Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

До Котовського міськрайонного суду звернулася [PERSON] із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2005 року на її користь з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини від всіх його видів заробітку починаючи з 30.08.2005 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач аліменти не сплачує та станом на 01.12.2013 року має заборгованість по аліментам перед нею у сумі 30 064 гривні 86 копійок. Окрім вказаного за ствердженням [PERSON], відповідач [PERSON] не має інших зобов'язань по аліментам, тому вважала за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів з 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу) до ? частин6и усіх його видів заробітку (доходу) до досягнення дочкою повноліття. З огляду на вищенаведене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь, заборгованість по аліментам у розмірі 30 064 гривні 86 копійок та пені за прострочку сплати аліментів у сумі 213 708 гривень 59 копійок. Та збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів для утримання дочки [PERSON] з ? до 1/6 частини усіх його видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На виконання вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачу надсилалися судові повістки за адресою його місця мешкання. Відповідно до п. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, суд вважає неявку відповідача у судове засідання неповажною, оскільки суд належним чином сповістив відповідача про явку до суду. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача по справі, враховуючи відсутність відповідних заперечень, ухвалив слухати справу за відсутності сторін, що не з'явилися, у порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, суд прийшов до наступного. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Згідно виконавчого листа виданого 16.09.2005 року Котовським міськрайонним судом Одеської області по справі № 2-2382/2005 з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 30 серпня 2005 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого відділом ДВС Котовського МРУЮ Одеської області, станом на 01.12.2013 року розмір заборгованості [PERSON] по аліментам перед [PERSON] складає 30 064 гривні 86 копійок . Згідно з ч. 1 ст. 187 СК один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Відповідно до положень ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду . Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Для нарахування пені закон передбачає обов'язкову наявність вини платника аліментів у несвоєчасній сплаті аліментів. Вина відповідача по ухиленню від сплати аліментів, може бути доведена лише наявністю обвинувального вироку у відношенні [PERSON] за ст.164 ч.1 КК України (Злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей). Враховуючи, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю заборгованість, а на суму несплачених аліментів за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. Відповідно до вимог ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки(пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За змістом вказаної норми закону умовою для застосування юридичної відповідальності за заборгованість зі сплати аліментів особа, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, є винна протиправна поведінка останньої. Стягнення неустойки можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, у тому числі у зв'язку з її ухиленням від сплати аліментів, розшуком, перебуванням за кордоном тощо. Аналогічне міститься в роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.22 постанови від 15 травня 2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Пеня нараховується на всю суму несплачених аліментів (заборгованості) за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується лише тим місяцем, протягом якого не провадилось стягнення. Таким чином, що стосується розміру неустойки (пені), то зважаючи на обставини за яких виникла заборгованість за аліментами, суд, хоча і вважає за можливе стягнути її з відповідача, але у зменшеному, у відповідності до вимог ч.2 ст. 196 СК України, розміру, який на думку суду не може перевищувати розмір стягнутої на користь позивачки заборгованості за аліментами, тобто 30 064 гривні 86 копійок. Крім того, пеня у розмірі 213 708 гривень 59 копійок, яка є явно не спів розмірною із розміром заборгованості по сплаті аліментів у сумі 30 064 гривні 86 копійок, суд враховує вимоги добросовісності, розумності та справедливості. За таких обставин, суд вважає за можливе відповідно до приписів ст. 196 СК України стягнути розмір неустойки у сумі 25 000 гривень. У відповідності з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України по рішенню суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального стану; В відповідності з ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Таким чином, оглянувши всі надані до суду докази, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліменти на утримання дитини [PERSON] з 1/6 частини до ? частини усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] з 08.01.2014 року до досягнення дочкою [PERSON] повноліття тобто до 13.10.2019 року. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Також позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати понесені нею. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1 ст.79 ЦПК України). Втім, позивачем не надано жодних доказів про понесені нею витрати на правову допомогу та (чи) сплату судового збору. Суд, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів по справі, а також врахувавши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial