Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі також позивач чи А-Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі Анкети-заяви від 12.06.2017 [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 16.11.2020 виникла заборгованість у сумі 39324,56 грн., яка складається з наступного: 32420,74 грн. - заборгованість за кредитом; 6833,82 грн. - заборгованість за відсотками. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач 12.06.2017 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківський послуг в А-Банку (далі Анкета-заява), тобто фактично вчинила дії з метою укладення договору з позивачем. У Анкеті-заяві відсутні відомості щодо бажання отримати кредитну картку, будь які відомості щодо номеру кредитної картки, строк її дії, розмір кредитного ліміту, відсоткову ставку, розмір пені та штрафних санкцій. Вказана Анкета-заява містить підпис [PERSON] на підтвердження того, що вона була ознайомлена з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами банку та зобов`язується в подальшому регулярно ознайомлюватися на сайті позивача зі змінами у вказаних документах. Крім Анкети-заяви позивач надає копію Витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а саме Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD». Суд звертає увагу, що вказаний документ не містить підпису відповідача. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог А-Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://a-bank.com.ua) неодноразово могли змінюватися самим А-Банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.06.2017 шляхом підписання Анкети-заяви. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки. Так само, позивач не надає жодного первинного документа, з якого можна було б встановити факт користування [PERSON] кредитною карткою А-Банку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не можна вважати допустимим доказом наявності заборгованості, оскільки такий розрахунок не є первинним документом. За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, оскільки відсутні відомості щодо наміру відповідача отримати кредитну картку А-Банку, відсутні докази надання такої картки у користування, відсутні первинні документи на підтвердження наявності фінансових правовідносин між сторонами. Крім того, як зазначено вище, відсутні підстави вважати, що між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: dismissed