Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До Малиновського районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розлучення, стягнення аліментів на дитину - [PERSON], 22.11.2008р., в розмірі частини від всіх видів доходів відповідача, а також залишення доньки проживати разом з позивачкою. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що в липні 2008р. зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] Від шлюбу в них народилась донька - [PERSON], 22.11.2008р. Проте, спільне життя у сторін не склалося, примирення є неможливим та спільне проживання не має сенсу. Відповідач лише декілька разів; коли вона його просила, привозив продукти. Самостійно він не допомагає. Позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Просив не перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною. Судом було роз'яснено, що де є вимоги окремого позову. Враховуючи, що в матеріалах справи є достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, & відповідач визнав позов, суд, відповідно до ст. 130, 174 ЦПК України, зі годи позивачки, ухвалює рішення по справі в попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному' обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб 18 липня 2008 року, про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції був зроблений відповідний актовий запис про шлюб № 278. Від шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON], 22.11.2008р.н. Про ЇЇ народження Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зроблений актовий запис № 1148. Встановлено, що з 13 листопада 2009р. сторони проживають окремо, оскільки посварились. Це підтвердила позивачка в судовому засіданні. Відповідач не заперечував. Шлюбні стосунки припинені, спільного господарства сторони не ведуть, відповідач за власною ініціативою дитині не допомагає, лише декілька разів, після прохання позивачки, привозив памперси та ін. дитячі речі. Майновий спір у сторін відсутній. Відновити сімейні стосунки неможливо, сторони на примирення не згодні. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України були з'ясовані фактичні взаємовідносини подружжя, причини розірвання шлюбу, якими є відсутність порозуміння та взаємної поваги, неможливість подальшого збереження шлюбу , а спільне життя у майбутньому суперечило б інтересам подружжя та їх дитини. Аналізуючи вищевикладені обставини, те, що сторони не бажають зберігати шлюб, враховуючи принцип добровільності шлюбу та моральні засади правового інституту сім'ї, а також інтереси дитини, суд вважає можливим розірвати шлюб. Суд також задовольняє вимоги про стягнення аліментів на підставі наступного. Вбачається, що позивачка [PERSON] є студенткою 3 курсу Одеського інституту [PERSON] управління персоналом та буде навчатися до З і.07.2010р., навчається на контрактній основі, шс тддтв::д;т. дт-.> довідкою \\і 502 зід листопада 2009о. Стипендію вона не отримує. Відповідач [PERSON] працює в N1HC України в Одеській області В судовому засіданні встановлено з його слів, шс- зарплату він отриму є в середньому 1 800- 2000 грн. Позивачка на даний час проживає в [INFO] на вул. Садовій, 120. Там же проживає і дитина - [PERSON], 22.11.2008р.н., і відповідач з ними не проживає. Це підтверджу ється довідкою № 917 від 27.11,2009р., підписаною сільським головою - [PERSON] та секретар е.м - , . . Не зважаючи на окреме проживання від позивачки та дитини, а також наявність будь-якого заробітку, відповідач з часу окремого проживання тривалий час не піклується про свою доньку, не допомагає матеріально, не приділяє уваги її духовному вихованню, чим не виконує своїх обов'язків, передбачених ст '.С.-деЛ.-::: .-:: дексу України. Зобов'язуючи. :дног: ; батьків проводити виплату аліментів на утримання диїини суд керується положеннями ч. З ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, де закріплений обов'яз:.-: дать кіа три:.гувати своїх дітей до їх повноліття. Стягуючи: аліменти : відповідача суд виходить з положень ч. 2 ст. 183 ЦПК України, яка передбачає виплат аліментів у встановленій частці від заробітку, доходу одного з батьків. При цьому суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, яка дає перелік обставин при визначення розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; та інші обставини, які мають суттєве значення. Встановлено, шо відповідач є працездатним, здоровим, будь-яких утриманців немає. Задовольняючи: позовні вимоги щодо встановлення місця проживання дитини, суд виходить з положень ч. 1 ст. 160 СК України, відповідно до якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за загальною згодою батьків. Позивач та відповідачка дійшли взаємної згоди, яку підтвердили в судово*.:;, засіданні, що їх донька [PERSON] буде проживати разом з матір'ю. При цьому, суд натдлошує на тому, що згідно ст. 157 СК України той з батьків, від кого окремо проживає дитнд-.а. зобов'язаний приймати участь в його вихованні та має право на особисте спілкування з дитинок:. Крім того, той з батьків, з ким проживає дитина, не може перешкоджати цьому спілкуванню та прийманні участі у вихованні, якщо воно не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Outcome: approved