Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

До Оратівського\~районного суду\~Вінницької області\~30.12.2020\~року надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] до\~Оратівської селищної\~ради Вінницької\~області про\~визначення додаткового\~строку для прийняття спадщини. Позов мотивовано тим, що [INFO] в м. Вінниця помер рідний брат позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 3,5324 га, яка розташована на території Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523185000:02:003:0062, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оскільки спадкоємці першої черги відсутні, позивач є єдиним спадкоємцем за законом другої черги після смерті [PERSON] , яка в шестимісячний термін звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак для відкриття спадкової справи необхідно свідоцтво про смерть, яке у позивача на той час було відсутнє, про що позивачу було повідомлено у нотаріальній конторі. Так як [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниця, а свідоцтво про смерть у зв`язку з відсутністю документів [PERSON] (паспорта та свідоцтва про народження) було видано виконавчим комітетом Скоморошківської сільської ради Оратівського району лише 06.02.2020 року, позивачу при повторному зверненні до нотаріальної контори було роз`яснено про пропущення встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини, а тому позивач [PERSON] просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] тривалістю один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 31.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 03.02.2021 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 02.03.2021 року. Ухвалою суду від 02.03.2021 року у зв`язку з неявкою позивача продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/899/20 та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні на 24.03.2021 року. 09 березня 2021 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] (Вх. № 721/21-Вх) про розгляд справи № 141/899/20 без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Оратівська селищна рада Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому,03.02.2021 року до суду надійшла заява ( Вх.№ 322/21- Вх) Оратівської селищного голови Лошак Г.В.,у вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК\~України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК\~України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії [NUMBER] батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в м. Вінниця Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.02.2020 року, серії [NUMBER] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . 22 жовтня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в Скоморошківській сільській раді Оратівського району. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,5324 га, яка розташована на території Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, кадастровий номер 0523185000:02:003:0062, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з довідки Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 949 від 19.11.2020 року, [PERSON] був зареєстрований на території сільської ради в [ADDRESS] , але не проживав, а після його смерті, яка наступила [INFO] , його сестра [PERSON] провела поховання свого брата [PERSON] в селі Вербівка на місцевому кладовищі. В довідці, виданої виконкомом Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 948 від 19.11.2020 року, зазначено, що відповідно до запису в по господарській книзі Скоморошківської сільської ради № 1, спадкоємцем після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи № 141/899/20, позивач є спадкоємцем за законом другої черги після смерті свого брата, відповідно до ст. 1262 ЦК України. З довідки № 950 від 19.11.2020 року, виданої виконкомом Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , документи про його смерть поступили в виконавчий комітет Скоморошківської сільської ради Оратівського району Вінницької області в лютому 2020 року. Зі слів родичів причиною цього була відсутність документів (паспорта та свідоцтва про народження) покійного, так як останній вів бродячий спосіб життя і не мав постійного місця проживання. Також з листа в.о. завідувача Оратівською державною нотаріальною конторою Манус В.В. вих. № 16/01-16 від 14.01.2021 року вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заводилася, та відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 63164478 від 13.01.2021 р. інформація про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] відсутня. Визначаючись щодо встановлених правовідносин та заявлених вимог, суд керується наступним. Відповідно до статті 1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1268\~ЦК\~України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. За змістом частини третьої статті 1268\~ЦК\~України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою статті 1269\~ЦК\~України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК\~України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. За диспозицією вказаної норми закону у разі встановлення поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд визначає додатковий строк спадкоємцю, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як стверджує позивач, причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стала несвоєчасна видача органами державної реєстрації цивільного стану свідоцтва про смерть померлого [PERSON] , так як свідоцтво про смерть [PERSON] , який помер [INFO] , було видано 06.02.2020 року. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272\~ЦК\~України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно зі ст.\~77\~ЦПК\~України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Статтею 81\~ЦПК\~України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, саме на позивача покладений обов`язок доказування факту поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами. Приймаючи до уваги, що спадщина відкрилася 22.05.2019 року, однак органами державної реєстрації цивільного стану свідоцтво про смерть [PERSON] видано 06.02.2020 року, що підтверджується наданими позивачем доказами на обґрунтування своїх позовних вимог, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про доведеність позивачем поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] її брата [PERSON] . За вказаних обставин, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та той факт, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved