Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

До суду 01 вересня 2014 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення на її користь з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, а також додаткових витрат на лікування неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 500 гривень щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2006 року по 22.07.2011 року, від шлюбу з відповідачем вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який хворіє на ряд хвороб та перебуває на диспансерному обліку у Харківській міській дитячій поліклініці № 12. Відповідач працездатний, працює без офіційного працевлаштування, на його утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, з часу розірвання шлюбу відповідач участі в утриманні та у вихованні дитини не приймає. Відповідач 29 вересня 2014 року подав до суду письмові заперечення проти позову, в яких позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат на дитину визнав частково, на загальну суму не більше 500 гривень щомісячно, посилаючись на те, що в дійсний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], та має сина [PERSON], [INFO], який перебуває на диспансерному обліку у невропатолога з приводу тяжких захворювань, його син [PERSON] є студентом 2-го курсу групи ЕМБЗ-53 Харківського національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за контрактом, та в силу свого стану здоров'я і навчання не має можливості працювати і отримувати самостійний дохід, повністю перебуває на його утриманні. Крім того, разом з ним проживають також його батьки, які є пенсіонерами та отримують мінімальну пенсію, сам він ніде постійно не працює та перебуває зі своєю сім'єю в скрутному матеріальному становищі (а.с.19-20). В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що неповнолітній син [PERSON] проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні, вона працює без офіційного працевлаштування, її середньомісячний дохід становить 1500 гривень, неповнолітній син [PERSON] хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, позивачка вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно та додаткові витрати на його лікування у розмірі 500 грн. щомісячно. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі довіреностей, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, посилання відповідача, що на його утриманні перебуває син від першого шлюбу та непрацездатні батьки, не відповідають дійсності, оскільки його син [PERSON], [INFO] є повнолітнім, навчається на заочній формі навчання і може працювати, а батьки отримують пенсію. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 300 грн. щомісячно та додаткових витрат на сина у розмірі 200 грн. щомісячно, посилаючись на те, що в період шлюбу з позивачкою сплачував аліменти на сина від першого шлюбу [PERSON], [INFO], до його повноліття, у 2013 році він повернувся до першої дружини, з якою в дійсний час і проживає, має неофіційний, нестабільний дохід, який становить близько дві-три тисячі на місяць, разом з ним проживають його батьки похилого віку, яким він надає допомогу, та він повністю утримує свого повнолітнього сина [PERSON], який не працює, та сплачує за його навчання. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичної допомоги та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.33,34), посилався на те, що у відповідача немає постійної роботи, від першого шлюбу він має сина, який також хворіє та потребує допомоги, аліменти у розмірі 1000 грн. та додаткові витрати у розмірі 500 грн. щомісячно, які позивачка просить стягнути, дуже завелика сума, яку відповідач не в змозі сплачувати. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] і [PERSON] 24.11.2006 року зареєстрували шлюб (а.с.3). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22.07.2011 року у справі № 2-4084/11 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4), який проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується ксерокопією довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрацію (а.с.16), та перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] з 22.02.2913 року перебуває у зареєстрованому шлюбу з [PERSON], з якою має спільного сина [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у невропатолога, навчається на 2 курсі групи ЕМБЗ-53 заочної форми навчання Харківського національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за контрактом (а.с.23-26). Відповідач [PERSON] зареєстрований і проживає разом з батьками [PERSON] і [PERSON], які є пенсіонерами (а.с.27-29). При визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд відповідно до положень ч.1 ст. 182 СК України, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Посилання відповідача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків і сина від першого шлюбу, є безпідставним, оскільки його син [PERSON], [INFO], є повнолітнім, та навчається на заочній формі навчання за контрактом, доказів про те, що за своїм станом здоров'я він не в змозі працювати та самостійно отримувати дохід, суду не надано. Батьки відповідача є пенсіонерами і отримують пенсію за віком, що підтверджується ксерокопіями пенсійних посвідчень. Проте, вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При присудженні до стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. а також додаткових витрат з відповідача, який має нерегулярний, мінливий дохід, що становить дві-три тисячі на місяць, суми виплат буде становити більше половини щомісячного доходу відповідача. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» прожитковий мінімум для дитини віком 6-18 років становить 1286 грн. З урахуванням того, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає за можливе присудити до стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Неповнолітній [PERSON], [INFO] з народження перебуває на диспансерному обліку у КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» з діагнозом: хронічний фарингіт, хронічний аденоїдит, дискинезія желчевихідних шляхів, панкреатопатія, персистируюча вірусна інфекція (Епштейн - Барр), вторинна кардіопатія, що підтверджується повідомленням КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 12» від 08.09.2014 року (а.с.17). За станом свого здоров'я неповнолітній [PERSON] потребує додаткових витрат. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір додаткових витрат у сумі 500 гривень щомісячно позивачка зазначила без достатніх для цього підстав, розрахунок і належне обґрунтування такої суми матеріали справи не містять, а тому, враховуючи особливості конкретної справи, суд вважає стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину у розмірі 200 гривень щомісячно. При зверненні до суду позивачка була звільнена від сплати судового збору. Судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial