Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 17.03.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , який проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та котрий заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,5031 га, яка знаходиться в с. Животівка, Оратівського району, Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №365449. Спадкоємцями першої черги за законом, згідно ст. 1261 ЦК України є позивач. Інші спадкоємці та особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. Після смерті [PERSON] у встановлений законодавством термін позивач, як спадкоємець за законом першої черги звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, де була заведена спадкова справа № 190/2017, номер у спадковому реєстрі 61053970. Нотаріально оформити прийняття спадкового майна, а саме права власності на земельну ділянку площею 2,5031 га, яка знаходиться в с. Животівка Оратівського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №365449, позивач позбавлена можливості, оскільки відповідно до рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 2,5031 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 365449 в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , проте за життя не встиг зареєструвати за собою право власності, тому позивач змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку 2,5031 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 365449 від 22 листопада 2007 року та рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 29.05.2015 року (справа № 141/791/15-ц), розташовану на території Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] в м. Богуслав Київської області. Ухвалою суду від 24.03.2021 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 22.04.2021 року. Підготовче судове засідання, призначене на 22.04.2021 року, у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 25.05.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати без її участі. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 06.05.2021 року до суду надійшла заява Оратівського селищного голови Лошак Г.В. про розгляд справи без участі представника селищної ради. Позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК\~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , про що 31.07.2017 року виконавчим комітетом Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області складено відповідний актовий запис № 10. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 28.09.1963 року, прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 365449 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2.5031 га, яка розташована на території Животівської сільської ради Оратівського району, Вінницької області; цільве призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-052147180221 від 09.03.2021 року земельна ділянка кадастровий номер 0523181300:02:004:0178 площею 2.5031 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Животівської сільської ради, Оратівського району, Вінницької області, на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04.03.2021 року, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 2.5031 га, кадастровий номер 0523181300:02:004:0178, розташованої на території Животівської сільської ради становить 87204,26 грн. Згідно довідки № 01-16/103 від 27.01.2018 року виданої Богуславською районною державною нотаріальною конторою, після смерті гр. [PERSON] , [INFO] , із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася його дружина [PERSON] . Як вбачається з витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48691385 від 08.08.2017 року спадкову справу № 61053970 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] зареєстровано 08.08.2017 року Відповідно до рішення Оратівського районного суду від 29.09.2015 року позов [PERSON] до Животівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задоволено. Згідно довідки № 63 від 12.02.2019 року виданої виконкомом Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області, [PERSON] дійсно зареєстрована та проживала із своїм чоловіком [PERSON] на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки № 50 від 05.02.2019 року виданої виконкомом Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області, [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 49 від 05.02.2019 року виданої виконкомом Розкопанецької сільської ради Богуславського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 64096808 від 25.03.2021 року, спадкова справа після смерті [PERSON] 26.07.2017 року заведена в Богуславській районній державній нотаріальній конторі Київської області. При цьому як вбачається з матеріалів справи її розпочато за заявою [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно заяви № 490 від 09.08.2017 року [PERSON] відмовилась від належної частки спадкового майна після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до заяви № 491 від 09.08.2017 року [PERSON] відмовилась від належної частки спадкового майна після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції\~України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції\~України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Статтею 1216\~ЦК\~України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст.\~1261\~ЦК\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1270\~ЦК\~України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4\~ст. 49 Закону України «Про нотаріат»\~відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст. 50 Закону України «Про нотаріат»\~та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, згідно рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року (справа № 141/791/15-ц) за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 2,5031 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 365449 від 22 листопада 2007 року в порядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] , проте за життя не зареєстрував за собою право власності. При цьому, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на вказане спадкове майно, оскільки дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. За вказаних обставин, суд враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 29.09.2015 року за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 2,5031 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 365449 від 22 листопада 2007 року. Також, приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved