Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

До суду звернувся представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідача [PERSON] В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.02.2013 р. відповідач отримав кредит у розмірі 15\~000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. П. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. [PERSON] свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання [PERSON], згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідач не надав своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 05.02.2013 року у розмірі 22467 грн., 20 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 14997, 77 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5723, 37 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом 200, 00 грн., а також штрафи у розмірі 500,00 грн. та 1046, 06 грн. (процентна складова), витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн., 60 коп. та витрати по оплаті публікації оголошенні в пресі щодо виклику відповідача 210 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, зазначив, що сума відсотків на поточну заборгованість і на просрочену різняться, оскільки розрахунок їх здійснюється беручи до розрахунку просроченої (у разі нарахування відсотків на просрочену заборгованість) і поточної суми тіла кредиту (у разі нарахування відсотків на поточну заборгованість). Згідно з Наказом N СП-2013-6776448 від 19.09.2013 р. внесено зміни до Умов та правил надання банківських послуг, згідно з якими внесено нарахування неустойки в розмірі 50 грн. у разі несплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. і більше Клієнтом вперше. У разі прострочення другий місяць поспіль і більше на суму від 100 грн. сплачується неустойка у розмірі 100 грн. Щодо правомірності нарахування відсотків та пені: 2.1.1.12.6. За користування Кредитом і [PERSON] нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами [PERSON], з розрахунку 360 (триста шістдесят п'ять) календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.,2.1.1.12.6.1. У разі виникнення прострочених зобов'язань на суму вiд 100 грн., включаючи зобовязання, обумовленi пп. 2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил, Клієнт сплачує [PERSON] пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентiв по кредиту. 2.1.1.12.6.3. Відсотки за користування Кредитом (кредитним лімітом) і/або [PERSON] нараховуються в дату їх сплати, передбачену п 2.1.1.12.4. і п.2.1.1.12.5., при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та / або [PERSON] кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) і / або [PERSON] стають простроченим кредитом. п. 2.1.1.12.8. і 2.1.1.15., Умов і правил. Згідно внесення змін до Умов та правил надання банківських послуг пояснив, що п. 1.1.3.2.3. встановлено право [PERSON] здійснювати зміну [PERSON], а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.9. цього Договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) [PERSON] залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням [PERSON] та без попереднього повідомлення Клієнта. - п. 1.1.3.1.9. встановлено, що [PERSON] не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у Заяві, надавати Власнику виписки про стан Картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції по Картрахункам. У разі підключення Власника до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через цей комплекс. У разі підключення Клієнта до комплексу Mobile-banking [PERSON] надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень. В свою чергу до обов'язків Клієнта відноситься: - п. 1.1.2.1.5. одержувати виписки про стан Картрахунків і про здійснені операції по Картрахункам. - п. 1.1.2.1.6. у разі незгоди зі змінами Правил та/або [PERSON] звернутися до [PERSON] для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед [PERSON], у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту повернення [PERSON], виданих Власнику і його Довіреним особам. У разі незгоди зі списанням коштів по Картрахунку інформувати (при необхідності письмово у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) [PERSON] про це протягом тридцяти п'яти днів з моменту списання. [PERSON] надав Клієнту всі можливі способи (INTERNET-banking (ПРИВАТ24), Mobile-banking, отримання виписов в відділеннях) для отримання інформації про зміну умов кредитування в свою чергу обов'язком Клієнта було отримання виписок. В заяві договорі Клієнту повідомлена адреса суйту [PERSON] де розміщені УИП та [PERSON] та всі зміни внесені до них. Згідно підписаної заяви/договору Клієнт повідомлений про сайти [PERSON] та своїм підписом підтвердив, що повною мірою розуміє та зобов'язується виконувати вимоги УІП, а також підтвердив ознайомлення з обовязком самостійно знайомитися з внесеними змінами на сайті. Клієнт на сьогоднішній день не звертався до [PERSON] з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, в тому числі здійснював погашення заборгованості (останнє з яких 05.06.2015г.), що говорить про прийняття Клієнтом діючих умов банківського обслуговування, а тому заперечення відповідача являються необгрунтованими. Крім того, Відповідач, після зміни [PERSON], проводив погашення рахунки, видно з розрахунку заборгованості, який міститься в матеріалах справи. Отже, враховуючи ч.ч. 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст. 642 ЦК України (навіть за відсутності доказів належного повідомлення боржника), якщо боржник сплачує відсотки та комісію, то пропозиція слід вважати прийнятою і правочин вчиненим, оскільки фактичні дії вказують на прийняття пропозиції. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість у сумі 17\~369, 62 грн., з них 14997, 77 грн. заборгованість за кредитом, 2\~371,85 грн. відсотки. Зазначив, що з вересня 2024 р. приймається ставка 34,80 % річних замість 30%. Позивач нараховує штрафні санкції за прострочку з погашення кредиту, хоча він є тимчасово переміщеною особою з зони проведення антитерористичної операції, а тому за законом штрафні санкції нараховуватись не можуть. Виникають сумніви щодо розрахунків саме за його кредитною карткою, позивач не надав доказів щодо зняття саме ним цих коштів. Заслухавши сторін, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що згідно анкети - заяви від 05.02.2013р. про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.6-8), ПАТ КБ «Приватбанк» був наданий кредит [PERSON] на загальну суму 15\~000,00 грн. з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки з базовою відсотковою ставкою по кредитному ліміту на момент підписання договору 30% на рік на суму залишку заборгованості в обмін на зобов'язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, що зазначені в Заяві та Умовах та Правилах. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобов'язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил позичальник зобовязався погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитратам за кредитним лімітом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Проте, відповідач [PERSON] зобов'язання щодо сплати кредиту за кредитним договором виконував з порушенням умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 05.02.2013 року (а.с.4-5) станом на 31.01.2015 року відповідачу були нараховані такі суми: заборгованість за кредитом 14997,77 грн.; заборгованість за процентами за користування кредитом 5723,37 грн.; заборгованість за пенею та комісією 200 грн., та у відповідності до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1046,06 грн., що у загальному розмірі складає заборгованість за договором в сумі 22467 грн. 20 коп. \~ Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею ж є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. [PERSON], пеня та штраф є видами відповідальності за різні порушення зобов'язань боржником. Штраф має разовий характер і вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Згідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил, в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини більш ніж 210 днів, весь Кредит вважається простроченим. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню. За пунктом 2.1.1.7.6 Умов та Правил, при порушенні Позичальником строків сплати за будь-якими грошовими зобов'язаннями передбаченими даним договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний виплатити [PERSON] штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості з урахуванням нарахований та прострочених процентів та комісій. Доводи відповідача щодо помилкового розрахунку по відсотках, збільшення розміру заборгованості, що виникла у відповідача станом на 31.01.2015 р., то відповідач привів лише математичні розрахунки без урахування Умов та правил надання кредиту, які є невідємною частиною укладеного договору. Крім того, відповідач зазначив, що він є тимчасово переміщеною особою з зони проведення антитерористичної операції, а тому за законом штрафні санкції нараховуватись не можуть, надав довідку від 12.11.2014 р. № 1426/2835 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. Місцем його проживання зазначене м. Макіївка Донецької області. Щодо цього, суд зазначає наступне, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р., на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014 р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція. [PERSON] та інші фінансові установи,а також кредитори, зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Місто Макіївка Донецької області входило до переліку населених пунктів, визначених та затверджених розпорядженням КМУ України від 30.10.2014 р № 1053-р, однак згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079 р, дію розпорядження від 30.10.2014 р. № 1053-р зупинено. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 р. визнано нечинним\~розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р», яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 р. була залишена без змін. В свою чергу, ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.04.2015 р. виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від\~\~02.04.2015 року до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суду України зупинено. На день ухвалення рішення суду касаційна скарга у Вищому адміністративному суді розглянута не була. Таким чином, як на час звернення із позовом, так і на час ухвалення рішення суду відсутній діючий нормативно правовий акт, який відносить м. Макіївку Донецької області до населеного пункту, на території якого проводиться антитерористична операція, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 р. для зменшення суми нарахованої пені за період з 14.04.2014 р. Відповідно до 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн., а також витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 210 грн. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved