Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

До суду 01.11.2019 року надійшов позов ПАТ «МТБ Банк», пред`явлений до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за яким просили визнати недійсним договори від 06 червня 2013 року дарування частин (13/1000 частин та 22/1000 частин) ДБК «Аркадія», що складає дачу, за адресою [ADDRESS] . за реєстр. №4-1378 та №4-1375 та стягнення судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк» (правонаступником якого виступало Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», а тепер є ПАТ «МТБ Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №456/F, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику з 26 червня 2008 року і терміном погашення по 25 червня 2009 року включно шляхом перерахування з позичкового рахунку на поточний (валютний) рахунок позичальника у вигляді непоновлювальної лінії кредитні кошти у сумі 543 053 дол. США на наступні цілі: на придбання нерухомості у сумі 500 000 дол. США, а також на сплату страхових платежів у сумі 43 053 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за фактичний період користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за надання кредиту у сумі 2 500 дол. США. У забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором від 26.06.2008 року між банком та [PERSON] 26.06.2008 року було укладено договір поруки №38780-С, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник. Вказували, що банк повністю виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредит, останній у свою чергу систематично порушував строки погашення кредиту, сплати відсотків за користування ним. Вказували, що у зв`язку з фінансовими труднощами позичальника, за його заявами до банку від 21.05.2009 року, 02.06.2010 року та 16.03.2021 року щодо можливості врегулювання кредитної заборгованості, між банком та позичальником 19.06.2009 року, 20.07.2010 року та 24.07.2012 року були укладені додаткові угоди №1, №2, №3 до кредитного договору №456/F від 26.06.2008 року з урахуванням фінансового становища [PERSON] .. За приписами п.1 Додаткової угоди №1 від 19.06.2009 року на дату її підписання, заборгованість позичальника по основному боргу за кредитним договором становила 485 426, 91 дол. США. З метою зменшення фінансового навантаження на позичальника термін погашення кредиту за кредитним договором був продовжений до 26 червня 2029 року та відстрочена сплата позичальником прострочених відсотків за кредитним договором, тощо. Надалі, станом на 20.07.2010 року заборгованість відповідача перед банком за основним боргом без урахування відсотків становила 485 426, 91 дол. США та пунктом 2.1 Додаткової угоди №2 до кредитного договору банк надав позичальнику відстрочення погашення основного боргу за кредитом із червня 2010 року по травень 2011 року включно, розстрочивши позичальнику сплату основного боргу рівними частинами; також за додатковою угодою встановлено порядок сплати прострочених відсотків за користування кредитом; позичальника звільнено від сплати фінансових санкцій за порушення термінів погашення кредиту та відсотків за період із 19 червня по 20 липня 2010 року (п.2.3 додаткової угоди №2), тощо. У подальшому, з метою зменшення грошового навантаження на позичальника сторони договору узгодили розрахунок сукупної вартості кредиту, графік погашення кредиту в новій редакції (п.п.15.1, 15.2 Додаткової угоди №3 від 24.07.2012 року), сплату процентів за кредитом за зменшеною відсотковою ставкою в певні періоди часу (п.4 додаткової угоди №3) та звільнення від сплати штрафі та пені за порушення позичальником зобов`язань по своєчасному і повному погашенню кредиту. Сплати відсотків за користування кредитом за період із 01.01.2012 року по 24.07.2012 року (п.16 Додаткової угоди №3), тощо. Між тим, незважаючи на укладення додаткових угод до кредитного договору, позичальник у подальшому систематично порушував умови кредитного договору та внаслідок чого у нього утворилась прострочена заборгованість. Так, станом на 15.01.2013 року прострочена заборгованість за кредитним договором від 26.06.2008 року склала 4 673, 31 дол. США, у зв`язку з чим на адресу позичальника та поручителя банком були направлені вимоги від 15.01.2013 року щодо сплати простроченої заборгованості за кредитним договором. Вказували, що 22 травня 2013 року від позичальника на адресу банку надійшла заява про погіршення його фінансового стану та пропозиції врегулювання заборгованості за кредитним договором. 27 травня 2013 року на адресу позичальника та поручителя банком була направлена вимога щодо погашення кредитної заборгованості у розмірі 577 276, 85 дол. США та 24 234, 44 грн., від отримання якої відповідачі відмовились. У подальшому, 03 вересня 2013 року, між ПАТ «Марфін Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №4, за якою сторони за погодженням поручителя підтвердили наявність боргу у розмірі 460 628, 82 дол. США та за період із січня 2013 року по травень 2014 року включно позичальник був звільнений від сплати процентів за користування кредитними коштами; між сторонами договору були погоджені питання по сплаті відсотків з 25.05.2013 року до закінчення терміну погашення кредиту (п.3 додаткової угоди); в новій редакції узгоджені Графік погашення кредиту та розрахунок сукупної вартості кредиту (п.12.1, 12.2 Додаткової угоди №4 від 03.09.2013 року). 28 грудня 2017 року між ПАТ «МАРФІН БАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №5 до Кредитного договору, за якою з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника змінена валюта кредитування за кредитним договором з дол. США на гривню та узгоджена заборгованість за кредитом у розмірі 17 791 230, 90 грн.. Також умовами Додаткової угоди №5 від 28.12.2017 року відповідач за період з 10.12.2014 по 28.12.2017 звільнявся також від сплати штрафів та пені (п.п.3,4 Додаткової угоди №5), тощо. Умовами Додаткової угоди № 6 до Кредитного договору від 26.06.2008 року, укладеної між Відповідачем-1 та ПАТ «МАРФІН БАНК» 28 грудня 2017 року Банк звільнив Позичальника від сплати частини основного боргу у розмірі 5 431 272,12 грн., в результаті чого та в результаті часткового погашення Позичальником іншої частини заборгованості за Кредитним договором у розмірі 5 102 478,76 грн., на момент укладення цієї Додаткової угоди №6 заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором за основним боргом становила 2 500 000,00 грн. (два мільйони п`ятсот тисяч гривень 00 копійок), тощо. Між тим, позичальником умови кредитного договору не виконувались належним чином, у добровільному порядку вимоги банку щодо дострокового повернення кредиту на задовольнялись, тому банк 30.10.2018 року звернувся до суду з відповідним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором (справа №522/19181/18). Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 травня 2019 року по справі № 522/19181/18 позов банку був задоволений: стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь банку заборгованість за Кредитним договором № 456/F від 26 червня 2008 року у редакції Додаткової угоди № 6 від 28 грудня 2017 року в розмірі 2 670 288,97 грн.. Постановою старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 06.09.2019 стосовно відповідача - 1 відкрито виконавче провадження № 59947398 за виконавчим листом №522/19181/18, виданим 15.08.2019 Приморським районним судом м. Одеси про стягнення коштів у розмірі 2 670 288,97 гри., на кошти боржника постановою від 01.10.2019 накладено арешт. Банк посилався на те, що станом на теперішній час виконавче провадження триває, але будь-яке майно у боржника (Відповідача-1) на даний час відсутнє і задовольнити вимоги стягувача шляхом звернення стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні не надається можливим, у зв`язку з чим вважають, що порушуються права та інтереси Стягувача (Позивача). Вказували, що станом на 06.06.2013 року [PERSON] був власником 13/1000 (тринадцяти тисячних) частин ДБК «Аркадія», що складає дачу, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М., 15 лютого 2001 року зареєстрованого у реєстрі за № 517, зареєстрованого у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 15 лютого 2001 року, в реєстрову книгу № 16С, на стор.14 за реєстровим №60. Крім того, [PERSON] станом на 06.06.2013 був власником 22/1000 (двадцяти двох тисячних) частин ДБК «Аркадія», що складає дачу, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М., 16 лютого 2001 року зареєстрованого у реєстрі за № 528, зареєстрованого у Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 18 грудня 2001 року, в реєстрову книгу № 16С, на стор.90 за реєстровим №60. Між тим, у подальшому, 06 червня 2013 року між [PERSON] та його дружиною, [PERSON] , діючою від імені малолітнього сина сторін - [PERSON] , [INFO] , були укладені два договори дарування, за яким відповідач передав у дар належні йому 13/1000 (тринадцяти тисячних) частин та 22/1000 (двадцять дві тисячних) частин ДБК «Аркадія», що складають дачу, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Посилались на те, що обидві спірні договори дарування були укладені у період існування у відповідача, як позичальника значної суми заборгованості та невиконаних перед банком кредитних зобов`язань. Спірні правочини укладені між найближчими родичами і хоча після укладення вказаних договорів спірне майно набув малолітній син сторін, воно фактично залишилось у володінні та користуванні [PERSON] як позичальника та [PERSON] як поручителя за кредитним договором; реальних дій щодо передачі майна малолітній дитині не відбулась. Таким чином, вважають, що у зв`язку з обізнаністю щодо неспроможності погасити існуючі кредитні зобов`язання, [PERSON] , передбачаючи негативні наслідки для себе в разі можливого звернення банку з позовом про звернення стягнення на це нерухоме майно (частини ДБК «Аркадія»), намагаючись уникнути відповідальності, здійснив безоплатне його відчуження на користь свого сина. Вважають, що укладені правочини є фіктивними, порушують права та інтереси банку та мають бути визнані судом недійсними. Посилались на те, що про існування оскаржуваних договорів вони дізнались лише 18.01.2019 року при розгляді Приморським районним судом м. Одеси цивільної справи №522/12984/18 за позовом ПАТ «МТБ Банк» до [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] в особі законного представника [PERSON] про встановлення нікчемності правочину - договору земельного сервітуту, укладеного між відповідачами 15.03.2013 року. Вважають, що строк звернення до суду з дійсним позовом не є пропущеним. Ухвалою суду від 07.11.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 16.12.2019 року. Ухвалою суду від 11.11.2019 року розглянуто та залишено без задоволення клопотання представника позивача про забезпечення позову. У зв`язку з неявкою сторін 16.12.2019р. підготовче засідання відкладено на 03.02.2020 р.. Ухвалою суду від 03.02.2020 року було розглянуто та частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії договорів дарування об`єктів нерухомого майна: 13/1000 частин ДБК «Аркадія» за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 76745351101, та 22/1000 частин ДБК «Аркадія» за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 76745351101, укладених 06 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені свого малолітнього сина [PERSON] , посвідчених 06.06.2013 року державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчевим Костянтином Леонтійовичем та зареєстрованих 06.06.2013 року в реєстрі нотаріальних дій за №4-1378 та за №4-1375, а також документи, на підставі яких укладені вказані правочини. Розгляд справи було відкладено на 16.03.2020 року. До суду 24 лютого 2020 року надійшов лист Приморської державної нотаріальної контори від 11.02.2020 року, в якому зазначено, що витребувані документи знаходяться в Одеському державному нотаріальному архіві (а.с.187, т.1). Представником відповідачів 16.03.2020 року надано суду відзив на позов (а.с.197-207, т.1), згідно якого заперечував проти позов та просив відмовити повністю. Стороною відповідачів було визнано факт укладення кредитного договору №456-F від 26.06.2008 року та факт забезпечення кредитних зобов`язань порукою [PERSON] за договором поруки №38780-С від 26.06.2008 року. Додатково зазначено, що 26 червня 2008 року між сторонами (банком та [PERSON] ) було укладено договір іпотеки, предметом якого була земельна ділянка № [NUMBER] , пл.0,0208 га, та земельна ділянка № [NUMBER] , [ADDRESS] . На час укладення оскаржуваних договорів дарування від 06.06.2013 року діяв договір про зміни №4 до Договору іпотеки від 15.06.2012 року, згідно якого предметом іпотеки забезпечувались зобов`язання відповідача у сумі 543 053 дол. США.. Посилався на те, що укладаючи оскаржувані договори дарування відповідачі не мали на меті уникнути відповідальності за кредитним договором, оскільки поточні зобов`язання були забезпечені існуючою іпотекою із зміною і вартість предмету іпотеки перевищувала розмір заборгованості. Наполягав на тому, що оскаржувані договору не є фіктивними та, що відповідач не володіє даром передбачення, а отже не міг передбачити в червні 2013 року негативні наслідки для себе у разі звернення банку до суду шляхом звернення до суду з вимогами про звернення стягнення на нерухоме майно. Вважають, що вимоги банку є необґрунтованими та недоведеними. У зв`язку з неявкою сторін 16.03.2020 року, 04.05.2020 року розгляд справи відкладався. До суду 01.06.2020 року надійшло клопотання представника позивача, згідно якого просила витребувати докази із Одеського державного нотаріального архіву Ухвалою суду від 09.06.2020 року витребувано з Одеського державного нотаріального архіву належним чином засвідчені копії договорів дарування об`єктів нерухомого майна: 13/1000 частин ДБК «Аркадія» за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 76745351101, та 22/1000 частин ДБК «Аркадія» за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 76745351101, укладених 06 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від імені свого малолітнього сина [PERSON] , посвідчених 06.06.2013 року державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори Пенчевим Костянтином Леонтійовичем та зареєстрованих 06.06.2013 року в реєстрі нотаріальних дій за №4-1378 та за №4-1375, а також документи, на підставі яких укладені вказані правочини. У підготовче засідання призначене на 22.06.2020 року сторони не з`явилися, представником відповідачів - [PERSON] надано суду заяву про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 27.07.2020 року. Також, 22.06.2020 року на адресу Одеського державного нотаріального архіву повторно було направлено копію ухвали суду від 09.06.2020 року про витребування. Одеським державним нотаріальним архівом 17.07.2020 року на виконання ухвали суду від 09.06.2020 року було надано суду належним чином завірені копії Договорів дарування, посвідчених державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, 06.06.2013 року за реєстровими №4-1378 та за №4-1375, та копії документів на підставі яких посвідчено вищезазначені Договори (а.с.1-59, т.2). У підготовче засідання 27.07.2020 року відповідачі не з`явилися, їх представником [PERSON] 24.07.2020 року було надано суду заяву про відкладення розгляду справи. У підготовче засідання з`явилася представник ПАТ «МТБ Банк» - адвокат Бланковська Г.О., проти відкладення розгляду справи не заперечувала. Розгляд справи відкладено на 12.10.2020 року. У підготовче засідання 12.10.2020 року представник ПАТ «МТБ Банк» не з`явився, надала суду клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС у м. Одесі Чернолуцької Ю.А. від 10.06.2020 року. Також надала суду заяву, в якій просила задовольнити зазначене клопотання, закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті, справу просила розглядати за її відсутністю. Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, представником [PERSON] надано суду заяву, в якій останній просив приєднати до матеріалів справи копію договору про розірвання Договору іпотеки від 28.12.2017 року (а.с.76-77, т.2), не заперечував проти закриття підготовчого засідання, справу просив розглядати за його відсутністю. Ухвалою суду від 13.10.2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.11.2020 року. У судове засідання 18.11.2020 року з`явилася представник позивача - [PERSON] , інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 11.03.2021 року. У судове засідання призначене на 11.03.2021 року з`явилися представник позивача - [PERSON] , відповідач [PERSON] та представник відповідача - адвокат Судаков В.В., надали суду пояснення щодо обставин справи, співвідповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через [PERSON] , причини неявки суду не повідомив, по справі оголошено перерву до 01.04.2021 року. У судове засідання призначене на 01.04.2021 року з`явилася представник позивача - [PERSON] , надала суду додаткові пояснення, просила суд задовольнити позов. У судове засідання з`явилися [PERSON] та представник відповідача - адвокат Судаков В.В., надали суду пояснення, просили суд відмовити у задоволенні позову. По справі оголошено перерву до 17.06.2021 року. У судове засідання 17.06.2021 року з`явилися представник позивача - [PERSON] та представник відповідача - адвокат Судаков В.В., який заявив клопотання про відкладення. У зв`язку з неявкою у судове засідання співвідповідача, розгляд справи відкладено на 07.09.2021 року. У судове засідання 07.09.2021 року з`явилися відповідач [PERSON] , який заперечував проти позову та просив відмовити; та представник позивача - [PERSON] , яка заявила клопотання про відмову від позову в частині позовних вимог до [PERSON] , та просила суд в цій частині закрити провадження. Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду від 07.09.2021 року було задоволено клопотання представника позивача, прийнято відмова від частини позовних вимог, пред`явлених до [PERSON] , та в цій частині провадження у справі було закрито. По справі було оголошено перерву до 09.11.2021 року. У судовому засіданні 09.11.2021 року були присутні: -Представник позивача - [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити за обставин, викладених у позові. - співвідповідач [PERSON] не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся через [PERSON] , причини неявки суду не повідомив. -Відповідач та його представник - [PERSON] , які позовні вимоги не визнали та просили відмовити за обставин, викладених у відзиві, посилались на дійсність оскаржуваних правочинів. Суд, вивчивши матеріали справи, додані до неї документи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази, прийшов до наступних висновків. Із матеріалів справи судом встановлено, що 26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» та [PERSON] (далі Позичальник/ Відповідач 1) було укладено Кредитний договір № 456/F, за умовами якого Банк зобов`язався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування з позичкового рахунка на поточний (валютний) рахунок Позичальника у вигляді непоновлювальної лінії кошти у сумі 543 053,00 дол. США на наступні цілі: на придбання нерухомості у сумі 500 000,00 дол. США, а також у сумі 43 053,00 дол. США на сплату страхових платежів у видках та порядку, передбачених умовами Кредитного договору (далі Кредитний договір). Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, що не заперечуються сторонами. 12 листопада 2010 року Банк змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК» (скорочене найменування ПАТ «МАРФІН БАНК»), який є правонаступником відкритого акціонерного товариства «МОРСЬКИЙ ТРАНСПОРТНИЙ БАНК» у повному обсязі по усім його правам та обов`язкам. 05 березня 2018 року Банк змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» (скорочене найменування ПАТ «МТБ БАНК»), який є правонаступником публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» у повному обсязі по усім його правам та обов`язкам. У подальшому, 19.06.2009, 20.07.2010, 24.07.2012, 03.09.2013, 28.12.2017 між Банком та Позичальником - [PERSON] було укладено ряд додаткових угод №1, №2, №3, №4, № 5 та №6 до Кредитного договору № 456/F від 26.06.2008р.. За умовами п. 1 Додаткової угоди №5 від 28.12.2017 до Кредитного договору сторони,

Outcome: dismissed