Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 12 квітня 2016 року звернувся [PERSON] (далі-позивач) з позовом до Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області (далі-відповідач1), до [PERSON](далі-відповідач2), в якому вказав, що його батько [PERSON] помер 12 червня 2015 року, про що виконкомом Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 15.06.2015 року видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 325390. В даному свідоцтві прізвище його батька зазначено як «Онишкевич». У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина. Батько залишив заповіт, за яким усе майно заповідав відповідачу2. У зв'язку з тим, що він проживає на тимчасово окупованій території «Донбасу», він не мав реальної можливості перетнути тимчасовий кордон з територією контрольованою Україною до сьогоднішнього часу, так як постійно не припиняються бойові дії на теріторії розмежування. Лише у квітні він зміг прибути до місця відкриття спадщини, а саме до смт Куйбишева. В Куйбишевській державній нотаріальній конторі він отримав відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском встановленого для цього строку та помилкою в написанні його прізвище у паспорті. Позивач вважає причину пропуску поважною, тим більше, що термін пропуску складає декілька місяців. В судове засідання позивач не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, прохав розглянути справу за його відсутності. Представник позивача, адвокат [PERSON], підтримав позовні вимоги позивача, в судовому засіданні пояснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того нотаріус повідомив, про те, що відповідач2, при наданні до нотаріальної контори документів, необхідних для прийняття спадщини не повідомила нотаріуса про існування позивача як спадкоємця. Такі дії з боку відповідача2 вважає навмисними, та такими що перешкодили позивачу набути право власності, одже с приводу прийняття спадщини між спадкоємцями виник спір. Також [PERSON] зазначив, що за наявності спору, відповідно до чинного законодавства, справи окремого провадження, до яких належить встановлення факту родинних відносин, розглядаються в позовному провадження на загальних підставах. Таким чином позивач та [PERSON] є родичами, а саме сином та батьком. Однак у паспорті позивача допущена помилка з причини перекладу його прізвища з російської на українську мову, з боку посадових осіб Ленінського РВ УМВС України в Донецькій області, які заповнювали та видавали йому паспорт. Прохав задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у справі, [PERSON], в судовому засіданні заявила про те, що позивач що найменш двічі приїздив до місця відкриття спадщини у продовж шестимісячного терміну, а саме на похорон батька та у жовтні 2015 року, тому мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про вступ у спадщину. Також пояснила суду що вона свідомо не подала нотаріусу інформацію про існування позивача як спадкоємця, так як останній відмовився написати заяву про відмову від спадщини та на її думку позивач не має жодних прав на майно, яке підлягає спадкуванню. Між нею та позивачем тривають неприязнені стосунки, тому вважає звернення позивача до суду одним із способів помсти в її адресу. Прохала відмовити в задоволені позову, при цьому визнала в суді що позивач та померлий [PERSON] є батьком та сином. Представник відповідача2, адвокат [PERSON], підтримала думку відповідача2, в судовому засіданні пояснила, що позивач має статус вимушеного переселенця та зареєстроване місце перебування в с. Мар'янівка, тому унього не повинно було бути перешкод у перетині зони розмежування між тимчасово окупованою теріторією, крім того він мав можливість в інший спосіб заявити про своє право на спадкування до нотаріуса. Представник відповідача1 - Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Представник третьої особи - Куйбишевська Державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Свідок, [PERSON], в судовому засіданні надала свідчення про те, що позивач двічі приїздив до місця відкриття спадщини у продовж шестимісячного терміну, а саме на похорон батька та у жовтні 2015 року при цьому вона особисто його бачила та спілкувалася. Крім того свідок підтвердив існування неприязних стосунків між позивачем та відповідачем2. Суд, вислухав пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 12 червня 2015 року, про що виконкомом Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області 15.06.2015 року видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 325390. В даному свідоцтві його прізвище зазначено як «Онишкевич». У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина. Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України, встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Одже строк для прийняття спадщини закінчився 12.12.2016 року. Спадкодавець залишив заповіт, за яким усе майно заповідав відповідачу2. Але позивач, як пенсіонер, є непрацездатним повнолітнім сином умерлого, тому має право на обов'язкову частку у спадщині, що узгоджується з приписами ст. 1241 ЦК України. Відповідно до п.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлена поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини з баку позивача у зв'язку з тим, що він, проживаючи на тимчасово окупованій території «Донбасу», не мав реальної можливості перетнути тимчасовий кордон з територією контрольованою Україною до сьогоднішнього часу, так як постійно не припиняються бойові дії на території розмежування. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Також судом встановлений факт, не повідомлення з боку відповідача 2 нотаріуса про існування позивача як спадкоємця, од же с приводу прийняття спадщини між спадкоємцями виник спір. Такі дії відповідача 2 суд розцінює як перешкодою у реалізації права позивачем на отримання ним спадкового майна. Суд не бере до уваги заяви відповідача2 про те, що позивач двічі був на місці відкриття спадщини, останній раз у жовтні 2015 року, адже законодавством визначений термін у шість місяців, який сплив у грудні 2015 року. Тобто, позивач мав ще можливість у листопаді та грудні 2015 року заявити про своє право на спадщину, але з причин, які визнані судом поважними, цього не зміг зробити. Відповідно до приписів ст. 235 ЦПК України, за наявністю спору, справи окремого провадження, до яких належить встановлення факту родинних відносин, розглядаються в позовному провадження на загальних підставах. Суд приходе до висновку, що позивач та [PERSON] є родичами, а саме сином та батьком. У паспорті позивача допущена помилка з причини перекладу його прізвища з російської на українську мову, з боку посадових осіб Ленінського РВ УМВС України в Донецькій області, які заповнювали та видавали мені паспорт. На підставі данного паспорту, його прізвище зазначено як «Онішкевич», хоча свідоцтво про народження, підтверджує факт родинних відносин між позивачем та його батьком і його прізвище та прізвище батька однаково зазначено російською мовою «Онышкевыч». Таким чином, аналізуючи викладені обставини справи та беручи до уваги в сукупності всі докази, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved