Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 09.09.2016 року відповідач отримав кредит у розмірі 36853,94 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з 1 по 25 числа кожного місяця. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Проте відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, чим порушив умови договору, вимоги чинного законодавства України, а тому, станом на 14.08.2017 року має заборгованість у розмірі 37593,82 гривень, яка складається з наступного: - 31818,55 гривень. заборгованість за кредитом; - 1749,92 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 972,74 гривень - заборгованість за пенею та комісією; -3052,61 гривень - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 37593,82 грн. та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1600,00 гривень. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, наполягала на тому, що сплатила більше коштів ніж зазначено в розрахунку. Але доказів на підтвердження сплати коштів суду не надала. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 09.09.2016 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правилам надання банківських послуг від 09.09.2016 року, згідно якої відповідач має заборгованість по договору з дати підписання Генеральної угоди у розмірі 36853,94 грн., та зобовязаний починаючи з 1 п 25 число кожного місяця надавати банку щомісячний платіж в сумі 1445,89 гривень, дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 30.09.2019р. (а.с.5-6). З розрахунку заборгованості за договором від 09.09.2016р. вбачається, що стном на 14.08.2017р. заборгованість відповідачки складає: - 31818,55 гривень. заборгованість за кредитом; - 1749,92 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 972,74 гривень - заборгованість за пенею та комісією; - 3052,61 гривень - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Крім того сплата щомісячних платежів відбувалась не регулярно, так відсутня оплата за жовтень 2016 року, січень, березень 2017 року(а.с.4). За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із\~статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В\~статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Відповідачка не оспорює факту укладання договору від 9.09.2016 року. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми кредиту. Однак, відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає в Покровському районі, с. Звірове Донецької області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України немає, то з [PERSON] відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягають стягненню заборгованість з пені та штрафу. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягненню з відповідача на користь позивача: 31818,55 грн. заборгованості за кредитом; 1749,92 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Загальна сума стягнення з відповідача становить 33568,47 грн. На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені та штрафів слід - відмовити. Згідно із\~статтею 79 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 гривні, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 17 серпня 2017 року (а.с.1), у звязку з частковим задоволенням позовних вимог судовий підлягає стягненню в розмірі 1428,68 гривень.

Outcome: partial