Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 03.03.2016 року звернулась позивач із зазначеною позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 18.06.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №853 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру №95, загальною площею 67,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30 та належить на праві власності майновому поручителю [PERSON] таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення нотаріусом вимог чинного законодавства, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірність заборгованості, до того ж рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.04.2014 року заборгованість, зазначену у виконавчому написі, вже стягнуто з [PERSON] та відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № №11335678000, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 12 000 доларів США під 13,5 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.04.2008 року по 17.02.2014 року. У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір від 17.04.2008 року, згідно якого позивач передала в іпотеку АКІБ «Укрсиббанк» квартиру №95, загальною площею 67,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.04.2014 року у справі №522/2754/13 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23.05.2013 року скасовано в частині відмови про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 137\~370 грн. 81 коп. і судові витрати в сумі 1373 грн. 81 коп.; в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та судових витрат - відмовлено. З мотивувальної частини зазначеного рішення вбачається, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки оскільки з наданого в судовому засіданні витягу з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року та Додатку № 1 (перелік прав вимоги за кредитами) вбачається, що за договором застави замість заставодавця [PERSON] вказана [PERSON] та вказаний ідентифікаційний код заставодавця, який не належить [PERSON], а дата підписання договору застави замість 17.04.2008 року вказана 24.12.2007 року. При таких обставинах судова колегія прийшла до висновку, що не може бути визнано право ПАТ «Дельта Банк» на вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, зазначеним судовим рішенням встановлено відсутність у ПАТ «Дельта Банк» права на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності [PERSON], оскільки банк не набув права вимоги за зазначеним іпотечним договором. На виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] надано копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, з яких судом встановлено, що, не зважаючи на наявність судового рішення, 28.04.2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив на адресу [PERSON] та [PERSON] досудову вимогу щодо повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів за його користування, комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а також штрафних санкцій, без зазначення конкретної суми, яка підлягає стягненню, що є порушенням вимог законодавства, зокрема ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». 18.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №853, та звернено стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно квартиру №95, загальною площею 67,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 30 та належить на праві власності майновому поручителю [PERSON] З тексу виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться за період з 19.12.2011 року по 23.04.2014 року, сума заборгованості 230\~567 грн. 17 коп., а також стягнено суму в розмірі плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 2\~500, 00 грн. Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Згідно п.п. 3.1 - 3.7 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено права ПАТ «Дельта Банк» на звернення стягнення на предмет іпотеки. До того ж, обовязковою умовою для вчинення виконавчого напису є безспірність заявлених вимог, однак, як встановлено з матеріалів справи, виконавчий напис було вчинено з порушенням зазначених вимог законодавства, оскільки відсутність стислого змісту порушених зобовязань в надісланій вимозі свідчить про недоведення до відома боржника конкретної суми, яка підлягає стягненню та фактично позбавляє останнього можливості визнати чи оспорити зазначену заборгованість. Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису було прийнято рішення апеляційного суду Одеської області від 15.04.2014 року спростовує будь-які доводи щодо безспірності боргу, що є обовязковою умовою для звернення стягнення на предмет іпотеки за виконавчим написом нотаріуса. Аналогічний висновок висловив і Верховний Суд України в постанові №6-141цс14 від 11.03.2015 року. До того ж, законодавством не передбачено можливості задоволення вимог кредитора шляхом стягнення заборгованості в судовому порядку та подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки. Тобто, звернувшись з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором та вирішивши дане питання в судовому порядку, банк фактично позбавляється можливості в подальшому задовольнити свої вимоги щодо погашення однієї і тієї ж заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса від 18.06.2014 року таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог в частині вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] слід відмовити. Так, суд зазначає, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів розглядають за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Предявлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічну позицію висловив й Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» .

Outcome: partial