Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 05 серпня 2016 року звернулась [PERSON] ( далі позивач) із вищезазначеним позовом, в якому зазначила, що з 16 вересня 1995 року перебувала у шлюбі з [PERSON] (далі відповідач). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Сторони проживають окремо. Відповідач не працює, матеріальної допомоги на дитину не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку щомісячно. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, наполягає на своїх позовних вимогах. Відповідач до судового засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав частково, не заперечує проти стягнення аліментів, однак вважає, що розмір аліментів повинен становити на рівні 1/6 частини його доходів на утримання дитини щомісячно, оскільки відповідач ніде не працює, має на утриманні дитину цивільної дружини від першого шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони з 16 вересня 1995 року перебували у шлюбі, якій був розірваний на підставі рішення Куйбишевського районного суду від 10 вересня 2013 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина сторін проживає разом із матірю, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради від 01.08.2016 року та знаходиться на утриманні позивача, що відповідачем не заперечується. Відповідно до ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки утримання дитини є обовязок батьків, тому відповідач повинний сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини. Щодо визначення розміру аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен врахувати: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність утриманців, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України). Судом встановлено, що відповідач не працює, має на утриманні дитину його цивільної дружини від першого її шлюбу. Відповідач [PERSON] визнає обовязок сплачувати аліменти на утримання своєї дитини, предметом спору є розмір аліментів, який відповідач прохає зменшити до 1/6 частини його доходу щомісячно. При визначені розміру аліментів судом враховано, що аліменти стягуються на одну дитину, відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, однак є працездатною особою. Відповідач інших дітей не має. На переконання суду, факт наявності на утриманні відповідача іншої дитини від першого шлюбу його цивільної дружини не повинно впливати на матеріальне забезпечення спільної дитини сторін, оскільки зазначене утримання відповідач здійснює добровільно на власний розсуд, та відповідно до ст. 180 СК України зазначена дитина цивільної дружини повинна утримуватись своїми батьками, а не відповідачем у справі, у якого в силу закону такого обовязку не виникає. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає обєктивним та справедливим розмір аліментів на утримання спільної дитини сторін у вигляді 1/4 частини доходу відповідача щомісячно. Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позов був предявлений до суду 05.08.2016 року, тому з цього дня суд повинен стягнути аліменти на користь позивача. Оскільки суд задовольняє позов [PERSON], яка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позову, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп. згідно із Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved