Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаною заявою звернулася представник заявника [PERSON] та просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], являється донькою [PERSON], яка померла [INFO] року. Вказану вимогу мотивувала необхідністю встановлення заявнику пенсії по втраті годувальника. В судовому засіданні представник заявника заявлену вимогу підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві в.о. начальник управління Пенсійного фонду України в Миронівському районі Київської області просить розглядати справу у відсутності представника управління, заявлену вимогу підтримує. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши надані заявником документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Управління пенсійного фонду України у Миронівському районі Київської області листом від 24 червня 2016 року № 42/С-2, за результатами розгляду заяви [PERSON] про призначення пенсії по втраті годувальника, повідомило заявнику про розбіжність у написанні її прізвища та прізвища матері (а.с. 13). Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON], заявник позбавлений можливості отримати пенсію по втраті годувальника. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 вересня 2004 року Македонською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 14 (а.с. 8). Згідно з копією свідоцтва про народження від 24 липня 2010 року серії [NUMBER], виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, [INFO] року народилася [PERSON], матір'ю якої є [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту родинних відносин, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України. Від встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [INFO] року [PERSON] залежить виникнення у заявника права на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки вона є інвалідом з дитинства третьої групи. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] дали покази, що особисто знали за життя [PERSON]. Свідки підтвердили, що померла [PERSON] є матір'ю заявниці [PERSON]. Покази свідків узгоджуються із поясненнями представника заявника, яка є її сестрою та дочкою [PERSON]. В суду не має підстав не довіряти показам свідків. Розбіжності між документальними записами прізвищ заявника та її матері виникли у зв'язку із його міжмовних перетвореннях, внаслідок неправомірного застосування етимологічного принципу без урахування походження прізвища. Таким чином судом встановлено, що прізвище матері заявника в свідоцтві про її смерть помилково зазначено як «[PERSON]». Тобто посадова особа, що видала це свідоцтво помилилася при написанні її прізвища, зазначивши українську букву «є» як російську букву «е». За таких обставин, представником заявника доведено факт того, що заявник є дочкою померлої [INFO] року [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved