Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 серпня 2019 року з Бабущкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту знаходження на утриманні померлого годувальника. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 1986 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина, з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі, а вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 15 листопада 2017 між нею та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Вона та [PERSON] були пенсіонерами за віком, знаходилися на обліку в Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та кожен отримували пенсію. Зазначає, що розмір пенсії [PERSON] був більшим у п`ять разів за її пенсію, а тому вона знаходилась на утриманні свого чоловіка [PERSON] , який був її годувальником, та його пенсія була основним джерелом до існування. 28 листопада 2017 року вона звернулась до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію покійного чоловіка [PERSON] по втраті годувальника. Листом №306/07/87 від 05 січня 2018 року Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відмовило в задоволенні вказаної заяви [PERSON] , у зв`язку з чим просила суд встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] . Позивач надала до суду заяву, у якій просив розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила суд закрити провадження у вищевказаній справі, оскільки позовна заява [PERSON] не відповідає нормам цивільного судочинства. Від третьої особи [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та вели спільне господарство протягом близько тридцяти років. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 15 листопада 2017 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 6). [INFO] [PERSON] помер (а.с.7). [PERSON] є пенсіонером за віком, знаходиться на обліку в Кам`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та отримує пенсію (а.с. 12). 28 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію покійного чоловіка [PERSON] по втраті годувальника, та листом №306/07/87 від 05 січня 2018 року Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області відмовили в задоволенні вказаної заяви [PERSON] (а.с.8). Після цього [PERSON] звернулась до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні, де заінтересованою особою зазначила Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 січня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області було встановлено, що у померлого [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , яка не зазначена заінтересованою особою по справі та яка на думку суду також може претендувати на таке право після смерті її батька, у разі перебування на утриманні, у визначених Законом випадках та вищевказану заяву [PERSON] було залишено без розгляду у зв`язку з тим, що обставини на які посилається [PERSON] підлягають доказуванню в суді, таким чином факт не носить безспірного характеру, тобто з її заяви вбачається спір про право та роз`яснено заявнику її право подати позов на загальних підставах. Враховуючи наведене, слід дійти до висновку, що [PERSON] вірно звернулась до суду із позовною заявою, а тому, клопотання представника відповідача про закриття провадження є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року було залучено до участі у розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про встановлення факту знаходження на утриманні померлого годувальника у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , яка надала суду заяву, в якій зазначила, що не перебувала на утриманні померлого батька та підтримала заяву [PERSON] . Факт перебування фізичної особи на утриманні встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст.32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Згідно з ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії, не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] за життя її чоловіка [PERSON] знаходилась на його утриманні та пенсія чоловіка була основним джерелом доходів їх родини. Оскільки, встановлення факту знаходження позивача на утриманні чоловіка необхідно для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved