Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Личківська сільська рада, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В позові [PERSON] зазначає, що є власницею домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] . На даний час в її будинку відповідач не проживає. На неодноразові прохання знятися з місця реєстрації останній відмовляється. При цьому позивач вважає, що реєстрація в будинку відповідача не дозволяє позивачеві розпоряджатися будинком на власний розсуд, зокрема не дає змоги оформити житлову субсидію, що порушує її законні права як власника. На підставі наведеного, позивач просить усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зняття його з реєстрації, а також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 13 березня 2020 року судом винесена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, копії якої направлено сторонам рекомендованими листами з повідомленнями. Відповідно до рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копії ухвал були отримані позивачем 26 березня 2020 року (штрих-кодовий ідентифікатор - № [NUMBER] ), відповідачем - 26 березня 2020 року (штрих-кодовий ідентифікатор - № [NUMBER] ), третьою особою 24 березня 2020 року (штрих-кодовий ідентифікатор - № [NUMBER] ). (а.с. 21,22,23). Тобто, дотримуючись вимог ч.ч. 2-6 ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Жодних заяв та повідомлень від сторін на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] є власницею домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29 березня 2003 року, виданим Магдалинівським районним бюро технічної інвентаризації № 254714. (а.с.13). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року за вих. № 243 по [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , [INFO] , та сини позивача [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . (а.с.14). Згідно інформації виконавчого комітету Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 25 березня 2020 року за вих. № 123 за адресою [ADDRESS] гр. [PERSON] фактично не проживає. Місце його перебування сільській раді не відомо. (а.с.25). Крім того, матеріалами справи встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., згідно квитанції № 0.0.1640695296.22 від 10 березня 2020 року. (а.с.1). Відповідно до ст. 7\~Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved