Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.05.1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини між сторонами були припинені з липня 1991 року через відсутність порозуміння, різних поглядів на життя, з того часу проживають окремо. Його особистим інтересам суперечить знаходження з відповідачем у юридичному шлюбі. Для сторін даний шлюб перший. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою Краматорського міського судуДонецької області від 06.08.2018 року позовна заява була прийнята до розгляду та було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. Позивач у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу у судовому засіданні у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася за невідомою суду причиною, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, та від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про розгляд справи у її відсутність. Відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження, адже існують всі умови для ухвалення заочного рішення, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Судом встановлено, що сторони 18.05.1990 року зареєстрували свій шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видано повторно. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 105 ч. 3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачапідлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачакатегорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена, збереження їх сімї є неможливим та суперечить її інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оскільки, позивач [PERSON] на підставі п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст.141 ЦПК з відповідачки слід стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved