Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що 14 вересня 2012 року померла її мати [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 479562 від 17 вересня 2012 року. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із житлового будинку по вул. Садова, буд. 37, смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] заповіт не залишала, брат та сестра позивача - [PERSON] і [PERSON], відмовилися від належної їм частки спадщини, тому позивач вважає себе єдиною спадкоємицею першої черги. Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори, де їй 03 серпня 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок та розяснено право на звернення до суду. Тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, надіславши на адресу суду заяви, в яких прохає розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити судове рішення, згідно ст. 174 ЦПК України, а також відповідно до ст. 197 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю позивачки, відповідно до свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а. с. 9, 10). [PERSON] померла 14 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 479562, виданим 17.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 88 (а. с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Садова, буд. 37 в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належав їй, відповідно до виданого на її ім'я технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а. с. 11-13). За життя [PERSON] заповіт не залишала, брат та сестра позивача - [PERSON] і [PERSON], відмовилися від належної їм частки спадщини, тому відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є єдиною спадкоємицею першої черги по закону. Для оформлення свідоцтва на спадщину позивач звернулася до нотаріальної контори, де їй 03 серпня 2017 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинокта розяснено право на звернення до суду (а. с. 21-22). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Право позивача на спадщину в порядку спадкування за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та приведеними вище. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов, оскільки спадкодавцю належало право власності на вказаний житловий будинок, і визнати за позивачем право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, оскільки згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах, суд вважає за необхідне постановити рішення про визнання за позивачем права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved