Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

До суду 14.06.2021 року звернулась [PERSON] (далі Позивач) із позовом до [PERSON] (далі Відповідач) з вимогою про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач з вересня 2019 року ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини, які стягнуто з нього судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року (справа №522/14538/19). Заборгованість Відповідача по аліментам за період з 27.08.2019 року по 01.02.2021 року становила 19030,00 (дев`ятнадцять тисяч тридцять) грн.. Виходячи з наведених обставин позивач просила стягнути з Відповідача неустойку (пеню) за період з 01 вересня 2019 року по 01 лютого 2021 року за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] у розмірі 19030,00 (дев`ятнадцять тисяч тридцять) грн. та стягнути з Відповідача відшкодування судових витрат у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн.. Ухвалою суду\~від 18.06.2021\~року відкрито\~провадження у\~справі,\~призначено\~справу\~до судового\~розгляду в загальному\~позовному провадженні з призначенням\~підготовчого\~засідання на 19.07.2021 року.. До суду 30.06.2021 року надійшла відповідь з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради щодо місця реєстрації відповідача. У підготовче засідання призначене на 19.07.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 13.09.2021 року. З 26.07.2021 року по 20.08.2021 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці. Представник [PERSON] адвокат Баган К.Ю. 10.09.2021 року надала до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, згідно якого просила долучити до матеріалів справи довідки державного виконавця з розрахунком заборгованості (а.с.37-41). У підготовче засідання призначене на 13.09.2021 року сторони не з`явилися, представник [PERSON] адвокат Баган К.Ю. надала суду заяву, в якій просила справу розглядати за відсутністю сторони позивача. Також просила закрити підготовче засідання по справі та призначити її до розгляду по суті. Відповідач був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Ухвалою суду від 14.09.2021 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до розгляду по суті на 13.10.2021 року. Через неяку сторін, розгляд справи 13.10.2021 року був відкладений на 25.11.2021 року. У судове засідання 25.11.2021 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзиву на позов не надав та причини неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення 03.12.2021 року. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 06.09.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання заяви про видачу судового наказу, а саме з 27.08.2019 року і до повноліття сина, тобто до [INFO] (а.с.7-8). Державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Бурлею К.Я. 07.10.2019 року за вказаним судовим наказом, виданим 20.09.2021 року, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60224781 (а.с.9-10). Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів по судовому наказу № 522/14538/19 від 06 вересня 2019 року, яка станом на 01.02.2020 року склала 19\~030, 00 грн., що підтверджується розрахунками державного виконавця (а.с.11). Згідно розрахунків, наданих позивачем, сума, яка підлягає стягненню з відповідача становить 19030,00 (дев`ятнадцять тисяч тридцять) грн. за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Згідно довідок Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) від 30.07.2021 року №34114 та №34116 (а.с.39-40), заборгованість по аліментами відповідачем не сплачувала та станом на 01.02.2021 року становила 19\~268 грн., а станом на 01.08.2021 року 27\~708,00 грн.. Зазначене не спростовано відповідачем. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК). Так само аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Так, згідно з частиною першою статті 196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Зокрема, законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 % За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18), який Суд враховує відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК. Так, у даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів що є підставою для застосування до нього відповідальності за просторочення їх сплати. Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і приймається Судом при визначенні розміру заборгованості. При цьому, оскільки сума пені перевищує суму заборгованості, стягненню підлягає 100% відсотків заборгованості, що відповідає змісту статті 196 СК (див. пункт 16). Таким чином надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені). У свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. У ситуації, що розглядається докази про матеріальний та сімейний стан відповідача не подавались, а тому відсутні підстави для зменшення розміру неустойки відповідно до частини другої статті 196 СК. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами. З а змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі було проведено оплату витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 05.03.2021, квитанцією про оплату послуг та актом виконаних робіт від 09.06.2021 року (а.с.23-26). У зв`язку із чим, Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Outcome: approved