Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

До Краноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Богоявленської сільської ради Мар»їнського району про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Спадкодавцем було складено заповіт, згідно з яким спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є він - [PERSON]. На підставі заповіту, позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]. Водночас, у Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування, не були включені земельні ділянки, що належали спадкодавцю, що пов'язано з наступним. Спадкодавець на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,3606 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Однак, за час свого життя спадкодавець не розділив цю земельну ділянку на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1106 га. Як наслідок спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки і не виготовив на власне ім'я державний акт на право власності на зазначені земельні ділянки. Враховуючи те, що право на земельні ділянки не були зареєстровані за спадкодавцем, позивач не має можливості зареєструвати дані земельні ділянки на своє ім'я. За викладених обставин він змушений звернутися до суду для визнання права власності на земельні ділянки. Позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1106 га, кадастровий номер [NUMBER], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON]. Позивач до судового засідання не з'явився, електронною поштою на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача - Богоявленської сільської ради, до судового засідання не з'явився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер [INFO], актовий запис про смерть № 17 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2015 року, [PERSON] успадкував після смерті свого батька [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3606 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Земельна ділянка площею 0,2500 га розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, власник якої [PERSON] (а.с.13-15). Земельна ділянка площею 0,1106 га розташована за адресою: [ADDRESS], призначена для ведення особистого підсобного господарства, власник якої [PERSON] (а.с.16-18). Постановою приватного нотаріуса від 27.05.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (а.с.19). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України: ч.1 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наведених вище норм діючого законодавства України та фактичних обставин справи, встановлено, що позивач, є спадкоємцем майна, що складається з земельної ділянки, загальною площею 0,3606 га, яка знаходиться на території Богоявленської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], виданого 18 лютого 1997 року. Спадкодавець за життя розділив цю земельну ділянку на дві, яким присвоєно два кадастрових номери. Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, як передбачено статтею 392 ЦК України. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved