Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] із зустрічним позовом до [PERSON] в якому просить встановити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з їх матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Також зустрічні позовні вимоги містять і графік спілкування батька з дітьми, який позивач просить встановити в рішенні суду, який є конкретизованим та узгоджується з життєвим графіком дітей та їх інтересами. Враховано право батька на безперешкодне спілкування з дітьми та його обов`язок приймати участь у вихованні та спілкуванні з дітьми (а.с.81-89). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2011 року до 17 лютого 2014 [INFO] . Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею, вона займається їх вихованням, піклується про їх здоров`я, інтереси, розвиток. З зустрічним позовом вона була вимушена звернутись до суду, через те, що відповідач неодноразово погрожував, що забере дітей та переведе у дитячий садок та школу у місті Біляївка, за його фактичним місцем мешкання. [PERSON] вважає, що це йде у розріз та всупереч інтересам дітей, що є неприпустимим. З урахуванням того, що діти малолітні, сторони по справі, після розлучення, дійшли згоди, що діти проживають разом з матір`ю [PERSON] , однак з часом [PERSON] почав наполягати, щоб діти переїхали до нього. До теперішнього часу ніяких застережень з служби по справам неповнолітніх (органу опіки і піклування) щодо виховання дітей та їх проживання не надходило. Позивач вважає, що з врахуванням інтересів дітей, доцільним є призначити їх місце проживання з нею. Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення\~перешкод в\~спілкуванні з\~дітьми та\~визначення способів\~участі батька\~у вихованні\~та спілкуванні\~з дітьми, - залишено без розгляду. Позивач [PERSON] надала заяву в якій свій зустрічний позов підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні заявлених вимог, розгляд справи просить провести без її участі (а.с.152). Відповідач [PERSON] надав також заяву в якій зазначив, що визнає вимоги за зустрічним позовом в повному обсязі, розгляд справи просить провести без його участі (а.с.151). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник органу опіки та піклування надав заяву про розгляд справи без його участі, з урахуванням наданого висновку (а.с.149). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.10-12). З 19 серпня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року було розірвано (а.с.9). Згідно висновку №1-17-101 від 25 лютого 2019 року (а.с.104-107), виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки і піклування вважає за доцільне прийняти наступний порядок спілкування батька [PERSON] з синами: щотижнево у п`ятницю з 16.00 до 20.00 години з урахуванням та умовою відвідування гуртків, секцій, інших додаткових занять дітей та за бажанням та згодою дітей; два рази на місяць, через неділю, з п`ятниці 17.00 до неділі 14.00 години, з правом перебування дітей в ночі за місцем проживання батька [ADDRESS] , за бажанням та згодою дітей; в дні народження синів 30 жовтня, 16 грудня, 06 червня, щорічно якщо день народження припадає на будень день з - 16.00 до 20.00; якщо день народження припадає на вихідний день з 10.00 до 13.00 години, за бажанням та згодою дітей; в день народження батька 17 [INFO] щорічно з 16.00 до 20.00 години за бажанням та згодою дітей; взимку під час канікул, чередуючи через рік з 30 грудня поточного року 11.00 до 05 січня наступного року 16.00, або 06 січня 11.00 по 12 січня 16.00, з находженням дітей за місцем проживання батька: [ADDRESS] , за згодою та бажанням дітей; влітку 20 днів, не раніше 25 червня та не пізніше 25 серпня, з урахуванням літніх шкільних, дошкільних таборів для дітей, інших навчально-розважальних заходів для дітей, оздоровчих заходів, санаторіїв за попередньою згодою сторін та бажанням, згодою дітей; інші святкові дні державних та церковних свят\~\~щорічно за згодою сторін та бажанням, згодою дітей. Також Виконавчий комітет Чорноморської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с.104-107). Відповідно до ст.52\~Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Як зазначено у ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст.161\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до роз`яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно зі\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. З Конвенції). Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Враховуючи викладені обставини, з урахуванням інтересів дітей, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved