Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 31 липня 2017 року звернувся [PERSON] з позовом до Комиш-Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його рідний дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 8,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Білоцерківською сільської радою народних депутатів 10 лютого 2000 року. Позивач звернувся до нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів, а саме - оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справ за його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату та час судового засідання, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про відсутність заперечень та розгляд справи за його відсутності. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є рідними братами, що підтверджується копією архівного витягу від 22.06.2016 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00016842571 від 06.07.2016року. Позивач [PERSON] є рідним сином померлого [INFO] [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25.08.1959 року Білоцерківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області. Тобто позивач є і рідним племінником спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.07.2016 року Куйбишевським РВДР АЦС ГТУЮ у Запорізькій області. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,05 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області. Позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Ярошенка С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого дядька [PERSON] Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.03.2017 позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області, оскільки позивач не надав правовстановлюючого документу на зазначене майно, а саме оригінал державного акту на право приватної власності на землю. Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 10 лютого 2000 року, завірена начальником відділу Держгеокадастру у Більмацькому районі. Позивач зазначив в позові, що оригіналу акту після смерті дядка ним не знайдено. Враховуючи наявність завіреної копії державного акту, суд вважає це достатнім доказом наявності у спадкодавця права приватної власності на зазначену земельну ділянку. За статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги після смерті свого дядька. Інших спадкоємців на майно померлого немає. Згідно ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року, що діяв на час оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. За ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Згідно доданої до матеріалів справи копії державного акту серії [NUMBER], виданого 10 лютого 2000 року на ім'я [PERSON], померлий [PERSON] у встановленому законом порядку отримав право власності на земельну ділянку площею 8,05 га , розташовану на території Білоцерківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки зокрема на підставі прийняття спадщини. За таких умов позивач має право на спадкування земельної ділянки площею 8,05 га, розташовану на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого Білоцерківською сільською Радою народних депутатів 10 лютого 2000 року. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Фактичне визнання відповідачем пред'явленого до нього позову за відсутності заперечень не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved