Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», 18.11.2008 року було укладено кредитний договір 2008-ПМ-9. Згідно договору Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» зобовязався надати [PERSON] кредит у розмірі 217 000 доларів США на термін до 07.02.2023 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В якості забезпечення зобовязань за кредитним договором між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», укладено договір поруки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 19.01.2015 року за кредитним договором від 18.11.2008 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» рахується заборгованість на загальну суму 8\~206\~892,56 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачів. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідачів в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», 18.11.2008 року було укладено кредитний договір № 2008-ПМ-9. Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору № 2008-ПМ-9 сума кредиту складає 217\~000 доларів США. Відповідно до пункту 1.3. кредитного договору № 2008-ПМ-9 строк повернення кредиту, відсотків та інших платежів зазначений у графіку повернення кредиту, але не пізніше ніж 07.02.2023 року. Відповідно до пункту 2.2.6. кредитного договору № 2008-ПМ-9 позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту за рахунок коштів, які розмішені на рахунках позичальника. Відповідно до пункту 7.1. кредитного договору № 2008-ПМ-9 договір набуває чинності з моменту його підписання. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 18.11.2008 року, згідно з якою заборгованість становить 519\~423, 58 доларів США, яка складається: із заборгованості за кредитом у сумі 177\~362, 54 доларів США; із заборгованості за відсотками у сумі 195\~982, 93 доларів США; із пені у сумі 146\~078, 11 доларів США. В забезпечення виконання [PERSON] обов'язків за договором кредиту, 07.02.2008 року було укладено договір поруки №2008-ПМ/9 між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON]. Відповідно до умов п. 2 договору поруки поручитель зобов'язався відповідати перед Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» за виконання [PERSON] обов'язків за договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 4 договорів поруки у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Згідно з ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, оскільки відповідачі ухиляються від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашають, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved