Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області звернувся прокурор Коростенської місцевої прокуратури в інтересах департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від злочину в сумі 2750,13 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує. З матеріалів справи вбачається, що вироком Олевського районного суду від 30.12.2015 рокум у справі №287/308/15-к, який набрав законної сили 30.01.2016 року, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. В звязку з тим, що 05.11.2014 року близько 01год.40 хв. [PERSON] маючі право на керування транспортним засобом , перевозячи пасажирів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , рухаючись на технічно - справному який легковому автомобілі марки « Lifan » , державний номерний знак [NUMBER] , який належить на праві приватної власності [PERSON] , по правій смузі руху автодороги сполученням КПП Майдан Копищенський - Котляра - Червоноармійськ 50 кілометрі + 975 метрів , в Олевського району Житомирської області на правому заокругленні автодороги в порушення вимог Правил дорожнього руху України , а саме п.1.10 - не врахував дорожні умови , тобто сукупність факторів , що характеризують стан поверхні проїзної частини автодороги ( чистота , рівність , шорсткість , зчеплення ) , а також її ширину , віражі і заокруглення , дорожню обстановку , а саме сукупність факторів , що характеризуються дорожніми умовами , інтенсивність і рівень організації дорожнього руху ( наявність та стан дорожньої розмітки , дорожніх знаків , дорожнього обладнання , світлофорів ) , які повинен урахувати водій під час вибору швидкості , смуги руху та прийомів керування транспортним засобом , п.12.1 - не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху . не урахував дорожню обстановку , а також особливості вантажу , що перевозиться , перевезення пасажирів , та стан транспортного засобу , щоб мати змогу постійно контролювати його рух безпечно керувати ним , не впорався з керуванням і з'їхав в лівий кювет де вчинив зіткнення з деревом. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди пассажир автомобіля [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми , а саме: закритої травми грудної клітини , перелому 3-8 ребер справа , перелому правої ключиці, розриву нижньої долі правої легені, правобічного згорнутого гаматораксу, правобічного регідного пневмотораксу , перелому лобкової кістки з двох сторін та сідничної кістки зліва , які не супроводжувалися загрозливими для життя явищами , які згідно висновку судово - медичної експертизи № 20 від 16.05.2015 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Відповідно до довідки обласної клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в торакальної хірургії з 03 грудня 2014 року по 12 грудня 2014 року. Вартість одного ліжко-дня становить 305 грн. 57 коп. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає що позовні вимоги прокурора Коростенської місцевої прокуратури в інтересах департаменту фінансів Житомирської обласної державної адміністрації до [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних із стаціонарним лікуванням потерпілої від злочину підлягають задоволенню. За ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Фактичні витрати закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину визначаються згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат на лікування закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використанням, затвердженим постановою КМ України від 16.07.1993 року № 545. Як передбачено п.1 цього Порядку, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоровя, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоровя або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до п.2 Порядку, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць, на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. В судовому засіданні встановлено, що потерпіла від злочину перебувала 9 днів на лікуванні в обласній клінічної лікарні ім. О.Ф. Гербачевського, внаслідок чого закладом охорони здоров'я були понесені витрати в сумі 2750,13 грн., а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved