Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

До суду звернувся позивач за позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позовну заяву мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,06 га, яка розташована на території Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області, яка належала йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивач та його брати [PERSON] та [PERSON] , які прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса. Брати позивача оформили спадкове майно. 23.06.2009 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі якого право власності на 1/3 частину земельної ділянки перейшло [PERSON] , а 27.07.2009 року видано свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі якого право власності на 1/3 частину земельної ділянки перейшло [PERSON] . В грудні 2020 року позивач звернувся до нотаріальної контори з метою оформити спадкове майно після смерті батька та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину земельної ділянки. Під час оформлення спадщини було встановлено, що земельна ділянка площею 3,0579 га, кадастровий номер 7120682600:03:001:1067 є приватною власністю відповідача на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2009 року, документом що посвідчує право власності є Державний акт на право власності на земельну ділянку від 28.04.2011 року. В зв`язку з тим, що відповідачу було незаконно видано Державний акт на право власності на земельну ділянку позивач не має можливості оформити право власності на спадкове майно після смерті батька у вигляді 1/3 частини земельної ділянки, яку він прийняв у встановленому законом порядку. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі без участі позивача, позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судове засідання не з`явилися, надали відзив на позов в якому позовні вимоги визнали повністю та просили їх задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачем. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається. що [PERSON] помер [INFO] в м. Золотоноша. На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЧР, [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,06 га, розташована на території Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2009 року виданого державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Компанієць О.Г. спадкоємцем 1/3 частини майна [PERSON] є [PERSON] . Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку право власності на земельну ділянку з кадастровим №7120682600:03:001:1067, яка розташована за межами населеного пункту Великохутірської сільської ради Драбівського району Черкаської області, площею 3,0579 га належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.07.2009 року, право власності посвідчує Державний акт на право власності на земельну ділянку від 28.04.2011 року. Відповідно до копії спадкової справи №72/2007 заведеної після смерті [PERSON] , спадщину після смерті батька прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] на 1/3 частину земельну ділянку площею 3,06 га були видані [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає, що права позивача на спадщину після смерті його батька були порушені тим, що частина спадщини, на яку має право позивач була переоформлена на відповідача, якому були видані правовстановлюючі документи на спадкове майно без урахування частки у спадщині, яка належить позивачу. Захистити порушене право позивач в позасудовому порядку не може. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Визнання позову відповідачем не суперечить законодавству і не порушує права та інтереси інших осіб, що відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved