Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду поштовим зв`язком надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просив стягнути з відповідача борг за договором позики в сумі 20054,63 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач вказав,\~що 28.09.2018\~року з\~відповідачем укладено\~договір позики,\~згідно якого\~надав останньому\~в позику\~19000\~грн зі строком повернення до 28.12.2018 року. До вказаного строку відповідач в добровільному порядку борг не повернув, чим порушує право позивача. У судове\~засідання позивач [PERSON] не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. У судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №1940202659698 та в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. У зв`язку\~з неявкою\~сторін у\~суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що 28.09.2018 року позивач [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики (а.с.6). Відповідно до п. 1. Договору позикодавець передає позичальникові у власність кошти в сумі 19000 гривень, на строк три місяці, тобто до 28.12.2018 року. Позичальник зобов`язується повернути зазначену суму в обумовлений цим договором строк. Згідно п.4 договору при неповерненні суми позики своєчасно [PERSON] вправі вимагати частини позики, що залишилась несплаченою з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох відсотків від простроченої суми. Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частиною першою статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627\~ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202\~ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Крім того, частиною першою статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Досліджений судом договір позики вказує, що відповідач отримав від позивача кошти на певний період, до настання конкретної дати (28 грудня 2018 року). Отже після настання вказаної дати відповідач зобов`язаний був повернути позивачу отримані кошти. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем, крім стягнення основної суми боргу заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Статтею 524\~ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533\~ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Суд погоджується з розміром інфляційних втрат та трьох відсотків річних. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. Оскільки позов задовольняється, то суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved