Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулась [PERSON] з позовом\~до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування домоволодінням [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтовується тим, що позивачу на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований відповідач, але з часу реєстрації він фактично ніколи в будинку не мешкав. Реєстрація відповідача у зазначеному будинку порушує право позивача на вільне володіння, користування і розпорядження належним їй майном. Відповідач є рідним братом позивача, проте добровільно знятись з реєстрації не бажає, у зв`язку з чим позивач змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Ільєнко І.Г. надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечують. Відповідач в судове засідання, призначене на 06.04.2020 року на 10.30 годину не з`явився, конверт з судовою повісткою та іншими документами, направлений за адресою його місця реєстрації повернувся до суду, причина повернення адресат відсутній за вказаною адресою, про що зазначено в довідці поштового відділення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] , ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та у зв`язку з неявкою відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши доводи позовної заяви, матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що заява підлягає повному задоволенню за наступних підстав. Як вбачається з вимог ст.ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до\~ст.76 цього Кодексу\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.\~ За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,\~що на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~від 05.12.2018\~року,\~Інформації з\~Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.03.2020 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] /а.с.6,7/. Згідно копії домової книги з 27.10.2006 року в будинку [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] . Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є рідним братом позивача [PERSON] . Згідно довідки голови квартального комітету № 35 від 06 березня 2020 року, [PERSON] за адресою [ADDRESS] зареєстрований, проте з 20.10.2018 року не мешкає. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. З вимог ч.1 ст. 317 ЦК України вбачається, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В частинах\~1,2\~ст.\~319\~ЦК України\~зазначено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Однак, у зв`язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, остання не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~383\~ЦК України,\~власник квартири\~/будинку/\~має право\~використовувати помешкання\~для власного\~проживання та\~проживання членів\~своєї сім`ї інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.. Статтею ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є членом сім`ї позивача, зареєстрований у належному їй будинку, проте з 20.10.2018 року в будинку не проживає, його речей та іншого майна в будинку немає, до будинку він не з`являється, претензій щодо проживання в ньому не пред`являє. Оскільки, відповідач є членом сім`ї позивача, тому, згідно з чинним законодавством України, у даному випадку слід застосовувати вимоги ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно яких член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом не встановлено наявності будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача у вказаному будинку. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов позивача до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved