Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 03.10.2014 р. він під розписку позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 282417,00 грн. Відповідач зобов'язувався повернути позивачу вказану суму коштів до 30.09.2014р., однак по цей день відповідачка повернула йому лише 27300,00 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просить стягнути із відповідача суму боргу - 274250,78 грн. Також позивач вказує, що у разі якщо боржник прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити 3% річних від простроченої суми, що складає 2767,84 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суд до відома не поставив, в зв'язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України постановив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 03.10.2014 р. позивач під розписку позичив відповідачу грошові кошти у розмірі 282417,00 грн. строком до 30.09.2014р. (а.с.13). На підтвердження факту отримання грошових коштів була укладена розписка, яка посвідчує передання відповідачеві визначеної грошової суми (а.с.13). Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються нормами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернуто сума боргу за договором позики, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суму боргу по договору позики в розмірі - 247250,78 грн. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач також повинен повернути позивачу 3% річних від простроченої суми, що становить - 2767,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved