Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить: - визначити, що частка [PERSON] , яка померла [INFO] , у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру [ADDRESS] , становить 1/2 частину; - визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , померлій [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка по день своєї смерті була зареєстрована та мешкала в квартирі [ADDRESS] , яка належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] , померлим [INFO] . На день її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить Ѕ частка вказаної кварти. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є мати позивача [PERSON] , яка прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного кодексу України так, як була зареєстрована із спадкодавцем [PERSON] за однією адресою на день смерті та його онук [PERSON] по праву представлення, який також прийняв спадщину. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає. З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач своєчасно звернулась до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмихової О.С., де їй було роз`яснено, що її матері свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] не видавалось. [PERSON] прийняла спадщину згідно ст. 1270 Цивільного Кодексу України, так як була зареєстрована за однією адресою з померлим [PERSON] на день його смерті. Позивачу було рекомендовано, як спадкоємцю після смерті [PERSON] звернутись до суду щодо виділення права власності у спільному майні подружжя на майно, що належало [PERSON] , померлому [INFO] . Так як даний спір в позасудовому порядку вирішити неможливо, позивач була змушена з даним позовом звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, підтримує викладені в заяві обставини та просить задовольнити заявлені вимоги (а.с.119). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає (а.с.120). Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] приходилась матір`ю [PERSON] . [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.9). Згідно відповіді відділу реєстрації обліку осіб виконкому Чорноморської міської ради (а.с.14) по день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та мешкала в квартирі [ADDRESS] , яка належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] , померлим [INFO] (а.с.8,9,10). На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є [PERSON] , яка прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного кодексу України так, як була зареєстрована із спадкодавцем [PERSON] за однією адресою на день смерті, та його онук [PERSON] по праву представлення, який також прийняв спадщину (а.с.52,76). З наданої суду копії спадкової справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців ні за заповітом ні за законом немає (а.с.75-112). З метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті матері позивач звернулась до державного нотаріуса Чорноморської міської державної нотаріальної контори Одеської області Жмихової О.С., де їй було надано роз`яснення, що її матері свідоцтво про право власності у спільному майні подружжя на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] не видавалось. [PERSON] прийняла спадщину згідно ст.1270 Цивільного Кодексу України, так як була зареєстрована за однією адресою з померлим [PERSON] на день його смерті. Позивач є спадкоємицею після смерті [PERSON] і їй було рекомендовано звернутись до суду щодо виділення права власності у спільному майні подружжя на майно, що належало [PERSON] , померлому [INFO] (а.с.16,17). Згідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові па праві спільної сумісної власності. Як слідує із правовстановлюючих документів, а саме Договору купівлі продажу (а.с.10) спірної квартири від 23 червня 1998 року дана квартира була придбана [PERSON] під час перебування в шлюбі з [PERSON] , а тому є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно): майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності: право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 Цивільного кодексу України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно досі.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Таким чином, [PERSON] , померлій [INFO] , належала на справі спільної сумісної власності 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №206/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18. глави 10 цього ж Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до пункту 4.21 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій передбачає, що при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із документа, що посвідчує право власності, вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право на спадщину. Мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не отримала свідоцтво про право на спадщину на частку в спільному майні подружжя. Згідно зі ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав га обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини вводять усі права та обов`язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 Цивільний кодекс України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296. 1297 ЦК). Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] входить і 1/2 частка спірної квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч.5 пункту 3.4 Інформаціного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності». Оскільки відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті мазері, беручи до уваги, що позивачем спадщина згідно ч.1 ст.1268 Цивільного кодексу України прийнята у строки, визначені ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене,

Outcome: approved