Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України, в якому просило стягнути з [PERSON] на його користь в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 66144,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] з фонду захисту потерпілих було виплачено страхове відшкодування у зв`язку зі смертю його дружини [PERSON] , що настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої був відповідач, який був власником транспортного засобу, відповідальність якого не була застрахована. У передбачений ч. 7 ст. 178, п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України строк відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги в частині стягнення з нього майнової шкоди в розмірі 16536,00 грн не визнав, посилаючись на те, що під час розгляду кримінального провадження потерпілим [PERSON] було заявлено цивільний позов про стягнення з [PERSON] витрат на поховання дружини та моральної шкоди. Проте потерпілий від цивільного позову в частині стягнення витрат на поховання відмовився в зв`язку з їх відшкодуванням. Позивач надав відповідь на відзив, в якому проти доводів відзиву заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заявах по суті справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Третя особа в судовому засіданні повідомила про обґрунтованість позовних вимог. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України. Вказаний вирок ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16.11.2016 року та постановою Верховного Суду від 24.05.2018 року залишено без змін. Вказаним вироком встановлено, що внаслідок порушення [PERSON] 25 грудня 2015 року під час керування транспортним засобом Правил дорожнього руху України 26 грудня 2015 року настала смерть потерпілої [PERSON] . [PERSON] є чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29 липня 2013 року, виданим виконкомом Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (актовий запис № 05 від 29 липня 2013 р.) та є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , серії [NUMBER] . На поховання [PERSON] були витрачені кошти: автобус - 420 грн, ритуальні атрибути - 1315 грн, 840 грн, 170 грн, 55,98 грн, 12 грн, 24,45 грн, що підтверджується фіскальними чеками за 26.12.2015 року та 29.12.2015 року та товарними чеками за 25 та 26 грудня 2015 року, а також були витрачені кошти на поминальний обід в розмірі 4560 грн. 11.01.2017 року та 10.02.2017 року [PERSON] були додатково сплачені кошти за придбання пам`ятника та благоустрій ритуального захоронення в розмірі 16000 грн, що підтверджується накладною №12 від 10.02.2017 року та товарним чеком від 11.01.2017 року. З матеріалів вищевказаного кримінального провадження вбачається, що вищенаведені документи, окрім документів щодо витрат, здійснених [PERSON] в сукупному розмірі 16000 грн 11.01.2017 року та 10.02.2017 року, були долучені цивільним позивачем [PERSON] , який був потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, до цивільного позову про стягнення з [PERSON] на його користь, зокрема, матеріальної шкоди на поховання дружини. Вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2016 року встановлено, що цивільний позивач в судовому засіданні від своїх вимог в цій частині відмовився, оскільки обвинувачений добровільно відшкодував ці витрати, про що в справі маються розписки, відповідно до яких обвинувачений сплатив потерпілим на відшкодування матеріальної шкоди 6046 грн та частково моральної шкоди в сумі 2654 грн, в загальному розмірі 8700 грн, які отримала потерпіла [PERSON] . На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] , який володів вказаним транспортним засобом, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що визнається сторонами. 22 березня 2016 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із смертю потерпілої. До заяви були долучені всі вищенаведені документи, що підтверджують здійсненні ним витрати, пов`язанні з похованням дружини, в тому числі документи про витрати, здійснені [PERSON] 11.01.2017 року та 10.02.2017 року для придбання пам`ятника та благоустрою ритуального захоронення в розмірі 16000 грн, що підтверджувалися накладною №12 від 10.02.2017 року та товарним чеком від 11.01.2017 року. В самій заяві [PERSON] зазначив, що ним було пред`явлено цивільний позов до [PERSON] щодо відшкодування частини витрат на поховання, а також про часткове відшкодування [PERSON] вказаних витрат. Розглянувши заяву [PERSON] . Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило розрахунок розміру відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, виходячи з того, що загальний розмір відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (1378,00 х 12 = 16536,00 грн), а загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку (1378,00 х 36 = 49608,00 грн), що підтверджується розрахунками від 10.05.2017 р (справі № 32327) та довідкою № 1 від 10.05.2017 р., наказом № 3992 від 13.05.2017 року. Відповідно до платіжного доручення №3992рв від 15.05.2017 року на рахунок [PERSON] позивачем були перераховані кошти в розмірі 66144,00 грн, що є сумою доданків 16536,00 грн та 49608,00 грн. Відповідно до пп. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1 ст. 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Пунктом 27.2 вказаного Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 27.4 того ж Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Станом на 25 грудня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» складав 1378,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] мав право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, за рахунок страховика МТСБУ в розмірі 49608,00 грн, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу майнової шкоди в цій частині підлягають задоволенню. Оскільки судом встановлено, що витрати, здійсненні у зв`язку з похованням [PERSON] , а саме: автобус - 420 грн, ритуальні атрибути - 1315 грн, 840 грн, 170 грн, 55,98 грн, 12 грн, 24,45 грн, що підтверджуються фіскальними чеками за 26.12.2015 року та 29.12.2015 року та товарними чеками за 25 та 26 грудня 2015 року, а також витрати на поминальний обід в сумі 4560 грн були предметом судового розгляду в межах кримінального провадження на підставі цивільного позову та цивільний позивач відмовився від вказаної частини позовних вимог у зв`язку з виконанням, разом з тим, ті ж самі документи стали підставою для наступного розрахунку Моторним (транспортним) страховим бюро України відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання, суд дійшов висновку про те, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Разом з тим, оскільки судом встановлено, що витрати, які були здійсненні [PERSON] на спорудження надгробного пам`ятника та відповідний благоустрій місця поховання у розмірі 16000 грн, не були предметом судового розгляду в межах вищенаведеного кримінального провадження та не були відшкодовані потерпілому [PERSON] , суд дійшов висновку про те, що в цій частині позов підлягає задоволенню. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу майнової шкоди задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України майнову шкоду в порядку регресу в розмірі 65608 гривень 00 копійок, що є сумою доданків 49608,00 грн та 16000,00 грн та відмовити у задоволені позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] в частині стягнення майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 536 гривень 00 копійок. У зв`язку з частковим задоволенням позову, на підставі вимог, передбачених ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2084,97 грн.

Outcome: partial