Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної безпеки. Дана позовна заява мотивована тим, що 19.12.2014 року приблизно о 17 годин 07 хвилин [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного стану та керуючи автомобілем «Мазда-3», реєстраційний номер [NUMBER] по автодорозі від м. Миколаївка в напрямку Словянської ТЕС не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Причиною даної дорожньо-транспортної події стало порушення відповідачем п. 2.9.а, 12.1 правил дорожнього руху України». Постановою Словянського міськрайонного суду від 29.12.2014 року відповідач [PERSON] був визнаний винуватим в скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 130, 124 КППП України та притягнутий до адміністративної відповідальності. Відповідно до Висновку № 195/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 29.12.2014 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER] з урахуванням фізичного зносу становить 68857,40 грн. Вартість проведення даного автотоварознавчого дослідження становить 350,00 грн. Окрім того, витрати на евакуацію автомобіля «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER] з місця події до місця постійної стоянки склали 650,00 грн. Між власником автомобіля «Мазда-3», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] та страховиком СК «Аско-Донбас-Півничний» був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності володільців наземних транспортних засобів № АІ/2821968, при настанні страхової події ДТП 19.12.2014 року з автомобілем «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER], страховик в межах ліміту своєї відповідальності виплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 48968,82 грн. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем автомобіля «Мазда-3», реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], якому власник даного автомобіля [PERSON] на законних підставах передав управління даним транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, різницю між сумою стягнення, яка підлягає відшкодуванню, та сумою, яка повинна бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винуватою в скоєнні ДТП, або особа, на яку відповідно до закону покладена дана відповідальність. Таким чином, позивач вважає, що [PERSON] повинен сплатити йому 20238,58 грн., з наступного розрахунку: 68857,40 грн. (розмір шкоди відповідно до товарознавчого дослідження) - 48968,82 грн. (розмір сплаченого страхового відшкодування) + 350 грн. (вартість товарознавчого дослідження). Окрім того, позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому спричинена моральна шкода, оскільки думки про те, що його автомобіль практично знищений спричиняє йому постійні душевні хвилювання та спонукає думати про необхідність придбання нового автомобіля, на що в теперішній час вона не має коштів. Позивач була вимушена користуватися послугами таксі. В теперішній час відсутність транспортного засобу впливає на можливість реалізації її діяльності, відпочинку, як її, так і всієї її сімї. Для захисту своїх прав вона вимушена була неодноразово звертатися до відповідача, за юридичною допомогою, в суди, гаяти свій час на складання різних заяв, на поїздки до Словянську місце розслідування події, внаслідок чого витрачала велику кількість свого часу та була позбавлена можливості нормально працювати, повноцінно відпочивати та спілкуватися зі своєю сімєю, а також можливості реалізації своїх щоденних звичок та бажань, щоденного образу життя. Все вище перелічене підірвало її авторитет на роботі, серед оточуючих та відбилося як на її самопочутті, так і на взаємовідносинах в сімї та на роботі, що приносить позивачці до теперішнього часу нові душевні переживання. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 6500,00 грн. Окрім того, в добровільному порядку відповідач спричинену шкоду відшкодовувати відмовився, тому позивач була вимушена звернутися до адвоката для отримання кваліфікаційної допомоги. Вартість послуг адвоката становить 3000,00 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму матеріальної шкоди в розмірі 20238,58 грн., суму спричиненої моральної шкоди - в розмірі 6500,00 грн.; повернути сплачені суми судового збору в розмірі 243,60 грн. та 65,00 грн. та вартість оплати правової допомоги в розмірі 3000,00 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника, адвоката [PERSON] Представник позивача, адвокат [PERSON], що діє на підставі договору від 10 квітня 2015 року в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 21.07.2015 року просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. Дослідивши подані документи, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Постановою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року [PERSON] був визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за те, що 19 грудня 2014 року приблизно о 17 годині 07 хвилин, рухаючись по автодорозі зі станції Словянська ТЕС в напрямку до м. Миколаївка, в районі перехрестя з вул. Коцюбинського [PERSON] керував транспортним засобом Мазда 3, державний номер [NUMBER] з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, шотка хода. [PERSON] пройшов медичний огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку, згідно якого встановлено, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Своїми діями порушив п. 2.9 а ПДР України. Окрім того, відповідно до Постанови Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29 грудня 2014 року, 19 грудня 2014 року приблизно о 17 годині 07 хвилин, [PERSON], керуючи транспортним засобом Мазда 3, державний номер [NUMBER], по автодорозі з м. Миколаївка в напрямку станції Словянська ТЕС, проїхав 50 метрів від кругового руху, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з рухаючимся в зустрічному напрямку автомобілем «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], що призвело до отримання механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 12.2 ПДР України, в результаті чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Дана постанова набула законної сили 09.01.2014 року. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Висновком № 195/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 29 грудня 2014 року визначена вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER] - 68857,40 грн. Як видно зі страхового акту № 942/14 ГО від 19 січня 2015 року, Приватним акціонерним Товариством «Страхова компанія Аско-Донбас-Північний», відповідно до Договору страхування № АІ/2821968 від 18.08.2014 (страхувальник [PERSON], водій забезпеченого транспортного засобу [PERSON], забезпечений транспортний засіб Мазда 3, державний номер [NUMBER]) виплачена вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON]. Сума страхового відшкодування склала 48986,82 грн., а з урахуванням франшизи в розмірі 500,00 грн. 48486,82 грн. Частиною першою ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, різницю між сумою, яка відшкодовується страховиком та сумою дійсної вартості спричиненої шкоди, відшкодовується особою, яка визнана винуватою в скоєнні ДТП, тобто відповідачем [PERSON] з наступного розрахунку (68857,40 грн. (вартість спричиненої матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «SSANG YONG», реєстраційний номер [NUMBER] відповідно до висновку № 195/14 експертного автотоварознавчого дослідження від 29 грудня 2014 року) - 48986,82 грн. (розмір суми, відшкодованої страховиком) +350 грн. (вартість товарознавчого дослідження) = 20220,58 грн. Таким чином, судом доходить до висновку, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог становить 20220,58 грн. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у пункті 3 своєї Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, навівши в рішенні відповідні мотиви. У своїй позовній заяві, позивач зазначила, у чому полягає моральна (немайнова шкода), якими неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань вона виходила, визначаючи її розмір. Приймаючи до уваги встановлені при розгляді справи безспірні обставини: факт пошкодження автомобіля позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась з вини відповідача, суд доходить до висновку, що це безумовно вплинуло на спосіб життя позивача, викликало в неї душевні хвилювання та думки про необхідність придбання нового автомобіля, а тому вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню частково. Відповідно до положень частини 3 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Положеннями частини 4 наведеної вище норми права передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. З огляду на положення частини 5 статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши обставини справи, зясувавши характер та глибину пов'язаних з цим моральних страждань, ступінь вимушеного порушення нормального укладу життя та, виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості, суд встановлює суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 1500,00 гривень. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачем до суду не надано відповідного розрахунку кількості та вартості наданих послуг за годину роботи особи, яка видала надавала правову допомогу, зокрема скільки часу витрачено адвокатом [PERSON] на складання позовної заяви. Враховуючи викладене, вимоги Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. не має. Стаття 88 ЦПК України встановлює порядок розподіл судових витрат між сторонами, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено. При подачі позовної заяви позивачем було сплачено мінімальна ставка розміру судового збору за подачу позову майнового характеру в сумі 243,60 грн. та 1 відсоток від ціни позову за вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 65,00 грн. Приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення стягнути з відповідача на користь позивача суму спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 20220,58 грн. та суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500,00 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. та 15,00 грн., а всього 258,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial