Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначила, що з [PERSON] вона припинила шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу вони мають сина. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. В судове засідання з`явилася позивач [PERSON] , підтримала викладені в позовній заяві обставини та вимоги. Зазначила, що дійсно шлюбні відносини з відповідачем припинені та з листопада 2019 року вони не проживають разом. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина буде проживати з нею. Просила суд не надавати строк для примирення. Відповідач [PERSON] також з`явився в судове засідання, позовну заяву визнав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з [PERSON] Зазначив, що з листопада 2019 року сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. Майновий спір між подружжям відсутній. Спільна дитина буде проживати з матір`ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 31.03.2012 року, відповідно до свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 61. Позивач та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 05 червня 2012 року. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved