Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до Комиш Зорянської селищної ради БІльмацького району Запорізької області (далі відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 25 січня 1997 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,60 га, для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Ланцеве Більмацького району Запорізької області. Вказана земельна ділянка перебувала у користуванні її матері [PERSON], яка померла 25 жовтня 2011 року, без належного оформлення. На заяву позивача про видачу [PERSON] з Державного земельного кадастру щодо спірної земельної ділянки відділ у Більмацькому районі головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області листом від 05.07.2018 року №179/161-18 повідомив, що немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру, оскільки в момент реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку поземельна книга не відкривалась. За відсутності вказаного [PERSON] нотаріус постановою від 18.07.2018 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач просить на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1297 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визнати за ним право власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив в заяві поданій до суду просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. У звязку з цим справа відповідно до ст.ст. 211, 223 ЦПК України розглядається без участі сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи слідує, що 25 січня 1997 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №079586 виданим Куйбишевським районним відділом реєстрації АГС Запорізької області 28.11.1997 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді спірної земельної ділянки площею 0,60 га, яка розташована на території с. Ланцеве Комиш- Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області, якою користувалась без належного оформлення [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Комиш Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №26 від 09.01.2019 року. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 №2170 виданого 17.11.1995 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON]Х, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ГД № 037896 виданого [INFO] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС №402260 виданого 03.02.1979 року, з якого слідує, що 03.02.1979 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 4. Після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на «Дмитрієва». Позивач звертався до приватного нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,60 га, розташованої в с. Ланцеве Більмацького району Запорізької області, що належала померлій [PERSON], однак через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.07.2018 року. Як визначено у п. 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~ цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За правилами ст. 525 ЦК УРСР (норми якого діяли на час виникнення спірних правовідносин) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день,\~ зазначений\~ в\~ статті\~ 21 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він\~ фактично\~ вступив\~ в\~ управління\~ або\~ володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній\~ конторі\~ за\~ місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом з матеріалів справи, [PERSON] відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину у вигляді спірної земельної ділянки, яка належала померлій [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Комиш Зорянської селищної ради Більмацького району Запорізької області №26 від 09.01.2019 року, відповідно до якої після смерті [PERSON] фактичним користувачем спірної земельної ділянки без належного оформлення спадку стала [PERSON] до дня своєї смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №354/2011 до майна померлої 25.10.2011 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась лише позивач. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З постанови Більмацької державної нотаріальної контори Запорізької області від 18.07.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. За повідомленням Відділу у Більмацькому районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 05.07.2018 №179/161-18 управління немає змоги надати витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку оскільки, на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на земельну ділянку Поземельна книга не відкривалась. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їхнього цільового призначення. Суд приходить до висновку, що відповідно до цивільного законодавства позивач має право в прядку спадкування за законом отримати у спадщину майно, що належало її матері, однак позбавлений цього права, оскільки у Державному земельному кадастрі відсутні дані про земельну ділянку. Право власності спадкодавця на спірне майно сторонами не оспорюється, а тому на думку суду, спадкові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Враховуючи те, що спадкодавцеві на праві власності належить спірна земельна ділянка, однак з обєктивних причин спадкоємець не має можливості оформити на неї право власності в порядку спадкування за законом, суд вважає за можливе захистити порушені права позивача шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved