Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов [PERSON] до Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] перебували у шлюбі з 05.09.1983 по 10.12.1996. За час шлюбу подружжям у 1985 році було придбано житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Покупцем у договорі купівлі-продажу був вказаний [PERSON] . Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.05.1999 по справі № 2-316/1999 даний будинок було розділено. [PERSON] було виділено 55/100 частин даного будинку і надвірних споруд: кімнати №№ 1, 2, 4 загальною площею 38,34 кв.м., веранду під № 8 площею 5,33 кв.м., погріб під літерою «Д», сарай «В». [PERSON] було виділено в будинку кімнати [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] загальною площею 16,46 кв.м., приміщення веранди під № 7 площею 10.46 кв.м., гараж і літню кухню під літерою «Б», сарай «Г». Відмостку, тин, ворота, туалет і криницю залишено у загальному користуванні. Цим же рішенням було зобов`язано сторони до 01.06.1999 за власний рахунок закласти дверні пройоми, щоб утворилося два окремих житлових приміщення. З того часу [PERSON] та [PERSON] почали проживати кожен у своїй половині. 18.08.2021 позивач дізналася, що незважаючи на вказане рішення суду право власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 26.12.2012, що видане виконавчим комітетом Черепинської сільської ради, зареєстроване лише за [PERSON] . Таким чином Черепинська сільська рада (правонаступником якої є відповідач Селищенська сільська рада), ухвалюючи рішення від 07.12.2012 № 65 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] », порушила права позивача [PERSON] як власника 55/100 частини вказаного житлового будинку. З огляду на викладене позивач просить: - визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Черепинської сільської ради від 07.12.2012 № 65 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] »; - визнати недійсним Свідоцтво про право власності [NUMBER] від 26.12.2012 на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , видане на підставі рішення виконавчого комітету Черепинської сільської ради від 07.12.2012 № 65 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] » та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу для розгляду передано судді Літвіновій\~Г.М. Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, проте подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали та просили його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Позовні вимоги визнали. Третя особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про відсутність заперечень щодо задоволення позовних вимог. У судове засідання не з`явився. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду у відсутність учасників. На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 10.12.1996 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що 10.12.1996 складено актовий запис № 156. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.05.1999 по справі № 2-316/1999 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Розділено будинок з надвірними спорудами, що знаходиться у с. Вільхівчик Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який придбаний сторонами в період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу і зареєстрований за [PERSON] . Виділено у володіння, розпорядження і користування [PERSON] 55/100 частин даного будинку і надвірних споруд: кімнати №№ 1, 2, 4 загальною площею 38,34 кв.м., веранду під № 8 площею 5,33 кв.м., погріб під літерою «Д», сарай «В». [PERSON] виділено у користування, володіння і розпорядження 45/100 частин будинку і надвірних споруд, а саме: в будинку приміщення під [ADDRESS] , 5, [ADDRESS] загальною площею 16,46 кв.м., приміщення веранди під № 7 площею 10.46 кв.м., гараж і літню кухню під літерою «Б», сарай «Г». Відмостку, тин, ворота, туалет і криницю залишено у загальному користуванні, де кожному з подружжя належить Ѕ частина. Крім того зобов`язано сторони до 01.06.1999 за власний рахунок закласти дверні пройоми, щоб утворилося два окремих житлових приміщення. Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили 16.05.1999. Однак рішенням виконавчого комітету Черепинської сільської ради від 07.12.2012 №\~65 «Про оформлення права власності на об`єкт нерухомого майна за [PERSON] » доручено КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Корсунь-Шевченківський відділок оформити свідоцтво на право власності на об`єкти нерухомого майна по [ADDRESS] лише за [PERSON] . 26.12.2012 на підставі вказаного рішення виконавчим комітетом Черепинської сільської ради видано свідоцтво серія [NUMBER] про право власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , яке складається із житлового будинку А-1 (загальна площа 67,4 кв.м., житлова площа 33,2 кв.м.), прибудови а, літньої кухні Б, гаража В, сараю Д, погребу Ж, убиральні З, огорожі, хвіртки, воріт, криниці 1-4. Право власності на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами 27.12.2012 зареєстроване Корсунь-Шевченківським виробничим відділком комунального підприємства «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» за № 38847530, номер запису\~526-154 в книзі 3, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 27.12.2012 № 37023885. Право власності на весь житловий будинок (загальною площею 67,4 кв.м.) з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.08.2021 № 270978335 (дата внесення запису 27.12.2012). Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Черепинської сільської ради від 06.11.2012 № 712 згідно з інформацією з погосподарської книги № 1 по с. Вільхівчик за 211-2015 роки (особовий рахунок № [NUMBER] ) [PERSON] має в користуванні один будинок за [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідками виконавчого комітету Селищенської сільської ради про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає загальновідомим той факт, що Черепинська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області після об`єднання територіальних громад увійшла до складу Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Статтею 41\~Конституції України\~визначено,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю,\~результатами своєї\~інтелектуальної,\~творчої діяльності. Право\~приватної власності\~набувається в\~порядку,\~визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.\~317\~ЦК України\~власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з\~положеннями ст.\~328\~УК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.05.1999 по справі № 2-316/1999 виділено у володіння, розпорядження і користування [PERSON] 55/100 та [PERSON] 45/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] Таким чином, у розумінні ст. 317 ЦК України [PERSON] є власником 55/100, а [PERSON] є власником 45/100 частин вказаного житлового будинку та надвірних споруд. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Положеннями частин\~2,\~3\~ст.\~3\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» речові\~права на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяження,\~що підлягають\~державній реєстрації\~відповідно до\~цього Закону,\~виникають з\~моменту такої\~реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Таким чином речові права на нерухоме майно підлягають обов`язковій державній реєстрації. Однак право власності на спірний житловий будинок із надвірними спорудами зареєстроване за [PERSON] як за єдиним власником. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Водночас,\~згідно з\~пунктом 10\~ч.\~2\~ст.\~16\~ЦК України\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, що визначено ч. 1 ст. 21 ЦК України. Положеннями ч. 1 ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Аналізуючи зібрані в справі та досліджені докази, ураховуючи визнання відповідачем позову, а також відсутність заперечень третьої особи [PERSON] щодо задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки, зареєструвавши за [PERSON] право власності на весь житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , виконавчий комітет Черепинської сільської ради порушив право власності позивача на 55/100 частин спірного житлового будинку з надвірними спорудами. Водночас відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Оскільки відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню, тому позов підлягає задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved