Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

До суду 14.03.2018 року звернулася [PERSON] з позовом до ПАТ «Марфін Банк» та просила визнати право власності на грошовий вклад в сумі 2000 EUR та гшрошовий вклад в сумі 27000 грн. з усіма належними виплатами у порядку спадкування після [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем майна померлого [PERSON] за заповітом. Квартира була успадкована позивачем, проте грошові вклади, які знаходяться на рахунках ПАТ «Марфін банк» не успадковані, що стало підставою для звернення до суду. Позивач вказує, що інших спадкоємців померлого немає. Ухвалою суду від 15.03.2018 року позов [PERSON] залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову. Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 15.05.2018 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 20.06.2018 року. Представник позивача [PERSON] . 15.06.2018 року подав до суду додаткові письмові пояснення, згідно яких вказав, що нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на депозитні вклади, адже відсутні родинні або шлюбні зв`язки, проте позивач має право спадкувати, адже рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 24.01.2018 року встановлено факт проживання однією сім`єю з померлим. У підготовчому засіданні 20.06.2018 року було залучено до участі у справі в якості співвідповідача Одеську міську раду та витребувано копію спадкової справи, оголошена перерва до 06.08.2018 року. У зв`язку з встановленими новими обставинами щодо осіб, що звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, [PERSON] просила відкласти розгляд справи, клопотання було задоволено, розгляд справи відкладено до26.10.2018 року. До суду 06.08.2018 року надійшов відзив ПАТ «МТБ Банк» просить відмовити у задоволенні позову, адже за рішення суду на яке посилається позивач, вона проживала з померлим менше двох років, що не відповідає вимогам чинного законодавства. У підготовчому засіданні 26.10.2018 року було змінено неналежних відповідачів на належних - [PERSON] та [PERSON] та залучено ПАТ «Марфін банк» в якості третьої особи, розгляд справи відкладено на 26.11.2018 року. В результаті проведених підготовчих дій, у підготовчому засіданні 26.11.2018 року суд протокольно закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.01.2019 року. У судовому засіданні розглянуто заяву [PERSON] про відкладення розгляду справи, яку було задоволено, причини неявки відповідача визнано поважними, розгляд справи відкладено на 06.03.2019 року. У зв`язку з технічними неполадками у судовому засіданні 06.03.2019 року було оголошено перерву до 25.03.2019 року. До суду 22.03.2019 року надійшов відзив представника [PERSON] - адвоката Телешевської С.М., згідно якого просила відмовити у задоволенні позову, зважаючи на наступне. По-перше, позивач ніколи не проживала зі спадкодавцем, що встановлено рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2017 року у справі №521/22129/16-ц. По-друге, релігійний обряд шлюбу немає правового значення, а свідоцтво про вінчання взагалі не підписане, не завірене, не зрозуміло ким видане. По-третє, позивач не підпадає навіть під четверту чергу спадкування, адже вона не проживала з померлим більше 5 років. Судове засіданні 25.03.2019 року, призначене в режимі відеоконференції, не відбулося, у зв`язку з зайнятістю зали засіданні в Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області. Розгляд справи відкладено на 07.06.2019 року. У судовому засіданні 07.06.2019 року було оголошено перерву для підготовки до судових дебатів на 24.07.2019 року. У судовому засіданні 24.07.2019 року представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу ( ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч.1 ст. 1223 ЦК України). Частиною першою статті 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що 02.03.2015 року між ПАТ «Марфін банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) №LD1506100045, згідно якого вкладник розмістив банку грошові кошти у розмірі 5000 дол. США до 02.09.2015 року (а.с.19). 02.09.2015 року залишок на рахунку 0.00. кошти перераховані на рахунок: [NUMBER] (а.с.20). 02.03.2015 року між ПАТ «Марфін банк» та [PERSON] укладено договір банківського вкладу (депозиту) №LD1506100046, згідно якого вкладник розмістив банку грошові кошти у розмірі 2000 євро до 02.09.2015 року (а.с.21). 02.09.2015 року залишок на рахунку 0.00. кошти перераховані на рахунок: [NUMBER] (а.с.22). Проте, згідно листа №822/01-бт від 28.07.2017 року на ім`я [PERSON] відкрито три рахунки, на яких зберігається 27095,47 грн., 2061,86 євро, 5138.16 дол. США (а.с.25). 15.01.2016 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого заповів належну йому квартиру [ADDRESS] [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за №1-14 та посвідчено державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Садовою Т.В. (а.с.10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.9). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси у справі №521/22129/16-ц від 30.05.2017 року визнано за [PERSON] право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , що належала [PERSON] (а.с.15-18). Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області у справі №681/1705/17 від 24.01.2018 року встановлено факт, що [PERSON] з жовтня 2014 року проживала однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] , який помер [INFO] (а.с26). Державний нотаріус Першої одеської державної нотаріальної контори Садова Т.В. постановою від 10.05.2018 року за №885/02-31 відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові внески, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні або шлюбні відносини з померлим [PERSON] (а.с.32). З листа №1324/02-14 від 25.06.2018 року Першої одеської державної нотаріальної контори вбачається, що з заявами про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.85). Родинні зв`язки між померлим [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] підтверджуються матеріалами справи, зокрема і довідкою виконавчого комітету Липівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Однією з підстав позову слугувало те, що у спадкодавця відсутні інші спадкоємці, що було спростовано в ході судового розгляду. В письмових поясненнях позивач посилалася на ст. 1261 ЦК України, як на підставу для задоволення позову. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Проте, вищевказана стаття не може бути застосованою до виниклих правовідносин, адже померлий [PERSON] та позивач [PERSON] не перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах, а на «фактичне подружжя» положення ст.1261 ЦК України не розповсюджуються. Втім, ст. 1264 ЦК України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як встановлено судом вище, з рішення на яке посилається позивач вказуючи, що вони проживали разом з померлим, вбачається, що позивачка проживала з померлим менше 2 років, а саме з жовтня 2014 року до липня 2016 року, що також виключає застосування ст. 1264 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позивачем не доведено її право спадкувати за законом грошові кошти після смерті [PERSON] , тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed