Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивачка вказала, що вона народилася [INFO] , та є донькою [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано. Як вказала позивач, наразі вона є повнолітньою особою. У 2020 році вона вступила до вищого навчального закладу - Міжнародний гуманітарний університет, де навчається на денній формі навчання на контрактній основі. Згідно договору про надання освітніх послуг, від 07.09.2020 року, за перший рік навчання з допомогою матері нею було сплачено 19900,00 грн.. Також, позивач вказує, що їй відомо, що батько має мінливий дохід, працює на станції технічного обслуговування. Крім того, позивач вказала, що з огляду на очну форму навчання вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, як такої, що продовжує навчання у розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду й до досягнення нею 23-х річного віку. Позивачка у судове засідання не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити за її відсутності. (а. с. 26) Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції за зареєстрованим місцем проживання, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 32, 34). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 02.07.2003 року, [INFO] народилась [PERSON] . В графі батько зазначено « [PERSON] » (а. с. 3). Наразі [PERSON] є повнолітньою особою. Відповідно до договору про надання освітніх послуг № 035-1-049-1, від 07.09.2020 року, [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої укладено договір, замовили освітні послуги для здобуття вищої освіти за денною формою навчання ступеню вищої освіти - бакалавр (а. с. 7 - 8) Також, згідно вказаного договору, розмір плати за навчання складає: за 1 навчальний курс - 19900 грн.; за 2 навчальний курс - 21900 грн.; за 3 навчальний курс - 21900 грн.; за 4 навчальний курс - 21900 грн. (а. с. 8). [PERSON] продовжує навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ч. 1 - 2 ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, згідно ч. 3 зазначеної статті СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» № 6, від 15.05.2006 року, судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, суд враховує, що донька відповідача [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги. Враховуючи наведені позивачкою докази на підтвердження позовних вимог, а також те, що відповідач до суду не з`явився, доказів на спростування заявлених до нього позовних вимог не надав, а тому суд приходить до висновку, що відповідач може платити щомісячно аліменти на її утримання, у твердій грошовій сумі - 2000,00 грн., а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивачки про час, до якого часу будуть стягуватися аліменти за рішенням суду, - до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку, суд зазначає наступне. Як вже було зазначено суддею, у відповідності до ч. 1 - 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Отже, позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, у позовній заяві заявлено одну вимогу немайнового характеру щодо стягнення аліментів та додаткових витрат, судовий збір за яку становить 908,00 грн. Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову, а тому судовий збір належить стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial