Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

До Зачепилівського районного суду Харківської області надійшов позов [PERSON] до ТОВ «АПК «Зачепилівське», державного реєстратора приватного нотаріуса [PERSON] про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, визнання незаконним та скасування рішення приватного нотаріуса № 29827151 від 31.05.2016 року. При подачі позову позивач вказала, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом №775 від 19.09.2016р., відповідно якого позивач отримала у спадщину земельну ділянку площею 1.104 га, що розташована на території Чернещинської сільської ради, Зачепилівського району Харківської області. Зазначена земельна ділянка належала батьку позивача - [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №064080 від 10.11.2004р., кадастровий номер 6322284500:09:000:0051. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] помер 19.01.2016р. На підставі свідоцтво про право на спадщину за законом позивач 19.09.2016р. отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №68407400, з якої їй стало відомо що 26.05.2016р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області - [PERSON] на підставі рішення від 31.05.2016р. №29827151 було зареєстроване право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6322284500:09:000:0051, на підставі договору оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016, укладеного між громадянином [PERSON] як орендодавцем та ТОВ АПКЗачепилівське як орендарем терміном оренди до 31.05.2023р. У зв'язку з відсутністю у позивача будь якої інформації щодо укладеного між її батьком - [PERSON] та ТОВ АПКЗачепилівське договору оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016, Позивач вимушена була звернутися для надання пояснень та документів до ТОВ АПКЗачепилівське та отримала один примірник зазначеного договору оренди землі, а також отримала Інформаційну довідку з Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 31.05.2016р. №60273095. Відповідно наданої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №60273095 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, окрім реєстрації права оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016, приватним нотаріусом [PERSON] на підставі рішення від 31.05.2016р. №29827151 було зареєстроване право власності на земельну ділянку, номер запису про право власності 14737284, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ХР №064080, виданий 10.11.2004р. Зачепилівською районною державною адміністрацією Харківської області та яка знаходилась у приватній власності [PERSON] Позивач в позовній заяві зазначила, що в 2010р. між [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське», був укладений договір оренди землі № 162 від 17.12.2010р., відповідно до якого [PERSON] передав та ТОВ «АПК «Зачепилівське» прийняло у строкове платне користування (оренду) земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 4.1040га, яка знаходиться на території Чернещинської сільської ради в Зачепилівському районі Харківської області та має кадастровий номер 6322284500:09:000:0051. Зазначений договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Зачепилівському районі 16.05.2011р. за реєстровим № 632228454000327. Відповідно п.3.1 зазначеного договору оренди землі № 162 від 17.12.2010р. його укладено на 5 років. Після закінчення строку Договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Позивач вважає, що договір оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016, укладений між громадянином [PERSON] та ТОВ АПКЗачепилівське є не дійсним та рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, Харківської області - [PERSON] від 31.05.2016р. №29827151 протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи викладене позивач просить суд визнати договір оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016, укладений між громадянином [PERSON] та ТОВ АПКЗачепилівське не дійсним та визнати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області - [PERSON] від 31.05.2016р. №29827151 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322284500:09:000:0051 та реєстрації права оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі №14/2016, укладеного (підписаного) 27.11.2015р. між [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» недійсним В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] подав до суду заперечення проти позовних вимог, просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки договір оренди землі №162 від 17.12.2010р. укладений між [PERSON] як орендодавцем та ТОВ «АПК «Зачепилівське» строком на 5 років та кінцевий строк оренди якого було 16.05.2016р. З метою подальшого розвитку відносин між сторонами 27.11.2015р. [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» було укладено новий договір оренди землі №14/2016. Представник відповідача зазначив, що укладання громадянином [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» 27.11.2015р. договору №14/2016 оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6322284500:09:000:0051 жодним чином не призвело до порушень прав та законних інтересів сторін договору оренди землі від 17.12.2010р., яким є [PERSON] як орендодавець та ТОВ «АПК «Зачепилівське» як орендар вказаної земельної ділянки. Також представник відповідача, [PERSON] вказав, що доводи позивача щодо неправомірності дій приватного нотаріуса [PERSON] не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними. Відповідач приватний нотаріус [PERSON], у судове засідання не з'явилась, подала до суду заперечення проти позовних вимог, просить суд залишити позов без задоволення, оскільки її дії, як держаного реєстратора ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи: - копію договору оренди землі від 17.12.2010р., - копію договору оренди землі від 27.11.2015р., - копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових на нерухоме майно від 31.05.2016р., - копію свідоцтва про право на спадщину за законом, - копію Інформаційної довідки з Державного реєстру речових на нерухоме майно від 19.09.2016р., - копію заяви від 12.04.2016р., - копію повідомлення про вручення поштового відправлення, - копія витягу з Державного земельного кадастру, проаналізувавши докази у їх сукупності з урахуванням приписів чинного законодавства України, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] отримала у спадщину земельну ділянку площею 1.104 га, що розташована на території Чернещинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області. Зазначена земельна ділянка належала батьку позивача - [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №064080 від 10.11.2004р., кадастровий номер 6322284500:09:000:0051. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки серед іншого у тому числі на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує зі статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі за № 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Згідно ст 140. ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку серед іншого у тому числі є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця. Відповідно до ч.1 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обовязки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Відповідно постанови Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі за № 6-643цс16 в якій зазначено, що відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із частиною пятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми. Разом з тим цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що до Позивача з 19.01.2016р. (дата відкриття спадщини,) перейшли усі права та обов'язки, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини, у тому числі право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6322284500:09:000:0051 та право оренди землі за договором оренди землі № 162 від 17.12.2010р., укладеного між [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» та зареєстрованого у відділі Держкозему у Зачепилівському районі 16.05.2011р. за реєстровим № 632228454000327. На момент прийняття спадщини, державна реєстрація права оренди земельної ділянки за договором оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016 не здійсненна, тобто цивільні права та обовязки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення між [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» під час укладення зазначеного договору оренди землі не виникли, а відтак таких прав та обов'язків не набув й позивач. Відповідач мав можливість скористатися своїм правом на поновлення договору оренди землі № 162 від 17.12.2010р. шляхом направлення повідомлення пропозиції позивачу, але зазначеним правом не скористався. В наданих до суду запереченнях відповідач зазначив, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво. Відмова позивача, як правонаступника орендодавця за договором оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016 є порушенням прав ТОВ «АПК «Зачепилівське» як орендаря. З зазначеними висновками суд не може погодитись з наступних підстав. Поняття правонаступництва у разі зміни власника речі, переданої у найм визначено в ч.1 ст. 770 ЦК України, а саме у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи на момент укладання договору оренди землі від 27.11.2015р. №14/2016 був чинним договір оренди землі № 162 від 17.12.2010р., за яким зазначена земельна ділянка вже була у володінні та користуванні Відповідача. Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Оскільки правочин є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, то завідомо на момент вчинення правочину об'єктивна неможливість настання правового результату не породжує у сторін тих чи інших прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже за сукупності вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставин як підставу своїх заперечень щодо законності договору оренди землі №14/2016, укладеного (підписаного) 27.11.2015р. між [PERSON] та ТОВ «АПК «Зачепилівське» та проведеної державної реєстрації права оренди земельної ділянки за вказаним договором оренди в розумінні ст.60 ЦПК України, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved