Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з 21.06.2008 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 426. Від шлюбу сторони мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що з кінця грудня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Подружжя фактично мешкає окремо, не має спільного побиту, взаємних прав та зобов'язань. З кінця грудня 2015 року позивач не мешкає в Україні, весь час знаходиться за її межами. Сім'я розпалась остаточно з кінця грудня 2015 року, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та також інтересам сумісних неповнолітніх дітей, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, між ними відсутнє взаєморозуміння, дружба та любов, існують різні світогляди, не мають спільного бюджету та спільного господарства. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин неповнолітні діти сторін мешкають за згодою позивача з матірю [PERSON], яка здійснює їх виховання та догляд. Спір про місця проживання дітей після розірвання шлюбу відсутній. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин спроб щодо відновлення відносин сторони не здійснювали. Спору щодо нажитого майна між подружжям немає. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом своєчасно та належним чином. В судових засіданнях відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечувала, позов визнала в повному обсязі, надала пояснення, які в повному обсязі підтверджують вказані вище обставини, а також надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, фактичні обставини обґрунтування позову підтримала в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі, після розірвання шлюбу залиши їй прізвище «Богуслаєва». На підставі ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку з неявкою сторін не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.06.2008 року. Шлюб зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 426, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №054679 від 21.06.2008 року (а.с.5). Сторони мають чотирьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №021745 видане 24.01.2006 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 71 (а.с.6); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №101327 видане 20.10.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 1049 (а.с.7); [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №158021 видане 06.10.2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 1026 (а.с.8); [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №225098 видане 02.04.2013 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управляння юстиції, актовий запис № 342 (а.с.9), які проживають з відповідачем та після розірвання шлюбу за згодою сторін будуть проживати з відповідачем. З кінця грудня 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені. Подружжя фактично мешкає окремо, не має спільного побуту, взаємних прав та зобов'язань. З кінця грудня 2015 року позивач не мешкає в Україні, не має в ній місця постійного проживання, весь час знаходиться за її межами, що підтверджується поясненнями в судовому засіданні відповідача та інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вих.№0.64-16764/15-16 від 11.08.2016 року, згідно з якою [PERSON] здійснював наступне перетинання державного кордону України у період з 01.12.2015 року, а саме: 30.04.2016 року в'їзд на територію України, 01.05.2016 року виїзд за межі України, 20.06.2016 року в'їзд на територію України, 23.06.2016 року виїзд за межі України, та відомостями з нотаріально посвідченої копії закордонного паспорту позивача, долученого в якості письмового доказу до матеріалів справи. Таким чином, період перебування [PERSON] на території України в 2016 році складає два дні, що свідчить про відсутність шлюбних відносин, тісних особистих звязків між сторонами та родиною. Судом встановлено, що з кінця грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] не мають спільного бюджету та спільного господарства, між ними відсутні соціальні звязки, політичні та культурні інтереси, втрачені тісні особисті зв'язки, що негативно відображається на формуванні характерів неповнолітніх дітей, їх психічному стану. Також з цього періоду відсутні соціальні звязки, політичні та культурні інтереси, діяльність [PERSON] в Україні. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин неповнолітні діти сторін мешкають за згодою позивача з матірю [PERSON], яка здійснює їх виховання та догляд. Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Сім'я сторін по справі розпалась остаточно з кінця грудня 2015 року, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам та також інтересам сумісних неповнолітніх дітей, примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Підставою розірвання шлюбу є відсутність між сторонами взаєморозуміння, дружби та любові, різні світогляди.Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо нажитого в шлюбі майна сторони не заявляли. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати його прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси та інтереси дітей, що має істотне значення. Відповідач просила залишити їй прізвище «Богуслаєва», яке було змінено нею під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Outcome: approved