Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернувся ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, відсо-тків за користування кредитом, комісії та штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору без номеру від 03.10.2013 року, укладеного між банком і [PERSON], остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.02.2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 4480 грн. 79 коп., по про-центам за користування кредитом в сумі 2756 грн. 43 коп., з комісії за користування кре-дитом в сумі 599 грн. 17 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 391 грн. 82 коп., а всього в розмірі 8728 грн. 21 коп. У зв'я-зку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стяг-нення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват-банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 8 728,21 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. На вказане рішення [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2015 року скасу-вати та повністю відмовити у задоволені позову ПАТ КБ «Приватбанк». В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначила, що не оформлю-вала у позивача ніяких кредитних карток. Коли їй було повідомлено про відкриття прова-дження по даній справі, відповідач звернулася до суду і надала свої заперечення, проте вони не були долучені до матеріалів справи. У телефонній розмові з представниками банку відповідачку запевнили, що позов буде відкликаний. Та не отримуючи з суду жодних документів, відповідач вирішила, що позов було відкликано. Про існування рішення не здогадувалася. Відповідач зазначає, що готова оплатити почеркознавчу експертизу з метою доказу того, що жодних документів вона не підписувала. Належним чином повідомлені сторони не зявились в судове засідання та надали клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі (а.с. 104,111, 113). Від позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просив відхи-лити апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін (а.с. 114-115). Суд вважає можливим у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України розглянути справу у відсутність належним чином повідомлених сторін. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а оска¬ржуване рішення необхідно змі-нити, виходячи з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 03 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «Прива-тБанк» та [PERSON] був укладений договір, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за кори-стування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Від-повідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг. Правил користування платіжною карткою (а.с. 7-9,10-33). Відповідач [PERSON] погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчать її підписи, факт отримання кредиту та користування кредитною карткою. Із п.1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг вбачається , що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено (якщо інше не передбачено договором), зокрема щодо самої угоди про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконувала, у зв'язку з чим станом на 19.02.2015 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 4480 грн. 79 коп., по процентам за користування кредитом в сумі 2756 грн. 43 коп., з комісії за користування кредитом в сумі 599 грн. 17 коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) в розмірі 391 грн. 82 коп., а всього в розмірі 8728 грн. 21 коп., що підтверджується розрахунком позивача, який жод-ним доказом відповідача не був спростований ( а.с.5-6). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або бі-льше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулюва-ти у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Із пункту 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що клієнт зобовязується погашати заборгованість за кредитом та відсотками за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі , мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За правилами ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встанов-лених цим Кодексом. При ухвалені рішення суд виходив з того, що відповідач не виконувала належним чином своїх зобовязань за договором, в результаті чого утворилася заборгованість, а тому є підстави для задоволення позову. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності пі-дстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами та за комісією за користування кредитом, в іншій частині необхідно зазначити наступне. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року гро-мадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Мініст-рів України переліку, де проводилася антитерористична операція, та банки та інші фінан-сові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредит-ними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до копій паспорта місце проживання відповідача [PERSON] зареєст-ровано у м. Костянтинівка Донецької області (а.с. 34). Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р затвер-джено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична опе-рація. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р до зазначених населених пунктів належить Костянтинівка. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при пору-шенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені даним договором, більше ніж на 30 днів клієнт зобовязаний виплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій (а.с. 29). Як вбачається з розрахунку заборгованості, прострочення строків платежів мало місце до 14.04.2014 року, тому стягнення фіксованої суми штрафу (500 грн.) є законним, проте штраф (процента складова) має бути обчислений станом на 14.04.2014 року. Штраф (процента складова) становить собою 5% від суми заборгованості по креди-тному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій: (4280,79 + 102,72)* 5%. Таким чином станом на 14.04.2014 року він складав 219,18 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосу-вання норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення суду. Таким чином у відповідності до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на пе-ріод проведення антитерористичної операції» штраф нарахований відповідачу у період після 14 квітня 2014 року не підлягає стягненню. Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне. Відповідач зазначає, що їй було невідомо, що по даній справі винесено рішення, адже представник банку її завірив, що позов буде відкликано. Про хід справи [PERSON] так само нічого не знала. Жодних документів з ПАТ КБ «Приватбанк» не підписувала. Проте матеріали справи містять неодноразові клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 49, 51, 58, 66, 85), поштові повідомлення про вручення [PERSON] судових повісток (а.с. 50, 53, 65, 81), телефонограму, яку прийняв її син (а.с. 70), та розписку про вручення повістки її сину (а.с. 71). Все це свідчить про те, що відповідач була належним чином сповіщена про хід судового розгляду, могла скористуватися своїми правами для надання доказів, в тому числі для заявлення клопотання про проведення почеркознавчої експертизи. Проте відповідач жодним чином не спростувала наявність договірних зобовязань між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» та наявність заборгованості. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне за-стосування норм матеріального або процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення необхідно змінити в частині стягнення з відповідача штрафу. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 серпня 2017 року апелянту бу-ло відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ст. 2, п/п 6 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 110 відсо-тків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у відповідній редакції при подачі позовної заяви майнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Отже з [PERSON] підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 267,96 грн.

Outcome: partial