Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

До суду 23.06.2020 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Одеська муніципальна біржа, про визнання договору дійсним, за яким позивачка просила: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н-00502/98 від 16.11.1998 року 137/1000 часток квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як продавців, та [PERSON] , як покупця, на Одеській муніципальній біржі 16.11.1998 року, зареєстрований у КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» за №896стр.2кн.301 пр., запис про право власності вчинено 11.02.1999 року. В обґрунтування\~позову зазначила,\~що 16.11.1998\~року [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] ,\~як продавці,\~та позивач\~ [PERSON] ,\~як покупець,\~уклали на\~Одеській муніципальній\~біржі договір\~№Н-00502/98\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~придбавши у\~відповідачів 137/1000\~часток квартири\~ [ADDRESS] ,\~яка складається\~з двох\~кімнат,\~житловою площею\~28,4\~кв.м,\~а також\~137/1000\~часток коридору\~-\~1,\~137/1000\~часток коридору\~ 7,\~137/1000\~часток туалету,\~137/1000\~часток коридору\~ 10,\~137/1000\~часток коридору\~ 11,\~137/1000\~часток кухні.\~Вся квартира\~складається з\~5\~кімнат житловою\~площею 78,0\~кв.м,\~загальною площею\~ 122,7\~кв.м.\~137/1000\~часток зазначеної\~квартири належали\~відповідачам \~на підставі\~Свідоцтва про\~право власності\~на житло\~від 10.11.1998\~року під\~№ [NUMBER] ,\~виданого УЖКГ\~ виконкому\~Одеської міської\~Ради народних\~депутатів,\~зареєстрованого ОМБТІ\~під реєстровим\~№865,\~кн.301\~пр.,\~стор.№2\~від 12.11.1998\~року.\~Позивачка посилалася\~на те,\~що сторони\~договору купівлі-продажу\~домовилися щодо\~усіх істотних\~умов договору,\~що підтверджується\~відповідним письмовим\~договором,\~і відбулося\~повне виконання\~договору,\~а саме,\~вона прийняла\~майно та\~сплатила за\~нього відповідачам\~належну за\~договором грошову\~суму.\~Зазначений договір\~був зареєстрований\~в КП\~«ОМБТІ та\~РОН» 11.02.1999\~року та\~вчинено запис\~у \~реєстрову книгу\~за №896\~стр.2\~кн.301\~пр.,\~але вказаний\~договір нотаріально\~посвідчений не\~був.\~У зв`язку\~з тим,\~що вищевказаний\~договір не\~був посвідчений\~нотаріусом, а вона не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, позивачка змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. До суду 02.07.2020 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів. Ухвалою суду від 10.07.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.09.2020 року. У судове засідання призначене на 08.09.2020 року сторони не з`явилися, [PERSON] надано суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Розгляд справи відкладено на 15.10.2020 року. У судове засідання призначене на 15.10.2020 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 27.10.2020 року. У судове засідання призначене на 27.10.2020 року [PERSON] не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява щодо розгляду справи за її відсутністю. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 02.11.2020 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 16.11.1998 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , як продавці, та позивач [PERSON] , як покупець, уклали на Одеській муніципальній біржі договір №Н-00502/98 купівлі-продажу нерухомого майна, придбавши у відповідачів 137/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 28,4 кв.м, а також 137/1000 часток коридору - 1, 137/1000 часток коридору 7, 137/1000 часток туалету, 137/1000 часток коридору 10, 137/1000 часток коридору 11, 137/1000 часток кухні. Вся квартира складається з 5 кімнат житловою площею 78,0 кв.м, загальною площею 122,7 кв.м. З договору вбачається, що 137/1000 часток зазначеної квартири належали відповідачам на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10.11.1998 року під № [NUMBER] , виданого УЖКГ виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстрованого ОМБТІ під реєстровим №865, кн.301 пр., стор.№2 від 12.11.1998 року (а.с. 6-7). Зазначений договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 11.02.1999 року та вчинено запис у реєстрову книгу за №896 стр.2 кн.301 пр. (а.с.7зв.). З технічного паспорту від 12.11.1998 року на квартиру вбачається, що остання складається з п`яти кімнат, загальна площа квартири 122,7 кв.м, житловою 78,0 кв.м, підсобною 44,7 кв.м, корисною 122,7 кв.м (а.с.23-24). З відповіді КП «БТІ`Одеської міської ради від 21.09.2020 року [PERSON] вбачається, що станом на 31.12.2012 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 137/1000 частини квартиру [ADDRESS] на підставі договору №Н-00502/98 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Муніципальній біржі 16.11.1998 року. Дата реєстрації 11.02.1999 року, запис в реєстровій книзі 301 пр. на стор.2, р.№896. Відповідно до ст.224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, договір №Н-00502/98 купівлі-продажу нерухомого майна від 16.11.1998 року 137/1000 часток квартири [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат, житловою площею 28,4 кв.м, а також 137/1000 часток коридору - 1, 137/1000 часток коридору 7, 137/1000 часток туалету, 137/1000 часток коридору 10, 137/1000 часток коридору 11, 137/1000 часток кухні, укладений 16.11.1998 року на Одеській муніципальній біржі між продавцями [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та покупцем [PERSON] , підлягає визнанню дійсним. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.ст.1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивач позбавлений з урахуванням викладених причин розпорядитися належним їй майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved