Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

До суду звернувся із позовною заявою [PERSON], в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 201952,96 грн.та витрати на проведення огляду у розмірі 771,76 грн. У судовому засіданні 03.06.2017р. позивач подав уточнення до позовної заяви, за якими просив стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро україни на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 71 819,25 грн.; суму витрат на проведення огляду у розмірі 771,76 грн.; суму пені, розраховану на дату винесення судового рішення, враховуючи суму пені за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 7758,44 грн.; суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні збитки), розраховану на дату винесення судового рішення, враховуючи суму за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 3508,04 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами, розраховану на дату винесення судового рішення, враховуючи суму за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 856,00 грн. Окрім того, просив також стягнути з [PERSON] на його користь суму матеріальних збитків у розмірі 108 809,55 грн. У судове засідання з`явився представник позивача - [PERSON], уточнені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову посилаючись на підстави викладені у письмових запереченнях від 06.03.2017р., просив суд відмовити у задоволені вимог, оскільки Позивач не має право на отримання матеріальної шкоди ані від МТСБУ, ані від винної у ДТП особи, оскільки не має належної довіреності. При цьому наполягав на стягненні грошових коштів зі Страхової компанії «Скайд», поліс якої водій мала на момент ДТП, вважав суму стягнення завищеною, при цьому жодним чином не посилався на належні докази, не заявляв клопотань, заяв ані до початку розгляду справи протягом її слухання. Представник Відповідача МТСБУ у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (№ 0387068 0). Жодних заяв, клопотань чи заперечень на адресу суду не надавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ПрАТ «Страхова компанія «СКАЙД» у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв, клопотань чи заперечень на адресу суду не надавав. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. 02.03.2016р. о 13:55, водій [PERSON] (надалі - Відповідач 1), керуючи транспортним засобом марки «Сузукі Гранд Вітара», р/номер [NUMBER], на перехресті вул. Адміральський проспект та Фонтанська дорога Приморського району міста Одеси, порушуючи Правила дорожнього руху, допустила зіткнення із транспортним засобом марки «Лексус» р/номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], із транспортним засобом марки «Ніссан» р/номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] 29.08.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси була ухвалена постанова по справі № 523/10135/16-п за порушення ст. 124 КоАП України, відповідно до якої [PERSON] було визнано винною у скоєнні вищезазначеного ДТП. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Власником пошкодженого транспортного засобу «Лексус» р/номер [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER], який 06.12.2015 року видав Довіреність на імя [PERSON], посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрована в реєстрі № 1929. [PERSON] 12.01.2016р. в порядку передовіри від імені власника транспортного засобу уповноважив [PERSON], або [PERSON] на право користування транспортного засобу «Лексус» р/номер [NUMBER], з правом отримання належного відшкодування, у т.ч. виплат від страхових компаній. В матеріалах справи є належна Довіреність від 12.01.2016р., посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] і зареєстрована в реєстрі № 141. В момент оформлення ДТП працівниками поліції, [PERSON] надала примірник полісу № АЕ/7859961, виданого ПрАТ Страхова компанія «СКАЙД», в якому було зазначено про те, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Сузукі Гранд Вітара», р/номер [NUMBER] з 01.03.2016 по 29.02.2017р. була застрахована. На виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961), водій - [PERSON] подав 03.03.2016р. письмове повідомлення на адресу ПрАТ Страхова компанія «СКАЙД». Відповідно до п. 34.2 Закону № 1961 Страховою компанією було організовано проведення огляду пошкодженого автомобілю Позивача. 04.03.2016р. представником Страхової компанії «Скайд» - аварійним комісаром [PERSON] (працівником ТОВ МП «Універсал-ЛТД») був складений Акт огляду. Позивач самостійно звернувся із заявою до аварійного комісару ТОВ МП «Універсал-ЛТД», відповідно до якої був проведений огляд пошкодженого транспортного засобу та визначено вартість матеріального збитку. Загальна вартість витрат Позивача на проведення огляду та вартість поштових витрат на відправку телеграм складає 771,76 грн. За результатами даного огляду був складений Аварійний сертифікат № 73-03/16 від 14.03.2016 року, у висновках якого була розрахована сума вартості відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ в результаті вищевказаного ДТП, яка складає 201952,96 грн., а вартість матеріального збитку дорівнює 71 819,25 грн. Працівники страхової компанії повідомили про те, що Страхова компанія «Скайд» не укладала жодного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, і про те, що бланк полісу № АЕ/7859961 на теперішній час ними не використаний і не задіяний. Згідно інформації з ЦБД МТСБУ даний поліс є недійсним, що підтверджується витягом із ЦБД МТСБУ. Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 04.10.2016р. Позивач подав на адресу МТСБУ письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву щодо виплати страхового відшкодування із повним пакетом документів. Згідно поштового повідомлення МТСБУ отримало даний пакет документів 11.10.2016 року. Відповідно до п.34.2 ст. 34 Закону України № 1961, Страховик (МТСБУ) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП зобов'язаний направити свого представника на огляд пошкодженого транспортного засобу для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Крайній строк для проведення огляду у даному випадку припадав на 25.10.2016 року. У свою чергу, МТСБУ у встановлені законом термін огляд пошкодженого ТЗ не провела, про причини не проведення огляду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України № 1961-IV Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крайній строк виплати страхового відшкодування по даному спору припадав на 11 січня 2017р. Станом на дату винесення рішення інформації стосовно виплаченої суми страхового відшкодування (матеріальної шкоди з урахування КФЗ) у розмірі 71819,25 грн. відсутня, і за вищевказаним страховим випадком вона вважається не сплаченою. Щодо відповідальності за порушення грошового зобов'язання у спорах, які виникають з договорів страхування необхідно застосовувати ст. 625 ЦК. Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми (аналіз Верховного Суду України від 30 червня 2011 р. судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування). Аналогічна правова позиція підтверджена й судовою практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12). Стаття 610 Цивільного кодексу України, зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України № 1961-IV: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». МТСБУ допустила прострочення грошового зобов'язання, а тому бездіяльність Відповідача призвела до порушення зобов'язань, і з 12.01.2017 року Відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності, а саме: сплати пені, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, сплати трьох відсотків річних від простроченої суми,які розраховані у наступних розмірах (відповідно до поданих розрахунків):суму пені, розраховану за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 7758,44 грн.; суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції (інфляційні збитки), розраховану за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 3508,04 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами, розраховану за період 12.01.2017 - 06.06.2017р. у розмірі 856,00 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі 108 809,55 грн. Як вбачається із положень ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність, було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. У свою чергу, у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлюваного ремонту. У листопаді 2016 року Позивач за власні кошти відремонтував пошкоджений автомобіль, і загальна сума понесених витрат склала 180628,80 грн. Оскільки фактичний розмір понесених Позивачем витрат на ремонт пошкодженого ТЗ складає 180628,80 грн., і МТСБУ належить сплачувати страхове відшкодування лише у визначеному законодавством розмірі (матеріальна шкода з КФЗ) у сумі 71819,25, то для повного відшкодування завданої шкоди з винної особи (Відповідача 1) слід стягнути різницю між фактичним розміром шкоди (реальних збитків) і страховою виплатою, у розмірі 108809,55 грн. Відповідно до передбаченого ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Згідно статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем. Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних із розглядом справи, належить витрати на правову допомогу. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути сплачені судові витрати в розмірі 7 527,25 гривень.

Outcome: approved