Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» до [PERSON] про повернення майна набутого без достатньої правової підстави. Вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до домовленості між ним та відповідачем, ФОП [PERSON] повинна була надати йому послуги з дослідження ринку та вивчення потенціалу ринку та укласти відповідний договір. Позивачем виконано умови домовленості щодо сплати послуг відповідача у розмірі 18675 грн. про, що свідчить відповідне платіжне доручення та банківська виписка від 25.12.2013 року на суму 18675 грн. Відповідач надав послуги на суму 664 грн., що було проведено в бухгалтерському обліку товариства в 2013 року, при цьому оригінал акту приймання-передачі послуг на зазначену суму в документах Товариства відсутній. Відповідач не надав послуги позивачу на суму 18011 грн. В документах позивача відсутні договори з відповідачем, чи рахунки позивача на суму 18011 грн., які іншим чином підтверджують існування договірних відносин з відповідачем. 05.09.2016 року позивач направив відповідачу вимогу про повернення коштів, виходячи з припущень, що договір щодо дослідження ринку та вивчення потенціалу ринку був укладений. Припущення Товариства про існування договору щодо дослідження ринку та вивчення потенціалу ринку не підтвердилося. 15.07.2014 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб-підприємців було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Просить суд стягнути з відповідача майно, грошові кошти в розмірі 18011 грн., набуте без достатньої правової підстави; стягнути з відповідача проценти за безпідставне збереження грошей у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, з розрахунку від суми майна набутого без достатньої правової підстави, в розмірі 19509,20 грн. та покласти судові витрати на відповідача. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.12.2013 р. на рахунок [NUMBER] в АТ «ПІРЕУС БАНК», ТОВ «Кіані Україна» переказало кошти в розмірі 18675 грн. призначення платежу: винагорода за послуги згідно договору від 18.04.2013 року. В обґрунтування вимог позивач посилається на домовленість між ТОВ «Кіані Україна» та ФОП [PERSON] про надання останньою послуг з дослідження ринку та вивчення потенціалу ринку та укладення відповідного договору. З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кіані Україна» та [PERSON] про надання послуг був укладений, дане твердження є тільки припущенням позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належні формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За нормою ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем під час розгляду справи суду не надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, позов задоволенню не підлягає. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed