Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Моторне (транспортне) страхове бюро України з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 24.08.2011р. в Одеській області поблизу с. Білка, з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER] та який не мав полісу обовязкового страхування, сталася ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», згідно Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії якого з 08.10.2010р. по 07.10.2011р. Розмір завданих збитків згідно висновку № 10-09-11 від 08.09.2011р., складеного оцінювачем [PERSON], складає 91235,87 грн. Позивач зазначив, що у звязку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 04.10.2012р. здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 50 000 грн. Посилаючись на викладене позивач просить стягнути з відповідача кошти в розмірі понесених витрат 50 000 грн., судовий збір в сумі 1 218 грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та розглянути справу у відсутності представника позивача про що надав письмову заяву, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач до суду не зявився, сповіщений належним чином. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.08.2011 р. о 13.00 год. [PERSON], керуючи «DAEWOO SENS» д/н [NUMBER], на автодорозі між Київською трасою та с. Білка виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 27.06.2012 р. постановою Малиновського районного суду м. Одеси [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. В судовому засіданні встановлено, що пошкоджений автомобіль [NUMBER], належить на праві власності [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», згідно Полісу № ВЕ/7053964 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, строк дії якого з 08.10.2010р. по 07.10.2011р. Згідно Звіту № 10-09-11 від 02.09.2011р., складеного судовим експертом-автотоварознавцем [PERSON], величина матеріальної шкоди причиненої власнику автомобіля [NUMBER] станом на 24.08.2011 р. становить 91235,87 грн. Оскільки [PERSON] на момент ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 10.07.2012 р. до позивача звернувся власник пошкодженого автомобіля з відповідною заявою про страхову виплату. 04.10.2012 р. позивач здійснив виплату відшкодування потерпілому в розмірі 50 000 грн., відповідно до Наказу МТСБУ № 2919 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове бюро відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 зазначеного Закону України страхове бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Статтею 27\~Закону України «Про страхування»\~передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. \~\~\~\~\~\~ Згідно зі\~статтею 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Як відомо з матеріалів справи, на момент настання дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, на підставі копії полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних Моторне (транспортне) страхового бюро України здійснило перерахування суми страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 50 000 грн. Згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України та пп.38.2.1. п.38 ст.38 Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Як встановлено матеріалами справи, оскільки [PERSON] отримав від позивача кошти в розмірі 50 000 грн. у останнього виникло право регресу до [PERSON] Згідно до ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема витрати на правову допомогу. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Судові витрати відповідно до платіжного доручення № 38806 від 26.08.2015р. та платіжного доручення № 39041 від 09.09.2015р. в загальній сумі складають 1218 грн. За таких підстав суд вважає за необхідне позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Outcome: approved