Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулось Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування акту проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку (форма Н-5) від 25.11.2016 року, та [PERSON] № 24/3 (форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, третя особа: [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 26.07.2016 року під час проведення робіт по ремонту електоромостових кранів листопрокатного цеху 3000 (далі - ЛПЦ-3000), який є структурним підрозділом ПРАТ «ММК [PERSON]» (Далі- комбінат) та входить до складу основних цехів комбінату, з слюсарем-ремонтником 3 розряду ЛПЦ-3000 [PERSON] стався нещасний випадок. У результаті нещасного випадку [PERSON] отримав тяжку травму, яка призвела до травматичної ампутації правого плеча. 28.07.2016року, у звязку із нещасним випадком, Головним управлінням Держпраці у Донецькій області був виданий наказ № 798 про проведення спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками. Відповідно до зазначеного наказу першим заступником начальника Головного управління [PERSON], була створена комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку, та розподілені обов'язки [PERSON] і членів створеної комісії згідно із Протоколом № 1 від 29.07.2016 р. Головою комісії призначений начальник відділу нагляду на виробництвах підвищеної небезпеки у м. Маріуполь Головного управління Держпраці у Донецькій області - [PERSON] 10.08.2016 року начальником Головного управління Держпраці [PERSON] наказом за № 859 строки розслідування нещасного випадку були подовжені і 20.09.2016 року ним були затверджені: [PERSON] проведення спеціального розслідування нещасного випадку Форми Н-5 та [PERSON] № 24/3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Обидва акти були підписані з особовими думками трьох членів комісії. 12.10.2016року за № 28/147 на підставі п. 54 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року (далі- Порядок № 1232) на імя Начальника Головного Управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] був спрямований лист за підписом директора з охорони праці, промислової безпеки та екології комбінату [PERSON] з проханням призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі у зв'язку з тим, що висновки комісії, викладені у актах, не співпадають з фактичними обставинами нещасного випадку, протирічать законодавству України в частині встановлення причин нещасного випадку, а також встановлення кола винних осіб. 20.10.2016року в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] був виданий наказ № 1182 про проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку з тяжкими наслідками. Головою комісії призначений начальник відділу у металургії, машинобудуванні та енергетиці Головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] [PERSON] наказами № 1204 від 25.10.2016року, № 1308 від 10.11.2016 року, № 1410 від 24.11.2016 року за різними причинами відбулися зміни складу членів комісії, до якої остаточно увійшли: страховий експерт з охорони праці управління виконавчої дирекції Фонду ССН на ВПЗ [PERSON], головний фахівець відділу організації заходів з охорони праці та цивільної безпеки департаменту з питань екології Маріупольської міської ради [PERSON], начальник управління з охорони праці ПРАТ «ММК [PERSON]» [PERSON], голова профспілкового комітету ПРАЇ' «ММК [PERSON]» [PERSON] та технічний інспектор праці профспілки робітників металургійної і гірничнобудівної промисловості України [PERSON] За результатами проведеного спеціального розслідування комісією був складений акт проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 25.11.2016 року, який був підписаний з окремими думками 2-х членів комісії, які є його невід'ємною частиною. Свої окремі думки надали: начальник управління з охорони прані ПРАТ «ММК [PERSON]» [PERSON]; член спеціальної комісії - голова профспілкового комітету ПРАТ «ММК [PERSON]» [PERSON] Також 25.11.2016 року був складений акт форми Н-1 № 24/3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Обидва акти форми Н-1 та Н-5 затверджені начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області [PERSON] 01.12.2016року. ПРАТ «ММК [PERSON]» вважає, що складені акти за формою Н-5 і Н-1 є протиправними, та підлягають скасуванню у звязку із наступним. Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (далі-Порядок № 1232). Пунктом 1 Порядку передбачено, що цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах. Відповідно до п. 36 Порядку спеціальному розслідуванню підлягають зокрема нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого. Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держгірпромнагляду або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми. Згідно приписів пункту 38 цього Порядку, спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку, утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку. Частиною 1 Положення «Про Державну службу України з питань праці», затвердженого Постановою КМУ № 96 від 11.02.2015 року (далі - Положення № 96), встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообовязкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Згідно із п. 27 частини 4 Положення № 96 Державна служба України з питань праці відповідно до покладених на неї завдань проводить розслідування та веде облік аварій і нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню, аналізує їх причини, готує пропозиції щодо запобігання таким аваріям і випадкам. Відповідно до пункту 54 вищевказаного Порядку № 1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держгірпромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії к іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку. Таким чином, на законодавчому рівні право висловлювати незгоду з висновками роботи спеціальної комісії надано лише роботодавцю, робочому органу Фонду, представнику профспілки, потерпілому або членам його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси. Даний перелік є вичерпним. Крім того, виходячи з аналізу вказаних правових норм, затверджені акти форми Н- 5 та Н-1 підлягають оскарженню у судовому порядку, оскільки вони є рішенням спеціальної комісії, яке складається, розглядається і затверджується у відповідності до пунктів 38, 47 Порядку № 1232. При цьому, слід зауважити, що інших документів, які складаються за результатами спеціального розслідування, законом або Порядком не передбачено, а тому оскаржувані акти, затверджені керівником органу Держгірпромнагляду, який призначив спеціальну комісію, є рішенням спеціальної комісії і можуть бути оскаржені до суду. Як убачається з матеріалів спеціально розслідування, оспорювані акти складено спеціальною комісією з розслідування нещасного випадку, до складу якої увійшли не лише представники органів державної влади, а й представники роботодавця та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. При цьому вказана комісія не здійснювала владні управлінські функції на основі законодавства, а розслідувала нещасний випадок на виробництві та склала відповідні акти, тому вони можуть бути предметом оскарження в місцевому загальному суді. Затверджені у встановленому порядку акти форми Н-5 та Н-1 впливають на права потерпілих щодо виплати їм страхових виплат та надання соціальних послуг, передбачених Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», та безпосередньо призводить до виникнення певних обовязків у інших учасників цих правовідносин, а тому оскаржувані акти є такими, що мають правове значення. Пунктом 42 Порядку № 1232 передбачені обовязки спеціальної комісії під час проведення спеціального розслідування, зокрема визначення необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; з'ясування обставини і причини настання нещасного випадку, установлення осіб, як; допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробка плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Так згідно із пп.3 п.42 Порядку 1232 спеціальна комісія зобовязана визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Відповідно до п. 43 Порядку № 1232 за рішенням спеціальної комісії у разі необхідності проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи, у тому числі судово-медичної експертизи, для встановлення причин нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам органом, який утворив спеціальну комісію, утворюється експертна комісія із залученням до її роботи спеціалістів науково-дослідних, проектно-конструкторських, експертних та інших організацій, органів виконавчої влади, а також незалежних експертів. З аналізу наведених вище норм вбачається, що спеціальна комісія, як колегіальний орган, зобовязана визначити необхідність проведення лабораторних досліджень, випробувань, технічних розрахунків, експертизи для встановлення причини нещасного випадку і розроблення плану заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Проте, згідно із матеріалами - спеціального розслідування відповідне рішення комісією не приймалось, у звязку з чим порушений пп. 3) п. 42 Порядку № 1232. Більш того, функції, які згідно із законодавством покладені на колегіальний орган (комісію) одноособово перебрав на себе голова комісії [PERSON] згідно протоколу № 1 від 24.10.2016 року, яким були розподілені функції між членами комісії. Враховуючи покладений на Держпраці чинним законодавством обовязок щодо проведення спеціального розслідування, голова комісії несе відповідальність за виконання всіх покладених на комісію обовязків. У звязку з вищевикладеним, Позивач вважає, що невиконання зобовязань спеціальною комісією щодо проведення спеціального розслідування, а саме п. 42 Порядку № 1232 є підставою для скасування актів розслідування Форми Н-5, Форми Н-1. Пункт 42 Порядку № 1232 передбачає, що спеціальна комісія зокрема зобов'язана зясувати обставини і причини настання нещасного випадку, установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам. Так відповідно до акту проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 26.07.2016 року форми Н-5 від 25.11.2016 року встановлено наступні організаційні причини настання нещасного випадку, з якими позивач не погоджується у зв'язку з нижчевикладеним: 1.Організаційні: 1.1.Допуск до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, а саме: 1.1.1. Допуск до роботи слюсаря-ремонтника [PERSON], який не пройшов спеціальне навчання і перевірку знань з питань охорони праці, не пройшов навчання на право виконання робіт підвищеної небезпеки (технічне обслуговування і ремонт кранів), чим порушено п. 3.1. 3.17, 4.1 «Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці». НПАОП 0.00-4.12- 05. Відповідно до п. 2.3. Розділу II Загальних вимог стосовно забезпечення роботодавцями охорони праці працівників, затверджених Наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України 25.01.2012 N 67 ([PERSON] - загальні вимоги), роботи підвищеної небезпеки виконуються за нарядами-допусками, оформленими в установленому порядку, що безперечно є необхідною вимогою щодо організації та забезпечення безпеки на робочих місцях. Загальні вимоги спрямовані не тільки на створення безпечних умов праці шляхом облаштування робочих місць і виробничих, санітарно-побутових та інших приміщень на підприємстві, установі, організації, а й на безпечне використання працівниками засобів праці, на залучення працівників до вирішення питань з охорони праці. З матеріалів повторного спеціального розслідування убачається, що слюсар- ремонтник [PERSON], працюючи 26.07.16 р. в зміні з 07.00 до 15.00 час., до виконання робіт підвищеної безпеки допущений не був, наряд-допуск на виконання ремонту крану не отримав, а виконував ці роботи навіть не сповістивши про це свого безпосереднього керівника [PERSON] та майстрів ремонтної служби [PERSON] та [PERSON] Постраждалий почав виконувати роботи з ремонту напівкозлового крану № 2 після того, як отримав телефонний дзвінок на свій особистий (не робочій) номер від машиністу крана [PERSON], чого взагалі не повинен був робити. Більш того, як наголошує ч. 5 ст. 153 Кодексу Законів про Працю України, працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Постраждалий [PERSON] не тільки не відмовився від роботи, але й навпаки, самостійно, не повідомивши своїх безпосередніх керівників, прийняв рішення виконувати роботи по ремонту напівкозлового крана № 2, чим порушив вимоги статті 159 КЗпП України, яка передбачає обов'язок працівника виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці. Так, працівник зобовязаний : знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації; проходити у встановленому порядку попередні та періодичні медичні огляди; співробітничати з власником або уповноваженим ним органом у справі організації безпечних і нешкідливих умов праці, особисто вживати посильних заходів щодо усунення будь-якої виробничої ситуації, яка створює загрозу йото житію чи здоров'ю або людей, які його оточують, і навколишньому природному середовищу, повідомляти про небезпеку свого безпосереднього керівника або посадову особу. Наряд-допуск - це складене на спеціальному бланку розпорядження на безпечне проведення роботи, що визначає її зміст, місце, початок і закінчення, необхідні заходи безпеки, склад бригади і осіб, відповідальних за безпечне виконання робіт. Саме не отримання [PERSON] наряду-допуску та прийняття ним рішення про самостійне проведення робіт і стало причиною недотримання останнім необхідних заходів безпеки. Цей факт підтверджується протоколом опитування [PERSON] (стор. 86 матеріалів розслідування) Більш того, механік ділянки ЛПЦ-3000 [PERSON] (стор. 94) взагалі не був поставлений до відома про ремонт напівкозлового крану № 2. що також підтверджує у протоколі опитування в.о. змінного майстра [PERSON] (стор. 102) Незважаючи на вищевикладене, в оскаржуваному акті Форми Н-5, постраждалий [PERSON], до колу винних осіб не входить, хоча ним безпосередньо було порушено законодавство про охорону праці, зокрема, п. 5.2.13, п. 7.5.11 «Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів НПАОП 0.00-1.01-07. Жодним документом не зафіксовано, що він взагалі був допущений до виконання робот з ремонту напівкозлового крану № 2. 1.2 Порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування, машин механізмів тощо, а саме: 1.2.1 експлуатація напівкозлового крану № 2, який на момент настання нещасного випадку знаходився в незадовільному технічному стані...; 1.2.2 допуск ремонтного персоналу на кранову колію ... і проведення ремонту без оформлення наряду-допуску. По-перше, при викладені причин нещасного випадку, такі причини, як технічні, в акті відсутні. По-друге, до матеріалів розслідування був долучений Припис №65 від 22.03.2016 року за підписом в.о. начальника Управління промислової безпеки механічного обладнання, будівель і споруд комбінату [PERSON], виданий начальнику ЛПЦ-3000 про усунення недоліків, зокрема і на крані № 2 (рег. № 78967), з зазначенням термінів їх усунення. Згідно відміток у графі про виконання, усі недоліки були усунуті у встановлені приписом терміни, тому підстав для виведення крану з експлуатації не було, також як і повноважень у [PERSON] для припинення експлуатації крану (Такі повноваженні у його посадовій інструкції відсутні). Більш того, 02.06.2016 року комбінатом за підписом начальника Головного управління Держпраці [PERSON] (ним також затверджені оскаржувані акти) був отриманий Дозвіл № 1134.16.14 на експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у складі яких був також і напівкозловий кран № 2 (рег. № 78967). Видачі дозволу передувало проведення експертизи технічного стану цього крану, що спростовує висновки комісії про його незадовільний технічний стан. При цьому, комісія робить висновок про вину [PERSON], який начебто повинен був припинити експлуатацію крана № 2, не зважаючи на те, що Припис про усунення недоліків був ним виданий 22.03.16 року, а Дозвіл на експлуатацію цього крану, виданий за підписом представника Відповідача, був отриманий комбінатом значно пізніше і діяв з 02.06.2016 р. до 17.02.2021 року. Тобто між бездіяльністю (яка мала місце на думку комісії) [PERSON], яка з висновків акту виразилася у відсутності припинення експлуатації крану № 2, та подією нещасного випадку немає ніякого причинного зв'язку. Більш того, якщо кран № 2 не можна було експлуатувати вже у березні 2016 року, то комбінат не зміг би отримати Дозвіл від Відповідача терміном дії з 02.06.2016 р. до 17.02.2021 року. Нещасний випадок з постраждалим стався не тому, що кран був технічно несправним, а з причини порушення биркової системи, а саме вимог п. 1.2НПАОП 27.5-6.01-79 «Биркова система на підприємствах і в організаціях чорної металургії. Основні положення. Порядок проведення» безпосередньо як постраждалим, так і машиністом крану № 2 [PERSON] Жодною нормою посадової інструкції ДИ 47.91 начальника управління промислової безпеки механічного обладнання, будівель і споруд комбінату, та навіть пунктами 2.6., 2.11., 2.40 не передбачений обовязок [PERSON], припинити експлуатацію крану, навпаки, п 2.11. цієї інструкції обумовлено, що він був зобов'язаний «забезпечувати видачу керівництву структурних підрозділів комбінату обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушень», що і було ним виконано у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, відсутність порушень и. 5.2.13, п. 7.5.11 «Правил будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів», НПАОП 00-1.01-07, підтверджено не тільки доказами позивача, а й Головним управлінням Держгірпраці України, органом державної влади, у обовязки котрого входить контроль за додержанням підприємствами норм з охорони праці. Оскільки у п. 4 акту форми Н-5 серед причин нещасного випадку не має технічних причин, а їх дійсно не має, то висновки комісії, викладені у пункті 6 акту щодо кола осіб, дії або бездіяльність яких привели до нещасного випадку, протирічать висновкам п. 4 цього ж акту. Так, у п. 6 акту зазначено, що [PERSON]. в.о. механіка цеху механослужби ЛІЩ-3000, не забезпечив виконання вимог положення «Забезпечення безпеки робіт підвищеної небезпеки, які виконуються за нарядами-допусками», не забезпечив утримання вантажопідіймального крана № 2 в належному стані відповідно до діючих правил, не здійснював контроль правильності виконання персоналом змінних завдань, допустив до роботи слюсаря-ремонтника [PERSON], який не має відповідної кваліфікації та не пройшов спеціальне навчання і перевірку знань з охорони праці. При цьому, комісія вважає, що і в.о. змінного майстра з ремонту устаткування металургійного обладнання [PERSON], і механік [PERSON] і заступник начальника цеху з інжинірингу [PERSON] припустилися тих самих порушень допустили до роботи слюсаря-ремонтника [PERSON], який не має відповідної кваліфікації та не пройшов спеціальне навчання і перевірку знань з охорони праці. Таким чином, комісій не визначилась хто саме, (на її думку), з посадових осіб комбінату допустив до роботи слюсаря-ремонтника [PERSON] та чи допускав взагалі і чим цей допуск підтверджується. Більш того, одне й теж порушення, а саме не забезпечення виконання графіків ремонтів обладнання та інших об'єктів (технічна причина), на думку комісії, були допущені: начальником ЛПЦ-3000 [PERSON], начальником управління надійності і діагностики [PERSON], електриком дільниці підйомна-транспортного устаткування ЛПЦ-3000 [PERSON], заступником начальника цеху з інжинірингу - [PERSON] При цьому, комісія не визначає причинного зв'язку між не забезпеченням графіків ремонтів обладнання та нещасним випадком, причинами настання якого були в виключно організаційні. Крім того, до розгляду комісії був наданий виконавчий графік технічного обслуговування та ремонту, згідно з яким планово-попереджувальний ремонт вантажопідіймального крана № 2 запланований на травень 2016 року та проведений 20 травня 2016 року. Тобто висновки комісії щодо не забезпечення виконання графіків ремонтів обладнання та інших об'єктів, суперечать фактичним обставинам. Не відповідає дійсності і висновок комісії з приводу вини провідного інженеру з організації та нормування праці управління компенсацій і пільг [PERSON], який начебто не ознайомив [PERSON] з картою умов праці при прийомі на роботу. Це твердження комісії спростовується підписом [PERSON] в особистій картці, у якої чітко зазначене, що останній ознайомлений «С условиями труда, льготами и обязанностями согласно статей 5 и 18 Закона Украины «Об охране труда». Також мається відмітка, що він працює згідно списку № 2, має відпустку тривалістю 38 днів, що підтверджує пільгові умови його праці. Крім того, постраждалий був ознайомлений з випискою із наказу про атестацію робочого місця 16.07.2015 року, що підтверджується його підписом. Аналогічні позиції щодо встановленого порушення наведені у окремих думках членів спеціальної комісії [PERSON], [PERSON]А, приєднаних до акту форми Н-5. Однією з причин нещасного випадку, як вказано в акті, стало порушення трудової і виробничої дисципліни в частині невиконання вимог інструкцій з охорони праці, а саме: Не передання ключ-бирки вантажопідіймального крана № 2 слюсарю- ремонтникові перед проведенням ремонтних робіт, чим порушено п. 2.19 «Інструкції з охорони праці № ІОТ 600-01-14 «Биркова система на комбінаті», затвердженої наказом генерального директора підприємства за № 23 від 10.01.2014 року. Однак, це порушення було допущене не тільки з боку машиністу крана [PERSON], але й самим постраждалим, що не було відображено в акті повторного спеціального розслідування форми Н-5; Не виконання огляду вантажопідіймального крана № 2 при наявності технічних несправностей (у т.ч. несправності гальм механізму пересування вантажопідіймального крана). Машиніст крана [PERSON] перед включенням механізму пересування крана не подала попереджуючий звуковий сигнал, не переконалася, що в зоні дії крана відсутні люди, чим порушила п. 2.1. 2.12, 3.2, 3.16 «Інструкції з охорони праці для машиністів електричних вантажопідіймальних кранів мостового типу» № ІОТ 600-01-14, затвердженої наказом генерального директора підприємства за № 23 віл 10.01.2014 року. Однак постраждалим [PERSON] не вважаючи на проведений щоквартальний інструктаж з питань охорони праці, також були допущені порушення вимог п. п. 3.38.5, 3.9 Інструкції з охорони праці «Для слюсаря з ремонту металургійного устаткування затвердженої наказом генерального директора підприємства за № 23 від 10.01.2014 року, з якою постраждалий був ознайомлений. Порушення з боку [PERSON] виразилося у тому, що постраждалий почав проводити роботи по ремонту обладнання без попереднього вилучення ключа бирки у машиніста крана. При цьому не можна казати, то він був допущений до роботи без навчання та перевірки знань з охорони праці, тому що по-перше [PERSON], проходив інструктаж з наступною перевіркою знань з охорони праці згідно з вимогами п. 6.9 НПАОП 0.00-4.12 05 «Типового положення про порядок, проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці», а по-друге, при проведенні первинного ремонту крана № 2 з ранку того ж дня у який стався нещасний випадок ключ- бирка знаходився у [PERSON]В, а вже після того, як він самостійно прийняв рішення повернутися і продовжити ремонт, то проявив особисту необережність до питань охорони праці та особистої безпеки. Усі порушення, які були допущені постраждалим, ретельно викладені в особистій думці членом спеціальної комісії [PERSON]А та неодноразово висловлювалися всій комісії, однак, до уваги взяті не були. Комісією взагалі не дана оцінка протиріччям, які маються як між поясненнями - то М.В. і [PERSON], так і між їх особистими поясненнями при первинному та повторному розслідуванні. Однією з осіб, винних у нещасному випадку, на думку комісії є начальник цеха [PERSON], який начебто не забезпечив дію системи утримання експлуатації, технічного обслуговування і поточного ремонту обладнання, не забезпечив виконання вимог положення «Забезпечення безпеки робіт підвищеної небезпеки, які виконуються за нарядами-допусками», не забезпечив дотримання графіків обслуговування і ремонтів обладнання, не забезпечив дотримання підлеглим персоналом вимог СТП «Організація прийому і здачі зміни, організація змінних оперативних нарад, післязмінних рапортів в структурних підрозділах комбінату», не забезпечив дотримання правил і норм охорони праці, чим порушив п. 2.14. 2 15, 2.18, 2.39. 2.40 «Посадової інструкції 613 №1 начальника листопрокатного цеху-3000 ГРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА», затвердженої директором з персоналу та соціальних питань 3.03.2015 року; не забезпечив функціонування СУОП з цеху, не забезпечив справний стан і безпечну експлуатацію обладнання. При цьому, комісія не підтверджує жодним доказом яким чином [PERSON] повинен був все це забезпечити, приймаючи до уваги значну кількість підлеглих осіб, приблизно 900. Навпаки, перебуваючи на посаді керівника усього структурного підрозділу, [PERSON] своїми розпорядженнями призначив відповідальних посадових осіб за безпечну експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт обладнання, кожен тиждень ним особисто були проведені аудити безпеки, зокрема і вантажопідйомного обладнання. Його посадова інструкція не містять вимог особистої організації кожного ремонту в цеху для цього і делегуються повноваження підлеглим, які ретельно викладені в їхніх посадових інструкціях. Повторне спеціальне розслідування було проведене необ'єктивне, тому що не була врахована вина постраждалого [PERSON] Постраждалим були допущені : -порушення п.п. 3.38.5, 3.9 Інструкції з охорони праці № ІОП 600-40-14 «Для слюсарів по ремонту металургійного обладнання, затвердженого наказом Генерального директора підприємства № 23 від 10.01.2014 року, з якою [PERSON] був ознайомлений / а саме проведення робіт без попереднього вилучення ключа-бирки у машиніста крана/; -порушення п. 2.10 цієї ж інструкції /а саме виконання робіт без отримання наряду допуску/ ; - порушення п. 3.20 інструкції /а саме вихід за огородження прохідної підкранової галереї без засобів захисту від падіння з висоти в зону руху ходових коліс/, незважаючи на той факт, що [PERSON] буле отримане посвідчення на право роботи на висоті № 574, про що свідчить протокол перевірки знань № 186 від 12.02.2015 року. З урахуванням викладеного позивач вважає, що комісія прийшла до невірного висновку щодо причин нещасного випадку і встановлення винних осіб, а затверджені першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області акти форми Н-5 від 08.12. 2016 року та форми Н-1 від 11.12.2016 року є незаконними, протиправними та підлягають скасуванню. Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати акт проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку (форма Н-5) від 25.11.2016 року, та [PERSON] № 24/3 (форма Н-1) про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] у запереченнях зазначив, що позиція відповідача - Головного управління Держпраці в Донецької області щодо заявлених позовних вимог наступна. Нещасний випадок з слюсарем-ремонтником 3р. [PERSON] відповідно класифікатору розподілу травм по ступені тяжкості, затвердженим Мінздравом України, відноситься до тяжких.

Outcome: dismissed