Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області у справі №537/4298/14-ц від 20 серпня 2014 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з ј до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2014 року по справі №537/4298/14-ц з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно. Позивач вказує, що весь цей час він регулярно сплачував аліменти, дбав про належне утримання доньки, однак з народженням дитини від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , яка також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у визначеному розмірі є неможливою. Позивач вказує, що він офіційно не працевлаштований, наразі його доходів не вистачає на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини заробітку, у зв`язку із чим позивач вважає, що цей розмір підлягає зменшенню до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, та за таких обставин, і вимушений звернутись до суду. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 липня 2020 року позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28 вересня 2020 року провадження у справі було відкрито. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його представник - адвокат Таранкова О.О. надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без участі сторони позивача та зазначила, що позовну заяву просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, при цьому враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялась про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив наступне. З рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 серпня 2014 року по справі №537/4298/14-ц, яке набрало законної сили 31 серпня 2014 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеним вище рішенням з стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 23 липня 2014 року. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз статті 192 Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач в обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів посилається, зокрема, на факт народження у нього дитини від іншого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надав суду свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Кременчуцьким міським ВДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, та на підтвердження факту укладення нового шлюбу надав свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого Крюківським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зміст статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, що також визначено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13. Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд враховує обставину народження у позивача іншої дитини, та у зв`язку із відсутністю заперечень проти позову зі сторони відповідача, яка повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, та водночас з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, її віку та потреб, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів з 1/4 до 1/6 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено у статті 182 Сімейного кодексу України, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved