Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] до Голови Корюківської районної адміністрації Полубня Володимира Володимировича, першого заступника голови Корюківської районної адміністрації Ющенко Анжели Анатоліївни, керівника апарату Корюківської районної державної адміністрації Безнісько Олександра Григоровича, Корюківського міського голови Ахмедова Ратана Ратановича, [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Позивач [PERSON] просить стягнути з Корюківського міського голови Ахмедова Ратана Ратановича на його користь моральну та матеріальну шкоду в розмірі 800000,00 грн., з гололи Корюківської районної державної адміністрації моральну та матеріальну шкоду розмірі 200000,00 грн., з першого заступника голови Корюківської райони державної адміністрації моральну та матеріальну шкоду в розмірі 100000,00 грн., з керівника апарату Корюківської районної державної адміністрації моральну матеріальну шкоду в розмірі 100000,00 грн., з [PERSON] моральну та матеріальну шкоду в розмірі 200000,00 грн. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Відповідачі належним чином оповіщені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що цією заявою позивач позивається до працівників Корюківської районної держава адміністрації в особі голови райдержадміністрації Полубня Володимира Володимировича, першого заступника голови райдержадміністрації Ющенко Анжели Анатоліївни, керівника апарату райдержадміністрації Безніська Олександра Григоровича та [PERSON] в тому, що на його переконання вони разом з керівництвом Корюківської центральної районної лікарні здійснювали насильницькі дії відносно нього, інші порушення його прав і гарантій, даних йому Конституцією України. З огляду на викладене позивач вважає, що йому завдана моральна шкода, яку він оцінює на загальну суму 1400000 грн. 00 коп. Разом з тим, суд не може погодитися з доводами викладеними у позовній заяві з огляду на таке. Легальної дефініції (визначення) моральної шкоди немає. Це пов`язано з неможливістю чіткого визначення такого оціночного поняття, тому в ст. 23 ЦК України законодавець визначив лише способи прояву такої шкоди. Разом з тим, судова практика дала таке визначення моральної шкоди - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає: - у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; - у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Варто зазначити, що це не є вичерпним переліком, а лише найбільш можливими варіантами прояву моральної шкоди. Єдиною підставою цивільно-правової відповідальності є скоєння цивільного правопорушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови). Це: а) наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; б) неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; г) вина заподіювача шкоди. Законодавством не передбачена презумпція наявності моральної шкоди. Наявність моральної шкоди не визнана прямим наслідком кожної протиправної поведінки. А така презумпція має визначатися лише законом. Тому діє ст. 81 ЦПК України про загальний розподіл тягаря доказування. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, даних вимог процесуального законодавства позивачем не дотримано, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо наявності обставин на які останній посилається у своїй заяві. Оскільки вимоги позовної заяви ґрунтуються виключно на твердженнях позивача та не підтверджуються жодними належними та допустимим доказами, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову. Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір необхідно віднести на рахунок держави. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed