Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві позивач зазначила, що відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини. Оскільки відповідач зобовязання по сплаті аліментів виконує не належним чином, утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 45\~951, 69 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та неустойку у сумі 9\~461, 2 грн. за прострочення сплати аліментів. У судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі. Позовну заяву та викладені в ній обставини підтримала в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подав, в звязку з чим, суд за згодою позивача ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії I-КИ № 291175, виданого 01 лютого 1995 року, актовий запис № 16. Відповідно виконавчого листа № 2-619/2003, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, з [PERSON] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 3 від 15 травня 2006 року передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 26.11.2014 року виконавчий документ повернутий стягувачеві. При розрахунку пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів, суд виходить з довідки розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-619 від 17.04.2002 року станом на 03.01.2013 року, яка складає 45\~951, 69 грн. Всього пеня, на яку має право позивач за позовом у зв'язку з виникненням заборгованості по аліментам складає 9\~461, 2 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Вказана норма закону визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Отже в даному випадку аліменти на користь позивача вже стягнуті за рішенням\~\~Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, повторному стягненню не підлягають, а тому заборгованість відповідача за аліментами підлягає стягненню з нього у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial