Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 13.06.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обгрунтування позову позивач зазначила, що у них із відповідачем за час шлюбу народилося троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] [INFO] . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 12.01.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2009 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. Однак даний розмір аліментів на сьогоднішній день є недостатнім для задоволення потреб дітей. Діти ростуть та потребують значних матеріальних витрат, тому [PERSON] просить суд стягувати з [PERSON] на свою користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 11.02.2021 року провадження у цивільній справі № 141/508/19 відкрито та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач копію ухвали, копію позовної заяви та доданих документів отримав 27.02.2021 року, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] син [PERSON] . Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 12.01.2010 року у справі № 2-4 позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу(заробітку [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2009 року і до досягнення повноліття старшою дитиною. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 11.05.2018 року складено відповідний актовий запис № 2. Після державної реєстрації розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З довідки № 149 від 08.04.2019 року, виданої Балабанівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входять: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192\~СК України передбачає,\~що розмір\~аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За вказаних обставин, враховуючи, що після ухвалення 12.10.2010 року рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу\~України мінімальний розмір аліментів, суд прийшов до висновку про те, що попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, а тому розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Обставин щодо неможливості відповідачем здійснювати сплату аліментів у розмірі, визначеному законом, та про який заявлено у позові, судом не встановлено. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved