Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 09.11.2018 року надійшла позовна заява [PERSON] до Оратівської сільської ради Вінницької області про визнання права власності на Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] в с. Оратів Оратівського району Вінницької області померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті проживала по [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями вартістю 102381 грн., що розташований по [ADDRESS] , та з грошових вкладів у банку. 17 листопада 2014 року [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 32, відповідно до якого заповіла житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] позивачу [PERSON] , [INFO] , та його брату [PERSON] , [INFO] , в рівних частинах, а грошові вклади [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Позивач є спадкоємцем по заповіту на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] . За заявою позивача [PERSON] від 21.08.2018 відкрито спадкову справу № 68/2018 року у приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. Оформити спадщину в нотаріальній конторі на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого по [ADDRESS] позивач [PERSON] не має змоги, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. В підтвердження неможливості оформлення спадщини в нотаріальній конторі надав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, що й стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням керівника апарату Тимофієва В.Г. № 129 від 06.08.2020 року був призначений повторний авторозподіл судових справ на підставі наказу № 21-к від 29.07.2020 року та Указу Президента України № 226/2020 від 16.06.2020 року «Про призначення суддів». Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оратівського районного суду Вінницької області від 06.08.2020 року головуючим суддею визначено Климчука С.В. Ухвалою суду від 14.09.2020 року справу прийнято до розгляду судді Климчука С.В., та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи на 13.10.2020 року. Ухвалою суду від 13.10.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 141/1172/18 на тридцять днів до 13.12.2020 року, відкладено розгляд підготовчого судового засідання цивільної справи № 141/1172/18 на 17.11.2020 року, та залучено до участі в цивільній справі № 141/1172/18 у якості співвідповідача [PERSON] , жителя с. Оратів Оратівського району Вінницької області. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 17.11.2020 року не з`явився. При цьому, 13.10.2020 року позивач подав до суду заяву від 13.10.2020 року про розгляд справи у судовому засіданні без його участі, яку зареєстровано канцелярією суду 13.10.2020 року за № 1440/20 Вх. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач 1 Оратівська сільська рада Оратівського району Вінницької області, будучи належним чином повідомлена про час, день та місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася, повноваженого представника не направила. При цьому, до суду 05.10.2020 року надійшла заява сільського голови Бахіна О.В. про розгляд справи без участі представника сільської ради, яку зареєстровано канцелярією суду 05.10.2020 року за № 1340/20 Вх. Позовні вимоги визнають та просять суд їх задовільнити у повному обсязі. Відповідач 2 [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, повноваженого представника не направив. При цьому, до суду 17.11.2020 року надійшла заява [PERSON] про розгляд справи без його участі, яку зареєстровано канцелярією суду 17.11.2020 року за № 1785/20 Вх. Позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення у підготовчому судовому засіданні. Як вбачається із матеріалів справи, від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За правилами ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть (повторного) серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] , про що 18.05.2018 року виконавчим комітетом Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області складено відповідний актовий запис № 6. Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та позивачем [PERSON] , як між матір`ю та сином, підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] , в графі «мати» вказано « [PERSON] ». У довідці № 459 від 08.11.2016 року, виданої виконавчим комітетом\~Оратівської сільської\~ради Оратівського\~району Вінницької\~області [PERSON] \~вказано,\~що відповідно\~до запису\~в погосподарській\~книзі виконавчого\~комітету Оратівської\~сільської ради\~за 2016-2020\~р.\~(том№3,\~особовий рахунок\~271-1)\~померла [PERSON] ,\~яка народилася\~ [INFO] в\~с. Турівці Козятинського району Вінницької області на день смерті, [INFO] була зареєстрована та проживав в [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] разом з нею ніхто не був зареєстрований та ніхто не проживав. Згідно заповіту від 17.11.2014 року, посвідченого секретарем Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області Фень Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 32, [PERSON] належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в [ADDRESS] , присадибну земельну ділянку, розташовану на території Оратівської сільської ради Оратівського району Вінницької області заповідає: синові - [PERSON] , [INFO] та синові - [PERSON] , [INFO] в рівних частинах. Грошові вклади по рахунку № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , що зберігаються в філії №8274/02 Оратівського відділення Вінницької області заповідає: синові [PERSON] , [INFO] Грошові вклади по рахунку № [NUMBER] , що зберігаються в філії № 8274/02 Оратівського відділення Вінницької області заповідає: [PERSON] . Відповідно до довідки № 327 від 17.08.2018 року, виданої виконкомом Оратівської сільської ради про те, що згідно погосподарської книги № 3 особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року належав [PERSON] , склад двору слідуючий: [PERSON] голова сім`ї, [INFO] , померла [INFO] та [PERSON] чоловік, [INFO] . Рік забудови житлового будинку 1958 рік. Будинок під арештом та заставою не перебуває. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок у [ADDRESS] , виготовленого 13.09.2018 року, інвентаризаційна вартість будинку становить 102381 грн. (сто дві тисячі триста вісімдесят одна гривня ). Відповідно до заяви [PERSON] від 08.11.2018 року, поданої приватному нотаріусу Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О., він, як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , приймає спадкове майно, яке залишилось після її смерті. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53041976, виданої 21.08.2018 року приватним нотаріусом Оратівського районного нотаріального округу Дроновою В.О, відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53042050 від 21.08.2018 року підтверджено реєстрацію спадкової справи у приватного нотаріуса Дронової В.О. після смерті [PERSON] ,\~номер у\~Спадковому реєстрі\~62882843,\~номер у\~нотаріуса 68/2018. Інші спадкоємці згідно спадкової справи, заведеної 21.08.2018 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні, однак, як встановлено судом, спадкоємцем Ѕ частини спадкового майна, крім позивача, є його брат, спадкоємець за заповітом, [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення права власності на вказане нерухоме спадкове майно, постановою приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу № 24/02-31 від 08.09.2020 року відмовлено [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ (одну другу) частку житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належного померлій [INFO] матері [PERSON] , оригінал якої долучено до матеріалів цивільної справи № 141/1172/18. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41\~Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної \~Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Згідно ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 цього Кодексу). Відповідно до ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Стаття 1270\~ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.\~1223\~ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст. 1267, ст. 1278\~ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У разі, коли спір виникає у зв`язку з неможливістю документального оформлення права на спадщину, за відсутності спору про безпосереднє право на неї, спадкоємець може оскаржити відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у судовому порядку. Крім того, як роз`яснено у п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Так, за наявності умов, передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат», на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п. 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч. 4\~ст.\~49\~Закону України\~«Про нотаріат» відмова у вчиненні нотаріальної дії за загальним правилом здійснюється в усній формі, а у випадку наявності вимоги особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, - виноситься відповідна постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Враховуючи норми ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» та норми Прикінцевих та перехідних положень ЦПК, справи щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні повинні розглядатися в порядку позовного провадження як спір про право. Також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» має місце роз`яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень вбачається, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Судом встановлено та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом на Ѕ частину спадкового майна, після померлої [INFO] своє матері [PERSON] , який у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на Ѕ (одну другу) частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Оратівського районного нотаріального округу Дронової В.О. № 24/02-31 від 08.09.2020 року про відмову [PERSON] у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач-1 Оратівська сільська рада Оратівського району Вінницької області згідно поданої заяви від 13.10.2020 року не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а також відповідач-2 [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на Ѕ частину спадкового майна,згідно поданої заяви від 17.11.2020 року позовні вимоги визнав у межах пред`явлених вимог у повному обсязі та не заперечував проти визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку за позивачем.. За вказаних обставин, суд враховуючи норм чинного цивільного законодавства України на час виникнення спірних правовідносин, та той факт, що спадкодавець [PERSON] за час свого життя на законних підставах володіла та користувалася спірним нерухомим майном, але в силу об`єктивних причин не встигла за життя здійснити реєстрацію права власності зазначеного нерухомого майна у компетентних органах, а також приймаючи до уваги повне і безумовне визнання позову відповідачами, та те, що задоволення позову не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню з метою захисту спадкового майнового права позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved