Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулась [PERSON] , із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 03.11.2020, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В якій просить: Стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісяця, до закінчення навчання у Державному навчальному закладі «Тернопільському професійному коледжі з посиленою військовою і фізичною підготовкою» починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання до 30 червня 2021 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їхній син, [PERSON] , є повнолітнім та навчається на ІІІ курсі у Державному навчальному закладі «Тернопільському професійному коледжі з посиленою військовою і фізичною підготовкою», що підтверджується довідкою Державного навчального закладу «Тернопільського професійного коледжу з посиленою військовою та фізичною підготовкою» від 09 вересня 2020 року №495, а тому немає змоги влаштуватись на роботу, щоб постійно отримувати заробіток. Відповідач не надає коштів на утримання сина, які необхідні йому для купівлі харчування, підручників, засобів інтимної гігієни, а також купівлі спеціалізованого одягу та взуття, крім цього медикаментів, так як син постійно хворіє. Дані витрати позивачка несе самостійно. Коштів на повноцінне утримання дитини не вистарчає. Такими своїми діями [PERSON] , поставив її у досить скрутне матеріальне становище. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/1767/20 провадження №2/598/119/2021. 05 січня 2021 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. 26 січня 2021 року на адресу суду від відповідача [PERSON] та його представника адвоката Пугача В.А. надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що позов визнає частково та згідний сплачувати утримування повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання в розмірі однієї тисячі гривень щомісячно, оскільки на даний час він зареєстрований як безробітний в Ланівецькій районній філії Тернопільського обласного центру зайнятості, ніде не працює і не має інших доходів. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так,\~в судом\~встановлено,\~що батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є відповідач\~ [PERSON] та\~позивач [PERSON] ,\~ що\~стверджується копією\~свідоцтва про\~народження серії\~ [NUMBER] \~виданого 21\~листопада 2002\~року Вищелуб`янською\~сільською радою\~Збаразького району Тернопільської області (а.с.10). Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 16.01.2009 з [PERSON] в користь [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з 18 грудня 2008 року і до досягнення останнім повноліття (а.с.4). Станом на 23.09.2020 заборгованість [PERSON] за рішенням Збаразького районного суду від 16.01.2009 зі сплати аліментів станом на 23.09*.2020 становила 19694,73 грн. Згідно заяви стягувача дана заборгованість сплачена. Згідно довідки за №495, виданої 09 вересня 2020 року начальником Державного навчального закладу «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою», [PERSON] навчається на ІІІ курсі, денної форми навчання, у Державному навчальному закладі «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» (наказ №11 «З-УДЗ» від 03.09.2018), термін закінчення навчального закладу 30.06.2021 (а.с.6, 7). [PERSON] постійно хворіє та знаходиться на утриманні позивачки, що сторонами не оспорюється і стверджується доводами позивача, які викладені у позовній заяві, копією акта №1032 ш.Б.43.2 стаціонарного хворого [PERSON] №51 від 13.02.2019 (а.с.5), копією висновку педіатричної лікарсько-консультативної комісії №66 від 21.02.2019 (а.с.6). Відповідно до довідки №24.01/18 від 21.01.2021 виданої Лановецькою районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості Державної служби зайнятості вбачається, що дохід відповідача [PERSON] , який є учасником бойових дій, за період з 17 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 3432 грн 24 коп (три тисячі чотириста тридцять дві гривні двадцять чотири копійки). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] проживає з мамою [PERSON] , навчається і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання сину [PERSON] не надає, хоча має можливість її надавати. Беручи до уваги, що вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] , продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Тернопільський професійний коледж з посиленою військовою та фізичною підготовкою» і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач в добровільному порядку належного матеріального утримання сину [PERSON] не надає, хоча має можливість її надавати, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, виходячи з того, що згідно із вимогами ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище сина [PERSON] , стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, що він погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1000 гривень щомісячно, та те, що він зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сини, наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів, те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку [PERSON] , і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] \~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~2500\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~03\~листопада 2020\~року і\~до закінчення\~навчання,\~але не\~довше ніж\~до досягнення\~ним 23\~(двадцяти\~трьох)\~років, відмовивши позивачці у стягненні решти коштів, оскільки нею не було наведено і судом не здобуто переконливих аргументів щодо стягнення вказаної позивачем суми, а тому позов в цій частині слід задовольнити частково. Також судом встановлено, що згідно з посвідчення серії [NUMBER] виданого 12.02.2016 відповідач [PERSON] являється учасником бойових дій. Згідно п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, суд, беручи до уваги те, що на підставі п.п.3, 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивача і відповідача звільнено від сплати судового збору, а тому, відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, сторони судові витрати, слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі\~наведеного,\~ст.ст.180-182,\~198,\~199,\~200\~Сімейного кодексу\~України,\~та

Outcome: partial