Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернувся позивач [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому, [PERSON] , на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] . В належному позивачу будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які фактично не проживають за вказаною адресою. Дане домоволодіння було придбане [PERSON] згідно з Договором купівлі-продажу житлового будинку ВРЛ №790159/790160 реєстр №1598 від 02.08.2011 року. Відповідач [PERSON] , [INFO] , колишня дружина відповідача була зареєстрована у вказаному будинку з 05.06.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , син позивача був зареєстрований у вказаному будинку з 05.06.2019 року, відповідач [PERSON] [INFO] , донька позивача була зареєстрована у вказаному будинку з 05.06.2019 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , онука позивача була зареєстрована у вказаному будинку з 05.06.2019 року. Однак, відповідачі не проживають у будинку понад один рік без поважних причин про що було складено Акти про фактичне місце не проживання в житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі не проживають у вказаному будинку, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей відповідачів в будинку немає і взагалі будинком не цікавляться. Реєстрація у будинку осіб, які фактично не проживають, порушує право власника на розпорядження, володіння та користування належним на праві приватної власності майном. Просить визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву згідно якої просить суд розгляд справи проводити у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, надали письмові заяви згідно яких просили суд розгляд справи здійснювати у їх відсутність, позовні вимоги визнали у повному обсязі. Третя особа - представник органу опіки та піклування Сватівської міської ради до суду не з`явилася, про причину неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, згідно Договору купівлі- продажу житлового будинку ВРЛ №790159/790160 реєстр № 1598 від 02.08.2011 року та копії витягу про державну реєстрацію прав Сватівського районного бюро технічної інвентаризації від 15.08.2011 № 30962042 встановлено, що [PERSON] є власником та зареєстрованим в будинку, який розташований в [ADDRESS] . (а.с.6-8). Згідно домової книги громадян, що проживають по [ADDRESS] в будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , (а.с.14-15). В даному будинку, окрім позивача, зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , що підтверджується довідкою Сватівської міської ради Луганської області № 2696 від 10.06.2021 року (а.с. 9). Згідно актів про фактичне місце не проживання від 11.06.2021 року, які було видано Сватівською міською радою, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , фактично не проживають у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] (а.с.10-13). Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідачі подали письмові заяви, якими визнали позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову не є добровільним чи є умовним. На підставі викладеного, та

Outcome: approved