Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 15.12.2014 року звернувся позивач ПрАТ «СК «Брокбізнес» із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 25.02.2012 року між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та [PERSON] було укладено Договір страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «Ніссан», держномер [NUMBER], за полісом №АВ/5032072. 30.01.2013 року у м. Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 30.01.2013 року визнаний водій автомобілю «Ніссан», державний номер [NUMBER], - [PERSON] Потерпілий в ДТП [PERSON] звернувся за виплатою страхового відшкодування до свого страховика ПрАТ «СК «АХА Страхування», і остання здійснила таку виплату на його користь. 03.09.2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» в особі ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» звернулось до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. У зв'язку із цим, ПрАТ «СК «Брокбізнес» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» у сумі 3145,83 грн. Позивач ПрАТ «СК «Брокбізнес» вказує, що оскільки [PERSON], будучи винним у скоєнні ДТП від 30.01.2013 року, після настання страхового випадку зник з місця ДТП, тому він має відшкодувати в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 3145,83 грн., а також понесені судові витрати. Представник позивача ПрАТ «СК «Брокбізнес» в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. До суду було подано заяву за підписом представника ПрАТ «СК «Брокбізнес» за довіреністю - [PERSON], згідно якої вона підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за відсутності представника позивача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5032072 від 25.02.2012 року, укладеного між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та [PERSON], ПрАТ «СК «Брокбізнес» зобов'язалося сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку за участю автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER]. 30.01.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем «Ніссан», державний номер [NUMBER], по вул. Гайдара, 38, у м. Одесі, скоїв зіткнення з автомобілем «Шевроле», державний номер [NUMBER], після чого з місця ДТП зник. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 11.03.2013 року встановлено, що зіткнення відбулось в результаті винних дій відповідача [PERSON], який після цього він зник з місця ДТП, в результаті чого він був визнаним винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КпАП України. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Пунктом 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Судом встановлено, що власником пошкодженого автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER], в результаті ДТП від 30.01.2013 року, є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим 14.10.2008 року Миколаївським відділом РЕР УДАІ УМВС. За Договором добровільного страхування наземного транспорту №183262Га/12о від 03.12.2012 року, транспортний засіб «Шевроле», державний номер [NUMBER], було застраховано в АТ «СК «АХА Страхування». У зв'язку із цим, потерпілий [PERSON] звернувся до свого страховика АТ «СК «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. Виконуючи свої зобов'язання за Договором страхування, АТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхувальнику [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3655,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8794 від 11.02.2013 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/5032072 від 25.02.2012 року, АТ «СК «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «СК «Брокбізнес» за відшкодуванням збитків в порядку регресу, що підтверджується претензією №РГ/1000/13/10 від 03.09.2013 року. Дорожньо-транспортна пригода від 30.01.2013 року за участю забезпеченого ПрАТ «СК «Брокбізнес» автомобіля «Ніссан», державний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], є страховим випадком згідно до умов вищезазначеного полісу. Відповідно до умов зазначеного полісу, пошкодження транспортного засобу [PERSON], спричинене в результаті ДТП з вини [PERSON] є страховим випадком. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Брокбізнес» сплатило АТ «СК «АХА Страхування» в порядку регресу страхове відшкодування згідно страхового акту №49203/1 від 24.12.2013 року у розмірі 3145,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №642 від 08.01.2014 року. Згідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди від 30.01.2013 року за його участю самовільно залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При таких обставинах, позивач, як особа, яка відшкодувала шкоду завдану [PERSON] потерпілій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.10.2014 року, наявним в матеріалах справи, у зв'язку з чим він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved