Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що [INFO] в смт. Межова Дніпропетровської області помер її батько [PERSON] , який по день смерті проживав один по [ADDRESS] . Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки. Заповітного розпорядження від імені батька не було. Оформити в законному порядку спадщину їй не вдалося так як вона пропустила шестимісячний строк. Поважність пропуску строку обумовлена різними місцями проживання в населених пунктах спадкодавця та її як спадкоємця, а також її необізнаність про наявність спадкового майна. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України). У відповідності до ст.ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки №223 від 09.06.2021 року виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області [PERSON] , [INFO] на день смерті дійсно був зареєстрований в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Проживав один. Заповіт у виконавчому комітеті Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від імені [PERSON] не посвідчувався, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №56186871. Відповідно до\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського району Дніпропетровської області, де в графі батько записано [PERSON] . Окрім того, спадкоємцями першої черги є також батько спадкодавця [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Веселівським сільським РАЦС Межівського району Дніпропетровської області. З матеріалів спадкової справи 110/2019, заведеної після смерті [PERSON] , дослідженої у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] , який 17 травня 2019 року подав до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Філіповій І.П. заяву про прийняття спадщини після смерті сина [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Васильківському, Межівському, Покровському районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді: - земельної ділянки площею, 5.4040 га, кадастровий номер 1222682200:01:002:0297 для ведення товарного сількогосподарського виробництва, яка розташована на території Веселівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №036831 виданого 25 травня 2004 року на підставі розпорядження Межівської районної державної адміністрації №194-р від 31.05.2002 року. У судовому засіданні встановлено, що у передбачений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через необізнаність про наявність спадкового майна. Згідно копії постанови приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіпової І.П. від 23.06.2021 року, вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [INFO] її батька [PERSON] оскільки позивачка пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи з\~правової позиції\~Верховного Суду,\~викладеної в\~постанові від\~26\~червня 2019\~року по\~справі №\~565/1145/17,\~поважними причинами\~пропуску строку\~визнаються,\~зокрема:\~1)\~тривала хвороба\~спадкоємців;\~2)\~велика відстань\~між місцем\~постійного проживання\~спадкоємців і\~місцем знаходження\~спадкового майна;\~3)\~складні умови\~праці,\~які,\~зокрема,\~пов`язані\~з тривалими\~відрядженнями,\~в тому\~числі закордонними;\~4)\~перебування спадкоємців\~на строковій\~службі у\~складі Збройних\~Сил України;\~5)\~необізнаність спадкоємців\~про наявність\~заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~пропустила строк\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини у\~зв`язку з\~тим,\~що вона\~не була\~обізнана про\~наявність спадкового\~майна. Тобто, причини пропуску строку на прийняття спадщини, наведені у позовній заяві, є поважними. У судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, а отже є достатньо законних та обґрунтованих підстав для надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON] , померлого [INFO] , - тривалістю 3 (три) місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішення суду, права та охоронювані законом інтереси інших осіб не порушуються, іншим передбаченим законом шляхом поновити порушене право позивача на спадщину немає можливості. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з п.3 ч.2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved