Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом до відповідача [PERSON], про зменшення розміру стягуваних аліментів, згідно якого просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2013 року на користь відповідачки на утримання дитини з ? до 1/6 частини всіх видів його заробітку посилаючись на наступне: він зареєстрував шлюб з відповідачкою 18 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], 10.03..[INFO]. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду від 17.06.2013 року з нього на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання сина [PERSON], 10.03..[INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На даний час його матеріальний стан змінився. Він одружився вдруге та в другому шлюбі в нього народився син [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 року він сплачує аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. В зв'язку з тим, що на даний час суттєво змінився його матеріальний стан і сумарно на двох дітей аліменти складають 5/12 частин його прибутку, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Пояснивши, що на даний час його сім'я складається із шести осіб, так як у його другої дружини є ще троє неповнолітніх дітей від першого шлюбу. Дружина перебуває у декретній відпустці. Він отримує заробітну плату в середньому 6000 грн., на місяць. Даних коштів невистачає для задоволення елементарних потреб його сім'ї. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснивши що позивач одружений, але зі своєю дружиною вони проживають разом. Аліменти стягненні на утримання другої дитини на її думку для того, щоб зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання її дитини. При цьому позивач працює на комбінаті, отримує велику заробітну плату. До цього працював в Казахстані, де також отримував великі прибутки та купив будинок. Його дружина має квартиру, яку вони здають в найм. В цій квартирі проживає 7 чоловік і платять їм по 25 грн., за добу. А його дружина отримує аліменти на утримання своїх дітей. Вона живе в квартирі з двома дітьми та матір'ю, яка потребує лікування. Батько її дитини від першого шлюбу їй аліменти не сплачує. Їх спільна дитина потребує ортопедичного взуття, ходе в музичну школу та на заняття англійською мовою, тому вона потребує додаткових коштів на утримання дитини. Сама вона перебуває на диспансерному обліку у хірурга. Крім того позивач грає в комп'ютерні ігри, купує дорогі танки, а коштів на утримання їх спільної дитини не має. Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 серпня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією рішення суду. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копіє свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду від 17.06.2013 року з позивача на користь відповідачки стягнені аліменти на утримання сина [PERSON], 10.03..[INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення суду. На даний час позивач одружився вдруге та в другому шлюбі в нього народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. в якому позивач записаний батьком дитини. Згідно рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 року з позивача стягнені аліменти на користь [PERSON]. на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшений за позовом стягувача або платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що на даний час у позивача змінився як сімейний так і майновий стан. Так, 16.11.2016 року у позивача народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження на утримання якого відповідно до рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 року з позивача стягнені аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. З наданої суду довідки про заробітну плату вбачається, що позивач працює в ПАТ «Дніпровський КПК» та отримує заробітну плату яка в середньому складає близько 9000 грн., на місяць. Нарахування позивачу заробітної плати в лютому та березні місяці 2017 році в більшому розмірі, мають тимчасовий характер, та думку суду пов'язується з певними одноразовими виплатами. Так як згідно довідки про заробітну плату відповідачки в січні та лютому місяці 2017 вона також отримувала заробітну плату більшу ніж в інші місяці. Відповідачка також працює в ПАТ «Дніпровський КПК» та отримує заробітну плату в середньому 6000 грн. А виходячи з кількості членів сім'ї позивача та відповідачки, сторони перебувають приблизно в однаковому матеріальному стані. За таких обставин, суд враховуючи зміну у сімейному та матеріальному стані позивача, вважає що розмір аліментів, стягуваних з позивача за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 17.06.2013 року на користь відповідачки на утримання сина - [PERSON], [INFO] повинен бути зменшеним з ? до 1/6 частини всіх видів його заробітку (прибутку), але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. При прийнятті такого рішення суд не враховує показання свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні дали наступні пояснення. Так, свідок [PERSON]В,. пояснила, що вона є матір'ю відповідачки. Живе разом з донькою та її двома дітьми. На даний час вона хворіє та не може допомагати донці із-за хвороби очей. В свою чергу позивач проживає разом зі своєю дружиною, мають спільний бюджет. Крім того вони здають в найм квартиру, що належить дружині позивача за 25 грн., за добу. в якій проживає сім чоловік. Ці відомості їй відомі з пояснень квартирантів. Свідок [PERSON]М,. пояснила, що їй відомо, що позивач живе разом з сім'єю і на її думку зменшення розміру аліментів значно погіршить матеріальне становище відповідачки. Проте, пояснення свідків та сьомої відповідачки з приводу того, що позивач проживає разом з сім'єю та має спільний бюджет, не можуть бути враховані при прийняття рішення. Так як ст. 192 СК України передбачено можливість зменшення аліментів, виходячи із зміни сімейного стану та матеріального становища платника чи отримувача аліментів, а не з підстав чи роздільного проживання його з іншою сім'єю. Тому спільне проживання позивача з другою дружиною не є підставою для відмови у задоволенні позовних в имог. Крім того будь-яких доказів того, що позивач має спільний бюджет зі своєю дружиною ні свідками. ні відповідачкою не надано і такі твердження є лише їх припущеннями. В свою чергу стягнення з позивача аліментів на утримання дитини від другого шлюбу є підтвердженням того, що у позивача та його дружини бюджет не є спільним. також суд не може врахувати при прийняття рішення те. що позивач отримує прибуток від здачі квартири дружини в найм. Так як і відповідач і свідки підтверджують, що дана квартира є власністю не позивача, а його дружини. І відповідно прибуток, отриманий від її здачі є прибутком дружини позивача, а не його. Крім того будь-яких доказів того, що прибуток такий в дійсності отримується та про його розмір суду не надано. А відповідно до наданої позивачем інформації з податкової інспекції іншого прибутку крім заробітної плати він не має. Відповідачкою надано довідки та медичні документи, про те, що вона, її мати та дитина, хворіють та перебувають на диспансерному обліку. Проте будь яких доказів того, які затрати несе відповідач в зв'язку з даними хворобами суду не надано. Крім того додаткові затрати, пов'язані з лікуванням дитини, при їх доведеності можуть бути стягнені з позивача (батька дитини ) у відповідності до вимог ст. 185 СК України. В свою чергу і позивач надав суду довідку про те, що його мати хворіє, тому в цьому плані сторони є рівними. Посилання відповідача на те, що вона має ще доньку від першого шлюбу, яка продовжує навчання і батько дитини аліменти на її утримання не сплачує, суд не може прийняти до уваги, так як дана дитина не донькою позивача. При несплаті аліментів на дану дитину, відповідач повинна була вжити заходів щодо примусового їх стягнення. Крім того має право на отримання соціальної допомоги в цьому випадку. Згідно наданих суду довідок, встановлено, що донька відповідачки в зв'язку з навчанням перебуває на державному забезпеченні, яке включає стипендію, харчування, одяг. Тому дані доводи відповідачки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Посилання відповідача на те, що позивач купив великий будинок, тому має кошти для сплати аліментів в тому розмірі, в якому він сплачує аліменти, також не можуть бути враховані судом як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, так як згідно оглянутого договору купівлі-продажу будинку вбачається, що будинок має невеликий розмір(загальна площа 68.9, житлова площа 49.6 кв.м.), куплений за 96059 грн., тобто досить помірну ціну. Крім того даний будинок був куплений позивачем в червні 2016 року, тобто в той період, коли позивач сплачував аліменти на утримання спільної з відповідачкою дитини в розмірі ? частини всіх видів свого заробітку і питання про зменшення розміру аліментів перед судом не ставив. А з пояснень і відповідачки і свідка [PERSON], позивач заборгованості по сплаті аліментів не мав та не має. Виходячи з вище вкладного, а також враховуючи той факт, що на другу дитину позивача стягненні аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку, і діти позивача за таких обставин перебувають не в рівному положенні, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному об'ємі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе стягнути судовий збір з позивача на користь держави. Так як судом хоч і прийняте рішення про задоволення заявлених позовних вимог, але в результаті даного рішення погіршується матеріальне становище відповідачки, на утриманні якої перебуває неповнолітня дитина. На основі ст. 180,182,183, 192 СК України,

Outcome: approved