Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ТОВ «Порше Мобіліті» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 22 жовтня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50005525, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язався надати відповідачеві кредит в розмірі 174900,42 гривень, що еквівалентно 21420,75 доларів США, зі сплатою 9,90% річних (відповідно до п.2.3 загальних умов кредитування ставка є змінною), з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1968 куб.см, 2012 року випуску, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит в повному обсязі, також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов договору. Згідно укладеної 24 жовтня 2013 року додаткової угоди до кредитного договору, відповідачу було надано додатковий кредит у сумі еквівалент 8462,84 доларів США в українським гривнях, що на дату укладення додаткового договору становило 69293,73 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №50005525 від 02 листопада 2012 року, відповідно до умов якого відповідачем було передано у заставу автомобіль VOLKSWAGEN Passat B7, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1968 куб.см, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, заставна вартість якого за домовленістю сторін склала 269077,58 гривень. Загальними умовами кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено, що відповідач здійснює повернення кредиту у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, яким передбачено щомісячну сплату чергових платежів на відповідну дату поточного місяця. З червня 2014 року відповідач припинив виконувати свої зобов'язання за договором щодо сплати щомісячних платежів. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, порушенням термінів сплати щомісячних та інших платежів, передбачених договором, ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу відповідача направило вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором №50005525 від 05 жовтня 2015 року. За умовами кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дня одержання вимоги щодо дострокового повернення кредиту компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та (або) вимагати дострокового розірвання кредитного договору. Станом на 11 жовтня 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 625389,45 гривень, яка складається з: 1) 230763,56 - прострочена заборгованість за кредитом; 2) 55471,69 - прострочена заборгованість за додатковим кредитом; 3) 324754,20 - заборгованість з дострокового повернення кредиту; 4) 6000,00 - витрати на юридичні послуги; 5) 8400,00 - збитки, заподіяні позивачу. Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 625389,45 гривень та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 9380,85 гривень. Відповідно до ч.9 статті 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації відповідача [PERSON] значиться [ADDRESS]. Згідно ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Кіровському та Будьоннівському районним судам міста Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом опублікування оголошення про виклик відповідача в газеті «Урядовий кур'єр» від 21 грудня 2016 року №241, крім того, судові повістки - повідомлення було розміщено на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема частиною 1 даної статті визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 22 жовтня 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено кредитний договір №50005525, відповідно до умов якого ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язався надати відповідачеві кредит в розмірі 174900,42 гривень, що еквівалентно 21420,75 доларів США, зі сплатою 9,90% річних (відповідно до п.2.3 загальних умов кредитування ставка є змінною), з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW, модель Passat B7, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1968 куб.см, 2012 року випуску, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит в повному обсязі, також сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі відповідно до умов договору. Згідно укладеної 24 жовтня 2013 року додаткової угоди до кредитного договору, відповідачу було надано додатковий кредит у сумі еквівалент 8462,84 доларів США в українським гривнях, що на дату укладення додаткового договору становило 69293,73 грн. (а.с.13-32). З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №50005525 від 02 листопада 2012 року, відповідно до умов якого відповідачем було передано у заставу автомобіль VOLKSWAGEN Passat B7, кузов [NUMBER], об'єм двигуна 1968 куб.см, державний номер [NUMBER], 2012 року випуску, заставна вартість якого за домовленістю сторін склала 269077,58 гривень (а.с.47-52). Пунктом 1.3.1 Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору, передбачено, що розмір платежів, що підлягають сплаті позивальником у повернення кредиту, визначено в гривні на день укладення кредитного договору в графіку погашення кредиту, що також є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в кредитному договорі. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у встановленому договором порядку та розмірі. Відповідач в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконав, з червня 2014 року припинив виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Згідно пункту 3.2.1 Загальних умов кредитування, які є невід'ємною частиною кредитного договору, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше один календарний місяць, компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та/або вимагати дострокового розірвання кредитного договору. Пунктом 3.3 вищезазначених Загальних умов кредитування визначено, що позичальник зобов'язаний повернути компанії в повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції якщо такі підлягають застосуванню. Позивачем в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору, порушенням термінів сплати щомісячних та інших платежів, передбачених договором, 05 жовтня 2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу №50005525 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с.53-54). За умовами кредитного договору, у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дня одержання вимоги щодо дострокового повернення кредиту компанія має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, та (або) вимагати дострокового розірвання кредитного договору. Станом на 11 жовтня 2016 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 625389,45 гривень, яка складається з: 1) 230763,56 - прострочена заборгованість за кредитом (173671,08 - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за кредитом; 7994,86 - сума 3% річних; 49097,62 - сума підрахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів); 2) 55471,69 - прострочена заборгованість за додатковим кредитом (53166,95 - сума простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів за додатковим кредитом; 703,71 - сума 3% річних; 1601,03 - сума підрахованих інфляційних втрат на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів); 3) 324754,20 - заборгованість з дострокового повернення кредиту (292168,04 - сума заборгованості за кредитом; 27799,79 - заборгованість за відсотками; 4786,37 - сума 3% річних); 4) 6000,00 - витрати на юридичні послуги; 5) 8400,00 - збитки, заподіяні позивачу. За змістом статті 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Не виконуючи належним чином зобов'язання з погашення кредиту та процентів за його користування, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача повернення виниклої суми боргу. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог. Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ «Порше Мобіліті» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 9380,85 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 17 жовтня 2016 року (а.с.1). За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору.

Outcome: approved