Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

До суду звернувся Концерн «МТМ» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення та централізоване постачання гарячої води у сумі 56398 грн. 68 коп. Посилається на таке. Концерн «МТМ» являється виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Позивач у період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року надав відповідачам послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Проте відповідачі свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконують, у зв`язку з чим унеможливлює своєчасні розрахунки Концерном «МТМ» за спожитий природний газ, що в свою чергу ставить під загрозу безперервність надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. 21.12.2021 р. ухвалою суду провадження по справі відкрито та постановлено справу розглядати в спрощеному порядку з викликом сторін. За клопотанням представника позивача 25.05.2021 року до участі у справі в якості співвідповідача ухвалою суду залучено [PERSON] , проте позивачем позов до неї не пред`явлений. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов в повному обсязі, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] , [PERSON] позов визнали частково, послалися на те, що співвласниками цієї квартири є чотири особи, тому нести відповідальність за оплату комунальних послуг повинні всі співвласники. Також просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов не визнали, пояснили, що в квартирі не проживали, послугами не користувались, сплачувати заборгованість повинні інші співвласники квартири. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені докази та відповідні ним обставини. Згідно свідоцтва № [NUMBER] від 30.11.2000 р. квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.25). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.11,12,15) П.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає індивідуального споживача як фізичну або юридичну особу, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач комунальних послуг - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. За змістом частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до статей 156, 162 ЖК УРСР саме власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Отже, споживачем послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що постачається концерном «Міські теплові мережі» за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ) є співвласники цієї квартири: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Саме співвласники житла повинні оплачувати житлово-комунальні послуги щодо майна, яке їм належить, незалежно від того, чи проживають вони там чи ні. З огляду на це доводи відповідачів [PERSON] , [PERSON] про те, що вони не проживають в цій квартирі не можуть бути прийняті судом до уваги. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Відповідно до п.2.1 Статуту концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови №99р від 08.04.2013 року, основною метою діяльності концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг. Договір між сторонами про надання послуг не укладався, проте Концерн «МТМ» надавав відповідачам як споживачам за вказаною адресою послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідачі такі послуги прийняли, від їх отримання не відмовлялись. Фактичне надання цих послуг слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 18 вище вказаних Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова) оплати послуг визначається у договорі між споживачем і виконавцем. На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надало довідку про нарахування наданої послуги по особовому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] згідно якої відповідачам нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 56398 грн. 68 коп. ( з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року) (а. с. 6). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Заперечень чи спростувань відповідного розрахунку заборгованості відповідач не подав. Суд вважає за необхідне зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Відповідач [PERSON] в своїй заяві просить застосувати строк позовної давності. Позивач звернувся із позовом 19.03.2021 р., заборгованість виникла з 01.06.2016 року. Отже, загальний строк позовної давності для стягнення заборгованості за вказаний період повинний розраховуватись з лютого 2018 року (оскільки за лютий 2018 року оплата повинна бути проведена до 20.03.2018 р.) Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. За період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 р. була проведена оплата у вересні 2018 року за централізоване опалення в сумі 20 грн. та в жовтні 2019 року за централізоване опалення в сумі 500 грн. та за гаряче водопостачання в сумі 500 грн. Квитанцій на підтвердження періоду та призначення платежів суду не надано. Проте, усуду не має підстав вважати, що ця оплата відповідачами проводилась як оплата за гарячу воду та централізоване водопостачання для погашення боргу, що виник за період з 01.06.2016 року по 30.08.2018 р., що може свідчити про визнання ними свого боргу. Оскільки виконання зобов`язань по сплаті комунальних послуг вчиняється у вигляді періодичних платежів, то часткова оплата за невизначений період не може судом враховуватись як дії, що свідчать про визнання відповідачами свого боргу, отже суд вважає, що така оплата не перериває перебіг позовної давності. Вказана квартира належить до об`єкту спільної сумісної власності, що вбачається зі свідоцтва про право власності на житло№ [NUMBER] від 30.11.2000 р. Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За приписами ч.1,2 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Таким чином правовий режим спільної сумісної власності передбачає нероздільність зобов`язання, що свідчить саме про солідарний характер таких зобов`язань, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність за зобов`язанням, які стосуються спільної сумісної власності. Отже при вирішення спору про порядок виконання співвласниками зобов`язань, що виникають із правочинів, пов`язаних з предметом спільної сумісної власності, необхідно керуватися тим, що співвласники мають відповідати за такими зобов`язаннями солідарно. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] не пред`явленні, а суд керується вимогами ч. 2 ст. 264 ЦПК України та не може вийти за межі позовних вимог, тому рішення щодо солідарного стягнення з відповідача [PERSON] не може бути прийняте. Таким чином, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість за гаряче водопостачання та централізоване опалення за період з лютого 2018 року по 28.02.2021 р., в сумі 41943,04 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати підлягають пропорційному стягненню з відповідачів. Позивачем за первісним позовом Концерном «МТМ» при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 2102 грн., оскільки позов задоволений частково, стягненню підлягає судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1688 грн. 19 коп., тобто по 562 грн. 73 коп. з кожного відповідача (правила солідарного зобов`язання на вимоги про стягнення судового збору не розповсюджуються). К

Outcome: partial