Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

До Орджонінікідзеського районного суду міста Харкова надійшов вказаний позов (а.с.1-13). Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохав визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщення у квартирі номер [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтував тим, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS], у вказаній квартирі зареєстровані він - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. З липні 2006 року син - [PERSON], у вказаній квартирі не проживає. Особисті речі Відповідача у квартирі відсутні. [PERSON], значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , але більш ніж рік у спірному приміщенні не проживає, не користується ним, не проявляє інтересу до нього, за комунальні послуги не сплачує, витрат по утриманню житла не несе. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с. 20, 35, 39) Згідно до положення ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.1990 року (а.с.6). Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку за № 2896 від 12.06.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», дільниця № 47, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований: [PERSON] (а.с.10). Згідно повідомлення Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України у Харківській області від 07.08.2015 року від [PERSON] заяв та повідомлень за фактом перешкоджання йому у проживанні в квартирі [ADDRESS] не надходило ( а.с.11). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до Закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживає понад рік, не сплачує витрати за користування житловим приміщенням, комунальні послуги, що дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», таке, що набрало законної сили судове рішення про позбавлення особи права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття її з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved