Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому вказувала на те, що їй на праві власності належить будинок №2 по провулку Метрополітенівському в м.Одесі, в якому проживають вона, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] а також зареєстровані відповідачі по справі, які більш ніж 20 років у вказаному будинку не проживають, не цікавляться ним, а позивачка змушена сплачувати за них комунальні послуги. Посилаючись на викладене, просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком 2 по провулку Метрополітенівському в м.Одесі. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, сповіщалися належним чином. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, а саме - згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.05.2006р. позивачу належить будинок №2 по провулку Метрополітенівському в м.Одесі, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі №1-1953. Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сімї і реєстрації) № 1352 від 22.09.2016р. у будинку №2 по провулку Метрополітенівському в м.Одесі зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та також [PERSON], [PERSON], які є братами позивачки. \~ Відповідачі не проживають в даній квартирі протягом 20 років, не сплачують комунальні платежі, особистих речей в квартирі немає, не цікавиться квартирою, як житловою площею. Вказане підтверджується актом, підписаним сусідами позивачки 22.09.2016р. а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що відповідачі тривалий час не проживають у вказаному будинку, їхніх речей у будинку немає, намагань вселитися у них не було, перешкод у користуванні будинком їм не чинилося. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідачі більше року без поважних причин не проживають в будинку, іншої домовленості між позивачем та відповідачами не має, відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право користування будинком №2 по провулку Метрополітенівському в м.Одесі. Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved