Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що 09.10.2014 року о 14 годині 55 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер р/н [NUMBER], рухався по дворовому проїзду з боку бул. 30 річчя Перемоги до буд. 21 в м. Мелітополі Запорізької області. В цей час пішохід [PERSON] рухалась по тротуару дворового проїзду в напрямку буд. 21. В той час, коли автомобіль Мерседес-Бенц Спринтер р/н [NUMBER] проїжджав повз неї, [PERSON] не переконавшись у безпеці, зробила крок на проїзну частину, внаслідок чого водій [PERSON], заднім колесом автомобіля скоїв наїзд на ногу [PERSON] В результаті події позивачка отримала тілесні ушкодження та була доставлена в лікарню. По даному факту Мелітопольським МВ ГУМВС України було відкрито кримінально провадження № 12014080140004812 від 09.10.2014 року. Постановою від 26.12.2014 року вищезазначене кримінальне провадження було закрито в звязку з відсутністю в діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. Внаслідок ДТП позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні в Мелітопольській міській лікарні з 09.10.2014 року по 07.11.2014 рік з діагнозом: відкритий перелом внутрішньої лодижки лівої гомілки зі зміщенням, перелом 3,4,5 плюсниєвих кісток лівої стопи без зміщення, рани в області лівої стопи, синдром здавлювання. За час перебування в лікарні позивачкою було витрачено 1781,34 грн. Крім того, позивачка зазначає, що їй була спричинена моральна шкода в розмірі 10000,00 грн., витрати, повязані з наданням правової допомоги в розмірі 6000,00 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн., які також підлягають стягненню з відповідача. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу у її відсутності, на задоволені позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від\-сутності відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан\-ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея\-вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв\-них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви . Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. 26.12.2014 року старшим слідчим Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області майором міліції [PERSON] було винесено постанову про закриття кримінального провадження в звязку з відсутності складу кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 286 КК України), згідно якої 09.10.2014 року о 14 годині 55 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер р/н [NUMBER], рухався по дворовому проїзду з боку бул. 30 річчя Перемоги до буд. 21 в м. Мелітополі Запорізької області. В цей час пішохід [PERSON] рухалась по тротуару дворового проїзду в напрямку буд. 21. В той час, коли автомобіль Мерседес-Бенц Спринтер р/н [NUMBER] проїжджав повз неї, [PERSON] не переконавшись у безпеці, зробила крок на проїзну частину, внаслідок чого водій [PERSON], заднім колесом автомобіля скоїв наїзд на ногу [PERSON] В результаті події [PERSON] отримала тілесні ушкодження та була доставлена в лікарню./а.с.8/ Згідно копій квитанцій позивачкою було витрачено на лікування загальну суму в розмірі 1781,34 грн./а.с.10-14/ Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, в результаті ДТП, яке виникло внаслідок порушення позивачкою. п. 4.14 ПДР України та знаходиться в прямому причинному звязку з подією ДТП та її наслідками, позивачкою були понесені витрати на лікування в розмірі 1781,34 грн., що підтверджено необхідними документами, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 1781,34 грн. законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. В той же час позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд керується розясненнями постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995 року ( з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах про стягнення моральної ( немайнової) шкоди». Згідно п.3 вищеназваної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльності інших осіб. Разом з тим, у п.4 постанови вказується, що позивач зобовязаний довести не тільки факт заподіяння моральних страждань, але і пояснити з яких міркувань він виходив, зазначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Суд бере до уваги , що внаслідок ДТП позивачка понесла певні моральні страждання, які полягають у перенесеному фізичному болю, глибоких душевних стражданнях, порушення звичного способу життя тощо. Тому

Outcome: partial