Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, належить будинок [ADDRESS] В даному житловому будинку зареєстрована донька позивача - відповідач [PERSON], 1983 року народження та онук - [PERSON], 2010 року народження, однак з 2014 року вони в даному будинку не проживають, їх особистих речей в будинку не має. Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку перешкоджає здійснювати право власності по відношенню даного житлового приміщення. Позивач несе витрати по оплаті комунальних послуг за відповідача та не може в майбутньому здійснити відчуження майна. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Відповідно до Заяви серії 31 АБ 1259181 від 05.09.2018 року, посвідченої нотаріусом Прохоровського нотаріального округу Белгородської області Сагіною О.М., [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON], надає свою згоду на зняття останніх з реєстраційного обліку за місцем проживання, за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання представник Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, просив суд долучити до цивільної справи висновок органу опіки та піклування, проти задоволення позовних вимог заперечує. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 березня 2015 року, виданого державним нотаріусом Першої слов'янської державної нотаріальної контори Донецької області Причепою В.Р. та зареєстрованого за № 1-238, [PERSON] належить будинок [ADDRESS]. Право власності на вищезазначений будинок зареєстровано державним реєстратором Першої слов'янської державної нотаріальної контори Причепою В.Р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 35484713 від 26.03.2015 року. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу на праві власності належить будинок, права користування яким вона просить позбавити відповідача. Згідно з довідкою, виданої Слов'янською міською радою № б/н від 01.11.2018 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Акту, виданого комітетом мікрорайону «Ж/Д № 2» № 778 від 30.10.2018 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], але не мешкають за даною адресою з 20 квітня 2014 року по теперішній час, особистих речей у будинку немає. Згідно з довідкою № 299 від 26.09.2018 року, виданої Загальноосвітнім закладом «Прохорівська гімназія», [PERSON] навчається у 2в класі МБЗУ «Прохорівська гімназія» Прохорівського району Белгородської області. Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради № 29/03-2350 від 19.11.2018 року, органу опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що недоцільно визнати особою такаю, що втратила право користування житловим приміщенням малолітню - [PERSON], [INFO] року. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в будинку, власником якого є [PERSON] зареєстровані відповідач [PERSON] та [PERSON], але фактично вони за цією адресою не проживають з 20 квітня 2014 року. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved