Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

До суду 27.09.2018 року звернулась [PERSON] з позовом про визнання наказу Одеського державного аграрного університету №90-ВК від 28.08.2018 року про її звільнення по п.1.ст. 40 КЗпП України недійсним, поновлення на роботі в Одеському державному аграрному університеті на посаді старшого лаборанту на кафедрі « Захисту, генетики і селекції рослин» та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона працювала більш ніж 29-років на посаді старшого лаборанту на кафедрі « Захисту, генетики і селекції рослин» Одеського державного аграрного університету. Своє звільнення, у звязку із скороченням штату, вважає незаконним у звязку із тим, що при звільненні були порушені норми трудового законодавства: не запропоновані вільні посади, формально зясовані умови продуктивності праці і кваліфікації між працівниками та не зясовано наявність в неї переважного права залишення на роботі тривалий безперервний стаж. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, та просили їх задовольнити. З письмового відзиву (а/с 40) та пояснень представника відповідача у судовому засіданні вбачається, що стороною відповідача заперечується наявність порушень трудового законодавства при звільненні позивача : в університеті проведено скорочення штату, про що позивача було повідомлена завчасно, кваліфікаційними вимогами посади старшого лаборанту є наявність вищої освіти, якої немає у позивача а тому наявність безперервного стажу роботи не може застосовуватися в даному випадку, наявні вільні посади збиральника та лаборанту, не були запропоновані тому що до кваліфікаційних вимог посади лаборанта відноситься навісь вищої освіти а специфіка роботи прибиральника не підходить для позивача. Враховуючи вищенаведене представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Як встановлено у судовому засіданні позивач 01.06.1989 року прийнята на роботу старшим препаратором кафедри селекції, насінництва та захисту рослин Одеського інституту сільського господарства ( наказом Міністерства аграрної політики від 15 липня 1999 року № 268 перейменований в Одеській державний аграрний університет). 11.09.1989 року [PERSON] переведена на посаду лаборанту вищезазначеної кафедри; 01.12.2001 року переведена на посаду лаборанта кафедри селекції, генетики та захисту рослин університету ( у 2009 році кафедра перейменована в кафедру «захисту, генетики і селекції рослин»); 02.10. 2009 року переведена на посаду старшого лаборанту даної кафедри. Дані обставини встановлені судом на підставі трудової книжки, копія якої міститься у матеріалах справи ( а/с10). У звязку зі зменшенням контингенту студентів Одеського державного аграрного університету ( далі ОДАУ) 18 червня 2018 року спільним наказом №123-заг. в.о. ректора, першого проректора, проректора з правової та господарської роботи та головного бухгалтера ОДАУ з 01 вересня 2018 року було скорочена штатна чисельність працівників, зокрема пять штатних одиниць старших лаборантів кафедр ( а/с 43). Даний наказ 25.06.2018 року було доведено до відома позивача ( а/с 47). Згідно протоколу засідання первинної профспілкової організації працівників ОДАУ №10 від 22 серпня 2018 року [PERSON] старший лаборант кафедри захисту, генетики і селекції рослин(я кА була присутня на засіданні ) не має переважного права залишитися на роботі ( а/с 62). Наказом №90-ВК від 28 серпня 2018 року [PERSON] старший лаборант кафедри захисту, генетики і селекції рослин 31.08.2018 року звільнена з посади у звязку із скороченням штатів п.1 ст. 40 КЗпП України ( а/с 48). Усі належні при звільненні суми згідно розрахунку перераховані на особистий рахунок позивачки 31.08.2018 року ( згідно платіжного доручення від 30.08.2018 року №1069) а трудову книжку, оформлену належним чином, [PERSON] отримала в день звільнення, про що свідчить особистий підпис у журналі обліку і руху трудових книжок. Дані обставини встановлені під час перевірки правильності звільнення Головним управлінням Держпраці в Одеській області за скаргою [PERSON], та зазначені у листі-відповіді від 16.10.2018 року ( а/с 33). Також згідно даної перевірки було встановлено порушення трудового законодавства при звільненні у вигляді не запропонованої вакантної посади прибиральника службових приміщень, у звязку із чим керівнику закладу виданий припис щодо усунення виявлених порушень. Відповідно до довідки про доходи середня заробітна плата старшого лаборанту [PERSON] у червні липні 2018 року складала: за місяць -3747,48 грн., за один робочий день 146,96 грн. ( а/с 82). Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК). Трудові відносини врегульовані Кодексом законів про працю ( КЗпП) України. Законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Особливості праці членів кооперативів та їх об'єднань, колективних сільськогосподарських підприємств, фермерських господарств, працівників підприємств з іноземними інвестиціями визначаються законодавством та їх статутами ( ч.1,2 ст. 3 КЗпП України). П. 1 ст. 40 КЗпП України\~передбачена можливість розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у випадку змін в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці в\~п. 1 ст. 40 КЗпП України, зокрема, мається на увазі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення за\~п. 1\~ст. 40\~КЗпП\~допускається, якщо неможливо перевести працівника, за\~його згодою, на\~іншу роботу ( визначено у ч. 2 зазначеної статті). При цьому, згідно зі\~ст. 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Крім того,

Outcome: approved