Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] з вимогами збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2010 р. Позивач просить збільшити розмір аліментів на неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на місяць з дня ухвалення рішення та до досягнення ним повноліття (тобто до [INFO] ), та збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн на місяць, починаючи з дня ухвалення рішення та до досягнення ним повноліття (тобто [INFO] ). Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 26.06.2019 року. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження та, враховуючи положення статей 280, 281 ЦПК України, - в заочному порядку за наявними у ній матеріалами. В ході розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] . Позивач вказує, що шлюб між сторонами було укладено 20.03.2004 року. Державна реєстрація шлюбу проведена Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси за актовим записом №173. Від шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [INFO] - [PERSON] та [INFO] - [PERSON] . В наступному, 28.01.2010 року, шлюб між батьками дітей було розірвано. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2010 року (справа №2-1059/2010) з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2009 року та до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] , та на [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 01 жовтня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (актовий запис № 896 в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції). Позивач зазначає, що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, тобто з 2010 року, суттєво змінено розмір прожиткового мінімуму, а отже і розмір аліментів належить переглянути. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За приписами статті 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з частиною першою статті 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено наступний прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; та дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування садом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При вирішенні спору суд враховує те, що відповідач доводів позивача не спростував, доказів про неспроможність сплачувати аліменти у визначеному позивачем розміру та порядку не надав. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи те, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, стягнення на користь держави судових витрат в розмірі 768,40 гривень покладається на відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: approved