає 33\~352,90 грн. та може бути виплачена спадкоємцям. При цьому посилаючись на ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що нараховані суми пенсії не отримані своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Представник відповідача - Маріупольське об`єднане УПФУ Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами [PERSON] направило в адресу суду письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що недоотримана пенсія позивачу виплачена у розмірі суми, що складає 3470,40 грн. за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії, з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Посилаючись на положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 1, 2, 19 ЦК України, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою\~Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.01.2021 року відкрито провадження у справі,\~розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, а також витребувано у відповідача інформацію помісячного нарахування та виплати пенсійних сум [PERSON] за період з 01.09.2014 по 14.09.2017. Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у повному обсязі скористався правом на подачу відзиву на позов. Розгляд справи було призначено на 31 травня 2021 року. Згідно з ч.6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Враховуючи складність справи, виготовлення судового рішення відкладено на 5 днів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що складений відповідний актовий запис № 1124. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 11.08.2020 спадкоємцем недоотриманої пенсії [PERSON] у сумі 33\~352,90 грн. згідно даних, наданих Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області,є [PERSON] 10.12.2020 на підставі службового чеку ПН № 215600426655 [PERSON] через відділення «Укрпошта» отримав виплату разової допомоги у розмірі 3470,40 грн., За змістом листа Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області за №963/34-4/10 від 10.03.2020 приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Шаповалову А. повідомлено, що недоотримана пенсія [PERSON] , який помер [INFO] з грудня 2016 року по вересень 2017 року складає 33\~352,90 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. Відносно доводів представника відповідача стосовно відсутності підстав для виплати недотриманої пенсії поза трьох річного строку з моменту звернення, суд виходить з наступного. Відповідно до положень\~ статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача відсутні. Свідоцтво про право на спадщину за законом\~не оспорене та є чинним, а тому відмова Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 377/612/17\~від 06\~лютого 2019\~року. З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, тому позовні підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved