Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку. Позивач посилається на те, що у жовтні 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 113 кв. м. та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15га, кадастровий номер 1222355100:03:001:1470, що розташовані в [ADDRESS] . Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода не реєструвалася. На підтвердження укладення договору купівлі-продажу [PERSON] 08 жовтня 2019 року власноручно написав розписку про отримання від позивача 60 000 грн. в рахунок продажу житлового будинку та земельної ділянки та надав оригінали документів. Вказаним будинком, господарськими будівлями та спорудами, а відповідно і земельною ділянкою позивач користується та звернувся до відповідача з метою оформлення документів нотаріально, але відповідач відмовив у цьому, посилаючись на те, що договір було вже давно укладено він не має до цього ніякого відношення. Такі дії відповідача порушують права позивача, у зв`язку із чим він не має можливості здійснити реєстрацію права власності, які набув на підставі договору купівлі-продажу. У зв`язку із наведеними обставинами, позивач звертається до суду та прохає визнати договір купівлі-продажу нерухомості - виконаним та дійсним, визнавши за позивачем право власності на вказане майно. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, прохав задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, визнав позовні вимоги. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 113 кв. м. та земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,15га, кадастровий номер 1222355100:03:001:1470, що розташовані в [ADDRESS] (а. с. 11-12, 16). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На а. с. 10 є розписка відповідача про отримання ним плати за житловий будинок з присадибною земельною ділянкою, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідач, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання його дійсним та визнання за позивачем права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку.

Outcome: approved