Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

До Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] «про визнання заповіту недійсним та визнання права на спадщину», третя особа приватний нотаріус [PERSON]. За своїми позовними вимогами просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на ім'я [PERSON] складений 24 липня 2012 року в м. Горлівка Донецької області посвідчений приватним нотаріусом Горлівського нотаріального округу [PERSON] що зареєстрований у реєстрі за № 369; визнати за ним, [PERSON], право на спадщину на квартиру [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 18.05.2001 року його тітка [PERSON], склала заповіт посвідчений Державним нотаріусом Другої Горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрований у реєстрі за № 1504, за яким, остання заповіла йому [PERSON], квартиру [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді вказаної квартири, яка на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконкомом Горлівської міської ради № 289/1 від 03.11.1993 року. Вказав, що [PERSON] на день смерті у зареєстрованому шлюбі не перебувала та інших спадкоємців перщої черги чи на обов'язкову частку у спадщині не мала. Зазначив, що у квітні 2013 року він звернувся до приватного нотаріуса Горлівського нотаріального округу [PERSON] з метою прийняття спадщини яка відкрилась на квартиру [ADDRESS] та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно. Однак, нотаріусом йому було відмовлено в оформлені права власності на спадкове майно так як заповіт складений 18.05.2001 року посвідчений Державним нотаріусом Другої Горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрований у реєстрі за № 1504 в якому його тітка [PERSON], заповіла йому [PERSON], квартиру [ADDRESS] було скасовано та складено новий заповіт на ім'я іншої людини. Вказав, що факт скасування заповіту його тіткою складений на його ім'я, був для нього несподіванокою, оскільки він постійно підтримував стосунки зі своєю тіткою [PERSON], яка жодного разу не казала йому про те, що хоче скасувати заповіт. Зазначив, що 12.08.2011 року [PERSON] отримала травму злам шийки стегна, після якої до самої смерті не могла самостійно пересуватись та практично була прикута до ліжка. Згодом, уточненивши позовні вимоги, позивач вказав, що в липні 2012 року [PERSON], скориставшись незадовільним станом здоров'я [PERSON] через її співмешканця [PERSON], заволоділа правовстановлюючими документами на квартиру [ADDRESS] та 24.07.2012 року, начебто з метою проведення рентгену в міської лікарні № 2 вивезла зі стаціонарного неврологічного відділення міської лікарні № 17 [PERSON] та привезла одразу до приватного нотаріуса [PERSON] Зазначив, що [PERSON], скориставшись нестабільним та хворим станом здоров'я [PERSON], ввела в оману приватного нотаріуса [PERSON], пояснивши йому, що [PERSON] є одинокою пристарілою жінкою, в якої немає родичів та яка знаходиться на стаціонарному лікуванні з приводу переламу шийки стегна, вирішила заповісти їй [PERSON] квартиру, оскільки вона є єдиною людиною, яка піклується за [PERSON] Однак, [PERSON] скрила від нотаріуса інформацію про те, що [PERSON] на той час проходила лікування з приводу інсульту та має родичів - сестер, брата, племінників. Все це призвело до того, що нотаріус [PERSON] формально віднісся до встановлення дієздатності та психічного стану [PERSON] та склав заповіт від її імені на користь [PERSON] Після складання заповіту відповідач відвезла [PERSON] до рентген-кабінету, однак, згідно історії хвороби, зробити рентген їй не змогли через її неадекватну поведінку. Вказав, що проведена посмертна амбулаторна судова-психіатрична експертиза зробила висновок, що [PERSON] на період складання заповіту 24.07.2012 року на користь [PERSON] страждала судинною деменцією (церебральний атеросклероз ІІІ стадії, гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, дисциркуляторна енцелофалопатія ІІІ стадії ускладнена перенесеними в 2007, 2011 та 2012 роках мозковими інсультами). Ступінь вираженості деменції позбавляла [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту, а саме 24.07.2012 року. Таким чином, висновки даної експертизи ставлять під сумнів законність складання такого заповіту 24.07.2012 року від імені [PERSON] На підставі обставин викладених у позові та уточнених позовних вимог, просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору, проведенням амбулатороної судово-психіатричної експертизи та витрат наданих позивачем за послуги адвоката. Позивач [PERSON], обставини викладені у позові та уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та на них наполягав. Вказав, що у нотаріуса він дізнався про скасування заповіту на його ім'я та про те, що був складено новий заповіт, але вже на ім'я жінки, яка, нібито, доглядала за [PERSON] на ім'я [PERSON] Він разом з іншими родичами неодноразово навідувались до [PERSON] та ніякої [PERSON] жодного разу там не бачили. Зазначив, що за його тіткою доглядала час від часу сусідка [PERSON], оскільки в нього не було змоги навідувати [PERSON] постійно. При необхідності він допомагав матеріально своїй тітці, яка також іноді допомагала і йому. Зазначив, що коли у [PERSON] погіршувався стан здоров'я, а саме вона перенесла два інсульта, то його викликали до неї, як родича. Вважає, що складений заповіт на ім'я [PERSON], є незаконним, оскільки на час його складання [PERSON] вже перенесла два інсульта, що не може характеризувати її як особу яка в повному обсязі керувала своїми діями. Представник позивача за договором [PERSON], обставини викладені у позові, уточнені позовні вимоги та доводи позивача підтримав в повному обсязі, додавши, що на протязі 2001-2012 років позивач надавав матеріальну допомогу своїй тітці [PERSON], приїздив з м. Харкова для вирішення питань пов'язаних зі станом її здоров'я, а саме перенесених нею інсультів у 2007 році та 2011 році для вирішення питань про госпіталізацію останньої. 12.07.2012 року після чергового інсульта, [PERSON] було госпіталізовано у неврологічне відділення міської лікарні № 17, де до неї стала приходити відповідач [PERSON] Вказав, що після повторного складання заповіту, [PERSON] почала відвідувати [PERSON] за місцем її мешкання для того щоб її бачили сусіди та могли підтвердити той факт, що вона доглядає за останньою. Вказав, що зі сторони [PERSON] було зроблено все, щоб ніхто до останнього не дізнався про складання заповіту на її ім'я, а також про те, що [PERSON] було госпіталізовано з приводу інсульту, через що [PERSON] було розголошено інформацію про те, що [PERSON] на деякий час забрали до себе родичі. Вказав, що проведена посмертна амбулаторна судова-психіатрична експертиза, взагалі не ставить під сумнів той факт, що на момент складання заповіту [PERSON] на ім'я [PERSON] вона за своїм станом здоров'я не керувала своїми діями та не давала звітність своїм думкам. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вказавши, що коли [PERSON] опинилась в лікарні, де їй було необхідно зробити кардіограму серця вартістю 400,00 грн. На той момент співмешканець [PERSON] - [PERSON] не мав змоги надати матеріальну допомогу, тому звернувся до неї з проханням про допомогу. Вказала, що вона щоденно відвідувала [PERSON] та спілкувалась з її лікарем про стан здоров'я та в її присутності [PERSON] дзвонила позивачу та просила про допомогу, однак [PERSON] їй відмовив, при цьому накричав на неї та сказав, що він для неї не швидка допомога. Зазначила, що вона самостіно її годувала, приносила їй речі. При наступній розмові з лікарем, він сказав, що [PERSON] почуває себе добре, однак їй для уточнення результату необхідно зробити рентген шийки стегна, оскільки [PERSON] ще турбувала біль у нозі. Після цього, вона домовилась транспортувати [PERSON] до міської лікарні № 2 шляхом перевезення її у таксі. Коли вони збирались їхати до лікарні, [PERSON] попросила її заїхати до нотаріуса для того, що б переоформити спадщину на ім'я [PERSON], оскільки заповіт який вона робила раніше на [PERSON] вона залишати не хоче, тому що він нічого для неї не робить, не доглядає як родич та навіть відмовився матеріально допомогти їй з лікуванням, тому вирішила залишити квартиру їй, як людині яка за нею доглядає. Коли вони приїхали до нотаріуса, [PERSON] дістала всі документи та попросила нотаріуса переоформити заповіт на ім'я [PERSON] Донька [PERSON] - [PERSON], була присутня як свідок при складанні даного заповіту. Після того, як вони виїхали від нотаріуса, [PERSON] заборонила [PERSON] розповідати будь-кому про цей заповіт та сказала щоб всі ці укладені документи вона зберігала у себе. При оформленні заповіту [PERSON] зі своєї пенсії Заплатила 500,00 грн. та на це ще вона надала їй 150,00 грн. Вказала, що кожен день вона витрачала по 50-60 грн. так як купувала [PERSON] білизну та платила санітарам за обслуговування. Після складання заповіту [PERSON] прожила ще пів року весь цей час вона приїздила до неї два рази на день та доглядала за нею, але жодного разу не бачила [PERSON] Коли [PERSON] померла, то її співмешканець [PERSON] подзвонив [PERSON] та сповістив про це, після чого той приїхав та поховав [PERSON] за її ж кошти які вона зберігала. Після похорон, [PERSON] забрав всі документи поїхав до себе, вважаючи, що квартира належала йому. Зазначила, що після смерті [PERSON] до неї приїздила [PERSON] та від імені [PERSON] вимагала в неї заповіт складений на [PERSON] на її ім'я та погрожувала їй фізичною розправою, внаслідок чого вона зверталась до органів міліції. Просила відмовити в позові в повному обсязі, оскільки вважає, що заповіт було складено вірно та [PERSON] до останнього дня була у повному глузді та пам'яті і попереджала її, що не виключає того, що [PERSON] у подальшому буде перешкоджати користуватися квартирою, яку вона їй заповіла. Третя особа - приватний нотаріус Горлівського нотаріального округу [PERSON], в судовому засіданні пояснив, що до нього на машині привезли [PERSON], оскільки самостійно вона не могла пересуватись через те, що мала травму - злам шийки стегна. На той час у [PERSON] на руках були всі правовстановлюючі документи на квартиру, яка і була об'єктом заповіту та медична картка. Оскільки, [PERSON] не могла самостійно писати, тому він наполягав на двох свідках, які б підтверджували факт волевиявлення [PERSON], яких потім привели. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини звернулась [PERSON], однак ніяких правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] нею надано не було, до того ж в неї на руках було свідоцтво про смерть яке було видано повторно, тобто копія. Через деякий час, 22.04.2012 року за прийняттям спадщини, яка відкрилась на вказану квартиру після смерті [PERSON] звернувся [PERSON], надавши всі необхідні документи на квартиру в оригіналах. Обґрунтовуючи всі обставини, свідоцтво про право на спадщину ним видано не було, та було запропоновано звернутись до суду щодо розв'язання даного спору. Вказав, що на момент складання заповіту від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], він не знав, що спадкодавець знаходилась на стаціонарному лікування в неврологічному відділенні. За станом свого здоров'я [PERSON] самостійно рухатись не могла, але розмовляла впевнено та коли він зачитував їй права, а потім сам текст заповіту то вона кивала та погоджувалась з тим, що було зачитано, що не визвало в нього сумнівів в тому, що [PERSON] на той час була у нездоровому глузді. Про те, що до цього на цю ж саму квартиру вже було складено заповіт але на ім'я [PERSON] йому відомо не було. Зазначив, що всі правовстановлюючі документи на квартиру на момент складання заповіту були надані йому тільки при складанні заповіту, а при заведенні спадкової справи вони були відсутні. Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] видано не було, оскільки в неї були відсутні оригінали необхідних документів. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та знала її приблизно 20 років. Робітники соціальної служби відмовились доглядати за нею, тому її попросив на той момент співмешканець [PERSON] допомогти по догляду за нею, оскільки він не справлявся сам, тому вона час від часу навідувалась до неї та допомагала, оскільки знала про її травми через яку вона не могла самостійно пересуватися. Одного разу до [PERSON] прийшла [PERSON] та вимагала з неї гроші які вона витрачала за особисті кошти на її лікування та харчування. Вказала, що більше [PERSON] в квартирі [PERSON] вона не бачила. Вказала, що приходила до [PERSON] 1-3 рази на тиждень, коли про це просив її співмешканець [PERSON], щоб приготувати їжу. Однак, і [PERSON] і сусіди розповідали їй про те, що за [PERSON] приходила доглядати якась жінка. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та після отримання нею травми перестала ходити, то вона час від часу доглядала її разом зі своєю матір'ю на протязі двох місяців та приходила майже кожен день. Про те, що [PERSON] в 2008 року знаходилась у лікарні їй нічого не відомо. Вказала, що [PERSON] вона бачить тільки другий раз. Зазначила, що до [PERSON] приїздили сестра та онука та її родичі висилали їй гроші. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знала [PERSON] ще з 1977 року. Вона була агресивною та не зовсім дружелюбною людиною. Доглядали [PERSON] працівники соціальної служби, [PERSON] та сусідка [PERSON]. Вказала, що про те що [PERSON] потрапила до лікарні їй було відомо. Останнім часом [PERSON] доглядала [PERSON] та якась жінка, яку ніхто особисто не бачив в їх будинку, вона приходила тільки один раз за документами. Після смерті [PERSON] приїхав її племінник [PERSON] поховав її та отримав свідоцтво про смерть та інші документи. Через деякий час [PERSON] попросив сходити з ним до нотаріуса для оформлення та прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], де нотаріус сказав проте, що з приводу спадщини до нього вже звернулись, однак спадкові права залишаються неоформленими, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та запропонував поговорити з [PERSON] для врегулювання ситуації. Після цього, вона пішла до [PERSON], щоб поговорити про заповіт, однак [PERSON] не стала з нею розмовляти та вигнала її. Вказала, що в липні, [PERSON], приходила та намагалась відкрити квартиру, однак вона та інші сусіди не дозволили їй це зробити. Зазначила, що співмешканець [PERSON] помер після смерті останньої. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона разом зі своєю матір'ю [PERSON] доглядали за [PERSON], що бачили сусіди та про те, що остання знаходилсь у лікарні вона знала. Вказала що вона також купувала [PERSON] ліки та продукти харчування за грощі які давала їй [PERSON] та за особисті кошти якщо це було необхідно та [PERSON] завжди перевіряла всі чеки з магазинів. Одного разу їй зателефонувала [PERSON] та попросила її приїхати для того щоб підписати заповіт, оскільки довіряла їй. Вона приїхала до нотаріуса, разом із нею свідком був водій, який і привіз [PERSON] разом з її матір'ю туди. Вказала, що нотаріус зачитав їм права, склав заповіт та оголосив його при [PERSON] яка з усім погодились та вона разом з водієм таксі підписали цей заповіт. [PERSON] тривалий час проживала разом з співмешканцем до останнього, але куди він зник після її смерті вона не знає. Вислухавши пояснення сторін, допитавши кожного окремо свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини з урахуванням яких вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 24.07.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованого в реєстрі під № 369, [PERSON] заповіла все своє майно, а також належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Заповіт складено в присутності двох свідків, підписано від імені [PERSON] за її дорученням [PERSON] та зачитано вголос. З тексту заповіту вбачається, що такий порядок його посвідчення викликаний тим, що заповідач через свої фізичні вади сама не могла особисто прочитати його вголос та власноруч підписати (а.с. 62,63). Судом перевірено доводи третьої особи приватного нотаріуса Горлівського нотаріального округу [PERSON], щодо законності процедури посвідчення вищезазначеного заповіту від 24.07.2012 року, який було складено у відповідності до Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затверджену наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року за № 20/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за № 283/88882 та згідно з нормами Цивільного кодексу України щодо складання такого заповіту. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9, правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд, відповідно до статті 145 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово- психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Також відповідно до роз'яснень постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою під впливом фізичного або психічного насильства, або особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (стаття 145 ЦПК). Судом, в процесі розгляду справи, були допитані свідки, а також з'ясовано, що на момент складання заповіту [PERSON] на ім'я [PERSON], остання, за станом свого здоров'я, знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділення міської лікарні № 17 м. Горлівки, через що стороною позивача в судовому засіданні було заявлене клопотання щодо проведення посмертної судово-психіатричної експертизи відносно [PERSON] на підставі її стаціонарної та амбулаторної медичних карток. Зазначене клопотання було задоволено судом відповідно до ухвали від 06.11.2013 року. Відповідно до акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 22 від 03.02.2014 року [PERSON], [INFO], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.11), на момент складання заповіту від 24.07.2012 року страждала судинною деменцією (церебральний атеросклероз ІІІ стадії, гіпертонічна хвороба ІІІ стадії, дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ стадії через ускладнення перенесені в 2007, 2011 та 2012 роках мозковими інсультами). Ступінь вираженості деменції позбавляла [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання заповіту, а саме 24.07.2012 року (а.с. 96-101) Сторони не ставили під сумнів акт посмертної судово-психіатричної експертизи № 22 від 03.02.2014 року, не заявляли клопотання про призначення повторної експертизи, тому суд не має підстав не брати до уваги висновок експертизи. До показань відповідача та третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] про те що при складанні заповіту 24.07.2012 року [PERSON] не проявляла ознак будь-якого психічного або іншого розладу суд ставиться критично, оскільки особі, яка не має спеціальних знань в галузі психіатрії важко оцінити психічних стан особи при звичайному спілкуванні. Як підставу для заперечення позову суд не визнає ствердження відповідачки щодо того, що позивач самоусунувся від догляду за хворою тіткою, і внаслідок того, що відповідачка взяла всі клопоти на себе, спадкодавець змінила свою волю, через що відповідач вважає що заповіт не може бути скасований, оскільки відповідно до висновку експертизи, який є вирішальним документом при розгляді справи по суті, спадкодавець в момент посвідчення заповіту не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними, наслідком чого є відсутність вільного волевиявлення спадкодавця, тому укладений правочин є таким, що має порок волі, що тягне за собою обов'язкове визнання його недійсним. До того ж, показаннями свідків спростовуються доводи відповідача, щодо постійного її догляду за [PERSON] та відвідування останньої два рази на день. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позивач довів факт перебування його тітки [PERSON] в момент складання заповіту в такому стані, в якому вона не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, тому в цій частині заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється крім випадків, встаноалених статтями 225 і 231 цього кодексу. Тож, задовольняючи позовні вимоги позивача, в частині визнання заповіту складений від імені [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Горлівського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] за реєстраційним номером 369 від 24.07.2012 року недійсним, суд вважає, що у позовних вимогах, в частині визнання права на спадщину, слід відмовити в зв'язку з тим, що вищезазначена норма закону надає право позивачу на відновлення чинності попереднього заповіту який був складений 18.05.2001 року [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Другої Горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] зареєстрований у реєстрі за № 1504 та подвійному закріпленню рішенням суду визнання права на спадщину за позивачем не підлягає. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача витрати, які були понесені позивачем при звернені до суду та проведенням посмертної судово-психіатричної експертизи. Не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення витрат пов'язаних з оплатою правової допомоги, оскільки окрім зобов'язань зазначених у договорі щодо надання таких послуг стороною позивача жодним чином та письмовими доказами не підтверджені такі витрати (довідки, розрахунки, фіскальні чеки, тощо).

Outcome: partial