Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності в порядку спадкування після померлої 06.06.2011 року [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Браженець, вулиця Садова, 3. В обґрунтування позову вказує, що 06.06.2011 помер заповідач [PERSON], якийа проживав в [INFO]. Останній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не отримував, проте він належав спадкодавцю. Відповідно до складеного 27.11.1999 заповіту [PERSON] заповів все майно онуку [PERSON] При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва останній відмовив у видачі у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа щодо належності цього житлового будинку спадкодавцеві [PERSON] Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при прийнятті рішення поклався на розсуд суду. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутності сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходь до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що 06.06.2011 помер [PERSON] /а.с.8/. 27.11.1999 [PERSON] було складено заповіт, яким він заповів жилий будинок, сарай, літню кухню, а також всі будівлі та все майно, приватизовану земельну ділянку у розмірі 0,60га у власність своєму онуку [PERSON] /а.с.17/. Згідно довідки, виданої Квітневим старостинський округом Коростишівського району Житомирської області, згідно погосподарської книги № за 2011-2015 роки, особовий рахунок №0331, рахується житловий будинок в селі Браженець по вулиці Садова, 3 за померлим [PERSON], який помер 06.06.2017. [PERSON], який помер 06.06.2011, до дня смерті був зареєстрований і проживав в [INFO] /а.с.16/. З копії довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №643 від 18.11.2016, виданої Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №21 станом на 31 грудня 2012 року за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Браженець, вулиця Садова, 3, право власності на нерухоме майно не зареєстровано /а.с.12/. [PERSON] від імені [PERSON] звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON] на житловий будинок. Однак, як вбачається з копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №02-31/344 від 13.04.2017, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться в селі Браженець Коростишівського району Житомирської області, вулиця Садова, 3, після смерті [PERSON], який помер 06.06.2011, у звязку з тим, що право власності на зазначений житловий будинок не було зареєстровано /а.с.14-15/. Відповідно до пункту 4.15, 4.18 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 травня 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на вказане майно, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем. Будь-які інші особи на вказане майно не претендують, спору щодо такого майна також не існує, тобто права третіх осіб не порушені. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази не викликають сумніву у їх достовірності, позовні вимоги слід задовольнити. Судові витрати розподілити відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved