Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON], в якому просила визнати її сина [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивач є власником вказаного житлового приміщення. Відповідач не проживає в ньому без поважних причин понад один рік - з квітня 2014 року, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла, чим порушує право власності позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON]. в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, посилаючись на те, що відповідач є її братом, проте спірне житлове приміщення покинув та має інше житло. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 15.04.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 червня 1993 року, виданим відділом з приватизації та управління комунальною власністю, свідоцтвом про зміну імені [PERSON] [NUMBER], виданим 22.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №10 від 22.04.2016 року складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15 січня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON], копії яких долучені до матеріалів справи. За вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України. Відповідно до повідомлення відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 18.02.2019 р. за № 543/09, копії паспорта відповідача, довідки КП «СЄЗ № 1» від 17.01.2019 р. за № 216 [PERSON] є сином позивача та має зареєстроване місце проживання за адресою: квартира [ADDRESS] Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона регулярно відвідує позивача, проте [PERSON]. у спірному житловому приміщенні не бачила понад один рік . Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідкою позивача та часто бачиться з нею. Відповідач [PERSON] виїхав зі спірного житлового приміщення за власним бажанням чотири роки тому та з того часу в ньому не проживає. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім'ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача [PERSON] без поважних причин понад один рік, а отже, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 768,40 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved