Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просила позбавити батьківських прав [PERSON] , по відношенню до малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1500,0 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, посилаючись на те, що відповідач у цій справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, протягом останніх двох років з доньками не спілкується, від виховання своїх дітей самоусунувся, надає допомоги на утримання дітей, які знаходяться на утриманні позивачки. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2019 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи: органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав залишено без розгляду. Продовжено провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог про стягнення аліментів. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що з 20 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 18 січня 2016 року між сторонами був розірваний. Від цього шлюбу народилось дві доньки: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 грудня 2010 року, запис №1140, та [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2012 року, запис №3759, батьком яких зазначений відповідач по справі [PERSON] . Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року визначено місце проживання та виховання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: - [ADDRESS] . Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні дочки проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду. При постановленні рішення судом врахований стан здоров`я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача. Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Судом враховано, що діти проживають з матір`ю, мати дітей здійснює догляд за ними, можливості матері по наданню утримання на дітей є обмеженими. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд має врахувати встановлений законом прожитковий мінімум на 2019 рік, встановлений на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень; згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік». З огляду на такі положення закону про державний бюджет, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний розмір аліментів на одну дитини (який на момент ухвалення рішення дорівнює 2118,0 гривням), суд має вимоги про стягнення аліментів задовольнити, відступивши від рівності часток між батьками та стягнувши аліменти на дітей, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,0 гривень на кожну дитину, щомісяця з подальшою індексацією з урахуванням індексу інфляції, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 19 червня 2018 року та до повноліття дочки - [PERSON] , а саме: до [INFO] , та до повноліття дочки - [PERSON] , а саме: до 05 [INFO] 2030 [INFO] . Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (768,40 грн.). Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Outcome: approved