Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось АТ «Мегабанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що відповідно до укладеного договору №169-015-850-2-17-Г від 14 грудня 2017 між ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого з 31 серпня 2018 року є АТ «МегаБанк», та [PERSON] , остання отримала кредит у розмірі 28026,91 гривень на строк з 14 грудня 2017 року до 11 грудня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості складає 15% річних. Починаючи з 01 січня 2018 [PERSON] порушує строки сплати платежів за кредитом. З 02 травня 2018 року відповідачу встановлена процентна ставка в розмірі 0,1% річних. Всупереч договірним зобов`язанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 01 липня 2019 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 45588,36 гривень, з яких: 28026,78 гривень - сума залишку заборгованості за кредитом, 1446,12 гривень - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2019 рік включно, 3503,35 гривень - сума залишку несплаченої комісійної винагороди за період з січня 2018 року по травень 2018 рік включно та 12612,11 гривень - сума штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від неї не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Ч.5 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається кредитний договір №№169-015-850-2-17-Г (з ануїтентними платежами) від 14 грудня 2017 між ПАТ «МегаБанк», правонаступником якого з 31 серпня 2018 року є АТ «МегаБанк», та [PERSON] , яка отримала кредит у розмірі 28026,91 гривень на строк з 14 грудня 2017 року до 11 грудня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом, що нараховується на суму заборгованості складає 15% річних. Відповідно до п.1.4. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється відповідачем щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором. Згідно п.1.3. кредитного договору вказаний договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів у ПАТ «Мегабанк». Пунктом 5.5. даного договору своїм підписом позичальник підтверджує, що з Правилами, які розміщені на офіційному сайті банку та/або у відділеннях банку, а також умовами договору, ознайомлений і згодний. Відповідно до п.3.2.3. кредитного договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за договором на передбачених договором умовах. п.4.3. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Згідно п.2.9. даного договору розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди сплачується щомісячно, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. На підставі заяви на видачу готівки №58064 [PERSON] отримала в ПАТ «МЕГАБАНК» грошові кошти у розмірі 28 026, 91 гривень, про що остання особисто розписалася у вказаній заяві. Однак, [PERSON] порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов`язання, згідно обумовленого Графіку, зокрема відповідач своєчасно та в повній сумі не сплачувала щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди). За розрахунком заборгованості за кредитним договором вбачається, що [PERSON] станом на 01 липня 2019 року має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 45588,36 гривень, з яких: 28026,78 гривень - сума залишку заборгованості за кредитом, 1446,12 гривень - сума залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01 січня 2018 року по 30 червня 2019 рік включно, 3503,35 гривень - сума залишку несплаченої комісійної винагороди за період з січня 2018 року по травень 2018 рік включно та 12612,11 гривень - сума штрафу, нарахованого відповідно до розділу 6 кредитного договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до ч.1 та 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконання зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами та не спростованими у встановленому процесуальним законом порядку відповідачем, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved