Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі заяви б/н від 09.08.2018 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 28.10.2020 виникла заборгованість у розмірі 12665,70 грн., яка складається з наступного: 8013,73\~грн. заборгованість за тілом кредиту; 3546,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1095,90 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України. Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.08.2021 постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідач 09.08.2018 підписав три Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківський послуг (далі Анкета-заява) в ПриватБанку, тобто фактично вчинив дії з метою отримання від позивача банківських послуг. Указані анкети містять різні відомості щодо відповідача, проте у жодній анкеті не зазначено відомостей щодо укладання між сторонами конкретного договору чи наміру відповідача отримати якусь конкретну послугу в ПриватБанку. У тому числі, указані анкети не містять інформації щодо бажання відповідача отримати кредит. Відсутні дані отримання банківської картки, її вид, номер, строк її дії, розмір кредитного ліміту, відсоткову ставку, розмір пені та штрафних санкцій. Вказані Анкети-заяви містять підпис [PERSON] на підтвердження того, що він був ознайомлений з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами банку та зобов`язується в подальшому регулярно ознайомлюватися на сайті позивача зі змінами у вказаних документах. Таким чином, позивач вказує, що саме 09.08.2018 між сторонами було укладено кредитний договір. Відповідач 09.08.2018 був ознайомлений з Паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію щодо умов надання кредиту за кредитним продуктом «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД». Форма вказаного Паспорта споживчого кредиту не містить жодних відомостей щодо обраного відповідачем кредитного продукту та містить застереження, що інформація зберігає чинність і є актуальною до 24.08.2018. На підтвердження факту видачі відповідачу картки позивач надає довідку, з якої вбачається, що відповідачу було видано дві кредитних картки. Перша кредитна картка № [NUMBER] була видана 21.10.2017, тобто до заповнення анкети-заяви, отже до підписання договору, за яким позивач просить стягнути заборгованість. Строк дії цієї картки до жовтня 2021 року. Друга кредитна картка № [NUMBER] була видана 17.09.2018, тобто через 8 днів після заповнення анкет-заявок. Строк дії цієї картки травень 2021 року. Матеріали справи не містять інформації, що друга картка була видана на заміну першій. Більш того, з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , вбачається, що старт карткового рахунку за карткою № [NUMBER] відбувся 21.10.2017. Саме за цією карткою 09.08.2018 було встановлено кредитний ліміт у розмірі 600,00 грн. Вже 19.08.2018 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. Наступні зміни кредитного ліміту відбулися 10.12.2018 збільшено до розміру 1000,00 грн; 13.12.2018 збільшено до 3000,00 грн; 26.12.2018 збільшено до 4000,00 грн, 30.12.2018 збільшено до 6000,00 грн; 30.12.2018 зменшено до 5000,00 грн; 31.12.2018 збільшено до 6000,00 грн; 04.01.2010 збільшено до 7000,00 грн; 05.01.2019 збільшено до 8000,00 грн; 19.12.2019 зменшено до 0,00 грн. Зазначена довідка не містить інформації про встановлення кредитного ліміту по кредитній картці № [NUMBER] , яка була видана після підписання відповідачем анкет-заявок, тобто після укладення договору. Разом з тим, на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитом позивач надав виписку за договором б/н станом на 30.10.2020. Зазначено, що 09.08.2018 відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 600,00 грн за карткою № [NUMBER] . Разом з цим, останній запис у зазначеній виписці датований 12.04.2020 та з нього вбачається, що заборгованість за карткою № [NUMBER] становить 12655,00 грн. Посилаючись на вищенаведені докази, позивач вважає, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долучених до позовної заяви розрахунків вбачається, що станом на 28.10.2020 позивач визначив заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі у розмірі 12665,70 грн., яка складається з наступного: 8013,73\~грн. заборгованість за тілом кредиту; 3546,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 1095,90 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України. Частиною 1 ст.\~626\~ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст.\~1055\~ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Разом з тим, підпис відповідача щодо ознайомлення з Паспортом споживчих послуг не доводить отримання таких послуг, а лише свідчить про отримання певної інформації щодо умов надання позивачем кредитних послуг. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09.08.2018 шляхом підписання вищезазначених Анкет-заяв. Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи № 342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019, а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов укладеного між сторонами кредитного договору. Також відсутні докази того, що сторони узгодили умови, зокрема, й щодо зміни кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитними коштами, у тому числі у зазначеному банком розмірі. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте дослідивши наявні у справі вищевказані докази суд дійшов таких висновків: -між сторонами договірні відносини за спірним кредитним договором почалися 09.08.2018; -видана 21.10.2017 кредитна картка № [NUMBER] , за якою було встановлено кредитний ліміт, не могла бути видана на виконання кредитного договору б/н від 09.08.2018, оскільки договір укладено пізніше майже на рік; -матеріали справи не містять відомостей щодо умов, за якими відповідачу надавалася кредитна картка № [NUMBER] (відсутня інформація щодо виду картки, умов її використання, умов користування кредитними коштами за цією карткою тощо); -матеріали справи не містять інформації щодо наявної заборгованості відповідача за кредитною карткою № [NUMBER] ; -позивачем не доведено, що кредитна картка № [NUMBER] була замінена кредитною карткою № [NUMBER] . Більш того, відомості з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки фактично спростовують таку можливість. -рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, проте, навіть якщо припустити, що картка № [NUMBER] була видана на заміну картки № [NUMBER] , то слід дійти висновку, що ці картки не могли бути надані на виконання умов укладеного між сторонами спірного договору від 09.08.2018, оскільки старт карткового рахунку відбувся майже на рік раніше, ніж було укладено договір між сторонами; -матеріали справи не містять доказів, що на виконання умов укладеного 09.08.2018 договору відповідачу було надано саме кредитну картку № [NUMBER] ; -відсутні відомості, що за карткою № [NUMBER] був встановлений кредитний ліміт; -відсутні відомості, що під час укладання договору 09.08.2018 були узгоджені конкретні умови надання кредитних коштів; -з банківської виписки вбачається, що станом на 12.04.2020 за відповідачем обліковується борг за карткою № [NUMBER] у розмірі 12655,70 грн, проте при його нарахуванні позивач керувався наявністю встановленого кредитного ліміту по цій картці, а матеріали справи не містять доказів, що позивач мав право таке нарахування здійснювати; -позивач довів, що відповідач ознайомився з Паспортом споживчого кредиту, який містить інформацію щодо умов надання кредиту за кредитним продуктом «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД». Проте у матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б достеменно встановити, що відповідач взагалі обрав і отримав певний продукт, а якщо обрав то який саме. Крім того, сама форма Паспорта споживчого кредиту містить застереження, що «умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту». Також зазначено, що інформація «зберігає чинність та є актуальною до 24.08.2018». -з огляду на викладене у попередньому пункту з матеріалів справи не вбачається які саме умови кредитного договору були узгоджені між сторонами. За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором б/н від 09.08.2018. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 09.08.2018 в сумі 12665,70 грн, проте як зазначено раніше, позивач не довів наявність такої заборгованості, оскільки з матеріалів справи неможливо достеменно встановити, що за цим договором відповідачу надавалися кредитні кошти. З огляду на викладене у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже стягненню на користь позивача не підлягає. На підставі статей 525, 627-629, 1054\~ЦК України та

Outcome: dismissed