Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташованому за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , який раніше був господарем вказаного будинку. Однак, відповідач не проживає у спірному будинку з 28.02.2019 року по теперішній час, його особистих речей в будинку немає, відповідач не сплачує комунальні платежі, які нараховуються за вказаною адресою, в утриманні житла участі не бере, будинком не цікавиться, стосунки з позивачем не підтримує. Перешкод в користуванні житлом [PERSON] [PERSON] не чинив, замки на вхідних дверях не міняв, відповідач має вільний доступ до приміщенні будинку. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, але не проживає там, позивач змушений самостійно оплачувати додаткові комунальні витрати. Факт реєстрації відповідача у спірному будинку порушує право [PERSON] на вільне розпорядження і користування своїм майном, також позивач позбавлений права оформити субсидію. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання поштовою кореспонденцією на адресу місця реєстрації та місця фактичного проживання відповідача судових викликів, однак, як вбачається з поштових конвертів, які повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання, відповідач до поштового відділення для отримання судових викликів не з`явився, своїм правом на надання відзиву не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 28.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 572 (а. с. 6-7), [PERSON] , що діяла від імені [PERSON] , передала у власність житловий будинок з відповідними господарськими та побутовими будовами і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] прийняв цей будинок з відповідними господарськими та побутовими будовами і спорудами та сплатив за нього обумовлену грошову суму. Згідно з інформаційною довідкою № 207801175 від 29.04.2020 року (а. с. 23), власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 572. Відповідно до довідки від 24.01.2020 року, виданої виконавчим комітетом Слов`янської міської ради (а. с. 10, зв. бік) та відповіді на запит суду від 10.03.2020 року № ЕП-1590/20 за № 22-15/1151 від 13.03.2020 року (а. с. 15), у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована одна особа - [PERSON] , 1982 року народження. Як вбачається з акту № 96 від 28.04.2020 року, виданого керівником комітету мікрорайону «Залізничний № 1», складеного в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] (а. с. 22), [PERSON] дійсно зареєстрований, але не мешкає у житловому будинку [ADDRESS] з 25.06.2014 року по теперішній час. За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в зазначеному житловому будинку [ADDRESS] не мешкає без поважних причин з 25.06.2014 року, він не є членом сім`ї позивача, а також не є особою, які можуть бути прирівняні до членів сім`ї згідно зі ст. 64 ЖК УРСР, а тому він має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме - будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , оскільки його право користування даним будинком перешкоджає позивачу як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved