Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

До суду звернувся з позовною заявою позивач [PERSON] у якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) яка належала його матері - [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] в с. Діброва Міловського району Луганської області померла його мати [PERSON] .. Після її смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), площею 9,01 га, розташований на території Микільської сільської ради Міловського району Луганської області, який належав померлій [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] . На момент смерті його матері він проживав з нею за однією адресою. Спадщина, що залишилася після смерті матері , складалася з права на земельну частку (пай) площею 9,01 га, згідно сертифікату [NUMBER] від 14.02.1997 року [NUMBER]. Тобто, [PERSON] вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері. Однак, переоформити спадкове майно на своє ім`я він не може, оскільки за життя його мате втратила сертифікат на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 14.02.1997 року № [NUMBER]. З цієї підстави він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги, який фактично прийняв спадщину, тому був змушений звернутися до суду. Посилаючись на неможливість оформлення у нотаріуса своїх спадкових прав через відсутність у нього правовстановлюючого документу на земельну ділянку, просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити посилаючись на вище означені обставини. Представник відповідача від Микільської сільської ради Міловського району Луганської області до суду не з`явився, однак повідомив про можливість розгляду справи за його відсутністю. Відзиву з запереченнями надано не було. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи у повному обсязі суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача виходячи з наступного. З копії свідоцтва про смерть виданої повторно серії [NUMBER] від 17.07.2012 року слід, що [INFO] у с. Діброва Міловського району Луганської області померла [PERSON] у віці 83 років.( а.с. 10), Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.01.1948 року слід , що матерію позивача [PERSON] . (а.с. 8) Як слід з довідки яка надана Микільською сільською радою Міловського району Луганської області відповідно по господарській книзі № 13 за 1996-2000 роки слід, що померла [PERSON] яка померла [INFO] була зареєстрована та проживала у с. Діброво Міловського району Луганської області з 1952 року і по день смерті. Разом з нею зареєстрований та проживав її син [PERSON] . (а.с.9,28) Відповідно до довідки головного управління Держгеокадастру у Луганській області відділу у Міловському районі від 06.02.2019 року № 27-12-0.21-75/107-19 за життя [PERSON] на підставі сертифікату серії [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] , площею 9,01 га, розташований на території Микільської сільської ради Міловського району Луганської області.(а.с.11) Згідно довідки начальника Міловського районного госпрозрахункового підприємства «Бюро технічної інвентаризації» слід, що за [PERSON] станом на 01.01.2013 року право власності на нерухоме майно в Міловському районі не зареєстровано. (а.с.26) З довідки Микільської сільської ради Міловського району Луганської області слід, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .(а.с.27,34) Відповідно копії газети «Слово хлібороба» від 09 червня 2012 року № 28 слід, що була публікація про загублений сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий КСП ім. Леніна на ім`я [PERSON] який слід вважати недійсним. Як слід з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дії-видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) що залишилась після смерті [PERSON] яка померла [INFO] у зв`язку з не наданням нотаріусу усіх документів які б підтверджували належність спадкового майна померлій а саме сертифікату на право на земельну частку (пай).(а.с.7) Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 20 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року. Відповідно до розділу VII (спадкове право) зазначеного Кодексу спадкуванням є перехід майна, прав та обов`язків спадкодавця до інших осіб - спадкоємців, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування. Відповідно до інформаційного листа №24-753/04-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема абзац 14 п.1 вказано, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,правила книги шостої ЦК можуть застосовувати лише до спадщини,яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців,право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529-531 ЦК УРСР в редакції 1963 року. За п. 3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст.ст. 525 та 526 ЦК УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. З ст.524 ЦК УРСР в редакції 1963 року слід, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. За змістом п.1 ч.1 ст.549ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому ,такі дії мають бути вчинені протягом 6 місяців з моменту смерті спадкодавця відповідно до ч.2 ст.549 ЦК УРСР. Таким чином стало відомо , що позивач проживав на час смерті своєї матері разом з нею в одному будинку, прийняв спадщину після її смерті до вступу у дію нового цивільного кодексу. При зверненні до нотаріуса получив відмову у видачі свідоцтва про спадщину з підстав втрати сертифіката на земельну частку (пай). Про втрату сертифікату на земельну частку (пай) публікувався у газеті . Позивач не втратив свого право на отримання спадкового майна не зважаючи на втрату документа який був виданий у свій час його матері. Вимоги позивача законні та підлягають повному задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved