Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 18 березня 2016 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], у якому позивач просить: - визнати за ним право власності на обєкт нерухомості нежитловий павільйон, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30; - визнати за ним право власності на обєкт нерухомості будівлі та споруди, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Арбатська, 32-м. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що починаючи з лютого 2004 року він відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, у якого відсутній власник, а саме будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Арбатська, 32-м, проте, проте, відповідач не визнає його право та намагається позбавити позивача даного обєкту. Також у 2014 році позивач самочинно здійсним реконструкцію обєкта нерухомості нежитлового павільйону, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, проте, у лютому 2016 року відповідач уклала з третіми особами договір оренди нежитлового павільйону, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, та передала його у строкове платне користування без відома позивача. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню\~ст. 224 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що починаючи з лютого 2004 року [PERSON] відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, у якого відсутній власник, а саме будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський район, вул. Арбатська, 32-м. Згідно Технічного паспорту на будівлі та споруди № 32-м, що розташовані по вул. Арбатська, м. Дніпропетровськ, який складений ФОП [PERSON], кваліфікаційний сертифікат Серії АЕ № 002487 виданий 16 липня 2013 року, зареєстрований у реєстрі атестованих осіб 17 липня 2013 року за № 2370, даний обєкт має наступну експлікацію: літ. А-2 будівля охорони (1955 року будівництва), яка має загальну площу 52,2 кв.м. та складається з: на першому поверсі (всього площа 24,9 кв.м.): 101 коридор, площею 7,2 кв.м.; 102 приміщення, площею 2,1 кв.м.; 103 підсобне, площею 3,0 кв.м.; 104 санвузол, площею 2,7 кв.м.; 105 підсобне, площею 1,9 кв.м.; 106 душова, площею 4,0 кв.м.; 107 приміщення, площею 4,0 кв.м.; на другому поверсі (всього площа 27,3 кв.м.): 201 коридор, площею 5,0 кв.м.; 202 приміщення, площею 8,8 кв.м.; 203 приміщення, площею 13,5 кв.м.; літ. а сходи металеві з огородженням (1955 року будівництва); літ. Б-1 будівля складу (1955 року будівництва), яка має загальну площу 257,2 кв.м. та складається з: на першому поверсі (всього площа 133,2 кв.м.): 101 приміщення, площею 45,0 кв.м.; 102 приміщення, площею 44,6 кв.м.; 103 вхід у підвал, площею 2,5 кв.м.; 104 приміщення, площею 41,1 кв.м.; літ. під Б-1 підвал (1955 року будівництва), який має загальну площу 124,0 кв.м. та складається з: 201 підвал, площею 42,6 кв.м.; 202 підвал, площею 42,9 кв.м.; 203 підвал, площею 38,5 кв.м.; літ. б естакада (1955 року будівництва); літ. В-1 будівля складу (1955 року будівництва), яка має загальну площу 121,8 кв.м. та складається з: 101 приміщення, площею 20,5 кв.м.; 102 приміщення, площею 50,3 кв.м.; 103 приміщення, площею 51,0 кв.м.; літ. Г-2 корпус монтажно-слюсарний (1955 року будівництва), який має загальну площу 161,7 кв.м. та складається з: на першому поверсі (всього площа 126,7 кв.м.): 101 приміщення, площею 91,3 кв.м.; 102 приміщення, площею 19,1 кв.м.; 103 підсобне, площею 7,5 кв.м.; 104 приміщення, площею 8,8 кв.м.; на другому поверху (всього площа 35,0 кв.м.): 201 коридор, площею 17,2 кв.м.; 202 санвузол, площею 2,2 кв.м.; 203 душова, площею 4,6 кв.м.; 204 приміщення, площею 11,0 кв.м.; літ. Д-1 будівля складу (1955 року будівництва), яка має загальну площу 75,0 кв.м. та складається з: 101 приміщення, площею 24,6 кв.м.; 102 приміщення, площею 24,6 кв.м.; 103 приміщення, площею 25,8 кв.м.; літ. д сходи бетонні (1955 року будівництва); літ. Е-1 будівля складу (1955 року будівництва), яка має загальну площу 83,9 кв.м. та складається з: 101 приміщення, площею 41,5 кв.м.; 102 приміщення, площею 42,4 кв.м.; літ. Ж-1 будівля складу (1955 року будівництва), яка має загальну площу 28,3 кв.м. та складається з: 101 приміщення, площею 28,3 кв.м. № 1-5, І споруди (огорожі, ворота, кран, кранбалка, хвіртка, замощення). З пояснень позивача судом встановлено, що він користується вищевказаним обєктом нерухомості, намагається за власний кошт підтримувати його у належному стані, проводить поточні ремонтні роботи. Стаття 41 Конституції України зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною 1 статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно вимог п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 визначено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Оскільки у обєкту нерухомості будівлі та споруди, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Арбатська, 32-м, відсутній будь-який власник, суд приходить жо висновку, що дане майно є безхазяйною річчю. Отже, оскільки позивач більше ніж 10 років відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, а саме будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Арбатська, 32-м, проте, відповідач не визнає його право та намагається позбавити позивача даного обєкту, суд вважає, що позовні вимоги в частині зізнання за [PERSON] права власності на обєкт нерухомості будівлі та споруди, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Арбатська, 32-м, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З приводу позовних вимог про визнання за позивачем права власності на обєкт нерухомості нежитловий павільйон, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, суд приходить до висновку, про необґрунтованість даних позовних вимог. Згідно вимог ч.ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки позивачем не доведено обставини, що того, що ним було у 2014 році самочинно здійсним реконструкцію обєкта нерухомості нежитлового павільйону, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, а у лютому 2016 року [PERSON] уклала з третіми особами договір оренди нежитлового павільйону, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, та передала його у строкове платне користування без відома позивача, суд вважає що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на обєкт нерухомості нежитловий павільйон, що має загальну площу 1070,00 кв.м. та який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Кринична, буд. 30, задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на те, що судом було відстрочено сплату судового збору до моменту винесення рішення суду, суд присуджує до стягнення з відповідача судові на користь Державного бюджету України. На підставі викладеного,

Outcome: partial