Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 27.09.2016 року звернувся Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно на загальну суму 13257 грн. 28 коп., при цьому позивач посилається на те, що [PERSON] перебував на обліку в управління соціального захисту населення в Приморському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі департамент), як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі Порядок). В судове засідання представник позивача зявилась, надала до суду письмову заяву про слухання справи без фіксації судового процесу, згідно ч. 1 ст. 197 ЦПК України та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також, представник позивача надала до суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просила зменшити розмір позовних вимог, у звязку з тим, що відповідач добровільно повернула частину надміру отриманих коштів у розмірі 4200,00 грн. і вважати ціну позову 9057,28 грн. В судове засідання представник відповідача зявилась, надала до суду письмову заяву про слухання справи без фіксації судового процесу, позовну заяву визнала та просила суд розстрочити виконання рішення суду рівними частинами по 700,00 грн., щомісячно до повного погашення боргу. Суд, дослідивши матеріали справи вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з наступних підстав. Відповідачу допомога була призначена на підставі заяв від 24.12.2014р., від 03.08.2015р. та від 02.03.2016р. на період: з 24.12.2014р. по 23.06.2015р.; з 03.08.2015р. по 02.02.2016р.; з 02.03.2016р. по 31.05.2016р. Таким чином відповідач отримала коштів на суму 13257,28 грн. Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються відомості наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; У своїх заявах [PERSON] зазначила, що в неї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, що згідно п. 6 Порядку є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] з 04.04.2008р. є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, [PERSON] надала недостовірні відомості, тобто вказала відсутність житла розташованого за межами тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 10 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. У результаті надання недостовірної інформації [PERSON] департаментом були надміру нараховані кошти у розмірі 13257,28 грн. Також треба застосувати норми ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, суд робить висновок, що у відповідності до норм чинного законодавства, відповідачка повинна повернути Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надміру виплаченої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно на загальну суму 9057,28 грн. Крім того, представник відповідача просила розстрочити виконання рішення рівними частинами по 700,00 грн., щомісячно до повного погашення боргу. Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строк, встановлені цим рішенням. Суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення рівними частинами по 700,00 грн., щомісячно до повного погашення боргу, періодом з дня винесення рішення. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач довів суду законність та обґрунтованість своїх вимог, а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищенаведене та на підставі «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, ст.. 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218 ЦПК України,-

Outcome: approved