Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 30.04.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який було зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 495. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що протягом 2-х років, сторони не підтримують подружні стосунки та не ведуть спільного господарство. Спочатку їх сімейне життя складалося добре, але через певний час, як з`ясувалося, сторони маємо різні погляди на сімейне життя, постійно виникали конфліктні ситуації та суперечки, в результаті чого були втрачені почуття любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як вважає, що сім`я розпалася остаточно, та відновлена бути не може. 12.03.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 08.07.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси закрито підготовче провадження по справі та відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про надання строку на примирення. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, позивачка пояснила, що на протязі тривалого часу псувались відносини через грубу поведінку чоловіка до неї, постійні образи і приниження, застосування до неї фізичної сили, постійні конфлікти з нецензурною лайкою. Вважає, що відповідач в дійсності не бажає зберігати сім`ю, а його незгода з позовом є супротивним відношенням до неї. Просила не надавати строк для примирення, який не може мати позитивного результату, просила розірвати шлюб, який на даний час суперечить моральним засадам. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] відзив не подали, у судовому засіданні просили надати строк для примирення з метою збереження сім`ї. Відповідач позов не визнав, не згоден з розірванням шлюбу. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі зареєстрованому 30.04.2013 року Київським районним у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 495. У період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №5904, серії [NUMBER] . Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Суд дійшов висновку, що сторони фактично тривалий спільно не проживають, між ними відсутні взаємно поважливі стосунки та почуття любові, на яких має будуватись і триматись сім`я. Шлюб наразі є суто формальним і його збереження суперечило б інтересам кожного з подружжя і неповнолітньої дитини. На підставі ч.3 ст. 105, ст. ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved