Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 25 травня 2018 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 31 серпня 2007 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № Ш 203 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (далі договір). 09 вересня 2013 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1.1.4 якого [PERSON] відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 11400,00 гривень зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідно до п. 3.3 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі на пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 16.04.2018 р. має заборгованість у сумі 20009,02 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 20009,02 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечення на позов не подала, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 31 серпня 2007 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали договір № Ш 203 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою (а.с. 15-16). 09 вересня 2013 року на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи (а.с. 13) з відповідачем укладено додатковий договір №2 до договору, відповідно до п. 1.1.4 якого останній відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 11400,00 гривень зі сплатою 24% річних щомісячно, з процентною ставкою за несанкціонованим овердрафтом у розмірі 35% річних(а.с. 12). Згідно з п. 3.3 договору відповідач зобовязався щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним. Відповідно до п. 7.1 договору строк дії кредитної лінії встановлюється на період дії платіжної картки та на період, що необхідний для завершення розрахунків згідно з цим договором. При перевипуску платіжної картки кредитна лінія відновлюється (а.с. 16). Позивач зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти відповідачу. Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 16.04.2018року має заборгованість по кредитному договору в сумі 20009,02 гривень, яка складається з сум: -заборгованості за основним боргом 9705,00 грн., -заборгованості за нарахованими відсотками 4769,869 грн.; -інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості 4677,18 грн.; -трьох відсотків річних від прострочених сум заборгованості 856,98 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано договір № Ш 203 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 31.08.2007 року (а.с.15-16), додатковим договором №1 до договору № Ш 203 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 16.07.2013 року (а.с. 14), заявою на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи від 22.08.2013 року (а.с. 13), додатковим договором №2 до договору № Ш 203 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 09.09.2013 року (а.с. 12), розрахунком заборгованості (а.с. 6), звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат на 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 16.07.2013 по 16.04.2018 (а.с. 7-8). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №9909408706 та які відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved