Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду надійшла заява [PERSON] до Новоекономічної селищної ради про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] помер [PERSON], [INFO], який до смерті постійно мешкав за адресою : [ADDRESS], залишилося спадкове майно у вигляді грошових коштів в розмірі 27524,00 грн., які знаходяться в філії № 2863/05 Красноармійського відділення № 2863 Ощадного банку України с. Новоекономічне Донецької області. Під час життя [PERSON] не залишив розпорядження щодо свого майна, а саме заповіт не склав, першочергові спадкоємці відсутні. З 08.09.2007 року позивачка постійно проживала однією сім»єю з спадкодавцем, вела з ним спільне господарство, доглядала за ним коли він хворів та після його смерті зайнялася організацією поховання [PERSON] Коли заявниця звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки фактично мешкала разом з спадкодавцем, їй було відмовлено, нотаріусом їй було запропоновано звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання з спадкодавцем однією сім'єю. Позивачка та представник позивачки до судового засідання не з'явились, просили розглядати справу в їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Представник відповідача Новоекономічної селищної ради в судове засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без присутності представника, не заперечують проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть від [INFO] [PERSON] помер [INFO] у віці 82 років у м. Мирноград, Донецька область, актовий запис №158 (а.с.6). Згідно довідки Новоекономічної селищної ради встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживав [PERSON] з 21.07.1976р. по день своєї смерті та [PERSON] з 08.09.2007року, які вели спільне домогосподарство (а.с.12). Оскільки позивачка постійно проживала тривалий час разом з[PERSON] та вела спільне домогосподарство, то вважала, що прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріуса, однак, в нотаріальній конторі повідомили що потрібно встановити факт проживання однією сім'єю з померлим. Свідок [PERSON], яка є подругою та сусідкою позивачки, суду пояснила, що знайомі вони вже 30 років. [PERSON] був вітчимом [PERSON]. Свідок довгий час навіть не знала, що він не рідний батько та донька. [PERSON] називала його татом. Виховував [PERSON] з дитинства. Мати [PERSON] померла 12-13 років тому, і позивачка переїхали мешкати до вітчима та стали вони мешкати разом. [PERSON] добре доглядала за ним, а потім хоронила. За життя він переписав будинок на [PERSON]. Свідок [PERSON], яка є подругою позивачки з дитинства, суду дала аналогічні покази. Крім того, показала, що будинок [ADDRESS], будував [PERSON], потім записав будинок на [PERSON]. Виховував її, відділова заміж, був гарною людиною. [PERSON] мешкала з ним з 2007 року, вели спільне господарство, доглядала за ним. У суду нема підстав ставити під сумнів показання свідків, оскільки вони послідовні та відповідають іншим обставинам, які встановлені у судовому засіданні. . Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім'єю. Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Після смерті [PERSON], [INFO], залишилась спадщина у вигляді грошових коштів в розмірі 27524 (двадцять сім тисяч п'ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок з нарахованими відсотками, які знаходяться на рахунку [NUMBER] в філії № 2863/05 Красноармійського відділення № 2863 Ощадного банку с. Новоекономічне Донецької області (а.с.9). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Частиною 1 статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до статті 1264 у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позивачкою вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що позивачка дійсно на час відкриття спадщини постійно та більше ніж п'ять років проживала разом зі спадкодавцем, та має право на спадкування його майна.

Outcome: approved