Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про стягнення коштів, в порядку регресу в розмірі 4657,45 гривень, та витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував наступним. 04 грудня 2013 року о 11 год. 05 хв. в м. Одеса по вул. М'ясоїдівській, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan НОТЕ» ДНЗ ВН6928ЕО, що належить [PERSON] під її ж керуванням та транспортного засобу «MAZDA 626» ДНЗ ВН9662ВС, що належить [PERSON] під керуванням [PERSON]. 20 січня 2014 р. Малиновським районним судом м. Одеса була винесена постанова, згідно якої [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ Страхова компанія «Універсальна» згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/0306358 від 08.04.2013р. На підставі страхового полісу № АС/0306358 від 08.04.2013, ПАТ «СК «Універсальна» сплатило власнику пошкодженого автомобіля [NUMBER], страхове відшкодування у розмірі 9 314,90 гривень. Позивач зазначив, що після сплати зазначеної суми страхового відшкодування ПАТ «СК «Універсальна» звернулось до [PERSON] щодо сплати 50 % зазначеної суми в порядку регресу. Посилаючись на те, що згідно договору страхування автомобіль [PERSON] був застрахований у м. Рівне. При розрахунку страхового відшкодування відповідно до Розпорядження від 09.07.2010р. №566 «Про деякі питання здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було застосовано коригуючий коефіцієнт К2-1,3 тому, що автомобіль був зареєстрований у місцевості де населення 100 000 осіб. До спричинення ДТП автомобіль був зареєстрований уже в м. Одеса, де населення складає більше 1 млн. осіб, що збільшує імовірність настання страхового випадку та відповідно до вищевказаного Розпорядження є сферою використання коригуючого коефіцієнту К2 від 2.3 до 3.5. Тобто, при реєстрації автомобіля в місцевості, чи при іншій зміні сфери, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнту, страховий платіж має бути перераховано. Позивач також вказує, що відповідач не звернулася до страховика із інформацією про зміну місця реєстрації транспортного засобу, тому не був перерахований страховий платіж внаслідок збільшення коригуючого коефіцієнту К2, відповідно до пункту 38-1.1 ст. 38-1 Закону. У звязку з цим, ПАТ «СК «Універсальна» просить суд стягнути з відповідача 50% виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4657,45 гривень. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала заяву до суду, в якій просила розглядати справу за її відсутності. В процесі розгляду справи від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, де вона зазначила, що вважає позовні вимоги ПАТ «СК «Універсальна» незаконними та необгрунтованими, і такими, що не підлягають задоволенню. Також, [PERSON] зазначила, що 08 квітня 2013 року між ПАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] на виконання Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було укладено договір, на підтвердження якого було видано Поліс №АС/0306358. Відповідач вказує на те, що договір страхування було укладено строком на один рік, до 08 квітня 2014 року, за яким страхувальником, відповідно до п. 6 Полісу було визначено [PERSON] Забезпеченим транспортним засобом було визначено автомобіль «Nissan Note», шасі SJNFCAE11U1206954 реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Місце реєстрації транспортного засобу - м. Рівне, п. 7 Полісу № АС/0306358. Відповідач зазначила, що у листопаді 2013 року вона придбала у [PERSON] вказаний автомобіль «Nissan Note», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. При цьому разом із транспортним засобом нею було придбано і чинний договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, АС/0306358. Зазначений транспортний засіб було перереєстровано на нового власника, тобто, на відповідача. Центром ДАІ № 5102 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №САТ 433504, місце реєстрації транспортного засобу було визначено м. Одеса, реєстраційний номерний знак ВН69280Е. Також відповідач посилається на п. 17.3 ст. 17 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхувальник зобовязаний повідомити страховика про всі діючи договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. У разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу, договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Відповідач вважає, що ствердження Позивача, про те, що вона як, особа, цивільно-правова відповідальність якої було застраховано за Полісом № АС/0306358, повинна відшкодувати ПАТ «СК «Універсальна» 50 % виплаченого страхового відшкодування є необгрунотваним та надуманим, та просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0306358 від 08.04.2013 року, було укладено між ПАТ «СК «Універсальна» та [PERSON]В (а.с. 6) 04 грудня 2013 року об 11 год. 05 хв. в м. Одеса по вул. М'ясоїдівській, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Nissan НОТЕ» ДНЗ ВН6928ЕО, що належить [PERSON] під її ж керуванням та транспортного засобу «MAZDA 626» ДНЗ ВН9662ВС, що належить [PERSON] під керуванням [PERSON].( а.с.13) Постановою Малиновського районного судк м. Одеса від 20.01.2014 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 10) У зв'язку з настанням страхового випадку, ПАТ «СК «Універсальна» виплатило [PERSON] страхове відшкодування, в розмірі 9314,90 грн. та в розмірі. (а.с. 30) Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За пунктом 17.3 ст. 17 Закону України, передбачено, що при укладанні договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхувальник зобовязаний повідомити страховика про всі діючи договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику. Згідно п. 20.1.1. ст.. 20-1 Закону, вбачається, що у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу, договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. Проте, позивачем не надано жодних доказів стосовно повідомлення відповідача, щодо умов договору страхування. Позивач надав лише вимогу про сплату боргу відповідачу від 05 червня 2014 року. Де зазначив, що відповідно до підпункту 38-1.1 ст. 38-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у, сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладення договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду зобовязана компенсувати страховику 50% виплаченого страхового відшкодування. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Універсальна» до [PERSON] про стягнення коштів, є безпідставними та не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати, пов'язані з розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed