Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

До Савранського районного суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] в заяві вказав, що [INFO]. померла його рідна мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке вона заповідала заявнику відповідно до заповіту складеного у 1996 році. Заявник вказує, що померла [PERSON] є його матір'ю, однак в його свідоцтві про народження вона записана як [PERSON]. Дану обставину заявник пояснює тим, що 29.02.1948р. було укладено шлюб між [PERSON] (матір'ю заявника) та [PERSON] (батьком заявника). Після реєстрації шлюбу спадкодавиці присвоєно прізвище «[PERSON]». Для оформлення шлюбу був наданий військовий квиток батька заявника де було зазначено його прізвище «[PERSON]», однак за паспортом та іншими документами він значився як «[PERSON]». В 1979 році спадкодавиця змінила прізвище на «[PERSON]», а заявник залишив прізвище «[PERSON]». [PERSON] звернувся до Савранської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом однак йому було вказано на неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю доказів родинних відносин між заявником та спадкодавицею. Встановлення факту родинних відносин з матір'ю заявнику необхідно для оформлення спадщини, що стало приводом для звернення до суду із зазначеними вимогами. 07.05.2015р. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про підтримання вимог та просив здійснити розгляд справи за його відсутності (а. с. 41). Представник заінтересованої особи - Савранської селищної ради Юзьков В.І. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій не навів обставин, що заперечували б проти задоволення вимог (а. с. 39). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку заявника та представника зацікавленої особи, викладені ними у заявах, вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. Глава 6 ЦПК, а також постанова Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 року №15) «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії. Факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України) встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. [INFO]. померла мати заявника - [PERSON] (а. с. 7). Факт наявності родинних відносин заявника із померлою [PERSON] просліджується в наступних документах: свідоцтві про смерть [PERSON] (а. с. 6), копії свідоцтва про народження заявника (а. с. 5), копії свідоцтва про одруження спадкодавиці (а. с. 8). Суд вважає, що із наданих суду письмових доказів, у їх сукупності, вбачається, що [PERSON], [INFO], є рідним сином [PERSON], яка померла [INFO] року. Розбіжності у прізвищах заявника та спадкодавця викликанні невірним перекладом документів на особу, що були видані за часів СРСР, а також оформленням документів про народження заявника та про одруження спадкодавця у післявоєнний час. З вищенаведених обставин, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, у суду не виникає сумнівів відносно встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved