Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

До суду 29.11.2016 року звернулося ПАТ «Державний ощадний банк України» з позовом до [PERSON] та просило стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1342/309 від 09.07.2007 року у розмірі 8\~296,62 дол. США (що в еквівалента станом на 01.11.2016 року становить 211\~691,87 грн.) та 39\~828,27 грн., та судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] 09.07.2007 року укладено кредитний договір №1342/309. Банк зобовязався надати позичальнику грошові кошти в сумі 45\~000 доларів США, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати, повернути кредит та сплати відсоток за користування кредитом у розмірі 13% річних в порядку та на умовах, в строки, визначені Договором. Кредит надавався на 12 місяців з терміном повернення погашення кредиту не пізніше 09.07.2017 року. В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком, [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки№1342/309. Поручитель зобовязався відповідати солідарно перед банком за несвоєчасне виконання боржником зобовязання за кредитним договором. Боржник не виконує зобовязання за кредитним договором, тому виникла заборгованість, яка станом на 01.11.2016 року становить 8\~296,62 дол. США та 39\~828,27 року, з яких: - строковий основний борг по кредитку 2\~175,87 дол. США; - прострочений основний борг по кредиту 5\~921,70 дол. США; - прострочені проценти за користування кредитом 89,17 дол. США; прострочена комісійна винагорода за супроводження кредиту 240,00 грн.; - пеня за прострочений основний борг за кредитом 37\~605,16 грн.; пеня за прострочені проценти за користування кредитом 1\~844,00 грн.; - пеня за прострочену комісійну винагороду за супроводження кредиту 139,11 грн.; - 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту 109,88 дол. США. Ухвалою суду від 08.12.2016 року (суддя Ільченко Н.А.) провадження у справі відкрите. Ухвалою суду від 03.10.2017 року залучено [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 20.12.2017 року справа повернута у підготовче провадження. До суду 22.02.2018 року надійшов відзив на позов від [PERSON], яка просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач не отримував повідомленні від банку та позичальника про несплату чергового платежу. Відповідач не зареєстрована по вул. Гімназична, тому лист направлений на таку адресу не отримувала. Крім того, зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що боржником регулярно не сплачувались або сплачувались менші чергові платежі. Тож порука припинилася зі спливом 6 місяців, оскільки банк не звертався до поручителя протягом 6 місяців після настання строку чергового платежу. Таким чином, порука є припиненою, тому у задоволені позову слід відмовити. Ухвалою суду від 12.03.2018 року відмовлено у обєднанні в одне провадження цивільної справи №522/23050/16-ц та цивільної справи №2/1522/10727/11. На підставі розпорядження керівника апарату суду №2615/18 від 26.04.2018 року по справі проведено повторний автоматизований розподіл судової справи. Ухвалою суду від 02.05.2018 року справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я., постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 08.06.2018 року. У підготовче засідання призначене на 08.06.2018 року сторони не зявилися. У підготовчому засіданні 01.08.2018 року розгляд справи було відкладено на 25.10.2018 року. Протокольною ухвалою від 25.10.2018 року постановлено закрити підготовче провадження, справу призначити до розгляду по суті на 16.11.2018 року. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила задовольнити повністю. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено кредитний договір №1342/309, відповідно до умов якого [PERSON] отримав від банку грошові кошти у сумі 45000 дол. США та зобовязався належним чином використовувати та повернути кошти банку та сплатити проценти за користування Кредитом у розмірі 13% річних. Згідно п. 1.2 Кредитного договору №1342/309 від 09.07.2007 року кредит надається на 120 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 09 липня 2017 року на споживчі потреби. В якості забезпечення виконання зобовязання між [PERSON] з однієї сторони та ВАТ «Державний ощадний банк України» з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони укладено договір поруки №1342/309 від 09.07.2007 року. Відповідно до п.1.1 Договору поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором №1342/309 від 09.07.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -\~\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобовязання кредитного договору характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель відповідає перед кредитором за загальним правилом, солідарно з позичальником. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів\~цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга\~статті 554 ЦК України). За змістом частини четвертої\~статті 559 ЦК України\~порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Договірний строк застосовується до всіх без винятку зобов'язань. Визначення строку дії поруки, як припиняючого, тягне певні юридичні наслідки, зокрема, його закінчення є підставою для припинення поруки. Частиною першою\~статті 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п. 4.1 Договору поруки №1342/309 від 09.07.2007 року, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання за кредитним договором. Пунктом 4.2 Договору поруки закріплено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязання за кредитним договором №1342/309 від 09.07.2007 року не предявить вимоги до поручителя. Отже, строк припиняння поруки встановлений в договорі поруки №1342/309 від 09.07.2007 року. Відповідно до умов кредитного договору, а саме пункту 1.5 позичальник зобовязується щомісячно до останнього робочого дня місяця проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 375 доларів США, сплачувати проценти нараховані банком та залишок заборгованості за кредитом шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з липня 2007 року. Останній платіж здійснити не пізніше 09 липня 2017 року. Пунктом 4.2.2 Кредитного договору передбачено, що при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. З розрахунку нарахованих процентів за користування кредитом вбачається, що погашення кредиту (черговий платіж) було внесено 25.07.2007 року, а вже 01.08.2007 року черговий платіж на погашення кредиту внесено не було. Предявлення позову до солідарних боржників є правом, а не обовязком банку, тому банк може звернутися до боржника та поручителя з окремими позовами. Відтак, ПАТ «Державний ощадний банк України» 09.09.2011 року звернувся до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №1342/309, в результаті розгляду справи Приморським районним судом м. Одеси 04.11.2014 року постановлено рішення у справі №2/1522/10727/11, яким задоволено вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1342/309 від 09.07.2007 року у розмірі 214\~998,83 грн. та стягнуто судові витрати. Крім того, Приморським районним судом м. Одеси у справі №2/1522/10727/11 постановлено 18.07.2016 року додаткове рішення, яким доповнено заочне рішення в часині стягнення заборгованості у доларах США та еквіваленті, тобто заочним рішенням було стягнуто з [PERSON] заборгованість у розмірі 26\~946,81 дол. США, що еквівалентно 214\~838,83 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.\~ Як зазначалося раніше, відповідно до умов договору поруки, порука припиняється,\~якщо кредитор\~протягом шести\~місяців від\~дня настання\~строку виконання\~зобовязання за\~кредитним договором №1342/309 від 09.07.2007 року не предявить вимоги до поручителя. Позивач направляв [PERSON] лист від 02.08.2016 року, яким повідомив, що боржник прострочує виконання зобовязання та вона зобовязана виплатити несплачену [PERSON] заборгованість. Прострочення платежу по поверненню кредиту виникло ще 01.08.2007 року, а вимога направлена поручителю після спливу девяти річного терміну, а саме 02.08.2016 року. Крім того, вимога направлялася [PERSON], проте не була отримана, та як вбачається з поштової довідки прикріпленої до конверту, лист банку повернувся банку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Окрім іншого, навіть якщо відраховувати строк звернення банку до поручителя від дати постановлення рішення суду з вимогами до боржника, то шестимісячний термін сплив ще 04 травня 2015 року. Таким чином, порука є припиненою, а вимоги банку щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя [PERSON] є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed