Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 11.06.2013 року звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON], Одеської міської ради, третя особа: Одеське міське управління земельних ресурсів про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що на підставі розпорядження Одеської міської ради від 20.04.2004 року №2543-ХХІV його рідному брату [PERSON], для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд була передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 434 кв.м. за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20-а. Згідно договору дарування від 31.01.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-428 позивач є власником ? частини житлового будинку, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Зерновій, №20, який в цілому складається з одного житлового камяного будинку, зазначеного на платі під літ. «А», - житловою площею 26,9 кв.м. та надвірних будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці розміром 581 кв.м. Право власності належним чином зареєстровано в КП «МБТІ та РОН» 05.03.2002 року. Позивач вказує, що 22.09.2003 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси за позовом [PERSON] до [PERSON], що є співвласником ? частини зазначеного домоволодіння був встановлений порядок землекористування вказаної земельної ділянки по фактичному порядку користування, що відповідає частці кожного в домоволодінні та складає 290,5 кв.м., у відповідності до технічного висновку від 04.09.2003 року, підготовленого спеціалістами КП «МБТІ та РОН». У звязку з тим, що при складанні розмірів і меж земельної ділянки з вини відповідача були допущені суттєві неточності у їх замірах, була приватизована і значна частина земельної ділянки позивача, яка на даний час складає менше 290,5 кв.м., а саме 250 кв.м, що на 40,5 кв.м. менше за площу, визначену судовим рішенням. Позивач вважає, що був складений неточний акт встановлення в натурі меж земельної ділянки, на підставі якого були внесені належні, але не точні зміни до земельно-кадастрової документації та був виданий [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Крім цього, позивач вказує, що суміжним землекористувачем згідно [PERSON] обстеження в натурі меж земельної ділянки від 10.11.2003 року, проведенного на підставі доручення Одеського міського управління земельних ресурсів №1766 від 13.08.2003 року та заяви [PERSON], виконаного представником ПП «ЄКВЄНА» [PERSON], в присутності [PERSON], директора ПП «ЄКВЄНА» [PERSON], проведено обстеження в натурі меж земельної ділянки де на плані меж цієї земельної ділянки (від «Г» до «А») і в [PERSON] погодження меж технічної документації із землеустрою зазначено [PERSON], що не відповідає дійсності. Позивач, як суміжний землекористувач земельної ділянки, переданої у власність [PERSON], не погоджував розташування межі між своєю ділянкою і ділянкою [PERSON], про вищевказаний акт позивач дізнався лише при судовому розгляді позовної заяви в суді. Також не відповідає дійсності інформація стосовно згоди суміжних землекористувачів, які не заперечують проти приватизації вищевказаної земельної ділянки в існуючих межах, замість згоди позивача, як власника домоволодіння та суміжного землекористувча вказана невідома особа [PERSON]. 13.09.2016 року позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначив, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №012/2015 року від 05.11.2015 року проведеної судовим експертом [PERSON], вказано, що «відповідачем [PERSON] при приватизації його суміжної ділянки були порушені розміри і межі земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON], по вул. Зерновій, 20, в м. Одесі, згідно встановленого порядку землекористування за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2003 року. Відповідачем [PERSON] була приватизована частина земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні [PERSON] по вул. Зерновій, 20, в м. Одесі, площа якої складає 10,63 кв.м.» Позивач [PERSON] набув право користування спірною земельною ділянкою правомірно, і такого права в установленому законом порядку не позбавлений, розпорядженням Одеської міської ради від 20.04.2004 року №2543-ХХІV, на підставі якого [PERSON] видано державний акт про право власності на земельну ділянку, неправомірно частково припинено право користування частиною земельної ділянки [PERSON] З підстав вищенаведеного, за уточненими позовними вимогами, позивач просить суд: Визнати недійсним та скасувати рішення Одеської міської ради від 20.04.2004 року «Про затвердження технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0434 га гр. [PERSON] за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель» №2543-ХХІV; Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20-а, серії ЯБ №295242 реєстровий №010550502698 від 21.06.2005 року, виданий на імя [PERSON]; Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. За заявою позивача по справі [PERSON], третю особу - Одеське міське управління земельних ресурсів було замінено на Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області. Позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, про що подав до суду відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Інші учасники судового процесу повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявились, про причини своєї неявки суд не повідомили. У звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно Договору дарування від 31.01.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-428, ? частина житлового будинку, що знаходиться в м. Одесі, по вул. Зерновій, під №20, що в цілому складається з одного житлового камяного будинку, зазначеного на плані під літ. «А» - житловою площею 26.9 кв.м., та надвірних будівель: «Г» - літньої кухні, «Л» - навісу, «И» - вбиральні, №1-7 огородження, ІІІ цистерни, які розташовані на земельній ділянці розміром 581 кв.м., належить на праві власності [PERSON]. Право власності [PERSON] на вказану частину житлового будинку з 05.03.2002 року зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» за №207 на стор. 267 реєстр. 21321. Рішенням місцевого суду Малиновського району м. Одеси від 22.09.2003 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення порядку користування земельною ділянкою задоволено, суд вирішив: Визначити порядок користування земельною ділянкою будинку №20, по вул. Зерновій у м. Одесі; Виділити [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки, площею по 290,5 кв.м., згідно плану технічного висновку від 04.09.2003 року. У технічному висновку від 04.09.2003 року, складеному експертом КП «ОМБТІ та РОН» про можливість поділу земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20, вказано: «Виходячи з фактичної площі земельної ділянки, співвласникам ідеально належать: 1/2 частка земельна ділянка 290,5 кв.м. (581х1/2); 1/2 частка земельна ділянка 290,5 кв.м. (581х1/2)». З дослідженого, судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановленому законом порядку набув право користування ? частиною земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20, та має право користуватись вказаною частиною земельної ділянки, що згідно рішення суду складає 290,5 кв.м. 05.07.2001 році [PERSON] звернувся до Одеської міської ради із заявою про безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 0,0434 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та експлуатації жилого будинку, в заяві також вказано, що суміжні землекористувачі [PERSON], [PERSON] не заперечують проти приватизації вказаної земельної ділянки в існуючих межах, заява містить їх підписи та посвідчена Головою селищної ради. Згідно ст. 116 ЗК України (в ред.. 01.01.2004 року), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦК України (в ред. 01.01.2004 року), рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року №2543-ХХІV, «Про затвердження технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0434 га гр. [PERSON], за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», затверджено технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки та передано безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0434 га за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, із земель житлової та громадської забудови міста, раніше наданих у користування. Крім цього, в Рішенні, зобовязано гр. [PERSON] замовити оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку відповідно до норм законодавства. Зазначене рішення було прийнято Одеською міською радою на підставі поданих завником [PERSON] документів та висновків Управління архітектури та містобудування і Одеського міського управління земельних ресурсів. Згідно висновку №з-52/03-М Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 31.07.2003 року, вказано, що відповідно довідки ЗСАТ «Авангард» від 30.05.2003 року №126, громадянину [PERSON] в 1964 році була виділена земельна ділянка площею 0,07 га під забудову за адресою: вул. Зернова, 20. На підставі ордеру на житлове приміщення №935 серія ІР від 16.08.1988 року [PERSON] було надано житлове приміщення площею 19,3 кв.м. по вул. Зерновій, 20. Також вказано, що згідно наданого технічного звіту по межах земельної ділянки гр. [PERSON] надається земельна ділянка площею 0,0434 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель. У висновку Управління архітектури та містобудування вказано: «згідно «Схеми приватизації міських земель м. Одеси», затвердженої рішенням Одеської міської ради №16-ХХІІ від 15.12.1994 року, земельна ділянка по вул. Зерновій, 20а, розташована в зоні збереженої індивідуальної забудови з можливою приватизацією та наданням у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель у відповідності наданому технічному звіту. Право земельного сервітуту відсутнє.» Відповідно до Висновку Одеського міського управління земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах №149 від 19.02.2004 року, вбачається, що згідно [PERSON] з рішення виконавчого комітету Іллічівської районної ради народних депутатів від 20.01.1989 року №68, встановлено, що домоволодіння №20 по вул. Зерновій, розділено на два самостійних домоволодіння та за місцевою Радою було визнано право власності на домоволодіння №20а по вул. Зерновій з земельною ділянкою площею 400 кв.м. Відповідно до Розпорядження Іллічівської районної адміністрації №130 від 19.02.1997 року, житловий будинок за №20а по вул. Зерновій списано з балансу житлового фонду місцевої Ради Іллічівського району м. Одеси. Згідно Протоколу №9 засідання міської міжвідомчої комісії з прийомки в експлуатацію будівель від 12.07.2001 року по заяві [PERSON], після оформлення документів на землекористування буде прийнято в експлуатацію жилий будинок і господарські будівлі за адресою: вул. Зернова, 20а. У Висновку №149 від 19.02.2004 року також зазначено: «За обмірами, зробленими в натурі, площа земельної ділянки, що знаходиться в користуванні гр. [PERSON], складає 0,0434 га. Згідно з висновком УАМ від 31.07.2003 року №з-52/03-М земельна ділянка знаходиться в зоні індивідуальної житлової забудови з можливою приватизацією. Претензій з боку суміжних землекористувачів немає». Одеським міським управлінням земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах вказаним Висновком №149 від 19.02.2004 року погоджено технічну документацію з інвентаризації земельної ділянки, та здійснено передачу безоплатно у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0434 га за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель із житлової та громадської забудови міста. В матеріалах справи наявний також Технічний звіт Топографо-геодезичних робіт по інвентаризації земельної ділянки гр. [PERSON] за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Зернова, 20а, складений КП «Земельно-кадастрове бюро при управлінні земельних ресурсів». З [PERSON] обстеження в натурі меж земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, Малиновського району, від 10.11.2003 року, вбачається, що представником ПП «ЄКВЄНА», [PERSON], в присутності [PERSON], директора ПП «ЄКВЄНА» [PERSON] проведено обстеження в натурі меж вказаної земельної ділянки та вказано, що площа земельної ділянки в погоджених межах складає 0,0434 га, в тому числі по угіддям: 0,0141 га капітальна забудова, 0,0120 га прибудинкова територія, 0,0085 га рілля, 0,0088 га сад. Згідно Кадастрового плану земельної ділянки по вул. Зернова, 20а, наявного в матеріалах технічної документації з інвентаризації на вказану земельну ділянку, вбачається, що суміжними землекористувачами зазначені [PERSON], [PERSON] За ст. 184 ЗК України (в ред. 01.01.2004 року), землеустрій передбачає: встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь і землекористувань; розробку загальнодержавної і регіональних програм використання та охорони земель; складання схем землеустрою, розроблення техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель відповідних адміністративно-територіальних одиниць; обґрунтування встановлення меж територій з особливими природоохоронними, рекреаційними і заповідними режимами; складання проектів впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань та сворення нових; складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; підготовку документів, що посвідчують право власності або право коритсування землею; складання проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обгрунтування сівозмін, упорядкування угідь, а також розроблення заходів щодо охорони земель; розроблення іншої землевпорядної документації, пов'язаної з використанням та охороною земель;здійснення авторського нагляду за виконанням проектів з використання та охороною земель;проведення топографо-геодезичних, картографічних, ґрунтових, геоботанічних та інших обстежень і розвідувань земель. Відповідно до ст. 185 ЗК України (в тій же редакціїї), землеустрій здійснюється державними та іншими землевпорядними організаціями за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. Землеустрій здійснюється відповідно до закону. Згідно ст. 186 ЗК України (в тій же редакціїї), проекти відведення земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які надають і вилучають земельні ділянки. Статтею 198 ЗК України (в тій же редакції) передбачено, що Кадастрові зйомки це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Кадастрован зйомка включає, зокрема погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами. Судом встановлено, що всупереч наведеним нормам, в матеріалах технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0434 га гр. [PERSON], за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, затверджених Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року №2543-ХХІV, відсутні дані про погодження меж земельної ділянки по вул. Зернова 20а із користувачем суміжної земельної ділянки по вул. Зерновій, 20 позивачем [PERSON] З наведеного вбачається, що при ухваленні Рішення від 20.04.2004 року №2543-ХХІV, «Про затвердження технічної документації з інвентаризації та передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,0434 га гр. [PERSON], за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель», [PERSON], Одеською міської ради були допущені порушення вимог закону. На підставі вищевказаного Рішення від 20.04.2004 року №2543-ХХІV [PERSON] було видано [PERSON] на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №295242 від 21.07.2005 року. Згідно плану меж земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: вул. Зернова, 20а, кадастровий номер 511013730032:016:0001, що є додатком до Державного [PERSON], вбачається, що суміжними землекористувачами визначені: від А до Б землі м. Одеси (вул. Черкаська); від Б до В землі [PERSON]; від В до Г землі м. Одеси (вул. Зернова); від Г до А землі [PERSON] Відповідно до Листа №121 від 11.09.2015 року «Одеського проектного інституту» Міністрества оборони України, вказано наступне: «виконані камеральні роботи по визначенню площі земельної ділянки, розташованої між межею фактичної земельної ділянки [PERSON] за матеріалами вишукувань в березні 2015 року (лінія блакитного кольору) та межею земельної ділянки [PERSON] (лінія червоного кольору) згідно державного акту на право власності від 21.06.2005 року, серія ЯБ №295242 за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20а. Площа земельної ділянки затінена і складає 10,63 кв.м.» Згідно Висновку №012/2015 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 05.11.2015 року судовим експертом ПП «Одеськиий науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скібінського С.С.», вказано наступне: «відповідачем [PERSON] при приватизації його суміжної ділянки були порушені розміри і межі земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON] в м. Одесі, по вул. Зерновій, 20, згідно встановленого порядку землекористування за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.09.2003 року. Відповідачем [PERSON] була приватизована частина земельної ділянки, що знаходиться в фактичному користуванні [PERSON] в м. Одесі, по вул. Зерновій, 20, площа якого складає 10,63 кв.м.». За ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 66 ЦПК України визначено, що висновок експерта\~- це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ст.ст. 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими\~ст. 212\~цього Кодексу. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи те, що доказів, що спростовують обставини, вказані у висновку експерта №012/2015 судової будівельно-технічної експертизи суду не надано, суд приймає вказаний висновок експерта на підтвердження заявлених вимог як належний, допустимий та достовірний доказ щодо заявленного предмету спору. Досліджуючи заявлені вимоги позивача про визнання недійсним та скасування рішення Одеської міської ради від 20.04.2004 року та державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯБ №295242 від 21.06.2005 року, суд виходить з наступного. Приписами ч. 1\~ст. 155 ЗК України (в редакції 11.01.2005 року)\~передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушується право особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. За ч. 1\~ст. 393 ЦК України, (в ред. 01.05.2005 року), правовий акт органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 04.06.2014 року справа №6-46 цс14, відповідно до статті 126 в редакції чинній до 05.03.2009 року, статей\~152,\~155 ЗК України\~державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, висновок №012/2015 судової будівельно-технічної експертизи, суд вважає, що Рішенням Одеської міської ради від 20.04.2004 року дійсно порушується право позивача [PERSON] щодо користування належною йому частиною земельної ділянки, тому позовні вимоги про визнання недійсним та скасування вказаного Рішення є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Так як Рішення Одеської міської ради від 20.04.2004 року було ухвалено з порушенням вимог діючого на той час законодавства, виданий на підставі вказаного Рішення [PERSON] акт про право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Зернова, 20-а, серії ЯБ №295242 реєстровий №010550502698 від 21.06.2005 року також визнається судом недійсним та підлягає скасуванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження витрат, понесених позивачем, повязаних з розглядом даної справи, такі вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: approved