Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] (далі - позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 2500 грн 00 коп, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що сума аліментів присуджених на її користь згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2008 у справі № 2-1420/2008 в твердій грошовій сумі 450 грн 00 коп на утримання сина [PERSON] , [INFO] , є недостатньою для матеріального утримання дитини. Позивач вказує, що її матеріальне становище погіршилось, доходи періодичні та не стабільні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на утримання сина. Ухвалою від 13.03.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 20.04.2021 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 08 год 00 хв 17.05.2021. У судове засідання прибула позивач, яка просила позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві, зазначивши, що станом на день вирішення даної справи судом, працює головним спеціалістом відділу внутрішнього аудиту Золотоніської РДА, отримує заробітну плату в сумі 5000 грн 00 коп. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що працює у ФОП [PERSON] , розмір отримуваної зарплати без врахування податків та обов`язкових відрахувань становить 4870 грн 00 коп, щомісячно. Також вказав, що у іншому шлюбі має дитину, яка у 2019 році потребувала дороговартісного лікування, а вагітна дружина на останніх тижнях вагітності не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Має можливість сплачувати аліменти в сумі близько 1000.00 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24.07.2010. У період даного шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим 02.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області. Відповідно до рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2009 у справі № 2-1420/2008 ухвалено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 450 грн 00 коп, щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 26.08.2008. Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 826 від 13.08.2020 та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 190 від 27.01.2021 позивач зареєстрована та постійно проживає з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта Золотоніської гімназії ім. С.Д. Скляренка Золотоніської міської ради Черкаської області [PERSON] , [INFO] навчається в гімназії з 01.09.2013, за цей період навчанням, матеріальним забезпеченням дитини займалась мати, батько дитини, [PERSON] , за весь період навчання до школи не з`являвся, навчанням дитини не цікавився, участі у ремонті школи та класу не брав. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 19.04.2021 заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 01.05.2021 становить 995 грн 30 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) станом на 01.06.2021 у відповідача заборгованість зі сплати аліментів - відсутня. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 19.09.2015 виданого Деньгівською сільською радою Золотоніського району Черкаської області, 19.09.2015 відповідачем укладено шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - Хлипа. Згідно із свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 27.01.2016 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Золотоноші Золотоніського міськрайонного управління юстиції Черкаської області у вказаному шлюбі [INFO] у відповідача народився син [PERSON] , який відповідно до виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4399 від 13.06.2019 та № 5544 від 08.07.2019 хворіє з народження, у 2019 році мав операцію, потребує нагляду уролога, нефролога, участкового педіатра. З довідки КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради № 209/49 від 13.05.2021 вбачається, що дружина [PERSON] , [PERSON] перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю, та згідно з довідкою КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради № 106 від 14.05.2021 їй з 13.05.2021 по 15.09.2021 призначено державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами як жінці, яка не застрахована в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до довідки про доходи № 1 від 14.04.2021 відповідач працює водієм у ФОП [PERSON] , загальна сума доходу за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 за винятком аліментів становить 33000 грн 00 коп. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно із частиною четвертою статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів одержувач аліментів може звернутися до суду із заявою про збільшення їх розміру. Значне погіршення матеріального становища платника може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів - але ці обставини підлягають доказуванню. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року в справі №415/4386/16-ц, від 20 грудня 2019 року в справі №288/168/19. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак, враховуючи підстави та предмет позову, при вирішенні даного спору, встановленню та доказуванню підлягає саме факт покращення матеріального стану відповідача, який є платником аліментів, наявності у відповідача реальної можливості сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 2500 грн 00 коп. щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81, ст. 76, ч. 2 ст. 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства в площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі №127/13957/16-ц. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, добровільно виплачувати аліменти відмовляється, а сума присуджених на її користь згідно з рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2008 у справі № 2-1420/2008 аліментів в твердій грошовій сумі 450 грн 00 коп на утримання сина [PERSON] , [INFO] , є недостатньою для матеріального утримання дитини. З матеріалів справи судом встановлено, що станом на час вирішення даної справи в суді, відповідачем погашено усю суму заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.06.2021 у відповідача така заборгованість відсутня. Також судом встановлено, що відповідач працює водієм у ФОП [PERSON] , загальна сума доходу за період з 01.10.2020 по 31.03.2021 за винятком аліментів становить 33000 грн 00 коп Відповідач має на утриманні вагітну дружину, яка отримує державну допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами як жінка, яка не застрахована в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який хворіє з народження, у 2019 мав операцію, потребує нагляду лікарів. Таким чином на підставі викладеного вище, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд відхиляє як безпідставні наведені доводи позивача про можливість сплати відповідачем аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн 00 коп. При цьому суд зауважує, що сума присуджених позивачу за рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.09.2008 у справі № 2-1420/2008 аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі становить 450 грн 00 коп, що є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 роківв розрахунку на місяць установлений у розмірі з 01.01.2021 -2395 гривень. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (ч. 2 ст. 184 СК України). Таким чином, на підставі викладеного вище, та враховуючи, що судом встановлено, що відповідач не має реальної можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину у сумі 2500 грн 00 коп. щомісячно, суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, приходить до висновку задовольнити позовні вимоги частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 1500 грн 00 коп. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial