Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Дана позовна заява мотивована тим, що 08.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (найменування змінено на ПАТ «ОТП Банк») правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та [PERSON] було укладений договір про надання споживчого кредиту № CM-SME 110/197/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 118000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 08 травня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та Банком 08.05.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 836 в реєстрі заборон за № 66 відповідно до якого відповідач передав в іпотеку вбудоване приміщення загальною площею 78,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область м. Горлівка вулиця Безсонова, будинок № 36 та належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до висновку про вартість обєкта незалежної оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт оцінка плюс», ЄДРПОУ 39547637 вартість обєкта оцінки становить 97900 грн. 00 коп. 08 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 08/11/16, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № CM-SME 110/197/2008 від 08.05.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Оскільки відповідач, умови кредитного договору належним чином не виконує, виникла заборгованість, яка станом на 20 лютого 2016 року становить 155301,32 грн. У зв'язку з наявністю заборгованості позивач був змушений звернутися до суду та просить в рахунок часткового погашення заборгованості [PERSON] (за договором про надання споживчого кредиту CM-SME 110/197/2008 від 08.05.2008 року, укладеним з ПАТ «ОТП Банк») перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в розмірі 97900 грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки вбудоване приміщення загальною площею 78,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область м. Горлівка вулиця Безсонова, будинок № 36 та належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим 31 березня 2007 року приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером № 1470, зареєстрованим Комунальним підприємством «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» 22.04.2008 року в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 18249809 та записаним в реєстрову книгу 274 за номером № 1680, шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною 97900 грн. 00 коп. Окрім того, просили стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі. Судом встановлено, що 08.05.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (найменування змінено на ПАТ «ОТП Банк») правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та [PERSON] було укладений договір про надання споживчого кредиту № CM-SME 110/197/2008, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 118000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 08 травня 2018 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між [PERSON] та Банком 08.05.2008 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого за № 836 в реєстрі заборон за № 66 відповідно до якого відповідач передав в іпотеку вбудоване приміщення загальною площею 78,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область м. Горлівка вулиця Безсонова, будинок № 36 та належить іпотекодавцю на праві власності. Відповідно до висновку про вартість обєкта незалежної оцінки (ідентифікатор за базою ФДМУ 1638954_20022017_ОР10-170220-022) звіту про оцінку, проведеної субєктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт оцінка плюс», ЄДРПОУ 39547637 вартість обєкта оцінки становить 97900 грн. 00 коп. 08 листопада 2016 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ПАТ «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 08/11/16, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № CM-SME 110/197/2008 від 08.05.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2676). Судом встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 20 лютого 2017 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 155301 грн. 32 коп., з яких: 46650 грн. 30 коп. заборгованість по тілу кредиту; 22291 грн. 80 коп. заборгованість по відсоткам; 80143 грн. 10 коп. збитки від інфляції; 6216 грн. 12 коп. три проценти річних. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. За умовами Розділу 6 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за кредитним договором, або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Так, згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За вимогами частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку»під час розгляду справи та викладення змісту судового рішення суд повинен вирішити такі питання: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; - початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов'язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку»підлягає підтвердженню з боку суду. Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку». Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України вже сформулював у постановах від 10 червня 2015 року (№ 6-449цс15), 3 лютого 2016 року (№ 6-2026цс15), 21 жовтня 2015 року (№ 6-1561цс15), 8 червня 2016 року (№ 6-1239цс16). Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», суд дійшов висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону встановлення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні. За наведених обставин, суд для визначення початкової ціни предмету іпотеки ураховує умови п.4.4 Договору іпотеки від 08.05.2008 року, якою визначено ринкову вартість предмету іпотеку в сумі 182700,00 грн. Отже, враховуючи те, що позичальник зобов'язання за Кредитним договором належним чином не виконав, а договором іпотеки передбачено право позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та в рахунок часткового погашення заборгованості в сумі 97900,00 грн. за кредитним договором № CM-SME 110/197/2008 від 08.05.2008 року на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернути стягнення на предмет іпотеки вбудоване приміщення загальною площею 78,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область м. Горлівка вулиця Безсонова, будинок № 36 та належить [PERSON] на праві власності, що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим 31 березня 2007 року приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером № 1470, зареєстрованим Комунальним підприємством «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» 22.04.2008 року в реєстрі права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером № 18249809 та записаним в реєстрову книгу 274 за номером № 1680, шляхом надання ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві за ціною 97900 грн. 00 коп. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,40 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, а також витрати у звязку з повідомленням відповідача про слухання справи у сумі 840,00 грн., що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Outcome: approved