Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому Договору дарування квартири від 04 травня 2006 року, належить квартира [ADDRESS] . В зазначеній квартирі зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] , [INFO] , з якою вони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2018 року та офіційно розірвали шлюб 07 червня 2019 року. [PERSON] в квартирі не проживає з серпня 2014 року, вона забрала свої речі та виїхала з квартири. Оскільки відповідач зареєстрована в належній йому квартирі, порушуються його права, як власника житла, він вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, позбавлений можливості використати своє право при відчуженні нерухомого майна. Тому просить суд, позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору дарування квартири від 04 травня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Миколаївської державною нотаріальною конторою Донецької області, [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія паспорта громадянина України на ім`я відповідача. Відповідач в даній квартирі не проживає з серпня 2014 року, що підтверджується Актом Миколаївської міської ради від 10.12.2019 року. Право на користування наведеної квартирою відповідач [PERSON] набула у якості члена сім`ї власника квартири, позивача у даній справі - [PERSON] . Проте, заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2019 року, шлюб зареєстрований 24 липня 2003 року між сторонами, розірвано. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку, правом користування яким просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин з серпня 2014 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved