Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду надійшла позовна заява ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» до [PERSON], в якій викладено прохання стягнути з відповідач в порядку регресу кошти в сумі 21279 грн. 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовуються порушенням страхувальником, яким являється відповідач, ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якою визначено порядок повідомлення страховика з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Представник позивача в судове засідання не з'явився. До суду представник надав клопотання (а.с. 70) в якому виклав прохання провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], заперечив позовні вимоги ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт». Суду пояснив, що він дійсно укладав договір страхування цивільної відповідальності з ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт». 24.09.2011 року від став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої був пошкоджений його застрахований транспортний засіб та автомобіль VOLKSWAGEN д.н. [NUMBER]. Також отримав пошкодження пасажир даного автомобіля. Після дорожньо-транспортної пригоди він відразу подзвонив по телефону та повідомив представника страхової компанії ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» про страховий випадок. Представник страхової компанії не повідомляв йому про необхідність в письмовому вигляді повідомляти страховика про страховий випадок, тому він в письмовому вигляді відповідно до вимог закону не повідомляв ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт». Суд заслухавши пояснення відповідача та вивчивши матеріали справи приходить до переконання про законність вимог позивача щодо стягнення коштів в порядку регресу, так як дані вимоги ґрунтуються на вимогах закону. Судом встановлено, що 26.07.2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу. 24.09.2011 року в м. Миргород на вул. Гоголя відбулось дорожньо-транспортна пригода , в якій мало місце зіткнення забезпеченого автомобіля, під керуванням [PERSON] з автомобілем VOLKSWAGEN д.н. [NUMBER], власником якого являвся [PERSON]. Відповідно вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 серпня 2012 року відповідач визнаний винним в порушенні Правил дорожнього руху України, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно автотоварознавчої експертизи вартість матеріального збитку завданого в наслідок ДТП власнику автомобіля VOLKSWAGEN д.н. [NUMBER] становить 27245 грн. 28 коп. Позивачем відповідно до вимог ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перераховано страхове відшкодування в сумі 22279 грн. 40 коп. власнику пошкодженого автомобіля. Пунктом 33.1.4. вищевказаного Закону передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Як встановлено судом відповідач вищевказані вимоги не виконав та не повідомив у встановленому письмовому порядку страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 24 вересня 2011 року. Відповідно до підпункту «г», пункту 38.1.1 ст 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до правової позиції викладеній у постанові Верхового суду України від 12 лютого 2014 року по справі № 6-1цс14, неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1. статті 38 Закону, після внесення до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подавати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страхувальника про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ПАТ «Страхова Компанія «Український страховий стандарт» до [PERSON] є законними та підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved