Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

До суду 01.08.2017 р. звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом про стягнення суми до [PERSON] Посилається на таке. Відповідно до кредитного договору № DNH4KP29540289 укладеного 17.05.2006 року між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] отримала кредит у розмірі 4\~381,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява № DNH4KP29540289 разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач станом на 03.07.2017 р. не виконує свої зобовязання внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 101\~780,59 грн., яка складається з наступного: 2\~974,08 грн. заборгованість за кредитом; 25\~410,75 грн. відсотки за користування кредитом, 73\~395,76 грн. пеня з несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, судовою повісткою з повідомленням та оголошенням в газету «Запорізька правда», повторно у судове засідання не зявилась та не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ \~ Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.05.2006 року [PERSON] підписана заява позичальника № DNH4KP29540289 на отримання кредиту в сумі 4\~381,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, якщо інше не зазначено в Умовах та правилах надання банківських послуг. Для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат, згідно з Умовами та Правилами. При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). За положеннями\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором. з наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 04.07.2017 р. по договору № DNH4KP29540289 існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 2\~974,08 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1\~ст. 632 ЦК України). Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст.\~632, ч. 2 ст.\~6 ЦК України). Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, проценти нараховуються і на поточну заборгованість (9 стовбець) і на прострочену заборгованість (10 стовбець), але умовами укладеного договору не передбачене нарахування відсотків на прострочену заборгованість. Відповідно до заяви позивальника (а.с. 5), яку підписав відповідач базова відсоткова ставка складає 2,09 % на місяць та нараховується на залишок заборгованості. Тому, сума процентів на залишок заборгованості складає 830 грн. 66 коп. За правилами ч. 1\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Зі змісту ст. 639 ЦК України витікає, що якщо сторони домовились укласти договір у письмовій формі, то такий договір є укладений з моменту його підписання сторонами. В свою чергу, банк, надавши кредит на підставі цієї заяви також висловив свою згоду на надання кредиту саме на цих умовах. На теперішній час, звертаючись до суду із позовом [PERSON] просить про стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі з пені та штрафів, нарахованих на підставі Умов надання кредиту фізичним особам, а не на підставі умов заяви. Позовні вимоги про стягнення одночасно пені в розмірі 73\~395,76 грн. і штрафів , передбачених п. 5.3 задоволенню не підлягають, оскільки позивач встановив та вимагає за одне й те саме порушення зобовязання подвійну відповідальність одного виду, оскільки і пеня, і штрафи по суті є неустойкою. Зазначене не відповідає приписам ст. 61 Конституції України, якою встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Оскільки позов задоволено частково, на 3,74 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно в сумі 59 грн. 84 коп. Згідно п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Позивачем зазначено, що було понесено витрати у розмірі 275,00 гривень, що підтверджено відповідним рахунком, тому суд вважає зазначену суму стягнути з відповідача.

Outcome: partial