Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне. 29 листопада 2017 року за участю автомобіля «Ford», державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] сталася дорожньо транспортна пригода, винним у якій постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року визнано [PERSON] . Оскільки на момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, то позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу «ВАЗ» у розмірі 52\~069, 45 грн., через що на підставі ст.ст. 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування у розмірі 52\~069, 45 грн., витрати на встановлення розміру збитку, збір документів у розмірі 980 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~921 грн. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2019 року справа прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідач. Відповідач [PERSON] у судові засідання на 02 жовтня 2019 року та на 07 листопада 2019 року, повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб порталі Судової влади України, не з`явився, причини його неявку суду не відомі. Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України,\~кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.\~ \~ Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має\~право в порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29 листопада 2017 року, о 08 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжі по вул. Складська, за участю автомобіля «Ford», державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», державний реєстраційний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , сталася дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені транспортні засоби. Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~п.\~«а» ч.\~1\~ст.\~41\~ЗУ «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно -\~правової відповідальності\~власників наземних\~транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; З матеріалів справи вбачається, що момент дорожньо транспортної пригоди цивільно правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21099», державний реєстраційний знак [NUMBER] була застрахована в СК «Арсенал Страхування», поліс серії [NUMBER] 6987474 зі строком дії з 15 червня 2017 року по 14 червня 2018 року. Цивільно правова відповідальність автомобіля «Ford Escort», державний реєстраційний знак [NUMBER] , на момент дорожньо транспортної пригоди застрахована на була. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За висновком спеціаліста - товарознавця [PERSON] (сертифікат фонду держмайна України № 14858 від 08 липня 2013 року) № 71 про вартість автомобіля «ВАЗ 21099», державний реєстраційний знак [NUMBER] , станом на 29 листопада 2017 року ринкова вартість автомобіля складає 71\~565, 14 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу - 77\~597, 40 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 48283, 65 грн. Частиною 1 статті 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із висновком № 97 спеціаліста - товарознавця Кузнецова Р.В [PERSON] (сертифікат фонду держмайна України № 519/16 від 08 липня 2016 року), утилізаційна вартість автомобіля «ВАЗ 21099», державний реєстраційний знак [NUMBER] , станом на 29 листопада 2017 року складає 19\~495, 69 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. 04 грудня 2017 року [PERSON] до М [PERSON] )СБУ надано повідомлення про дорожньо транспортну пригоду 29 листопада 2018 року, о 08 годині 00 хвилин, яка сталася за участю автомобіля «Ford Escort», державний реєстраційний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ 21099», державний реєстраційний знак [NUMBER] , власники якого є [PERSON] , під керування [PERSON] зазначено, що на момент ДТП поліс ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів щодо автомобіля «Ford Escort», державний реєстраційний знак [NUMBER] , відсутній. 29 березня [PERSON] до М [PERSON] )СБУ подано заяву про здійснення відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка сталася 29 листопада 2017 року. На підставі довідки М(Т)СБУ № 1 від 04 червня 2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, 27 червня 2018 року наказом М(Т)СБУ № 6309 прийнято рішення про відшкодування [PERSON] шкоди, заподіяної у результаті дорожньо транспортної пригоди у розмірі 52\~069, 45 грн., яка виплачена йому 02 липня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 909786. Пунктом 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено право МТСБУ після сплати страхового відшкодування подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат, пов`язаних із виплатою матеріального збитку є законними та обґрунтованими. У пункті 8 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Статтею 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, до Моторного (транспортного) страхового бюро України, відповідно до\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~ст. 1191 ЦК України,\~після сплати ним страхового відшкодування перейшло право вимоги до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тобто до винної особи - [PERSON] на відшкодування шкоди у порядку регресу у межах фактичних витрат. Щодо вимог позивача про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, слід вказати наступне. Частиною 3 ст. 40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Відповідно до п. 8.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, до вартості матеріального збитку, який визначається під час оцінки, не включаються витрати власника КТЗ, пов`язані з транспортуванням, зберіганням КТЗ, оплатою за експертні дослідження, поштовими витратами, з викликом сторін для технічного огляду КТЗ та іншими витратами. 12 червня 2018 року М(Т)СБУ проведено оплату послуг експерта за проведення експертизи (висновок № 71) у розмірі 730 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 909108, та 18 липня 2018 року проведено оплату послуг експерта (висновок № 97) у розмірі 250 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 910248. Беручи до уваги, що позивачем були понесені витрати на проведення експертизи, останні відповідно до ст. 22 ЦК України також необхідно стягнути із відповідача. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~921 грн. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved