Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа - Малиновський районний у м. Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 2007 року він проживав у незареєстрованому шлюбі з відповідачем в належній їй квартирі. Сторони фактично проживали однією сім'єю та вели спільне господарство, дуже хотіли мати дітей. [INFO] у них народився син [PERSON], якого позивач забирав з пологового будинку разом з матір'ю, забезпечував всім необхідним. Так як відповідач не була у шлюбі з позивачем, у свідоцтві про народження дитини у графі «Батько» було вказано прізвище матері - [PERSON], а по - батькові було вказано як «[PERSON]». Після народження дитини та до січня 2015р. вони жили однією сім'єю. Позивач піклувався про дитину, займався його вихованням, відводив та забирав його з дитячого садка, влаштував його у спортивну секцію, відвозив регулярно на тренування та весь вільний час проводив з дитиною. Однак останнім часом відповідач безпричинно перешкоджає йому у спілкування з дитиною, гуляти з ним, займатися його вихованням, забороняє сину навіть розмовляти з позивачем, чим порушує його батьківські права, що також негативно впливає на психіку та здоров'я сина. На його звернення оформити нове свідоцтво про народження дитини, в якому він буде записаний як батько, відповідач відмовляє, не заперечуючи того факту, що позивач є її батьком. Посилаючись на вищевикладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив визнати його батьком дитини - [PERSON]; виключити з актового запису про народження дитини - [PERSON], [INFO], відомості про батька «[PERSON]» без дати народження, зазначеного у відповідності до ст.135 Сімейного кодексу України та внести до актового запису про народження дитини - [PERSON], [INFO], у графу «батько» відомості про «[PERSON]» [INFO]. Позивач та його представник в останнє судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином. Позивач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просити слухати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлялася за адресою свого місця реєстрації та фактичною адресою проживання, однак конверти із судовими повістками повернулися до суду із зазначенням «У зв'язку із закінченням строку зберігання». На вказаних конвертах є відмітка про дату залишення повідомлення, однак відповідач за рекомендованою кореспонденцією до поштового відділення не з'являлася, що свідчить про її небажання отримувати поштову кореспонденцію. Представник відповідача в останнє судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином. Електронною поштою направив заяву, в якій вказував, що договір про надання правової допомоги з ним відповідачем було розірвано, однак жодного підтверджуючого наведеному доказу не надав. Суд зазначає, що відповідач неодноразово укладала договори про надання правової допомоги, а в подальшому їх розривала. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, його представника а також представників відповідача, які заперечували проти позовних вимог, допитавши свідків позивача, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог посилаючись на наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 09 листопада 2010 року, актовий запис №1069. Його батьками записані - «мати» - [PERSON], «батько» - [PERSON]. (а.с.104-106) Факт сумісного проживання позивача та відповідача підтвердили допитані в судовому засіданні свідки позивач - [PERSON] та [PERSON], які вказували, що сторони почали проживати як одна сім'я, вели спільне господарство за 2-3 роки до того, як у них народився син [PERSON], якого з пологового будинку разом з матір'ю забирав позивач. Коли у них народилася дитина (син) стосунки у них були нормальні і вони продовжувалися ще п'ять років після його народження. Дитина називала позивача батьком і позивач тепло до нього відносився, займався його вихованням. В подальшому відповідач стала перешкоджати позивачу бачити свого сина і позивач не завжди може його побачити. 10.05.2016р. позивач звернувся до служби у справах дітей Одеської міської ради із заявою про те, що мати дитини забороняє йому бачитися з дитиною, шантажує його та вимагає кошти Просив допомоги та визначення днів, коли дитина може знаходитися з батьком, на що отримав відповідь від 18.03.2016р., з якої вбачається, що оскільки позивач не записаний батьком дитини то правових підстав вирішувати питання про його участь у вихованні дитини немає. (а.с.8-10) В матеріалах справи наявна довідка Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №174 комбінованого типу Одеської міської ради від 17.06.2016р., з якої вбачається, що дитина - [PERSON] відвідує Одеський ДНЗ №174 комбінованого типу з 11.06.2012р. по теперішній час. В цій довідці також зазначено, що [PERSON] є громадянським чоловіком та батьком дитини [PERSON] (зі слів матері - [PERSON]). [PERSON] за цей період постійно приводив та забирав дитину, приймав та продовжує приймати активну участь в дошкільному житті [PERSON], постійно турбується дитиною.(а.с.11) Також в матеріалах справи є довідки дитячо-юнацького футбольного клубу «Чорноморець» від 24.02.2016р. та від 11.01.2018р. про те, що син позивача дійсно являється учнем ДЮФК «Чорноморець» з 06.06.2014р. по теперішній час та зазначено, що мати дитини відвідувала ТОВ «Дитячо-юнацький футбольний клуб «Чорноморець» лише декілька разів; з початку відвідування занять клубу [PERSON] приводив на тренування та забирав після тренувань батько дитини [PERSON], чому не заперечувала мати дитини; [PERSON] називав [PERSON] татом (батьком). (а.с.12,221) Також в матеріалах справи є велика кількість фотографій, на яких зображені різні події, в тому числі і факт забирання позивачем дитини з пологового будинку, факт його хрещення та годування, догляд за дитиною а також години виховання. (а.с.13-44, 91-92). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 січня 2017 року у праві призначено судову генетипоскопічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання а саме - чи являється [PERSON] біологічним батьком [PERSON]. 06.03.2017р. до суду надійшло повідомлення КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому зазначалося, що позивачу, відповідачу та дитині [PERSON] необхідно прибути з 10 до 14 години 27.03.2017р. для відбору біологічних зразків рідкої крові та крові на марлі. (а.с.114) Копію цього повідомлення судом було направлено відповідачу, однак відповідач до експертної установи не з'явилася та не забезпечила участь дитини у відібранні необхідних зразків, незважаючи на те, що отримала вказане повідомлення. 29.03.2017р. до суду повторно надійшло повідомлення КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому повідомлялося, що позивачу, відповідачу та дитині [PERSON] необхідно прибути з 10 до 14 години 29.04.2017р. для відбору біологічних зразків рідкої крові та крові на марлі.(а.с.117) Копію цього повідомлення судом було направлено відповідачу, однак відповідач відмовилася від його отримання. В судовому засіданні представник відповідача надав суду довідку КУ «Дитяча міська поліклініка №5» від 31.03.2017р., з якої вбачається що [PERSON] не відвідував садок з 27.03.2017р. по 31.03.2017р. (а.с.141) Разом з тим, позивач надав суду довідку Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» №174 комбінованого типу Одеської міської ради від 01.06.2017р., з якої вбачається, що [PERSON] 27,28 березня 2017р., 19 квітня 2017р. знаходився в дошкільному закладі, що ставить під сумнів відповідність довідки КУ «Дитяча міська поліклініка №5» від 31.03.2017р. дійсним обставинам справи. (а.с.180) В матеріалах справи є велика кількість адміністративних матеріалів в тому числі і заяви відповідача, з яких вбачається, що вона визнає той факт, що [PERSON] - позивач у справі є біологічним батьком [PERSON] (а.с.177,178) Таким чином, посилаючись на викладене у суду є всі підстави вважати, що позивач дійсно є батьком [PERSON]. Батьки і діти мають взаємні особисті немайнові та майнові права та обов'язки. Згідно зі ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, юридичною підставою відносин між батьками та дітьми є кровне походження дітей від певних осіб (матері та батька), яке засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України. Згідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа Малиновський районний у м.Одеси відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства про визнання батьківства задовольнити.

Outcome: approved