Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є донькою позивача та зареєстрована в належній позивачу квартирі, але з серпня 2019 року по теперішній час не мешкає у ній. Оскільки відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , яка належить позивачу, він вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору про обмін від 22 серпня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І., позивачу належить квартира [ADDRESS] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача, інші власники на теперішній час відсутні. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.06.2013 року Відділом ДРАЦС по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції, [PERSON] народилася\~ [INFO] , батьком записаний [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка № 3020, видана 30.12.2020 року директором ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» [PERSON] . Відповідач в даній квартирі не проживає з серпня 2019 року, що підтверджується Актом від 12.01.2021 року складеним комісією в складі: паспортиста [PERSON] , диспетчера [PERSON] , бухгалтера [PERSON] у присутності сусідів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та затвердженого директором ТОВ «Керуюча компанія «Ліра ЛТД» [PERSON] . Також позивачем долучено до матеріалів справи копію паспорта громадянина Російської Федерації, виданого на ім`я [PERSON] , де вказано, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин з серпня 2019 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved