Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на її користь грошові кошти, набуті нею в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] у розмірі 71656,39 грн. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона після смерті свого батька [PERSON] та своєї матері [PERSON] , яка настала відповідно [INFO] та 07.12.2018 року у м.Макіївці Донецької області звернулась до державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінської Л.І. для оформлення спадщини, яка складалася з недоотриманої пенсії її батьків. ЇЇ батьки знаходились на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, де отримували пенсійні виплати та були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи за адресою: [ADDRESS] . На запит державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори відповідачем було надано довідку від 05.07.2019 року за №16711/34-1/12, згідно якої сума недоотриманої пенсії [PERSON] складає 40000,76 грн., сума недоотриманої пенсії, яка належала [PERSON] і не була отримана ним за життя складає 148278,97 грн. відповідно до довідки від 05.07.2019 року №16712/34-1/12. Після отримання свідоцтва про спадщину за законом вона через представника звернулась до відповідача за отриманням грошових коштів. Відповідач нарахував та виплатив лише частково суму недоотриманої пенсії. Сума яка належала [PERSON] була сплачена відповідачем в розмірі 21348,37 грн., а [PERSON] сплачена у розмірі 95274,97 грн. Таким чином, відповідачем сплачено недоотриману пенсію не в повному обсязі, оскільки відповідно до свідоцтва про спадщину за законом вона успадкувала недоотриману пенсію спадкодавців в розмірі 188279, 73 грн. У виплаті залишку пенсії у розмірі 71656,39 грн. їй відмовлено. Звернувшись до відповідача за роз`ясненням причин виплати успадкованих сум недоотриманої пенсії не в повному обсязі, відповідачем в усній формі було надано роз`яснення, що до сплати підлягають суми недоотриманої пенсії за період не більше трьох років, що передують дню звернення за відповідними сумами та сплатити суми у повному обсязі у них немає підстав. На підставі чого, вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. . Відповідач Маріупольське об`єднане УПФУ Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами, 30.10.2019 року подав до суду відзив на позов, який мотивований тим, що відповідно до п.6 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією та бездіяльності. Частина 1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Оскільки в зазначеній справі відповідач Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України - суб`єкти владних повноважень та предмет спору - стягнення грошових коштів, набутих в порядку спадкування за законом, зазначена позовна заява підсудна розгляду в порядку п.6 ч.1 ст.5 КАС України Донецькому окружному адміністративному суду, в порядку адміністративного судочинства України. Таким чином, вважають, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадшини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений ч 2 цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Оскільки позивач звернувся до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера 09.11.2017 року, тому була застосована саме норма ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі чого у задоволенні позовної заяви [PERSON] просили відмовити в повній мірі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13.11.2019 року витребувано докази у державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінської Л.І. та Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 04.12.2019 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 04.12.2019 року та 10.12.2019 року до суду від позивача [PERSON] надійшли клопотання про розгляд справи без її участі та про приєднання доказів до справи. 02.01.2020 року до суду від державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінської Л.І. надійшла спадкова справа після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, при цьому надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у відзиві на позов просив закрити провадження у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Оскільки відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позов, однак до судового засідання свого представника не направив, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. З довідок від 08.11.2017 року за №0000397615 та №0000397570 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи випливає, що фактичним місцем проживання/ перебування [PERSON] , [PERSON] було [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого 04.06.2019 року Селидівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 04.06.2019 року Селидівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що вона народилась [INFO] в м.Макіївка, її батьком є [PERSON] , матір`ю [PERSON] . 04.06.2019 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінської Л.І. з заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON] , яка складається з недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю та її чоловіку [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла фактично, так як була зареєстрована та мешкала за однією адресою з чоловіком, але у зв`язку зі смертю не офрмила своїх прав. 04.06.2018 року державний нотаріус Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінська Л.І. звернулась до Управління Пенсійного фонду України з запитами про надання відомостей про наявність недоотриманої та недорахованої суми пенсії на ім`я [PERSON] , [PERSON] . Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.07.2019 року за №16711/34-1/12 повідомлено, що у пенсіонера [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] залишилась недоотримана пенсії у розмірі 40000,76 грн. Розмір недоотриманої пенсії до виплати може бути зменшений, оскільки виплата недоотриманої пенсії проводиться згідно ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 05.07.2019 року за №16712/34-1/12 повідомлено, що у пенсіонера [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] залишилась недоотримана пенсії у розмірі 148278,97 грн. Розмір недоотриманої пенсії до виплати може бути зменшений, оскільки виплата недоотриманої пенсії проводиться згідно ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 31.07.2019 року державним нотаріусом Сьомої донецької державної нотаріальної контори Дубінською Л.І. вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем недоотриманої пенсії у сумі 40000,76 грн, що знаходиться в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала [PERSON] та недоотриманої пенсії у сумі 148278,97 грн., яка належала чоловіку спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина - [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відповідно до службових чеків виданих відділенням зв`язку ПАТ «Укрпошта» від 06.08.2019 року та 10.08.2019 року, [PERSON] отримала суми недоотриманих пенсій у розмірі 21348,37 грн. та 95274,97 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 - 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. При цьому, обставини, що стосуються нарахованої, але невиплаченої родичам померлих [PERSON] та [PERSON] , пенсії у розмірі 71656,39 не заперечувалися жодною із сторін, тому вони відповідно до ст. 81 ЦПК України окремому доказуванню не підлягають. Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії за віком, яка входить до спадкової маси. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. Відповідно до положень статті 46 Закону № України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст. 46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була нею одержана передається членам сім`ї спадкоємця померлої тобто їх доньки [PERSON] у повному обсязі, тому позовні вимоги на суму 71656,39 грн. ґрунтуються на нормах ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підлягають задоволенню. При цьому обставини щодо невиплати указаної суми відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», однак позивачем не ставилось питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат і тому сплачений [PERSON] судовий збір слід віднести на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved