Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

До Жовтневого\~районного суду\~міста Маріуполя\~Донецької області\~17\~липня 2020\~року\~надійшла заява\~ [PERSON] ,\~в якій\~вона просить\~суд встановити\~факт її\~постійного проживання\~разом з\~матір`ю [PERSON] на момент відкриття спадщини, тобто станом на 05\~вересня 2019\~року по [ADDRESS] , починаючи з квітня 2017 року. На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що [INFO] померла її матір - [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 січня 1994 року, виданого ГП «Житловик». У встановлений шестимісячний строк заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала разом зі своєю матір`ю в її квартирі з квітня 2017\~року після смерті батька, а матір потребувала сторонньої допомоги, була особою похилого віку - 1946 року народження. Коли заявник звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій\~А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , їй відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки шестимісячний строк для прийняття спадщини сплинув 05 березня 2020 року, а на час смерті своєї матері [PERSON] , хоча і проживала разом з нею за однією адресою, не була зареєстрована разом з нею. Заявник проживала разом зі своєю матір`ю однією сім`єю, мали спільний бюджет, після смерті матері витрати на поховання понесла заявник, що можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] . Посилаючись на указані обставини, заявник просила суд задовольнити вимоги заяви. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 липня 2020\~року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримали у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Завалішина В.Г. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася заявник, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [PERSON] народилася [INFO] , матір - [PERSON] , батько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Жовтневим районним бюро РАЦС м. Жданов. [PERSON] померла [INFO] у м. Маріуполі Донецької області, про що Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складений актовий запис №\~1989. [PERSON] помер [INFO] у м. Маріуполі Донецької області, про що Центральним районним у м. Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області складений актовий запис №\~771. Відповідно до довідки від 17 жовтня 2019 року, виданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради, [PERSON] з 01 грудня 1984 року по 17 жовтня 2019 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. Квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03 січня 1994 року № 14504, виданим ДП «Житловик». Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С. 17\~липня 2020\~року надала [PERSON] письмове роз`яснення про те, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив, тому [PERSON] вважається такою, що не прийняла спадщину. Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру від 14 липня 2020 року № 60916926 відомості щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні. З акта про фактичне місце проживання, складеного КСН «Правий берег» 16 липня 2020\~року, вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] станом на 05\~вересня 2019 року, про що свідчать сусіди: [PERSON] , [PERSON] . Допитана у судовому засіданні [PERSON] зазначила, що є сусідкою заявника та пояснила, що [PERSON] проживала з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 1984 року по 2010 рік, а в подальшому після смерті батька - з квітня 2017 року по день смерті останньої. Допитана у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що [PERSON] проживала з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , до 2010\~року та після смерті її батька - з квітня 2017 року по день смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, заявник є спадкоємцем першої черги, від спадщини не відмовлялась, претендуючи на спадщину зверталась до нотаріуса, як така, що постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступила в управління спадковим майном, отримала відмову лише у зв`язку з тим, що [PERSON] та її матір [PERSON] на час смерті останньої були зареєстровані за різними адресами. Отже, проводячи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт того, що [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої, про що свідчать докази, наявні у матеріалах справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документи, видані нотаріусом, а лише підтверджує факт сумісного проживання заявника із спадкодавцем на час смерті останньої, що у подальшому надасть заявнику можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав. Судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved