Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

До Дніпровського районного суду м.Херсона справа надійшла з Комсомольського районного суду м.Херсона відповідно до ухвали від 27.05.2015р.. Згідно протоколу автоматизованої системи документообігу суду-головуючий суддя Біла-Кисельова А.А. 25.05.2015року відкрито провадження по справі. Продовжено розгляд справи за клопотанням сторін відповідно до строків зазначених у ЦПК України(не більше як на 15 днів). Позивач подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 24 вересня 2012 року був звільнений з роботи на підставі пункту 1 ст. 36 КЗпП України. Проте Херсонський міський центр зайнятості відмовив йому у взятті на облік як безробітного, оскільки за інформацією наданою центру Державною податковою інспекцією у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області позивач зареєстрований в якості фізичної особи підприємця. У зв'язку з чим та посилаючись на те, що ніколи не займався підприємницькою діяльністю та не реєструвався як фізична особа підприємець, а надання відповідачем недостовірних даних щодо нього перешкодило йому стати на обліку у центрі зайнятості і протягом чотирьох місяців отримувати допомогу по безробіттю, а також звертатись з численними заявами до різних органів, позивач був змушений пред'явити до відповідача даний позов, шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, в якій просить суд стягнути з Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міністерства доходів і зборів у Херсонській області на його користь матеріальну шкоду у розмірі 10608,37 грн. та моральну шкоду у розмірі 5300 грн., а також понесені ним судові витрати в сумі 159,6 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав наведених в позові та просив їх задовольнити. Представник відповідача ДПІ у м. Херсоні заперечував проти задоволення позову на підставі того, що відповідно до Закону України «Про державну податкову службу», який діяв на момент виникнення правовідносин, Податкового кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» ДПІ не є суб'єктом надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та відповідно не надавали такої інформації центру занятості. Звертав увагу, що позов необґрунтований. Представник управління державної казначейської служби України у м. Херсоні Херсонської області заперечував проти задоволення позову на тій підставі, що управління є неналежним відповідачем, прав позивача не порушувало, відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою КМУ від 15.04.2015 року № 215 лише здійснює в установленому законодавством порядку безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду. Державний реєстратор реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень не надав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся поштою (відпр. 7300327573518). Прокурор прокуратури Комсомольського району м. Херсона в інтересах держави заперечував проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості; зазначав, що порушення прав громадянина немає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи суд приходить до наступного. Відповідно до наказу № 54 від 24.09.2012 року [PERSON] звільнено з роботи заступника директора по виробництву ДП «Експерементальна база «Херсонська»» з 24 вересня 2012 року за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП). Відповідно до пояснень позивача та як він зазначив в позові після звільнення з роботи 24.09.2012 року за п.1 ст.36 КЗпП України, він звернувся до Херсонського міського центру зайнятості для реєстрації його в установленому порядку як безробітного, однак отримав відмову у взятті на облік із тих підстав, що за своїм ідентифікаційним кодом значиться фізичною особою - підприємцем. Позивачем зазначено, що під час вирішення у 2008 році питання про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця [PERSON] працівник податкової служби не перевірив належним чином документи, у тому числі щодо його місця проживання та зазначив ідентифікаційний номер не фізичної особи - підприємця [PERSON], а ідентифікаційний номер позивача, який є однофамільцем фізичної особи - підприємця і зареєстрований за іншою адресою. Відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 09.01.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.02.2014 року скасовано постанову Господарського суду Херсонської області від 29.01.2008року і цей факт ніким не оспорюється. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин, державний реєстратор проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами - підприємцями, у разі постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, підставою для постановлення, якого є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності. 22.11.2012 року розпочато процес проведення спрощеної процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, а 29.12.2012 року здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за спрощеною процедурою. Згідно довідки Херсонського міського центру зайнятості [PERSON] перебував на обліку в центрі зайнятості, як безробітний в період з 30.01.2013 року по 07.05.2013 року та отримував виплати допомоги по безробіттю з 06.02.2013 року по 06.05.2013 року. Відповідно до довідки Херсонського міського центру зайнятості від 28.11.2014 року № 09-20/4690 [PERSON] ([INFO]) звернувся за сприянням у працевлаштуванні до Херсонського міського центру зайнятості 26.09.2012 року. Знятий з обліку 03.10.2012 року у зв'язку з неявкою в зазначений день для надання статусу безробітного у відповідності до вимог абз.2 пп. 2 п.20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою КМУ від 14.02.2007 року № 219 (в редакції від 21.01.2012 року). Відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015року зазначено, «що суди…не дали належної оцінки наданим…доказам…оскільки був знятий з обліку 03 жовтня 2012року у зв'язку з неявкою в зазначений день./.» Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З вказаної довідки Херсонського міського центру зайнятості вбачається, що позивач перебував на обліку до 03.10.2012 року, та був знятий з обліку у зв'язку з неявкою, що спростовує посилання позивача на те, що йому було відмовлено у взятті на облік так як він був зареєстрований як ФОП. Жодного доказу для підтвердження відмови у взятті позивача на облік Херсонським міським центром зайнятості позивачем не надано. Не надано доказів того, що ДПІ надала Херсонському міському центру зайнятості інформацію про перебування [PERSON] на обліку як ФОП та те, що саме ця інформація стала підставою для відмови у взятті на облік. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Єдиною підставою цивільно-правової відповідальності у таких правовідносинах є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдає, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини відповідно до ЦК України(ст.1167ЦК України). Враховуючи вказані вищевикладені обставини, законодавство України, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed