Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», 26.12.2007 року було укладено кредитний договір про отримання кредиту у розмірі 25 000 грн. з виплатою процентної ставки 2,7 % на місяць. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не сплатив своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 10.06.2014 року за кредитним договором від 26.12.2007 року укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON], рахується заборгованість на суму 71 103,13 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», назву змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», 26.12.2007 року було укладено кредитний договір про отримання кредиту у розмірі 25 000 грн. з виплатою процентної ставки 2,7 % на місяць. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору банк надає позичальнику кредит строком до 17 грудня 2010 року. Відповідно до п. 2.3.1. кредитного договору позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені договором відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на рахунок. Відповідно до п. 7.4. кредитного договору договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання позичальником прийнятих на себе зобов'язань. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України однією з форм відповідальності за порушення зобов'язання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 26.12.2007 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] станом на 10.06.2014 року становить 71 103,13 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту складає: 21 795,34 грн.; заборгованість за відсотками складає: 42 163, 35 грн.; пеня складає: 6 784,45 грн.; штраф складає: 360 грн. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved