overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що17 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 221), під час проживання в якому у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, а саме: в редакції газети «Житомирщина» № 3-4 (20507) від 12 січня 2016 року. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 лютого 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 221), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6), під час проживання в шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що 19 жовтня 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1606. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовльнити. Відповідач до суду не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що сторони не проживають разом як родина, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, на протязі тривалого часу подружжю не вдалося відновити сімейні стосунки, а тому, суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сім»я розпалася остаточно і її збереження є неможливим. Враховуючи викладене та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами, про що постановляє рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 282), від якого вони мають неповнолітніх сина [PERSON], 29.03.2002 р. н., сина [PERSON], 08.03.2006 р. н., та дочку [PERSON], 25.02.2013 р. н. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та залишити на подальше проживання з нею неповнолітніх дітей. Відповідач у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 грудня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (актовий запис № 282), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 29.03.2002 р. н., сина [PERSON], 08.03.2006 р. н., та дочку [PERSON], 25.02.2013 р. н. (а. с. 4-6). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, суд враховуючи інтереси спільних дітей позивача та відповідача, залишає їх на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них. Згідно ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що20 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 616. Під час їх спільного проживання у них народилися 3 квітня 2009 року син [PERSON] та 11 вересня 2005 року дочка [PERSON]. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги вони підтримують повністю і не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Донецька між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 616, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 10). Згідно копій свідоцтва про народження (а. с. 5-6), під час спільного проживання у сторін народилися 3 квітня 2009 року син [PERSON] та 11 вересня 2005 року дочка [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що21 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 328. Під час проживання в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб. В обґрунтування своїх вимог вона зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що21 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 328, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 9), під час спільного проживання у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що22 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 23. Під час проживання у шлюбі у них 4 серпня 2009 року народився син [PERSON]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 22 вересня 2007 року Виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 4), під час спільного проживання у сторін 4 серпня 2009 року народився син [PERSON]. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Також враховуючи інтереси дитини, суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 841. Під час проживання у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON]. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, будучи 16 лютого 2016 року у судовому засіданні позов не визнав. За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, 22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 841, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, який бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1844. Під час проживання в шлюбі у них народилися дочка [PERSON], 19.02.2012 р. н., та дочка [PERSON], 20.12.2013 р. н. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю . Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву визнав повністю. За викладених обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, що24 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1844, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно копій свідоцтв про народження, під час спільного проживання у сторін народилися дочка [PERSON], 19.02.2012 р. н., та дочка [PERSON], 20.12.2013 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси дітей, суд залишає їх на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо них. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із позовом, в якому зазначила, що24 лютого 1979 року Міським відділом ЗАГС у м. Житомирі між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 343. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, в якій позовні вимоги вони підтримують повністю і не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 лютого 1979 року Міським відділом ЗАГС у м. Житомирі між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 343, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 27). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved