Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури, який діє в інтересах Костянтинівської районної державної адміністрації, Донецької обласної державної адміністрації, до [PERSON] про розірвання договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення від 20.05.2013 року площею водного дзеркала 0,47 га та зобов'язання повернути водний об'єкт. В позовній заяві прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури вказує на те, що 20.05.2013 р. між Костянтинівською районною державною адміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди водного об'єкту загальнодержавного значення, за умовами якого орендарю надано в оренду строком на 10 років водний об'єкт загальнодержавного значення площею водного дзеркала 0,47 га, та розташованого на території Полтавської сільської ради Костянтинівського району для вирощування сільськогосподарської продукції, а саме: водо плаваючої птиці. Актом приймання-передачі зазначений об'єкт був переданий Костянтинівською районною державною адміністрацією та прийнятий відповідачем у користування. Відповідно до умов договору відповідач мав сплачувати орендну плату, яка зараховується до відповідного бюджету, в розмірі 200 грн. за 1 га водного дзеркала, що становить 94 грн. на рік рівними частками щоквартально не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом. Однак, за відповідачем утворилась заборгованість: за 2013 рік -47 грн., за 2014 рік - 94 грн., за 2015 рік - 94 грн., за 2 квартал 2016 року - 47 грн. Крім того, позивач зазначає, що відповідач мав укласти договір оренди земельної ділянки під водним об'єктом, який укладено не було. Позивач вважає, що таким чином умови договору не виконуються відповідачем, тому договір слід розірвати. Щодо вимоги повернути водний об'єкт Донецькій обласній державній адміністрації позивач зазначив, що органом, уповноваженим на теперішній час розпоряджатись водними об'єктами загальнодержавного значення на території Донецької області є саме Донецька обласна державна адміністрація. Узагальнюючи вище наведене позивач вказує на те, що у зв'язку з порушенням інтересів держави, тривалого невжиття жодних заходів, спрямованих на стягнення заборгованості з орендної плати, не ініціювання питання щодо розірвання договору оренди та повернення водного об'єкту, що унеможливлює передачу цього об'єкту іншим особам для отримання доходу місцевим бюджетом, у тому числі орендної плати за землю - прокурор має право бути позивачем в зазначеній справі. У судове засідання з'явився прокурор Костянтинівської місцевої прокуратури, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представники Костянтинівської районної державної адміністрації та Донецької обласної державної адміністрації до суду не з'явились, але надали заяви, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, а позовні вимоги задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву про визнання позовних вимог, просив справу розглядати без його присутності. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові пояснення позивачів, вислухавши пояснення прокурора, та дослідивши всі наявні докази, надані сторонами, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачена можливість представляти в суді інтереси держави прокурором, у випадках, коли органи державної влади не здійснюють це самостійно. В обґрунтування необхідності участі прокурора в зазначеній справі прокурором надані наступні докази: копія договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення №69 від 20.05.2013 року, укладеного між Костянтинівською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем [PERSON], довідка, видана Костянтинівським міжрайонним управлінням водного господарства №515 від 30.08.2016р. про заборгованість ф.о.-п. [PERSON] по зазначеному договору, повідомлення про представництво Костянтинівської місцевої прокуратури інтересів держави, адресовані головам Донецької обласної державної адміністрації та Костянтинівської районної державної адміністрації, та звернення голови Костянтинівської районної державної адміністрації до керівника Костянтинівської місцевої прокуратури з проханням звернутися з позовом до суду в тому числі щодо зазначеного водного об'єкта, в зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору. Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши вищевказані докази, вважає, що прокурор може звертатися з вищевказаним позовом, здійснюючи представництво інтересів держави. Судом встановлено, що 20.05.2013 р. між Костянтинівською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем [PERSON] укладено договір, за умовами якого орендодавець - Костянтинівська РДА на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 25.04.2013 р. №124 передає, а орендар ф.о.-п [PERSON] приймає в платне тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 10 років водний об'єкт загальнодержавного значення, площею водного дзеркала 0,47 га та ємністю 5, 64 тис. м3, та розташований на балці Русин Яр, басейн ріки Казений Торець на території Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області для вирощування сільськогосподарської продукції (водо плаваючої птиці), без права передачі цього об'єкту в суборенду іншим особам. Відповідно до п. 2.1 зазначеного Договору за користування водним об'єктом площею 0,47 га орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 200 грн. за 1 га водного дзеркала, що складає 94 грн. на рік, встановлену сторонами за домовленістю. Орендна плата за оренду водного об'єкту повинна надходити до відповідного бюджету, рівними частками щоквартально, але не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим кварталом. Орендна плата підлягає коригування на індекс інфляції за відповідний період. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що цей договір дійсний з моменту державної реєстрації у встановленому порядку до 20 травня 2023 року. В договорі зазначено, що він був зареєстрований 20.05.2013 р. у Книзі реєстрації договорів на право тимчасово користування водними об'єктами загальнодержавного значення на умовах оренди за №69. Договором в п. 5.3. також передбачена можливість припинення дії договору, в тому числі, у випадках, передбачених п. 3.2.2., яким між інших умов розірвання зазначеного договору є також наступні: систематичне порушення строків сплати орендної плати протягом шести місяців від дня настання строку її сплати, у разі не укладання орендарем в установленому законом порядку договору оренди земель водного фонду та інше. Також договором передбачені особливі умови, а саме в п. 7.1 зазначено, що розірвання договору по п. 3.2.2. здійснюється за умови попередження орендаря в письмовій формі не менш як за один місяць. На виконання п. 3.1.1 Договору його сторонами був складений акт приймання-передачі зазначеного об'єкту, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа - підприємець [PERSON] 16.04.2013 р. зареєстрував свою підприємницьку діяльність за Кодом КВЕД 01.47 Розведення свійської птиці та 25.07.2014 р. стан суб'єкту - припинено. На підтвердження порушення умов договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення прокурором надані наступні докази: довідка, надана Костянтинівським міжрайонним управлінням водного господарства №515 від 30.08.2016р. та довідка, надана Слов'янським міжрайонним управлінням водного господарства №520 від 30.08.2016р. про заборгованість ФОП [PERSON] по вищевказаному договору оренди: за 2013 рік -47 грн., за 2014 рік - 94 грн., за 2015 рік - 94 грн., за 1-2 квартал 2016 року - 47 грн., всього 282 грн. Суд, оцінивши зазначені докази приходить до висновку, що дійсно відповідачем були порушені умови договору щодо орендної плати та порядку розрахунку, викладені в 2 розділі та в п. 3.3.2 Договору. Щодо порушення відповідачем умов договору, якими передбачена можливість розірвати договір оренди у разі не укладання орендарем в установленому законом порядку договору оренди земель водного фонду, суд зазначає наступне. Умовами договору оренди не передбачений строк укладання такого договору та прокурором не надано доказів щодо відсутності такого договору. До того ж в тексті листа - попередження про можливість розірвання договору орендодавцем це порушення умов договору не зазначено. Крім того, прокурором не надано доказів щодо надіслання орендодавцем попередження про розірвання договору відповідачу або отримання ним такого попередження на виконання п. 7.1 Договору, а долучено до матеріалів справи лише текст такого попередження, датоване 05.09.2016 р. за №01-54-0411. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 ч. 1 ст. 611 встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Пунктом 1 ч. 1 ст. 783 ЦК України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі. Судом встановлено, що відповідно до умов договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення відповідач мав сплачувати орендну плату в розмірі 94 грн. на рік частинами щоквартально, однак з 2013 року по теперішній час за ним утворилась заборгованість у розмірі 282 грн. , враховуючи те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає за можливе прийняти таке визнання, оскільки воно не суперечить закону. Разом з тим, в позовній заяві прокурором була висунута ще одна вимога: повернути водний об'єкт Донецькій обласній державній адміністрації. Щодо цієї вимоги суд не може прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання суперечить закону. Відповідно до спірного договору оренди водний об'єкт надавався Костянтинівською районною державною адміністрацією. Питання перевищення РДА своїх повноважень під час укладання цього договору сторонами не підіймалось. Посилання Донецької обласної державної адміністрації у своїх письмових поясненнях до позову, про те що з набранням чинності ЗУ «Про аквакультуру», яким внесені зміни до Водного Кодексу України, правом розпорядження спірним водним об'єктом є саме обласна державна адміністрація, судом не враховуються з наступних причин. Цивільним процесуальним кодексом України у ст. 61 передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до останньої редакції ч. 3 ст. 51 Водного Кодексу України водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Згідно з ч. 4 ст. 51 Водного Кодексу водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства, Так, частиною 3 ст. 122 Земельного Кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для, в тому числі, ведення водного господарства. Частиною 5 цієї статті також передбачені права обласних державних адміністрацій, так встановлено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державні місцеві адміністрації» в управлінні відповідних місцевих державних адміністрацій перебувають об'єкти державної власності, передані їм в установленому законом порядку. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та вищенаведені норми, суд приходить до висновку щодо відсутні підстав повертати водний об'єкт саме Донецькій обласній державній адміністрації, оскільки РДА відповідно до ч. 3 ст. 122 мають право передавати земельні ділянки для ведення водного господарства, а докази передання зазначеного об'єкту до повноважень облдержадміністрації сторонами не надані. Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що предметом зазначеного спору є виконання умов договору оренди водного об'єкту загальнодержавного значення, укладеного між Костянтинівською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем [PERSON]. Розподіл повноважень щодо розпорядження зазначеним об'єктом між Донецькою обласною державною адміністрацією та Костянтинівською районною державною не є предметом цього цивільного спору. Дане питання після розірвання договору оренди зазначені органи можуть вирішити в установленому законом порядку. Питання повернення спірного водного об'єкту Костянтинівській районній державній адміністрації позовом та при розгляді справи не порушувалось. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1 ст 15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Під час дії спірного договору оренди відповідач [PERSON] правомірно володів зазначеним об'єктом. Тобто на час розірвання договору оренди судом право Костянтинівської районної державної адміністрації щодо володіння об'єктом не порушено, а отже звернення до суду за його захистом є передчасним. Виходячи з вищенаведеного, вимога прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури зобов'язати відповідача повернути на користь Донецької обласної державної адміністрації водний об'єкт загальнодержавного значення, площею дзеркала 0,47 га, який розташований на території Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. В матеріалах справи наявна квитанція про сплату Донецькою обласною прокуратурою судового збору у розмірі 2 756 грн., який сплачений в зв'язку з наявністю майнових та немайнових вимог у позові. Оскільки, позовні вимоги задоволені частково, відповідач має відшкодувати судові витрати Донецькій обласній прокуратурі у розмірі 1378 грн.

Outcome: partial