Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

До Рівненського міського суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання доньки - [PERSON] , за період з 31.07.2018р. по 19.11.2019р. в розмірі 27048 грн. 80 коп. та неустойку (пеню) за несплату аліментів на утримання [PERSON] за період з 31.07.2018р. по 31.10.2019р. у розмірі 15032, 26 грн. Представник позивачки [PERSON] адвокат Костюк Т.П. подала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] та просила розглянути позов у її відсутність, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , будучи попередженим про день, час та місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився повторно. З заявою про розгляд справи в його відсутність не звертався, причину неявки суду не повідомив. Письмового відзиву на позов не подав. За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280- 282 ЦПК України, проти чого не заперечила представник позивачки . Дослідивши письмові докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2019. по справі №569/14163/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача - [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1626,0 грн., щомісячно з 31.07.2018р. до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, щомісячно з 31.07.2018р. до [INFO] в сумі 1000,0 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.03.2019 року. На примусове виконання рішення суду від 15.02.2019 року у справі № 569/21803/19 позивачці 22.02.2019 р. видані два виконавчі листи - на стягнення аліментів на дитину [PERSON] , та 16.04.2019 року на стягнення аліментів на утримання позивачки [PERSON] .. В ході примусового виконання рішення суду за виконавчим провадженням № 58481442, державним виконавцем було винесено Постанову від 05.07.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, Постанову від 05.07.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, Постановувід 05.07.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання, Постанову від 05.07.2019р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Внаслідок не виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2019. по справі №569/14163/18 про стягнення аліментів на утримання дитини, за відповідачем, станом на 19.11.2019р. утворилася заборгованість по виплаті аліментів на доньку [PERSON] в сумі 27048,80 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості по аліментах, складеними державним виконавцем 18.06.2019р. № 49944, та 19.11.2019р. , за № 104233. Окрім того, має місце заборгованість по аліментах на утримання позивачки , яка станом на 31.10.2019 р. становить 15032,26 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем 20.11.2019р. № 10571. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно вимог частин першої статті 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). (Постанова Верховного Суду України від 02 листопада 2016 року по справі № 6-1554цс16). Таким чином, суд прийшов до висновку, що сукупністю достовірно встановлених доказів підтверджується наявність боргу по аліментах на утримання дитини у сумі 27048,80 грн. . У зв`язку з наявною у [PERSON] заборгованістю зі сплати аліментів, яка виникла з його вини, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки неустойка (пеня) за несплату аліментів на утримання доньки - [PERSON] , за період з 31.07.2018 р. по 19.11.2019 р. в розмірі 27048,80 грн., що підтверджується наданими позивачкою розрахунками , та становить 100 відсотків суми заборгованості по аліментах. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зазначене право відповідачки захищене судовим рішенням. Діючим СК ст. 196 у Гл. 15 обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання передбачене право позивачки на стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів , оплати додаткових витрат на дитину. Аліменти на утримання дружини стягнуті відповідно до Гл.9 СК Ураїни ст.ст.75- 91, права та обов`язки подружжя по утриманню. Норми матеріального права вказаної глави не передбачають право подружжя на отримання неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дружину. Таким чином, суд прийшов до висновку про відмову [PERSON] у задоволенні позову до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на її утримання за період з 31.07.2018р. по 31.10.2019р. у розмірі 15032, 26 грн. за безпідставністю такої вимоги. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток держави України в сумі 768,40 грн. за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial