Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

До суду звернувся Орган опіки та піклування Малобілківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, з позовом до [PERSON], [PERSON] про відібрання неповнолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, а саме [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідачі не працюють, не мають джерел доходу, зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, житловий будинок не пристосований для проживання дітей. Відповідачі неодноразово притягувалися до відповідальності за вчинення насильства в сім'ї та невиконання свої батьківських обов'язків. Крім того, на опікунській раді неодноразово розглядалося питання про неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, їм виносилися попередження. Прикрим наслідком такого поводження батьків стало те, що їх неповнолітня дочка була доставлена в Лановецьку КЦРЛ в стані алкогольного сп'яніння, внаслідок розпивання алкоголю з мамою і тіткою. На даний час діти навчаються в Новосілківській школі-інтернаті, де для них створені всі умови для навчання та проживання, підстав для повернення їх до батьків зараз не має, а тому позивач був змушений звернутися до суду з позовом до відповідачів про відібрання дітей без позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача Михальський М. К. підтримав позовні вимоги і просив суд задовольнити позов. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали і не заперечували щодо задоволення позову. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що матеріалами справи повністю доведено факт неналежного виконання відповідачами своїх обов'язків по вихованню дітей. Представник Служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Костюк Н. О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пояснивши при цьому, що діти перебувають в інтернаті вже шість років, а батьки не приклали жодних зусиль для того, щоб їх забрати додому і віддати в нормальну школу. Внаслідок недбалого ставлення відповідачів до виконання своїх батьківських обов'язків їх неповнолітня дочка попала в лікарню в стані алкогольного сп'яніння. Побутові умови для проживання дітей вдома батьками не створені. Під час перебування дітей в інтернати батьки до них не навідуються, а лише спілкуються по телефону. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в ході судового засідання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 03 серпня 2001 року Малобілківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с. 3) та копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 18 серпня 2003 року Малобілківською сільською радою Лановецького району Тернопільської області (а.с. 4). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітніх дітей, а саме зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не створили належних умов для проживання дітей, не надають матеріальної допомоги на їх утримання, не приймають участі у вихованні та не проявляють щодо них батьківської турботи та уваги. Це стверджується поясненнями представника позивача, характеристиками на неповнолітніх дітей (а.с.52-55), Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 05 травня 2016 року (а.с.5), протоколами №3 від 09 серпня 2014 року та 11 серпня 2015 року засідання органу опіки і піклування при виконкомі Малобілківської сільської ради (а.с.7,8), а також не заперечується самими відповідачами. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малобілківської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах дітей, з метою їх соціально-правового захисту відібрати без позбавлення батьківських прав від [PERSON] та [PERSON] їх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 05 травня 2016 року, встановлено, що сім'я проживає в глиняному житловому приміщенні площею 44,5 кв. м., яке складається з двох житлових кімнат та кухні, опалюється пічками на твердому паливі. В будинку недостатньо ліжок, постільна білизна стара, діти сплять разом із батьками, окремої кімнати не мають. Батьки ніде не працюють, доходи отримують від підсобного господарства, проживають на пенсію бабусі і випадкових заробітків, зловживають спиртним, що негативно впливає на виховання дітей (а.с. 5). Відповідно до протоколів №3 від 09 серпня 2014 року та 11 серпня 2015 року засідання органу опіки і піклування при виконкомі Малобілківської сільської ради відповідачів [PERSON] та [PERSON] попереджали про неналежне відношення до виконання батьківських обов'язків та зобов'язували їх добросовісно відноситися до батьківських обов'язків, цікавитися здоров'ям своїх дітей, утриманням, навчанням та розвитком (а.с.7, 8). Згідно повідомлення Лановецької комунальної центральної районної лікарні від 07.12.2016 року №1171 [PERSON] з 01.04.2013 року знаходиться на «Д» обліку у лікаря нарколога Лановецької КЦРЛ з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю» (а.с.78). Відповідно до копії вироку Лановецького районного суду від 17 березня 2011 року та копій постанов від 25.07.2013 року, 30.10.2013 року, 20.08.2014 року відповідач [PERSON] притягався до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.297 КК України та адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків та вчинення насильства в сім'ї (а.с.29, 31, 32, 33). Факт вчинення насильства в сім'ї відповідачем [PERSON] також підтверджується ухвалами Лановецького районного суду від 05.06.2013 року та 15.06.2015 року, якими було закрито кримінальні провадження відносно [PERSON] за ч.2 ст.125 КК України в зв'язку з примиренням із потерпілою. Потерпілою по даних кримінальних провадженнях виступала відповідач [PERSON], яка є дружиною [PERSON] (а.с.30, 34). Згідно копії постанови Лановецького районного суду від 30.03.2016 року відповідач [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім'ї (а.с.35). Відповідно до довідки, виданої Всеукраїнським союзом церков християн віри євангельської п'ятидесятників, відповідач [PERSON] проходить реабілітацію в «Домі милосердя» християн віри євангельської з 04 вересня 2016 року, що в с.Пустомити Гощанського району Рівненської області. Приблизне проходження реабілітації відбудеться до травня місяця 2017 року (а.с.55). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них , не позбавляючи батьківських прав, зокрема у випадку ухилення батьками від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дітей у них є небезпечним для їх морального виховання. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відібрати неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від [PERSON] та [PERSON], не позбавляючи їх батьківських прав, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. На підставі наведеного та

Outcome: approved