Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] .І. з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що вона є власником будинку розташованого за зазначеною адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. На цей час у зазначеному будинку також зареєстрована [PERSON]. У зв'язку з тим, що [PERSON] зареєстрована за вищезазначеною адресою, однак не проживає протягом більше одного року з 11 лютого 2013року, позивач вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач діючи через свого представника [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач- [PERSON], викликана в суд належним чином в судове засідання не з'явилась, на підставі чого суд прийшов до висновку про слухання справи у відсутність відповідачі на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до приписів ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши доводи позивача, перевіривши надані суду докази приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так у ході судового розгляду з вірогідністю було встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії АВА №287477 від 05.05.1999 р. . За вказаною адресою з 27.09.2012 року зареєстрована [PERSON], що підтверджується Домовою книгою для прописки громадян, що проживають у [ADDRESS] та довідкою про реєстрацію останньої . Разом з тим в суді встановлено, відповідач не проживає за вказаною адресою з 11.02.2013 року, що підтверджується актами складженими комісією за участі секретаря Долинської сільської ради та депутата ради від 22.10.2013 р. та 04.02.2014року, а також підтвердила в суді свідок [PERSON]. Гарантуючі захист права власності , закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 283 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власності можливе лише на підставах передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчать про те, що права члена сім'ї, власника будинку(квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності особи на будинок припиняє право власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не є членом сім'ї власника будинку [ADDRESS] [PERSON], проживала в зазначеному будинку тимчасово, та не укладала договір на право користування зазначеним житловим приміщенням з [PERSON], суд вважає що відповідач [PERSON], втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved