Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку з господарським спорудами в [ADDRESS] , земельної ділянки площею 0.1439 га (кадастровий номер 1222355100:03:002:0461), призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, що належала йому відповідно до Державного акта на право власності на землю серія ЯИ № 027654 від 16 листопада 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування на землю, договір оренди землі за № 010912300728. Позивач є спадкоємицею першої черги. Позивач зазначає, що у встановлений Законом шестимісячний строк, подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 170/2019 року, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на спадщину по праву спадкування . Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій вона прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяви, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] , встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є дочкою померлого [PERSON] (а. с. 11). Відповідно до свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . (а. с. 13). На доказ, до матеріалів справи долучено довідку № 204 від 12 травня 2020 року, виданої КП «Магдалинівське бюро технічної інвентаризації», по обліку та реєстрації прав на нерухоме майно, об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , не значиться (а. с. 7). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, земельна ділянка, площею 0.1439 га, розташована в [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить [PERSON] на підставі Рішення сесії Магдалинівської селищної ради від 10.12.1993 № 500/106 від 06.11.2009 № 663-35ІV (а. с. 12). До матеріалів справи додано технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, власником якого є [PERSON] . Житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , складається: А - житловий будинок загальною площею 40.70 кв. м., жилою площею 23.60 кв. м.; а- прибудова; Б - сарай; В - сарай; Г - вбиральня; № 1 - колодязь. (а. с. 8-10). Частиною 1 ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач звернулася з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька. 12 травня 2020 року державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори, відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю зареєстрованого належним чином права власності на житловий будинок (а. с. 5). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз`яснень наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392ЦК). Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297ЦК). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ч.1ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлого та має право на спадкування за законом на майно. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved