Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - [PERSON] , про звільнення майна з-під арешту. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її син [PERSON] , про що Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис № 3577, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Після смерті сина, відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . В зазначеному Свідоцтві про право власності, від 19.08.1998 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві сумісної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] і вона успадкувала належну йому 1/3 частку квартири [ADDRESS] , так як її син [PERSON] , відмовився від спадкування на її користь. Після смерті сина, як спадкоємиця першої черги, позивач своєчасно звернулася до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі, з заявою про прийняття спадщини, але отримала відповідь, що на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , накладено арешт. Наявність арешту та заборони на відчуження вищевказаної квартири, унеможливлює володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, перешкоджає позивачу оформити право власності на спадщину, тому вона звертається до суду з даною заявою. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Першого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області та третя особа, у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що [INFO] помер син позивачки: [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] є сином позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.10). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина на 1/3 частки квартири, за адресою [ADDRESS] , яка належала йому, на підставі Свідоцтва про право власності на житло, від 19.08.1998 р., виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів, на підставі розпорядження органу приватизації № 130114, від 19.08.1998 року. В зазначеному Свідоцтві про право власності, від 19.08.1998 року, вказано, що квартира [ADDRESS] , належить на праві сумісної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частках. [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] і вона успадкувала належну йому 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Після смерті сина, [PERSON] , як спадкоємиця першої черги, звернулась до Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі, з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори повідомила позивачку про те, що на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належала сину, накладено арешт. Також, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав, номер обтяження № 3713684, від 06.12.2013 року (а.с.15) на 1/3 частку квартири що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , накладено арешт державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Рудик Т.С., на підставі постанови ВП №11780422, від 25.11.2013 р (а.с.12). Листом № 25846, від 16.07.2018 р. (а.с.14) першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області, позивачку повідомлено, що виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до вимог Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (а.с.14). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ч. 1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні; позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє, на підставі закону чи договору, або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в Постанові ВСУ, від 16.11.2016 року, у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved