Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа - Приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу - Солодовник Вікторія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла [PERSON]. За життя [PERSON] залишила заповіт від 13.12.2000 року, в якому заповіла все своє майно онукові [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, що складається із земельної частки (пай) розміром 4,560 га, яка розташована на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. 09.02.2018 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщини було відмовлено, у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини пропущений був через те, що позивачеві не було відомо про наявність заповіту на його ім'я, а також тривалий час були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач вважає себе єдиним спадкоємцем за заповітом. Враховуючи наведене, позивач звертається до суду та прохає визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 4,560 га, яка належала померлій [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися, надавши до суду заяви в яких прохали розглянути справу без їхньої участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набув чинності 01.01.2004 року визначено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщина, яка відкрилася після [PERSON], померлої [INFO], але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України, який набув чинності 01.01.2004 року, у зв'язку із чим суд застосовує відповідні правила книги шостої ЦК України. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В заповіті від 13 грудня 2000 року, посвідченому секретарем виконкому Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємця всього свого майна (а. с. 14). У відповідності до ч. 2 ст. 1220 ЦК України , часом відкриття спадщини є день смерті особи. [PERSON] померла [INFO], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 09 (а. с. 13). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 09 лютого 2018 року із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті [PERSON] звернувся позивач (а. с. 38). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою нотаріуса від 09 лютого 2018 року, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 48). У відповідності ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, у зв'язку із чим він має право на звернення до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Суд не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Outcome: dismissed