Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

До суду звернувся з метою захисту інтересів держави керівник Бахмацької місцевої прокуратури з позовом до [PERSON], колишньої голови Плисківської сільської виборчої комісії Борзнянського району Чернігівської області, в якому просить винести рішення про стягнення з останньої на користь держави незаконно одержаних коштів внаслідок вчинення адміністративного корупційного правопорушення, а також судових витрат на суму 1378 грн. В обґрунтування позову прокурор вказує, що [PERSON], будучи головою Плисківської сільської виборчої комісії Борзнянського району Чернігівської області, під час чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, що проводились 25.10.2015, та являючись згідно підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за пов'язані з корупцією правопорушення, порушила вимоги, передбачені пунктами 1,2 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». Так, [PERSON] у 2015 р. була обрана головою Плисківської сільської виборчої комісії у відповідності до постанови Борзнянської районної виборчої комісії чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів від 11.09.2015 № 5 «Про формування складу міських, селищної та сільських територіальних виборчих комісій, що здійснюють підготовку та проведення місцевих виборів». Відповідно до пунктів 22-23 Порядку оплати праці членів територіальних і дільничних виборчих комісій з місцевих виборів, нарахування та виплати одноразової грошової винагороди, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 687 від 08.09.2015 р., одноразова грошова винагорода членам виборчих комісій може бути нарахована та виплачена лише один раз протягом виборчого процесу після встановлення підсумків голосування, за наявності загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної територіальної виборчої комісії, і виплачена тим членам комісії, що брали активну участь у її роботі, незалежно від того, на платній чи не на платній основі вони працюють у такій комісії. Розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на її засіданні за поданням голови виборчої комісії залежно від особистого внеску кожного члена комісії в її діяльність, і не може перевищувати розміру місячної заробітної плати, встановленого постановою Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці членів виборчих комісій, комісій всеукраїнського референдуму» № 966 від 28.07.2004, за посадами, які вони займають у відповідних виборчих комісіях. Однак, [PERSON] при вирішенні питання про виплату членам виборчої комісії одноразової грошової допомоги засідання комісії не скликала та не провела, а одноособово прийняла рішення і виготовила постанову Плисківської сільської виборчої комісії від 30.10.2015 № 16 про нарахування та виплату собі та чотирьом іншим членам комісії одноразової грошової винагороди. На підставі даної постанови нараховано та виплачено одноразову грошову винагороду за жовтень 2015 року наступним членам дільничної комісії: [PERSON] - у розмірі 1205 грн., [PERSON] - у розмірі 1205 грн., [PERSON] - у розмірі 1205 грн., [PERSON] - у розмірі 1205 грн., [PERSON] - у розмірі 1205 грн. Загалом за рахунок коштів Державного бюджету безпідставно виплачено 6025 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Отже, при вирішенні [PERSON] одноособово питання про виплату членам Плисківської сільської виборчої комісії одноразової грошової винагороди на загальну суму 6025 грн., зокрема щодо осіб, яким має бути виплачена одноразова грошова винагорода та щодо її розмірів для конкретних членів комісії у межах вказаної суми, у неї виникла суперечність між її приватним майновим інтересом, як зацікавленої особи у отриманні грошей, та її службовими повноваженнями. Таким чином, перед одноособовим прийняттям рішення з даного питання та підписанням постанови № 16 Плисківської сільської виборчої комісії від 30.10.2015 року [PERSON] повинна була дізнатися про наявний у неї реальний конфлікт інтересів при здійсненні нею службових повноважень. В порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» відповідач не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів, голову Борзнянської районної виборчої комісії чи Національне агентство, або інший визначений законом орган, або Плисківську сільську виборчу комісію та її членів. За даним фактом відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення. Постановою Борзнянського районного суду від 09.06.2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Постанова суду набрала законної сили. Водночас, залишилася невідшкодованою шкода, завдана вчиненням [PERSON] адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі 6025 грн., яку слід стягнути з останньої. В судовому засіданні прокурор підтримала позов за всіма вказаними в ньому вимогами до відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнала і пояснила, що погоджується зі всіма доводами на обґрунтування позову. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що в спір сторін не впливає безпосередньо на інтереси Управління Державної казначейської служби у Борзнянському районі Чернігівської області, і що покладається на розсуд суду при винесенні рішення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі документи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правові підстави для врегулювання спору. Судом встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що [PERSON], будучи головою Плисківської сільської виборчої комісії Борзнянського району Чернігівської області, під час чергових виборів депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, що проводились 25.10.2015, та являючись згідно підпункту «и» пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за пов'язані з корупцією правопорушення, порушила вимоги, передбачені пунктами 1, 2 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». За даним фактом відносно [PERSON] був складений протокол про адміністративне корупційне правопорушення. Постановою Борзнянського районного суду від 09.06.2016 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Постанова суду набрала законної сили. Водночас, залишилася невідшкодованою шкода, завдана вчиненням Відповідачем адміністративного корупційного правопорушення, у розмірі 6025 грн. Згідно з ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 66 Закону збитки, шкода, завдані державі внаслідок вчинення корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила відповідне правопорушення, в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно інформації Управління Державної казначейської служби України у Борзнянському районі фінансування виборчих комісій під час підготовки і проведення місцевих виборів у 2015 році здійснювалося за рахунок субвенції з державного бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2015 № 700 «Про затвердження порядку фінансування виборчих комісій під час підготовки і проведення місцевих виборів». Керівником Бахмацької місцевої прокуратури позов пред'явлено як позивачем з тих підстав, що кошти на проведення виборів виділені безпосередньо з Державного бюджету України, без визначення розпорядника вказаних коштів, а чинним законодавством не визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних правовідносинах. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи національної безпеки України» прокуратура України та органи місцевого самоврядування є одними із суб'єктів забезпечення національної безпеки. Статтею 1 Закону України «Про основи національної безпеки України» визначено, що національна безпека - захищеність життєво важливих інтересів людини і громадянина, суспільства і держави, за якої забезпечуються сталий розвиток суспільства, своєчасне виявлення, запобігання і нейтралізація реальних та потенційних загроз національним інтересам у сферах правоохоронної діяльності, боротьби з корупцією, соціальної політики та пенсійного забезпечення, житлово-комунального господарства, ринку фінансових послуг, захисту прав власності, фондових ринків і обігу цінних паперів, податково-бюджетної та митної політики, торгівлі та підприємницької діяльності та інших сферах державного управління при виникненні негативних тенденцій до створення потенційних або реальних загроз національним інтересам. Враховуючи викладене, позов заявлено правомірно у межах компетенції, передбаченої ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». На підставі викладеного,

Outcome: approved