Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 17 березня 2017 року звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 15 вересня 2014 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина земельна ділянка площею 8,9 га, кадастровий номер 2322788000:07:001:0075. Спадкоємцями за законом є позивачка та її брат [PERSON] Спадкоємці звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадщини. Проте державним нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальний дій у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. За життя померлий [PERSON] отримав земельну ділянку у спадщину від своєї матері, не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене в свідоцтві про право на спадщину за заповітом майно. Оригінал державного акту від 27.11.2002 ІІІ-ЗП №051813 відсутній. Тому позивачка змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] з позовними вимогами погодився, просив суд позов задовольнити. Третя особа Комиш-Зорянська селищна рада надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без участі її представника. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На підставі розпорядження голови Куйбишевської райдержадміністрації від 11 жовтня 2002 року №355 [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 8,90 гектарів, яка розташована на території Шевченківської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва, про що виданий Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП №051813, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №182 (а.с.11). 02 липня 2007 року громадянка [PERSON] померла. 23 вересня 2008 року її сину [PERSON] державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом №1839 на спадкове майно, а саме земельну ділянку №70, кадастровий номер 2322788000:07:001:0075, площею 8,90 гектарів, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗП №051813, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією 27 листопада 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №182 (а.с. 25). 04.07.2013 року [PERSON] звернувся до ДП «Запорізький інститут землеустрою» про виконання робіт з складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж зазначеної земельної ділянки в натурі. 26.02.2014 року Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. [PERSON], наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, була підготовлена (а.с. 18-25). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2017 року (а.с.12) державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер 2322788000:07:001:0075 проведено 08.07.2014 року на підставі Технічної документації ДП «Запорізький інститут землеустрою» відділом Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області на праві власності за [PERSON]. Подальші реєстраційні дії щодо земельної ділянки не вчинялися. 15 вересня 2014 року [PERSON] помер, про що 16.09.2014 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області видане свідоцтво про смерть І-ЖС №298626 (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про народження ІІІ-ЖС №453879 від 21 травня 1988 року [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження І-ЖС №254389 від 03.10.1994 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] 10 квітня 2011 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЖС №084598. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини [PERSON] (а.с. 7). Таким чином, судом встановлено, що позивачка є донькою померлого [PERSON] Позивачка та відповідач в лютому 2015 року звернулися до Куйбишевської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 8,90 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка залишилася після померлого 15 вересня 2014 року [PERSON]. Дружина померлого [PERSON] надала до Куйбишевської державної нотаріальної контори 05.02.2016 року заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON]. Даних щодо звернення інших осіб із заявами про прийняття спадщини матеріали спадкової справи не містять. 28 березня 2016 року нотаріусом було оформлено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 03 вересня 2008 року за реєстровим номером №1839 було надано без відповідної державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За життя померлий [PERSON] набув майнове право на земельну ділянку, проте не здійснив державну реєстрацію свого права на земельну ділянку. Тобто право на зазначену земельну ділянку кадастровий номер 2322788000:07:001:0075 входить до спадщини після померлого [PERSON] І його спадкоємці мають право на це майно. За статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За спадковою справою після померлого [PERSON] особами, які звернулися до нотаріуса за оформленням права на спадщину є його діти [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями першої черги. Дружина померлого відмовилась від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та законними. Позивач має право на 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 2322788000:07:001:0075, площею 8,90 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Більмацького району Запорізької області. Як вже зазначалось, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, дійшов висновку про достатність правових підстав для задоволення позову. При цьому, позивач у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно позбавлений можливості оформити спадщину у інший спосіб. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved