Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] з позовом про збільшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2015р. змінено та збільшено розмір аліментів, які стягуються згідного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2012р., та стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 516 грн. з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.12.2014р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . З часу винесенні відповідного рішення суду, прожитковий мінімум для дитини відповідного віку зріс, крім того потреби сина значно зросли, та відповідна сума аліментів на сина не задовольняє його вікових потреб, що потребує додаткових витрат, в харчуванні, одязі та ліків. Вважає, що матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти в більшому розмірі. За даних обставин позивачка, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі до 2118 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся за адресою згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2015 року змінено та збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2012р., з [PERSON] та стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 516 грн. з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.12.2014р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 16.06.2015р. (а.с. 4, 5-7) Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд оцінивши надані позивачем доказів та врахувавши заперечення відповідача, в сукупності вважає що наявні підстави для збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.05.2015 року. Після винесення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини, які впливають на розмір аліментів, що стягнені з відповідача. Як вбачається з наданих позивачкою доказів, змінився розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з інфляцією зросли витрати на оздоровлення, харчування, лікування, утримання сина, а тому розмір аліментів має бути збільшений. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Істотних обставин, які б могли унеможливити виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків належним чином суд, не вбачає оскільки відповідач є працездатним, та має змогу забезпечувати достатній рівень матеріального забезпечення своїх синів. Таким чином, суд вважає що відповідач має можливість в повній мірі та належним чином виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме сплачувати аліменти на утримання сина, до досягнення ним повноліття у розмірі 2118 грн. щомісяця, що не суперечить чинному законодавству, та за відсутності заперечень зі сторони відповідача. Суд вважає, що оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитини позивача збереження певного матеріального рівня утримання та буде відповідати його наявним сімейним обставинам. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про збільшення розміру аліментів з відповідача на утримання сина є законними та обґрунтованими, та судом вбачається за можливе задовольнити позовні вимоги у відповідній частині. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2019 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2019р. в Україні для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня по 30 листопада становить 2118 грн., та з 1 грудня становить 2218 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved