Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом в якому (з урахуванням змін та уточнень в остаточній редакції) просить: - заповіт, складений 16 грудня 2014 року від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Іриною Каримівною, зареєстрований в реєстрі за №2315, визнати недійсним; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27 вересня 2017 року Чорноморською міською державною нотаріальною конторою у спадковій справі № 169/2016 та зареєстроване в реєстрі за №1-1520, на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає в [ADDRESS] ; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 27 вересня 2017 року Чорноморською міською державною нотаріальною конторою у спадковій справі №169/2018 та зареєстроване в реєстрі за №1-1516, на ім`я [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає в [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженцем м.Іллічівська Одеської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), та складається в цілому з літ. «А»- житловий будинок, житловою площею -43,5 кв.м., загальною площею - 60,4 кв.м., з господарчими спорудами: літ.а1 - навіс, літ. «б» - навіс, літ. «В» сарай, розташованого на земельній ділянці площею 0,1162 га, кадастровий номер:5110800000:04:002:0198, - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , уродженцем м.Іллічівська, Одеської області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , право власності на 1/2 частку земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,1162 г, у тому числі: 0,0741 - рілля, 0,0421 га - капітальна, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташованої за адресою: [ADDRESS] ), кадастровий номер 5110800000:04:002:0198, - в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] (т.1 а.с.1-3, 151-156). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку та земельної ділянки за вказаною адресою. Під час оформлення спадщини, стало відомо, що [PERSON] за життя склала заповіт, згідно якого заповіла усе майно, що буде належати їй на час смерті відповідачу - [PERSON] . Позивач вважає, що оскільки його мати за життя перебувала на обліку у лікаря - психіатра з приводу хронічних маячних розладів (F22), лікувалась в стаціонарі психоневрологічного диспансеру Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті у зв`язку з алкогольним делірієм, їй було поставлено діагноз дерматозойне марення, то заповіт є таким, що підлягає визнанню недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідає його волі, так як [PERSON] в силу свого психічного розладу не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому просить суд задовольнити його позовні вимоги. Позивач та його представники [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (т.2 а.с.88) до суду не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили. Відповідач та її представник будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового розгляду справи до суду не з`явились, представником [PERSON] було надано заяву в якій вона просила справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала. Відповідачем до суду було надано відзив на позов (т.1 а.с.111-112, 157-160) в якому зазначено, що позовні вимоги заявлені позивачем вона не визнає, вважає їх необґрунтованими та незаконними. Їх мати - [PERSON] , яка померла [INFO] , мала захворювання шкіри, однак це не перешкоджало їй розуміти значення своїх дій та керувати ними. Покійна зверталась до лікаря-психіатра з приводу отримання рецепту на ліки, скарг на здоров`я не було. При лікуванні у матері призначеними ліками шкіряне марення було відсутнє, а тому посилання позивача на ст.225 Цивільного кодексу України є безпідставні та надумані. Спадкодавець до дня свої смерті усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, а тому відсутні будь-які підстави для визнання заповіту складеного [PERSON] на користь відповідача недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Третя особа, приватний нотаріус Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Бурлаченко І.К. надала пояснення (т.1 а.с.166-167), де зазначила що на момент складення заповіту від 16 грудня 2014 року [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій, самостійно висловлювала своє бажання, щодо розпорядження своїм майно на випадок смерті та у зв`язку з вадами зору [PERSON] було запрошено свідків, якими було прочитано текст заповіту та в присутності заповідача було даний заповіт підписано. Вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Просила справу розглядати у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не сповістила. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15 липня 2016 року (т.1 а.с.15, 41), яка проживала та була зареєстрована по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.19). Позивач та відповідач є дітьми спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 19.09.1972 р., (т.1 а.с.52), і свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 13.09.1961 р. (т.1 а.с.69). На день смерті у власності спадкодавця [PERSON] знаходився житловий будинок [ADDRESS] , що належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 24.11.1994 (т.1 а.с.91) та знаходився на земельній ділянці площею 0,1162 га, кадастровий номер 5110800000:04:002:0198, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 30.07.2013 року (т.1 а.с.92). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, за умовами якого належний їй житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, складеного 16 грудня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №2315 (т.1 а.с.50). Після смерті [PERSON] Чорноморською міською державною нотаріальною конторою Одеської області було заведено спадкову справу №169/2016 до майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією матеріалів спадкової справи наданої нотаріусом до суду (т.1 а.с.38-109). З отриманої медичної документації на [PERSON] слідує, що спадкодавець перебувала на обліку у лікаря психіатра, мала ряд інших захворювань відповідно до її віку. Опитана в ході судового засідання приватний нотаріус Бурлаченкео І.К. пояснила, що сумнівів у стані спадкодавця при складанні заповіту у неї не було, вона розуміла куди вона прийшла і навіщо. Свідки були запрошені до нотаріальної контори через те, що [PERSON] мала вади зору. Під час оголошення тексту заповіту її запитували, які в неї є діти, хто є, кому вона хоче заповісти, вона чітко відповідала і сказала що бажає заповісти будинок і землю для доньки [PERSON] . Ніякого тиску ні з чиєї сторони на [PERSON] не було. Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що вона знала спадкодавця давно, вона до останнього дня була нормальною людиною. Останнім часом лежала через хворобу ніг. Була адекватна. Розповідала про своїх дітей. Ображалась на сина так як той її не провідував, заповіт склала «на [PERSON] » оскільки донька була з нею поруч до останнього дня, годувала її, доглядала за нею. Коли оформляли заповіт, нотаріус питала [PERSON] , чому вона хоче оформити заповіт на [PERSON] . [PERSON] говорила, що [PERSON] була завжди поруч з нею. Під час підписання заповіту [PERSON] говорила, що хоче зробити заповіт. Говорила, щоб за неї його підписали. Також, свідок зазначила, що [PERSON] її завжди впізнавала, нотаріус задавала їй запитання, вона відповідала. Вона власна жінка і рішення приймала сама. Свдок [PERSON] розповіла, що знає відповідача, [PERSON] , вони росли разом. [PERSON] ( [PERSON] ) завжди її пам`ятала, усвідомлювала, впізнавала. Останнім часом вона не вставала. До складання заповіту [PERSON] говорила, що все залишить відповідачці, через те що вона за нею дивиться. З оточуючими завжди нормально спілкувалась, все розуміла, дітей, чоловіка свідка пам`ятала. Свідок [PERSON] , рідна тітка позивача пояснила, що [PERSON] до 14-го року втратила зір. У 2006 році її возили на операцію по зору. Питання які їй задавали вона розуміла. Хворіла психічним захворюванням. Проживала з донькою. Осатаній час не могла себе доглядати. Впевнена, що спадкодавець мала своє майно поділити між дітьми. Свідок [PERSON] двоюрідна сестра відповідача та позивача розповіла, що в 2014 році [PERSON] робили операцію на око. Хворіла психічним захворюванням. Відповідала завжди адекватно, коли приїздили до неї вона всіх впізнавала, все що вона хотіла сказати, вона могла висловити, нічого дивного в її відповідях не було. Свідок [PERSON] розповів, що з [PERSON] бачився в 2014 році, йому відомо, що вона страждала психічним захворюванням, була жінкою похилого віку, погано бачила, але на запитання відповідала по суті. Якщо були якісь дивності, то як у людей похилого віку, щось забувала, щось могла зробити непотрібне. Але з нею можна було спілкуватись, вона правильно відповідала на побутовому рівні. Сумнівів своєю поведінкою не викликала. Свідок [PERSON] , пояснив, що він працює дільничним терапевтом і що [PERSON] була його пацієнткою. ЇЇ стан був важким. В грудні 2014 року він працював в Олександрівці. Він терапевт, щодо психічного стану пояснити нічого не може. Коли він приходив, вона лежала, була у важкому стані. В серпні 2014 року у неї було захворювання серцево-судинної системи, часто падала. Не могла за собою самостійно доглядати, потребувала постійного стороннього догляду. Доглядом займалась донька. В 2016 році на його запитання не реагувала і не відповідала. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що добре знали [PERSON] , вона зробила заповіт на відповідача, тому, що та її доглядала. [PERSON] добре все пам`ятала, [PERSON] була присутня при складені заповіту [PERSON] в нотаріальній конторі і підтвердила, що [PERSON] бажала зробити заповіт на відповідача і на неї ніхто не впливав. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] була під його спостереженням з 2006 року. У неї були психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, у неї був делерій. Потім виник «дерматозоїдний бред». Вона збирала і бачила паразитів у себе. Періодично, за час спостереження вона зривалась в запої. В 2014 році на прийом до лікаря приходила з онукою або донькою. Вважає, що її психічний розлад полягає в тому, що є хвороблива впевненість в чомусь, і «бред» не підлягає переконанню. Також у неї були певні розлади пам`яті, як у людини, яка п`є. Але вона орієнтувалась на місці, часі, особистості. На загальні запитання відповідала нормально. Розладів сприйняття не було. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №82 від 15.02.2021 року (т.2 а.с.74-76), станом на 16 грудня 2014 року [PERSON] виявляла ознаки «Органічного ураження головного мозку судинно-інтоксикаційного ґенезу з церебрастенічним синдромом та психотичними епізодами в анамнезі». Наявний у неї психічний розлад відмічався, приблизно, в тому числі, з ураженням судин головного мозку цереброваскулярна хвороба, дисциркуляторна енцефалопатія). За своїм психічним станом на момент підписання заповіту 16 грудня 2014 року [PERSON] усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Відповідно до ст.1222 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Ч.1 ст.1223 Цивільного кодексу України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1234 Цивільного кодексу України зазначається, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю, Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ч.2 ст.1257 Цивільного кодексу України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Статтею 225 Цивільного кодексу України передбачається, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. У відповідності зі ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 Цивільного процесуального кодексу України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1,2 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. За змістом\~ст.81\~Цивільного процесуального\~кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст.89\~Цивільного процесуального\~кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В процесі розгляду справи ні позивач, ні його представники не довели ту обставину, що [PERSON] під час підписання заповіту 16 грудня 2014 року не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а їх твердження навпаки спростовані висновком судово-психіатричного експерта №82 від 15.02.2021, медичною документацією та показами свідків. З урахуванням наведеного, у суду немає жодних правових, об`єктивних і суб`єктивних підстав, щоб визнати спірний заповіт недійсним, визнати недійсним\~свідоцтво про\~право на\~спадщину,\~визнати право\~власності на\~спадкове майно,\~а тому позовні вимоги заявлені позивачем не підлягають задоволеною.

Outcome: dismissed