Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

До Старобільського районного суду Луганської області звернулась позивач [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старобільська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що їй на праві власності належить будинок №175 по вул. Леніна (Слобржанська) у м. Старобільську Луганської області, який подарували позивачеві у 2006 році. У будинку зареєстровані позивач та її молодша дочка. Старша дочка відповідач [PERSON] мешкає окремо із співмешканцем, але місце реєстрації не змінює. Відповідач не є співвласницею будинку, не веде з позивачем спільного господарства, участі в утриманні квартири не приймає. Договорів оренди чи безоплатного користування будинком позивач з відповідачем не укладали. На підставі викладеного позивач просила суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.\~\~ Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день, час та місяць слухання справи повідомлялись своєчасно та нележаним чином. Представник позивача [PERSON] просила провести розгляд вказаної справи без її участі. Позивач [PERSON] надала заяву, просила розглянути справу без її участі та участі її представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Старобільської міської ради [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, надала до суду заяву в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила провести розгляд справи без участі їх представника. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовим розглядом встановлено, що згідно копії договору дарування житлового будинку від 24.06.2006 року, [PERSON] безоплатно прийняла житловий будинок №175 з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за адресою: м. Старобільськ, вул. Леніна, Луганської області. Договір посвідчено Приватним нотаріусом [PERSON] 24.06.2006, зареєстровано в реєстрі за № 2814. Згідно копії витягу з Державного реєстру права власності на нерухоме майно, номер витягу 20062493 від 01.09.2008, власником будинку №175 за адресою: м. Старобільськ, вул. Леніна, Луганської області, є [PERSON], частка 1/1. Згідно копії домової книги будинку № 175 по вул. Леніна м. Старобільська, у вказаному будинку зареєстрована [PERSON], [INFO] з 30.05.2013. Згідно довідки про склад сімї № 1111 від 25.09.2018, виданої виконавчим комітетом Старобільської міської ради відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрована в [INFO]. За змістом\~ст.4 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Конституцією України\~(ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 4.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої\~Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 150 (розділ ІІІ, глава 6) Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів своєї сімї і мають право розпоряджатись цією власністюґ за своїм розсудом. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 33, 34, 36 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей\~391, 396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідач визнав позов, про що ним подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку- законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Суд вважає за необхідне також зазначити, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Outcome: approved