Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Суворовського районного суду м. Одеси надійшла уточнена позовна заява [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради», третя особа: керівника Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» Єсипенко Світлани Володимирівни в якій просить: -визнати протиправними та скасувати \~ \~ \~ \~накази \~ \~ \~ \~ Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради», а саме: наказ № 240 від 16.12.2019 року та наказ № 241-к від 17.12.2019 року. -зобов`язати керівництво Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради» поновити [PERSON] на посаді лікаря-фтизіатра з 16.12.2019 року. -стягнути з КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради» на користь [PERSON] втрачену заробітну плату за період вимушеного прогулу починаючи з 16.12.2019 року по день фактичного поновлення на роботі. -стягнути з КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради» на користь [PERSON] моральну шкоду, спричинену внаслідок протиправного звільнення з роботи у розмірі 10 000, 00 гривень, у тому разі витрати на лікування в сумі 1 548 грн. 84 коп. -стягнути з КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб Одеської обласної ради», на користь [PERSON] усі документально підтверджені судові витрати по справі, у тому разі витрати, що пов`язані з наданням позивачу професійної правничої допомоги. Уточнену позовну заяву обґрунтовано тим, що 16.12.2019 року керівником Комунального некомерційного підприємства Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» Єсипенко С.В. був підписаний наказ № 240 про звільнення позивача [PERSON] з посади лікаря-фтизіатра. \~ \~ \~ \~Як зазначає позивач, про наказ від 16.12.2019 року № 240 відносно звільнення його з посади лікаря- фтизіатра, його було повідомлено в телефонному режимі начальником відділу кадрів «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб ООР» наступного дня після дня його складання, тобто 17.12.2019р., коли він знаходився на своєму робочому місці за адресою: м. Одеса, вул. С. Ядова. 4. На запитання позивача, які саме підстави сприяли його звільненню, [PERSON] було запропоновано з`явитися особисто до відділу кадрів «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб ООР» за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича 9/11. В уточненій позовній заяві позивач [PERSON] зазначає про те, що він не знав про існування наказу від 17.12.2019 року №241-к «Про скасування наказу від 16.12.2019 №240-к та звільнення лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] », а посилання відповідача в своєму відзиві на те, що [PERSON] , 18.12.2019 року відмовився від отримання кур`єрської доставки з наказом про його повторне звільнення є неправдою. Оскільки, як зазначає позивач, його офіційне місце проживання в усіх без виключення документах, у тому разі і в тих, що наявні в розпорядженні відповідача з 2014 року як роботодацедавця [PERSON] , зазначене як: «м. Одеса, вул. Ак. Воробйова, 5, гуртожиток лікарів - інтернів, блок 4». Саме ця адреса « [ADDRESS] » без будь-якого номеру квартири зазначена в особовій картці працівника [PERSON] (форма П-2), яка зберігається у відділі кадрів, а також в заяві [PERSON] до КПН «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб ООР» від 09.12.2019р. про скасування наказу від 09.12.2019р. №136-ОД та в інших документах, бо це гуртожиток і в ньому апріорі немає квартир, а є лише кімнати, а квартира за № 7 вперше згадується позивачем лише в його позовній заяві від 10.01.2020 року. Також, на думку позивача, відповідачем було допущено порушення трудового законодавства, а саме: у день звільнення роботодавець зобов`язаний: 1) видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку (ч. 1 ст. 47 КЗпП). При її отриманні працівник розписується в особовій картці та книзі обліку трудових книжок - чого роботодавцем зроблено не було. 2) виплатити всі належні працівнику суми: зарплату, компенсацію за невикористану відпустку, а також вихідну допомогу у випадках, установлених законодавством, колективним або трудовим договором (ст. 47, 116 КЗпП) - чого роботодавцем зроблено не було, ані 16.12.2019 року, ані 17.12.2019 року, ані 18.12.2019 року, натомість адміністрація медичного закладу продовжувала виплачувати [PERSON] гроші за відпрацьовані ним години у грудні, а в табелі відділення (зі слів бухгалтера) весь цей час (до отримання відповідачем копії позовної заяви в січні 2020 року) [PERSON] ставили «неявку на роботу». Крім того, позивач [PERSON] зазначає про те, що в довідці КІШ «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб ООР» про його середню заробітну плату від 03.01.2020р. №1, зазначено про те, що вона: «Видана [PERSON] , в тому, що він дійсно працює у КНП «Одеський обласний центр соціально значущих хвороб» ООР» на посаді лікар-фтизіатр», тобто, відповідно до тексту цієї довідки, станом на 03.01.2019 року, позивач де-юре ще не був звільненим зі своєї посади, та перебував у штаті КПП «Одеського обласного центру соціально значущих хвороб ООР». Позивач [PERSON] вважає про те, що наказ від 17.12.2019 року за № 241-к був створений відповідачем тільки після отримання позовної заяви [PERSON] вказує і той факт, цьому наказі вже доповнені підстави для звільнення позивача, а саме є посилання на наказ від 09.12.2019 року №136-ОД «Про притягнення дисциплінарної відповідальності [PERSON] », посилання на наказ від 21.05.2019р. № 60-ОД «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] », натомість в позовній заяві вказувався факт відсутнє цього наказу, а в підставах звільнення містився лише перелік рапортів, які відповідно до 148 КЗпП України втратили свою чинність (строк більше 6 місяців). В своєму позові позивач [PERSON] зазначив про те, що на його думку його було піддано подвійному дисциплінарному стягнення, а саме за один і той самий випадок двічі поспіль накладається стягнення, а саме: і догана, і звільнення, що на думку позивача, є протиправним діянням (в 147 КЗпП України чітко встановлено наступні види дисциплінарних стягнень: або догана, або звільнення.) \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, до суду надав заяву в якій позовні вимоги просив задовольнити, розгляд справи провести у його відсутність. \~ \~ \~ \~У судове засідання представник відповідача КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. У судове засідання третя особа керівник КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» Єсипенко С.В. не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи міститься відзив представника КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» адвоката Шепітка Г.І. на позовну заяву [PERSON] в якому зазначено про те, що відповідач не визнає позов у повному обсязі, та заперечує проти його задоволення з наступних підстав. Як зазначає представник відповідача адвокат Шепітко Г.І., 16.12.2019 року позивач [PERSON] прийшов на своє робоче місце о десятий годині ранку відпросився до відділу кадрів, але до відділу кадрів не прийшов, на дзвінок начальника відділу кадрів відповів, що у нього відкрито лікарняний лист. 17.12.2019 р. [PERSON] з`явився на роботу о 8.30год., що підтверджується рапортом завідуючої 6-го відділення Нерсесян Г.О., та в 11.50 год. лікар [PERSON] прибув до відділу кадрів для ознайомлення з наказом про його звільнення, але ставити свій підпис відмовився, сказав що взагалі у нього є лікарняний лист та він його пред`явить через приймальню головного лікаря. З урахуванням того, що на дату видачі оспорюваного наказу [PERSON] був тимчасово непрацездатний, було видано наказ від 17.12.2019 р. №241-к про скасування наказу від 16.12.2019 р. № 240-к, копію цього наказу направлено позивачуТимофєєву Р.П. службою кур`єрської доставки. Аналізуючи вищевикладене, вважаємо, що позовна заява [PERSON] про скасування наказу про звільнення, про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул, стягнення майнової та моральної шкоди не підлягає задоволенню з огляду на те що наказ від 16.12.2019 р. №240-к було скасовано адміністрацією КНП «ООЦСЗХ» ОМР, а від так оспорювати його у судовому порядку не має підстав. \~ \~ \~ \~Також, адвокат відповідача заперечує проти стягнення заявлених витрат позивача на адвоката, з підстав їх не співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що уточнений позов є часткового обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено та з трудової книжник позивача [PERSON] вбачається наступне: \~ \~ \~ \~- наказом № 1 від 01.03.2018р. позивача [PERSON] було переведено в.о. зав. 3-м відділенням на час відпустки по догляду за дитиною [PERSON] КНП «ООЦСЗХООР» . \~ \~ \~ \~- 01.05.2018р. згідно наказу №98 від 24.04.2018р. позивача [PERSON] переведено та призначено на посаду завідуючого 6-м відділенням (на час відпустки по догляду за дитиною [PERSON] ) - 01.02.2019р. позивач [PERSON] , згідно наказу № 20-к від 30.01.2019р. переведений на посаду лікаря-фтизіатра 6 ЛТВ. - запис №16 від 01.05.2018р. є недійсним, про що в трудовій книжці здійснений відповідний запис. - 01.05.2018р. позивач [PERSON] , згідно наказу № 39/1-к від 7.04.2018р. переведено в о.зав. 6-м відділенням на час відпустки по догляду за дитиною [PERSON] \~ \~ \~ \~- 01.02.2019р. позивач [PERSON] , згідно наказу № 20-к від 30.01.2019р. переведений на посаду лікаря-фтизіатра 6 ЛТВ. (а.с. 218-220). З матеріалів справи вбачається про те, що згідно наказу КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» № 136-ОД від 09.12.2019р. «Про притягнення [PERSON] » [PERSON] , лікарю-фтизіатру VІ відділення легеневого туберкульозу (МБТ «+» заразна форма туберкульозу, мультирезистентий туберкульоз на 100 ліжок (65 ліжок стаціонарного лікування, 35 ліжок денного перебування) вул.. С. Ядова, 4, оголошено догану (а.с.21-22). Судом встановлено про те, що КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» було винесено наказ № 240 від 16.12.2019 року про звільнення лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] за систематичне невиконання без поважних причин своїх обов`язків, покладених на нього колективним договором та у зв`язку з некоректною поведінкою лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] до пацієнтів та співробітників відділення (а.с.19). З вищевказаного наказу вбачається про те, що лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] звільнено за п. 3 ст. 40 КЗпП України на підставі: рапорти [PERSON] від 26.04.2019р., 30.04.2019р., 29.09.2019р. та 27.11.2019р., рапорт [PERSON] від 26.04.2019р., пояснення [PERSON] від 26.04.2019р., рапорт [PERSON] від 02.05.2019р., акт від 20.05.2019р., колективний лист співробітників 6-го відділення від 219.11.2019р., протокол трудового колективу від 03.12.2019р. \~ \~ \~ \~Судом встановлено про те, що КНП Одеський обласний центр соціально значущих хвороб «Одеської обласної ради» було винесено наказ № 241-к від 17.12.2019р. про скасування наказу від 16.12.2019р. № 240-к та про звільнення лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] з якого вбачається про те, що у зв`язку з тим, що раніше виданий наказ від 16.12.2019 р. №240-к «Про звільнення лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] » суперечить вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України, оскільки був винесений у період тимчасової непрацездатності лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] , а також з огляду на те, що підстави для звільнення лікаря-фтизіатра 6-го відділення [PERSON] продовжують існувати,

Outcome: partial