Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] сільської ради про визнання права на спадкове майно на земельну частку (пай) площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 04 квітня 2000 року померла його тітка [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на все майно, зокрема на земельну частку (пай) із земель, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря», площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях та розташована на території Петрівсько -Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 05.08.1997 року. За життя тітка [PERSON] склала заповіт, яким заповіла йому житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, проте даним заповітом залишилась неохопленою земельна частка (пай) площею 3,89 га. Він, являючись єдиним спадкоємцем після смерті тітки [PERSON], прийняв спадщину так, як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Після померлої тітки він частково переоформив спадщину в Гадяцькій державній нотаріальній конторі, але у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) від 05.08.1997 року, позбавлений можливості оформити право на спадщину на земельну частку (пай), в звязку з чим звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай). У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Петрівсько - Роменської сільської ради про визнання права на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 04 квітня 2000 року. Як свідчить довідка виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 485 від 29.04.2015, померла тітка [PERSON] була зареєстрована та проживала станом на день смерті 04.04.2000 року за адресою: вул. Набережна Хоролу, 58, с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, одна. Інших зареєстрованих осіб станом на 04.04.2000 року за вищевказаною адресою не значилось. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року, що набрало законної сили 09 жовтня 2015 року, встановлено факт, що [PERSON], [INFO], був рідним племінником [PERSON], яка померла 04.04.2000 року. Згідно заповіту від 17.12.1991 року, нотаріально посвідченого у виконавчому комітеті [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрованого за № 161 встановлено, що [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла жилий будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Набережна Хорола, 58, в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, [PERSON]. Судом встановлено, що після смерті тітки [PERSON] залишилося інше спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» на території [PERSON] сільської ради Гадяцького району Полтавської області. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-28-0.4-632/21-15 від 10.08.2015 року значиться, що на ім`я [PERSON] (померла 04.04.2000 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144490 КСП «Зоря» на площу 3,89 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за № 293 від 05.08.1997 року по [PERSON] сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] не реєструвався та не видавався. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності ЦК України) застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР передбачав, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради № 459 від 16.04.2015 року підтверджується, що позивач [PERSON] дійсно вступив в управління та володіння майном, після померлої 04.04.2000 року [PERSON], а саме в шестимісячний строк після її смерті проводив біжучий ремонт будинку, користувався майном померлої. Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення . Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 807 від 18.11.2015 року, після померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 18.11.2015 року, за параметрами запиту «[PERSON], дата смерті: 04.04.2000 року» у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори за № 548/02-14 від 09.09.2015 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай). У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 в умовних кадастрових одиницях, є спадковим майном, що залишилось після смерті 04.04.2000 року [PERSON]. Позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за ним права на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved