Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

До суду звернувся виконавчий комітет Кременчуцької міської ради як орган опіки та піклування в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Козельщанської районної державної адміністрації Полтавської області, Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини та [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дітей. Зазначають, що мати малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та батьки малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов`язків, зокрема не виховують та не утримують дітей, життям та розвитком не цікавляться, [PERSON] проживає з бабою - [PERSON] , [PERSON] з 26.03.2018 перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку, термін її перебування у закладі закінчився. Просять суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх доньок та стягнути аліменти на їх утримання, відповідача [PERSON] позбавити батьківських прав відносно її малолітньої доньки та стягнути аліменти на її утримання Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву.. Просить відмовити у позові. Зазначає , що старша донька проживає із бабою, а молодша у Кременчуцькому будинку дитини, що не заважає їй спілкуватись з доньками. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] зазначає суду, що заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Нестеренко А.В, підтримує позицію відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що бажає щоби його малолітньої донькою, яка з 2018 року перебуває у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини, опікувався його дядька. Третя особа [PERSON] пояснила суду, що звернулась до органу опіки і піклування, оскільки її онука [PERSON] не відвідувала школу, мати виїхала у невідомому напрямку, дізналася що онука живе у сторонніх осіб. З 14 березня 2019 року [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Представники третіх осіб служба у справах дітей Козельщанської районної державної адміністрації Полтавської області, Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини у судове засідання не з`явились. Суд, вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , [INFO] ,матір`ю якої є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 16.05.2017 року. [PERSON] народилась [INFO] матір`ю якої є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 09 січня 2018 року. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області від 10.05.2019 року № 633, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Як постає з висновку, [PERSON] була запрошена засідання комісії, та встановлено, що мати життям дитини, її успіхами не цікавиться, не забезпечує її одягом та їжею. Дитина тривалий час не відвідувала школу, оскільки мати її вивезла до с Солониця Козельшанського району та залишила стороннім особам. Станом на день розгляду справи дитина проживає у баби - [PERSON] , відвідує школу, забезпечена їжею та одягом, що пояснила третя особа та представник органу опіки і піклування та не заперечувала мати дитини. Малолітня донька відповідчів - [PERSON] перебуває з 16.03.2018 року у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини на повному державному утриманні. Малолітня [PERSON] була запрошена у судове засідання, але відмовилась приймати участь у розгляді справи. В силу віку малолітньої доньки сторін [PERSON] суд позбавлений можливості з`ясувати її думку щодо вказаного питання. У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ситуації, що розглядається з часу розлучення відповідачів з донькою [PERSON] минуло 2 роки при ініціативі відповідачів, який протягом тривалого часу не виявили бажання вчинити будь-які дії пов`язані з відновленням свого зв`язку із дитиною. За час судового розгляду, під час якого, органами опіки та піклування з`ясовувалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачів, відповідачі жодним чином не продемонстрували суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з дитиною і в такій ситуації на думку суду без бажання відповідачів держава позбавлена можливості сприяти йому у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновленні або зміцненні здатності сім`ї. Важливим для суду є те, що при позбавленні батьківських прав відповідачів, відносини, які склались між ними і донькою не зміняться в бік розлучення їх з дитиною, які разом не проживають протягом тривалого часу. Позбавлення батьківських прав змінить ситуацію в бік поліпшення піклування про дитину, буде сприяти захисту інших прав дитини. Позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батьків, оскільки [PERSON] з ними не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батьків із своєю дитиною. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачів фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між батьками та дитиною. Щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , то в ситуації, що розглядається дитина відповідача тривалий час проживає з бабою, яка здійснює її догляд і виховання. При цьому, бажання щодо позбавлення батьківських прав висловила, і сама мати, жодним чином не продемонструвала суду свого бажання в поновленні сімейних стосунків з старшою донькою. Дії відповідача по ухиленню від виховання дитини є систематичними і їй раніш наголошувалось на необхідності зміни свого ставлення до виховання дитини. Суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію її прав. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно із частиною другою статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавленням батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. А статтею 180 СК передбачений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне згідно ст. 199 СК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати неповнолітня дитина [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. З відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати діти [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача з кожного із дня подачі позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття Необхідно наголосити, що застосований захід не є виключно безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст. . 169 СК України. Удові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved