Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 10.02.2021 року надійшла позовна заява [PERSON] до Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області помер батько позивача [PERSON] , який залишив заповіт від 10.03.2017 року, посвідчений Новоживотівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, відповідно до якого належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами із земельною ділянкою біля нього, що розташовані в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2,9294 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області заповів позивачу [PERSON] . Земельну ділянку площею 2,4414 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] заповів сестрі позивача [PERSON] . Заповіт не змінено і не скасовано. До осіб, передбачених ст. 1241 ЦК України, після смерті спадкодавця належить мати позивача, дружина спадкодавця [PERSON] , яка від прийняття спадщини відмовилася, про що надала відповідну заяву. Спадкова справа № 72/2020 до майна померлого [PERSON] заведена за заявами позивача та [PERSON] у Оратівській державній нотаріальній конторі Вінницької області. Земельну ділянку площею 2,9294 га, розташовану на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області позивачу державний нотаріус переоформив, про що видав відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 03.12.2020 року реєстровий № 708 по спадковій справі № 72/2020. Однак, нотаріально оформити прийняття житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами позивач позбавлений можливості у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства, зокрема, свідоцтво № [NUMBER] на право особистої власності на житловий будинок, видане виконкомом Новоживотівської сільської ради народних депутатів Оратівського району Вінницької області 20.11.1991 року на ім`я [PERSON] скріплено печаткою Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, що суперечить вимогам п.2 глави 8 розліду І «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», крім того, в ньому не зазначено номер будинку, на який видане це свідоцтво. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Таким чином, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 11.02.2021 року провадження у справі № 141/84/21 відкрито, та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України, вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.03.2021 року. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 23.03.2021 року не з`явився. До суду 15.02.2021 року надійшла заява позивача [PERSON] (№ 482/21-Вх) про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач Новоживотівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, повноважного представника до суду не направила. При цьому, 15.02.2021 року до суду надійшла заява Оратівської селищного голови Лошак Г.В. (№ 511/21-Вх), яка на підставі рішення, прийнятого 15.12.2020 року Оратівською селищною радою Вінницької області 2 сесією 8 скликання № 17 «Про реорганізацію Новоживотівської сільської ради» на час реорганізації здійснює повноваження Новоживотівської сільської ради, правонаступником якої вважається Оратівська селищна рада. У вказаній заяві просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] , про що 07.11.2019 року виконавчим комітетом Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 23. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , який народився [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно заповіту (дублікат має силу оригіналу) від 10.03.2017 року, [PERSON] належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами із земельною ділянкою біля нього, що розташовані в [ADDRESS] , земельну ділянку площею 2,9294 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області і належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 958002 виданого Оратівською райдержадміністрацією 19.03.2007 року заповів [PERSON] , 1974 року народження. Земельну ділянку площею 2,4414 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області і належну йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ВН № 157423 виданого Оратівською райдержадміністрацією 16.03.2004 року заповів [PERSON] , 1968 року народження. Заповіт посвідчено 10.03.2017 року секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 24. Дублікат заповіту виданий 18.11.2020 року секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за № 103. В довідці № 525 від 18.08.2020 року, виданій Новоживотівською сільською радою Оратівського району Вінницької області, зазначено, що згідно записів в погосподарській книзі № 6 особовий рахунок № [NUMBER] за за 1991-1995 р.р. житловий будинок по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи колгоспників. Склад двору станом на 15.04.1991 року: [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Як вбачається з свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок від 20.11.1991 року, виданого виконкомом Новоживотівської сільської Ради народних депутатів, цілий житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Оратівської районної Ради народних депутатів № 163 від 25.06.1987 року та Новоживотівської сільської Ради народних депутатів № 1 від 26.02.1988 року та скріплено печаткою Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області. Рішенням виконавчого комітету Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 20 від 24.07.2020 року присвоєно порядковий номер житловому будинку по [ADDRESS] номер 78 (сімдесят вісім). Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 63,2 кв.м., розташованого за адресою [ADDRESS] складає 54700,00 грн. Згідно інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~(спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину)\~№ 63580877,\~виданої 16.02.2021\~року Іллінецькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , заведена 22.04.2020 року Оратівською державною нотаріальною конторою. Спадкову справу № 72/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] почато Оратівською державною нотаріальною конторою 22.04.2020 року за заявами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви від 10.04.2020 року [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] відмовляється. Справжність підпису [PERSON] засвідчено секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Хом`ячук І.В. та зареєстровано в реєстрі за № 12. 03 грудня 2020 року в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом НМК 866017 на земельну ділянку площею 2,9294 га, розташовану на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області реєстровий № 708 по спадковій справі № 72/2020. Постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори Вінницької області № 307/02-31 від 19.12.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд керується наступним. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Частиною 1 ст.\~1223\~ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270\~ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4 ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону України\~«Про\~нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Як встановлено судом та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після померлого [INFO] свого батька [PERSON] на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 2,9294 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, який у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При цьому, частину спадкового майна, а саме земельну ділянку площею 2,9294 га, що розташована на території Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області позивач оформив нотаріальним шляхом, про що в.о. державного нотаріуса Оратівської ДНК було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 708 по спадковій справі № 72/2020. Однак, у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства на частину спадкового майна, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою в.о. державного нотаріуса Оратівської державної нотаріальної контори № 307/02-31 від 19.12.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинкок [ADDRESS] . При цьому, дружина спадкодавця [PERSON] від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] відмовилась, відповідач згідно поданої заяви від 15.02.2021 року не заперечує проти задоволення позовних вимог. За вказаних обставин, суд, враховуючи норми чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець за час свого життя на законних підставах володів та користувався спірним нерухомим майном, однак у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я померлого спадкодавця, вимогам чинного законодавства позивач не в змозі оформити спірне нерухоме майно нотаріальним шляхом, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачем, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved