Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов вищезазначеним позов Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що 17.03.2016 року до нього звернулась відповідачка [PERSON] із заявою про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг своїй матері [PERSON] 07.04.2016 року до управління надійшла заява [PERSON] , що вона потребує стороннього догляду і не заперечує щодо надання цих послуг [PERSON] . 18.05.2016 року управлінням було прийнято рішення про призначення компенсаційних виплат відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 року. Відповідачка була ознайомлена зі змістом п.15 вказаного Порядку щодо обов`язку повідомляти органи праці та соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на умови призначення виплат. Відповідачка несвоєчасно, 23.04.2018 року, повідомила управління про припинення виплати допомоги в зв`язку зі смертю [PERSON] Рішенням від 02.05.2018 року управління припинило виплату допомоги [PERSON] з 07.11.2017 року та здійснило перерахунок допомоги за період з 07.11.2017 року по 31.05.2018 року. Таким чином, виникла переплата бюджетних коштів в сумі 1796 грн. 30 коп., які відповідача не дивлячись на направлення їй відповідних листів про повернення переплачених бюджетних коштів, до теперішнього часу не повернула. В зв`язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідачки надмір виплачену суму державної допомоги в розмірі 1796 грн. 30 коп. та судові витрати по справі. В наданій заяві представник позивача просив розглядати справу без його участі, зазначивши про підтримання позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідачка до суду повторно не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила. Відзив на позов не подала. В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ч.1 ст.280 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.03.2016 року до Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради звернулась відповідачка [PERSON] із заявою про призначення компенсаційної виплати за надання соціальних послуг своїй матері [PERSON] 07.04.2016 року до управління надійшла заява [PERSON] , що вона потребує стороннього догляду і не заперечує щодо надання цих послуг [PERSON] . 18.05.2016 року управлінням було прийнято рішення про призначення компенсаційних виплат відповідно до «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 року. Відповідачка була ознайомлена зі змістом п.15 вказаного Порядку щодо обов`язку повідомляти органи праці та соціального захисту населення про обставини, які можуть вплинути на умови призначення виплат. Вказане підтверджується відповідними копіями заяви [PERSON] від 17.03.2016 року, заяви [PERSON] від 07.04.2016 року; копією довідки МСЕК від 04.12.2015 року про встановлення [PERSON] першої групи інвалідності безстроково; копією рішення від 18.05.2016 року про призначення компенсації та повідомлення про призначення компенсації. Також судом встановлено, що [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Проте, з заявою про припинення виплати компенсації до управління [PERSON] звернулась лише 23.04.2018 року. Рішенням від 02.05.2018 року управління припинило виплату допомоги [PERSON] з 07.11.2017 року та здійснило перерахунок допомоги за період з 07.11.2017 року по 31.05.2018 року. 14.09.2018 року та 09.10.2018 року на адресу відповідачки було направлено вимоги про повернення виниклою переплати в сумі 1796 грн. 30 коп., які відповідачкою було залишено без реагування. Також судом встановлено, що рішенням Центральної районної у м.Дніпрі ради №2/19 від 08.02.2019 року «Про внесення змін до структури виконавчих органів Центральної районної у м.Дніпрі ради» було припинено діяльність юридичної особи Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради в зв`язку з реорганізацію шляхом приєднання до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради. Крім того, згідно п.3 вказаного рішення Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради визнано правонаступником активів та пасивів, всіх майнових та немайнових прав та обов`язків Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради у відповідності до передавального акту з моменту внесення до Єдиного реєстру юридичних осіб запису про припинення діяльності останнього. Поряд з цим, відповідного передавального акту стороною позивача суду не представлено, а відповідно до відомостей Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що на момент розгляду справи Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради перебуває в стані припинення, але відповідного запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено. Таким чином суд вважає, що належним позивачем у справі є саме первісний позивач в особі Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної у м.Дніпрі ради. Пунктом 1 «Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29.04.2004 року (далі Порядок», встановлено, що непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата. Відповідно до п.5 Порядку компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у п.6 цього Порядку. Згідно п.8\~Порядку компенсація\~призначається на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду. Пунктом 11 Порядку встановлено, що виплата компенсації провадиться щомісяця до 1 числа місяця, що настає за тим, в якому фізична особа надавала соціальні послуги, і триває до дня припинення їх надання. Відповідно до п.15 Порядку фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м.Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як встановлено судом, після призначення відповідачці компенсаційної виплати за надання соціальних послуг своїй матері [PERSON] про смерть останньої 06.11.2017 року, відповідачка повідомила позивача лише 23.04.2018 року. Внаслідок такого несвоєчасного повідомлення про зміну обставин, що мали наслідком припинення подальшого нарахування та виплати соціальної допомоги, за період з 07.11.2017 року по 31.05.2018 року відповідачкою було безпідставно отримано виплати в сумі 1796 грн. 30 коп., які остання в добровільному порядку не повернула. З урахуванням вищенаведених обставин та положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки на користь позивача надмір виплаченої суми державної допомоги в розмірі 1796 грн. 30 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також слід стягнути судовий збір в сумі 1762 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved