Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Черкаського обласного центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. Позов обґрунтовано тим, що до Корсунь-Шевченківської районної фiлії Черкаського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні дистанційно через скриньку для прийому кореспонденції 01.06.2020 звернулася відповідач [PERSON] , яка подала заяву про надання їй статусу безробітного і заяву про призначення допомоги по безробіттю. Заяви відповідача були задоволені, проте згодом виявилося, що відповідач перебувала на обліку в установі Пенсійного фонду України як особа, яка отримує пенсію за вислугу років, з огляду на що не мала права на отримання статусу безробітного та на отримання відповідних виплат. За час перебування на обліку у центрі зайнятості у статусі безробітного відповідачем було безпідставно отримано допомогу по безробіттю за період з 01.06.2020 до 27.01.2021 у розмірі 36399,95 грн., які, на думку позивача, підлягають поверненню. У добровільному порядку [PERSON] зазначену суму не повертає, з огляду на що позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача кошти у сумі 36399,95 грн. та витрати зі сплати судового збору. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що з 22.11.2014 дійсно отримувала пенсію за вислугу років. Проте 02.12.2019 вона звернулася до управління ПФУ з заявою про припинення виплати їй пенсії у зв`язку з працевлаштуванням на посаду асистента вчителя. Після звільнення 29.05.2020 з цієї посади, а саме 01.06.2020, відповідач у встановленому порядку звернулася до Корсунь-Шевченківської районної фiлiї Черкаського обласного центру зайнятості з заявою про допомогу у працевлаштуванні. Під час звернення відповідач надала всі необхідні документи, у тому числі трудову книжку, з якої вбачається інформація про набуття нею статусу особи, яка отримує пенсію. У період з 01.06.2020 до 27.01.2021 відповідач отримувала допомогу по безробіттю. У цей період жодних інших виплат від держави (пенсій, допомог тощо) вона не отримувала. Уважає, що кошти, які отримані нею як допомога по безробіттю, не підлягають поверненню, оскільки виплачені кошти не є рахунковою помилкою, на момент її звернення до позивача пенсійні виплати вона не отримувала, а під час звернення надала всі необхідні документи та жодної обставини відносно себе не приховувала, у тому числі і щодо призначення їй пенсійних виплат. Крім того, звертає увагу, що саме вона (відповідач) повідомила працівників управління ПФУ про те, що отримувала допомогу по безробіттю. [PERSON] зазначає, що не претендувала на отримання пенсійних виплат під час отримання допомоги по безробіттю. Уважає, що ніколи і не від кого не приховувала жодної обставини, та навпаки, здійснювала всі дії з метою запобігання отриманню подвійних виплат з державного бюджету. З огляду на те, що вона є добросовісним набувачем отриманих коштів, просить у задоволенні позову відмовити. Про дату, час та місце розгляду справи учасники справи були повідомлені належним чином. У судове засідання з`явилися представник позивача [PERSON] , відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] . Сторона позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просила їх задовольнити. Сторона відповідача, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов, у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] 21.11.2014 звільнена з посади вчителя початкових класів Павлівської ЗОШ І-ІІ ступенів Канівської райради за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується записом № 11 у трудовій книжці відповідача (а.с. 57). У подальшому відповідач періодично тимчасово влаштовувалася на роботу, у тому числі 03.12.2019 була призначена на посаду асистента вчителя Гарбузинського НВК ДНЗ ЗОШ І-ІІ ступенів за строковим договором до 29.05.2020, що підтверджується записом №\~14 у трудовій книжці (а.с. 58). З цієї посади [PERSON] була звільнена 29.05.2020 у зв`язку з закінченням строкового трудового договору, що підтверджується записом № 15 у трудовій книжці відповідача (а.с. 58). Відповідно до запису № 16 трудової книжки відповідача Корсунь-Шевченківська районна філія Черкаського ОЦЗ розпочала виплату [PERSON] допомоги по безробіттю відповідно до пунктів 1, 3, 4 ст. 22 та п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». У судовому засіданні було встановлено та визнано представником позивача, що відповідач [PERSON] звернулася до Корсунь-Шевченківської районної філії Черкаського ОЦЗ у встановленому на час подання заяви порядку (шляхом подання документів дистанційно через скриньку для прийому кореспонденції). Форма поданих відповідачем «Заяви про надання/поновлення статусу безробітного» від 01.06.2020 та «Заяви про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю» від 01.06.2020 відповідали формам, затвердженим наказом Державного центру зайнятості від 31.03.2020 № 23 «Про особливості реєстрації, перереєстрації безробітних, надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю» від 31.03.2020 № 23, з відповідними змінами (а.с. 4, 5, 19-22). Зазначені форми заяв не передбачали подання інформації про те, що [PERSON] мала право на отримання пенсії за вислугою років. При поданні вищевказаних заяв [PERSON] подала всі необхідні документи, у тому числі копію трудової книжки, запис № 11 якої свідчить про призначення відповідачу пенсії у 2014 році. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не порушила встановлений порядок звернення до установи центру зайнятості, а при зверненні надала всі необхідні і достатні документи для вирішення питання про постановку її на облік як безробітного. У результаті опрацювання отриманих заяв та доданих до них документів відповідальний спеціаліст установи центру зайнятості мав можливість зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для постановки [PERSON] на облік як безробітного та наявності у відповідача права на отримання виплат відповідної державної допомоги. З листка відвідування центру зайнятості/філії центру зайнятості вбачається, що відповідальний спеціаліст установи у період з 01.06.2020 по 01.09.2020 проводив онлайн консультацію з відповідачем 7 разів, а з 24.09.2020 по 28.01.2021 відповідач 8 разів прибувала до центру зайнятості особисто (а.с. 7). З листа Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Черкаській області від 22.03.2021 № 336/26.01-17 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років як працівник освіти з 24.11.2014. [PERSON] було припинено виплату пенсії з 03.12.2019 у зв`язку з працевлаштуванням на роботу. Відповідач [PERSON] 08.02.2021 звернулася до установи ПФУ з заявою для здійснення перерахунку «працевлаштування/звільнення», надавши документи про звільнення зі спец. посади з 29.05.2020 та про перебування на обліку в установі центру зайнятості з 01.06.2020 до 27.01.2021, попросивши у вказаній заяві опрацювати факт звільнення з 27.01.2021, проте перерахунок заявниці було проведено з 30.05.2020 (а.с. 17). Вищевказану заяву про здійснення перерахунку «працевлаштування/звільнення» від 08.02.2021 [PERSON] заповнила та подала до установи ПФУ за встановленою формою, крім того власноруч дописала припис наступного змісту «Прошу опрацювати звільнення з дня зняття з центру зайнятості з 27 січня 2021 року». Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не мала права на отримання статусу безробітної та на отримання державних виплат по безробіттю. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] не приховувала інформацію від установи центру зайнятості про призначення їй пенсії за вислугу років, оскільки при зверненні до центру зайнятості [PERSON] подала копію трудової книжки, а під час першого візиту до установи у вересні 2020 року надала відповідальному спеціалісту оригінал трудової книжки для огляду, що у судовому засіданні представником позивача не спростовано. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] не приховувала від установи ПФУ факт її перебування на обліку в установі центру зайнятості. Також суд дійшов висновку, що [PERSON] не бажала отримувати пенсійні виплати за час перебування на обліку у центрі зайнятості. Проте установа ПФУ здійснила поновлення пенсійних виплат з 30.05.2020. У свою чергу [PERSON] не погодилася з таким рішенням, про що свідчить факт її звернення на Гарячу лінію ПФУ, про який зазначено у письмовій заяві на адресу ПФУ від 19.02.2021 (а.с. 62). Відповідно до Акта перевірки достовірності даних безробітних, розслідування страхових випадків від 24.03.2021 № 16, [PERSON] не мала права на набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю, так як їй призначено пенсію за вислугу років до моменту реєстрації її як безробітної. У зв`язку з цим виникла переплата допомоги по безробіттю за період з 01.06.2020 до 27.01.2021, яка підлягає поверненню (а.с. 11-12). Відповідно до Наказу Корсунь-Шевченківської районної філії Черкаського обласного центру зайнятості від 24.03.2021 № 44, [PERSON] має повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю за період з 06.2020 до 27.01.2021 у сумі 36399,95 грн. (а.с. 13). Добровільно повернути указану суму відповідач відмовилася, що підтверджується матеріалами справи та показаннями сторін, наданими у судовому засіданні. На думку сторони відповідача до даних правовідносин мають бути застосовані правила ст. 1215 ЦК України, оскільки виплата допомоги по безробіттю здійснювалася позивачем добровільно, з боку [PERSON] не було допущено недобросовісності та при здійсненні цих виплат рахункова помилка допущена не була. Суд, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.4\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначається відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №\~792 Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та п. 14 Порядку, статус безробітного надається зазначеним у частині першій ст. 43 цього Закону особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Судом беззаперечно встановлено, що відповідач була зареєстрована як безробітна з 01.06.2020 і перебувала у правових відносинах з позивачем, у зв`язку з чим отримала допомогу по безробіттю на загальну суму 36399,95 грн. Разом з тим, суд дійшов висновку, що відповідач не мала права на набуття статусу безробітного та на отримання відповідної допомоги по безробіттю, оскільки є особою, якій раніше призначена пенсія за вислугу років. Отже, отримана відповідачем допомога по безробіттю на загальну суму 36399,95 грн є такою, що безпідставно набута. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України, майно, набуте за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави є безпідставно набутим майном. Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Суд дійшов висновку, що отримані відповідачем [PERSON] виплати допомоги по безробіттю є платежами, що отримані безпідставно, з огляду на що до спірних правовідносин слід застосовувати положення ст. 1215 ЦК України. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі. Це може бути, наприклад, отримання неправильного підсумку при складанні, невірне написання суми, помилки при введенні початкових даних в комп`ютерну програму, які не вимагають правової оцінки. Таким чином, рахункова помилка це результат неправильного застосування правил арифметики, не більш того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні. Проте виплата Корсунь-Шевченківською\~районною філією\~Черкаського обласного\~центру зайнятості відповідачу\~ [PERSON] \~допомоги по\~безробіттю за\~період з 01.06.2020 до 27.01.2021 у сумі 36399,95 грн. проведена позивачем добровільно, без рахункової помилки та, як встановлено судом, без недобросовісності з боку відповідача. Установивши наведені обставини у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України узгоджуються з висновками, викладеними у постановах КЦС ВС, наприклад від 20.06.2018 у справі №\~501/2500/15-ц , від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на що судовий збір стягненню не підлягає.

Outcome: dismissed