Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

До суду звернувся заявник [PERSON] з заявою у якій просить встановити факт, що має юридичне значення факт смерті свого батька [PERSON] 30 січня 1940 року, уродженця [INFO], громадянина України, зареєстрованого за адресою [INFO], який помер 14 березня 2017 року, місце смерті Луганська область м. Луганськ, причина смерті гостра недостатність кровообігу, дифузний дрібно вогнищевий кардіосклероз. Свої вимоги мотивує тим, що його батько [PERSON] помер від гострої недостатністю кровообігу, дифузного дрібновогнищевого кардіосклерозу, знаходячись у м. Луганськ територія яка непідконтрольна української владі. В силу свого віку і тяжкої хвороби його батько не зміг виїхати з окупованої території. 15 червня 2017 року для реєстрації смерті батька він звернувся до Міловського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганської області, однак йому було відмовлено у проведенні реєстрації смерті, з тих підстав, що був наданий документ не встановленої форми. Заявник [PERSON] до судового засідання не зявився, однак повідомив суд про можливість розгляду його справи за його відсутністю. Заяву він підтримує. Представник заінтересованої особи від Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області до суду не зявився однак повідомив суд у своєї заяві про можливість розгляду справи за їх відсутністю. Заперечень проти заяви надано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про народження батьками заявника були [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7) За паспортом заявник є громадянином України.(а.с.4-5) Відповідно паспорта [PERSON] також є громадянином України місце реєстрації с. Діброва Міловського району Луганської області. (а.с.6) З медичного свідоцтва про смерть № 340 від 15 березня 2017 року яке видане відділом судової - медицинської експертизи трупів так званної Луганської народної республіки слід, що [PERSON] [INFO] помер від гострої недостатністю кровообігу, дифузний дрібновогнищевий кардіосклероз.(а.с.8) Суд оцінює це медичне свідоцтво про смерть як доказ на підставі якого можливо встановити наявність факту смерті не зважаючи на те, що документ не відповідає належної форми. Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Міловським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 15 червня 2017 року, заявнику [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті його батька [PERSON] оскільки заявником предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження./ а.с.11/ Згідно ст. 57 ЦПК України «Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.» За п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті». За ч.1 ст. 257-1 ЦПК України вбачається, що «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою, 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою .Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання» Відповідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суди можуть встановити факти реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадського стану.» Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.» Таким чином, заявником [PERSON] було доведено, що він дійсно є рідним сином померлому [PERSON] який помер на непідконтрольній території України, де був похований за місцем свого фактичного мешкання, вимоги заявника законні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved