Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] , [PERSON] про та визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] , який належав йому згідно запису № 01 - 0631 - 5 погосподарської книги №7. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є його спадкоємцем першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк він подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 232/2013 року. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явився та надав до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Чернеччинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Відповідачу [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надіславши на адресу суду заяви, в яких прохають розглянути справу без їхньої участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 6). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 17 (а. с. 11). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , належав [PERSON] згідно запису № 01 - 0631 - 5 погосподарської книги №7. (а.с.10). За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельну ділянку, не можуть, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельну ділянку, житловий будинок, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно спадкової справи № 232/2013 року позивач прийняв спадщину після [PERSON] , померлого [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що Позивач є сином померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом, прийняв спадщину, відповідачі визнали позов. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved