Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області 07 листопада 2019 року із вказаним позовом звернувся позивач та просив суд стягнути з [PERSON] майнову шкоду, завдану внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів в розмірі 4139,50 гривень. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач, не маючи належного дозволу, порушуючи законодавство в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, 31 жовтня 2018 року о 07 год 00 хв. на Канівському водосховищі в районі села Ходорів Миронівського району Київської області, [PERSON] порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби сіткою з гумового моторного човна. При цьому вилов риби: сом - 1 шт., судак - 2 шт., карась сріблястий - 10 шт., плоскирка - 6 шт., тарань (плітка) - 27 шт., рак - 1 шт., загальною вагою - 9,7 кг, заподіявши збитки рибному господарству України на суму 4139,50 грн. За вчинення вказаного правопорушення відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч. 4 КУпАП. Розрахований розмір шкоди, завданої порушенням природоохоронного законодавства, в добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, тому позивач просив стягнути з нього в примусовому порядку на користь держави 4139,50 гривень спричиненої шкоди та понесені судові витрати. В позовній заяві представник позивача просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки дана справа є малозначною та ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, відповідно до ч. 6 ст. 19 ЦПК України. Як вбачається з поштових довідок ф. 20, листи не вручено під час доставки у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, оскільки ухвала про відкриття спрощеного провадження з додатками відповідачу направлялося двічі. Відповідач не вжив заходів, щодо отримання вищезазначених листів, а також в установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надав. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. За таких обставин, враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Статтею 37 Закону України «Про тваринний світ» передбачено забезпечення охорони тваринного світу шляхом встановлення правил, заборон та обмежень при використанні об`єктів тваринного світу, охорони їх від самовільного використання. Рибальство здійснюється відповідно до Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Укрдержрибгоспу від 15 лютого 1999 року. Відповідно до встановлених правил рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову є грубим порушенням рибальства. Згідно пункту 4.6. Правил дозволяється одній особі вилов за одну добу перебування на водоймі таких видів у таких кількостях: риба - 5 кг. Вивезення з водойми риби та безхребетних - як у свіжому, так і в обробленому вигляді, - незалежно від терміну перебування на водоймі дозволяється в розмірі не більше за добову норму, за винятком випадків, коли вага однієї рибини перевищує встановлену норму вилову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 31 жовтня 2018 року о 07 год 00 хв. на Канівському водосховищі в районі села Ходорів Миронівського району Київської області, порушив правила рибальства, а саме: проводив вилов риби сіткою з гумового моторного човна. При цьому вилов риби: сом - 1 шт., судак - 2 шт., карась сріблястий - 10 шт., плоскирка - 6 шт., тарань (плітка) - 27 шт., рак - 1 шт., загальною вагою - 9,7 кг, заподіявши збитки рибному господарству України на суму 4139,50 грн. Вказаними діями відповідач порушив Правила любительського і спортивного рибальства, а тому відносно нього головним державним інспектором рибоохорони було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 85 ч. 4 КУпАП. Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 85 ч. 4 КУпАП. Даною постановою до нього застосовано адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказані встановлені обставини щодо протиправних дій відповідача є обов`язковими для суду відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, за якою постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовної якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та вчинені вони цією особою. За правилами, встановленими ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством. Аналогічне правило про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища міститься в ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Згідно ч. 5 вказаної статті застосування заходів адміністративної відповідальності не звільняє винних від компенсації спричиненої шкоди. Як передбачено ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено та протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що виловлена відповідачем риба була передана йому на зберігання та не була конфіскована, що свідчить про те, що вона не реалізовувалась, отже дохід до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища за правилами ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в зв`язку з його відсутністю не спрямовувався. За загальними правилами відшкодування шкоди, встановленими ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана протиправними діями особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Що стосується розміру спричиненої шкоди, то він позивачем розрахований вірно згідно з додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах України». Згідно вказаного додатку розмір шкоди становить 4139,50 гривень. Таким чином встановлені в судовому засіданні обставини щодо спричинення відповідачем шкоди державі та відмови відшкодувати шкоду в добровільному порядку свідчать про обґрунтованість вимог позивача. В рахунок відшкодування шкоди кошти в сумі 4139,50 гривень мають бути спрямовані на розрахунковий рахунок Грушівської сільської ради Миронівського району Київської області. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 1921 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 601 від 17 жовтня 2019 року. На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 11, 37, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. ст. 47, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»,

Outcome: approved