Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулось АТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 22152,64 грн., яка складається з 353 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом та 21798,92 грн. заборгованості за пенею. В обґрунтування позову посилається на наступні обставини. Між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № ZPK0AN00000041 від 15.08.2007 року (далі Договір) на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 46828,69 грн. на термін до 14.08.2012 року та зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Відповідач зобов`язання з повернення кредитних коштів за користування кредитом належним чином не виконав, у зв`язку з чим за ним утворилась вищезазначена заборгованість та нарахована пеня. Позивачем до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності його представника у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується двічі направленою на його адресу, зареєстрованою у встановленому законом порядку, поштовою кореспонденцією (судова повістка, копія позовної заяви) з штриховими ідентифікаторами № 7100100721490 та № 7100100731037, які повернулись до суду не врученими з відміткою «адресат за зазначеною адресою не знаходиться» та оголошенням про виклик учасника справи від 06.02.2020 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, за письмової згоди представника позивача, суд постановив здійснювати заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір № ZPK0AN00000041 від 15.08.2007 року, відповідно до якого Банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу або шляхом перерахування на рахунок, вказананий в п. 7 цього Договору (пункт 1.1. Договору). В пункті 7.1 Договору, сторони домовились, що банк зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок в термін з 15.08.2007 року по 14.08.2012 рік, включно у виді кредитної лінії в розмірі 55843,50 грн. на наступні цілі: 44100 грн. на придбання автомобіля, а також в розмірі 34 грн. на оплату за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяження рухомого майна шляхом перерахування відповідно з п. 1.2. та в розмірі 11268,50 грн. на сплату страхових платежів у випадках передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 1,34% в місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту, винагороду за надання фінансових коштів в розмірі 0,14% від суми виданого кредиту, відсотків за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 цього договору і винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 цього Договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № ZPK0AN00000041 від 15.08.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач користувався кредитними коштами та має заборгованість перед позивачем. Сума заборгованості за кредитом в сумі 353,72 грн. згідно розрахунку позивача утворилася станом на 16.07.2019 року. В подальшому відбувалось нарахування пені. Вирішуючи питання\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 353,72 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 2.2.4 Договору встановлено, що позичальник зобов`язаний проводити погашання кредиту в порядку, сумах і строки, передбачені в п. 2.3.3. і 7.1 Договору. Відповідно до п. 2.3.3. Договору встановлено, що при порушенні позичальником зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, Банк має право змінити умови договору вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, виплати винагороди та відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань по цьому договору в повному об`ємі, шляхом направлення відповідного повідомлення. Пунктом 7.1. Договору встановлено, що періодом сплати рахувати період з «15» по «21» число кожного місяця. Погашення заборгованості по цьому договору (за винятком винагороди, яка виплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: Щомісячно в період сплати Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1211,91 грн., для погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам, винагороди. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи отримання [PERSON] грошових коштів, невиконанням своїх зобов`язань, заборгованість за кредитом, що утворилась в розмірі 353 грн. 72 коп., підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Розглядаючи вимоги про стягнення заборгованості за пенею в розмірі 21798,92 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до п. 4.1. Договору встановлено, що при порушенні Позичальником любого із зобов`язань, передбачених в п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 Договору, банк має право нараховувати, а Позичальник зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Виплата пені здійснюється в гривні. У разі, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином вимога позивача про стягнення на свою користь з відповідача пені в розмірі 21798,92 грн. є правомірною та підлягає задоволенню. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 353 грн. 72 коп. заборгованості за кредитом та 21798,92 грн. заборгованості за пенею. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved