overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач [PERSON] та просить ухвалити рішення, на підставі якого розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 31 жовтня 2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 456. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між подружжям постійно виникали сварки, оскільки вони мають різні характери та різні погляди на життя, в наслідок чого були втрачені почуття любові й поваги один до одного. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу не можливо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суду позивач надала заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, заявлений нею позов підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, не зявилася, про причину своєї неявки суд не повідомила. У звязку з чим, на підставі вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, та постановити по справі заочне рішення, проти чого не заперечував позивач. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що родина фактично розпалася та існує формально. З матеріалів справи вбачається, що шлюб між сторонами зареєстрований 31 жовтня 2008 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 456. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї виключається і шлюб між ними має бути розірваний. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України, прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 28 жовтня 1989 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1405. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28 жовтня 1989 рокуміж нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1405. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, в сім'ї не має порозуміння і взаємоповаги. Відповідач вживає спиртні напої, безпідставно дорікає її. Позивач зазначила, що в них різні погляди на сімейне життя. Поведінка чоловіка вкрай агресивна, він ображає її, вживає нецензурні слова, розмовляє з нею тільки приказним тоном. Постійні суперечки і з'ясування стосунків на протязі останніх п'яти років призвели до взаємної втрати почуттів та фактичного розпаду подружнього життя, до того ж відповідач почав підіймати на неї руку. З березня 2015 року вони живуть окремо, жодних стосунків не підтримують, спільного господарства і сімейного бюджету не мають. Як зазначила позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про розподіл майна між сторонами немає. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви з проханням слухати справу за їх відсутності, при цьому наполягали на винесенні рішення про розірвання шлюбу. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 28 жовтня 1989 року у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1405, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). У відповідності до ст.110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Майнового спору сторони на даний час не мають, їх сім'я розпалась, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася Харківська міська рада із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після померлої 03.06.2012 року [PERSON], якій на момент смерті належала на праві власності квартира №9 по вул.. Комсомольське шосе, буд.№ 73 в м. Харкові, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.09.2014 року. Згідно довідки про склад сімї, виданої КП «Жилкомсервіс» від 25.03.2014 року № 84, остання проживала в зазначеній квартирі одна. Після спливу одного року після відкриття спадщини будь-які спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не зверталися. . В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, перевіривши доводи заяви, встановивши, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, вважає, що заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 03.06.3012 року належала на праві власності вищезазначена квартира. (а.с. 13,17,44). Згідно інформаційним довідкам зі Спадкового реєстру № 41575839 та № 41575845, [PERSON], був складений заповіт 13.12.2007 року № 520 та 18.04.2013 року видано свідоцтво про право на спадщину № 4-112 (а.с. 57,58). Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини та положення діючого законодавства, суд вважає, що заява є необґрунтованною, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-26 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася Харківська міська рада із заявою про визнання відумерлою спадщини, яка залишилась після померлої [INFO] року [PERSON], якій на момент смерті належала на праві власності квартира [ADDRESS], Згідно довідки про склад сім'ї, виданої КП «Жилкомсервіс» від 19.052014 року № 47, остання проживала в зазначеній квартирі одна, спадкоємці відсутні. . В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав. Представник [PERSON] - [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви. Зазначивши, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду харківської області від 02 липня 2014 року, визнано за [PERSON] право власності на зазначену квартиру після [PERSON]. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду харківської області від 02 липня 2014 року, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS] після [PERSON], яка померла [INFO] року Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1277 Цивільного кодексу України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Враховуючи встановлені обставини та положення діючого законодавства, суд вважає, що заява є необґрунтованною, у зв'язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом звернулась [PERSON] та просить ухвалити рішення, на підставі якого визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою м. Харків, вул. Чорноземна, буд. 12. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що вона є власником ? частини вищезазначеного житлового будинку. У вищезазначеній частині будинку, крім неї, зареєстрований її брат, відповідач у справі [PERSON] Приблизно в травні 2014 року [PERSON] повідомив їй, що хоче налагодити своє особисте життя, у звязку з чим буде переселятися до житлового приміщення своєї нареченої. Після чого відповідач зібрав свої речі та переїхав. З того часу він у спірному житловому будинку не проживає, ним не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. У звязку з тим, що реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON], яка дії на підставі договору про надання правової допомоги, заявлений позов підтримала, дала пояснення про обставини, які викладені у рішенні вище. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суд не повідомив. Виходячи з вище викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 6 118,97 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 28.04.2018 року в м. Харкові по вул. Євгена Котляра, 2 відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Renault», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Кіа Сееd», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 12.1, п. 13.1 ПДР України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 13.06.2018 року постановою Ленінського районного суду м. Харкова [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Кіа Сеесі», д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілим разом із заявою про виплату страхового відшкодування до позивача було надіслано висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 122/06-18. Відповідно до звіту, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Кіа Сееd», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди без урахування ПДВ складає: 4 918,97 грн. Відповідно до акту № 122/06-18 від 11.06.2018 року вартість робіт щодо проведення експертної оцінки за договором проведення експертної оцінки № 104/05-18 становить 1 200,00 грн. Зазначена шкода особисто Відповідачем потерпілому не відшкодована. 03.05.2018 року відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а 25.07.2018 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 9 620,78 грн., витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів 1 300,00 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 11.11.2016 року о 08 год. 15 хв., на вул. Озерянська, буд. 40, в місті Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, складено протокол про адміністративне правопорушення. 07.12.2016 року постановою Ленінського районного суду міста Харкова відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Ford Fiesta», д.н.з. [NUMBER] був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

До Заводського районного суду міста Миколаєва звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому посилаючись на те, що сімейне життя у позивача з відповідачкою не склалося, між ними поступово погіршувалися сімейні стосунки, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, просив розірвати шлюб між сторонами. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила задовільнити. Представники сторін вважали, що позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що є підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України встановлено, що За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 4. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 19.10.2002р., про що свідчить свідоцтво про одруження, видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 1084. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Доводи сторін переконують суд в тому, що збереження сім'ї неможливо, сторони не бажають продовжувати шлюбні стосунки, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-14 00:00:00

До Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], в якому посилаючись на те, що потребує утримання від батька дитини, яка проживає з нею, просила стягнути з відповідача на її користь алмінети на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] про відкриття провадження був повідомлений, відзив суду не надав. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 15.04.2016 року позивач зареєстрували шлюб із відповідачем, виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружна, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач зобов'язаний утримувати позивача, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приходить до висновку, що частка має складати 1/4, проти якої відповідач заперечень не надав. Що стосується мінімального розміру аліментів, про який просить позивачка, то в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки таке не передбачено законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

До Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим надійшла заява Залізничного ВДВС СМУЮ в АР Крим про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яка мотивована тим, що виконавчий документ - виконавчий лист № 2-1529/2002, виданий Залізничним районним судом м. Сімферополя АР Крим, було втрачено в ході проведення виконавчих дій. У судове засідання сторони по справі та їх представники не з'явилися, проте, згідно з положеннями частини 2 статті 370 ЦПК України, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. Заява про видачу дубліката виконавчого листа розглядається судом у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 19 квітня 2002 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця с. Ключі Бахчисарайського району Кримської області на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку, але не менш ? неоподаткований податком мінімуму доходу громадян на кожної дитини щомісячно, починаючи з 18 квітня 2002 року та досягнення повноліття дитини. Стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 гривень 00 копійок. На підставі даного рішення, Залізничним районним судом м. Сімферополя АР Крим було видано виконавчий лист. Відповідно до частини 1 статті 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Враховуючи, що виконавчий лист було втрачено державним виконавцем під час примусового виконання, заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

До Залізничного районного суду м. Сімферополя надійшла заява Комунального підприємства Житлово-експлуатаційне об'єднання Железнодорожного району м. Сімферополя про видачу судового наказу про стягнення зі [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3247,10 грн. Розглянувши заяву про видачу судового наказу, приходжу до наступних висновків. За отриманими судом відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Криму [PERSON] за зазначеною у заяві адресою: [ADDRESS], знятий з реєстрації. У відповідності з абзацом 4 ч. 6 ст. 100 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу. З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про відмову Комунальному підприємству Житлово-експлуатаційне об'єднання Железнодорожного району м. Сімферополя у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення зі [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 3247,10 грн. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed