Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Ірпінська міська рада Київської області, про виселення із зняттям із місця реєстрації. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Калинушкою О. О. за реєстровим №2040 від 24.04.2019 року.Зауважує, що договором дарування квартири передбачено, що особи, зареєстровані у вказаній квартирі зобов`язуються знятись з місця реєстрації, звільнити квартиру від особистих речей та передати ключі від квартири позивачу як власнику у строк до 07.05.2019. Вказує про те, що в даній квартирі зареєстрована [PERSON] , колишня дружина [PERSON] , який відчужив позивачу дану квартиру за договором дарування. Шлюб між ними розірвано. Також, у договорі дарування вказано, що він укладений за згодою [PERSON] , колишньої дружина [PERSON] , підписи якої на відповідній заяві засвідчено нотаріусом Ізар Гавіш від 03 квітня 2019 року. Тобто, [PERSON] знала про відчуження даної квартири за договором дарування. Відповідач не є членом сім`ї позивача, родинних стосунків з нею позивач не має, разом не проживає. Зазначає про те, що не знімаючись з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою, відповідач створює перешкоди позивачу в користуванні власністю, тому її необхідно зняти з реєстрації даного місця проживання. Місце фактичного проживання відповідача невідоме. Згідно уточненої позовної заяви, [INFO] позивач [PERSON] помер. Вказує, про те, що станом на 10.06.2020 [PERSON] відсутня за своїм зареєстрованим місцем проживання більш ніж 6 місяців, а отже в силу вимог ст. 71 ЖК України втратила право користування жилим приміщенням. [PERSON] не дає можливості [PERSON] вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм житлом, зокрема: оформити субсидію (як інвалід другої групи) на житлово-комунальні послуги, що розраховується, виходячи з кількості осіб, які зареєстровані і фактично проживають у житловому приміщенні: продати, обміняти або здати в найм (оренду) квартиру. Крім того, [PERSON] витрати на утримання квартири не несе, відновлювальні ремонтні роботи не виконує, комунальні платежі не сплачує. Усі витрати, які пов`язані з утримання квартири сплачує [PERSON] , що підтверджується копіями чеків про оплату житлово-комунальних послуг. Просить усунути перешкоди у здійсненні [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом визнання [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , був власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належала йому на праві приватної власності на підставі договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Калинушкою О. О. за реєстровим №2040 від 24.04.2019 року, що підтверджується копією даного договору та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Договором дарування квартири передбачено, що особи, зареєстровані у вказаній квартирі зобов`язуються знятись з місця реєстрації, звільнити квартиру від особистих речей та передати ключі від квартири позивачу як власнику у строк до 07.05.2019. [INFO] позивач [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є правонаступником [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом. В даній квартирі зареєстрована [PERSON] , колишня дружина [PERSON] . Шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення Ірпінського міського суду від 15.04.2019 року, яке набрало законної сили 15.05.2019 року. [PERSON] не знялась з реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач. Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до правових висновків Верховного суду України (постанова ВСУ від 16.11.2016р. справа № 6ц-709ці-16) власник житла усуває перешкоди, що чиняться зареєстрованою особою, в користуванні належним йому житлом, шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого житла. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Враховуючи вище наведені норми законодавства та конкретні обставини справи, а саме те, що відповідачка в квартирі позивача не проживає понад встановлений законодавством строк, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved