Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 23 червня 2020 року звернулася [PERSON] із зазначеною позовною заявою до [PERSON] , в якій просить ухвалити рішення яким стягувати щомісячно з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в твердій грошовій сумі 3000 грн., починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі 2800 грн. В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що вона проживала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21 квітня 2007 року по 25 вересня 2019 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не опікується дитиною, чим позбавляє дитину можливості на належне утримання (а.с.1-4). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 23 червня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.14). Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.15). До суду 16 липня 2020 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.17). Ухвалою судді від 17 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів(а.с. 19-20). Від відповідача 04 серпня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з нього аліменти у розмірі 50% прожиткового розміру для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, а також відмовити в стягненні судових витрат у розмірі 2800 грн. Так, відповідач посилався на те, що він продовжує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а доводи позивача є надуманими. Крім того, відповідач посилається на те, що він з 01 квітня 2020 року є безробітною особою та не отримує будь-якого доходу, а позивач не надала належні та допустимі докази на підтвердження необхідності сплати аліментів саме у розмірі 3000 грн. (а.с.24-28) Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та не заперечували проти стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 50% прожиткового розміру для дитини відповідного віку Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.10). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.8) Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2019 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.12-13). На даний час сторони проживають окремо, дитина проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України обов`язок утримувати дитину шляхом виплати аліментів покладено на батьків, які окремо проживають від дитини. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що cуд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, частина 2 ст. 184 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 184 СК України, а також майновий стан позивача, яка виховує сина, суд приходить до висновку, що відповідач у змозі сплачувати на користь позивача на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст. 191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 23 червня 2020 року. Пунктом 7 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. Обговорюючи питання розподілу судових витрат,

Outcome: partial