Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд ухвалити рішення на підставі якого, стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №839/3/27/38/8-07 від 10.01.2008 року в розмірі 46 019,99 грн., за договором відновлювальної кредитної лінії №839/3/27/38/8-08 від 10.01.2008 року в розмірі 13 477,07 грн., та стягнути судовий збір у сумі 1 218 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 21.11.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено Кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 184 000 грн., на умовах визначених кредитним договором. Також, було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії, за яким відповідачу було надано відновлювальну кредитну лінії у розмірі 9 527,80 грн. на оплату страхових платежів Позивач вказує, що свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов'язання за Кредитним договором та Договором відновлювальної кредитної лінії належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на момент подачі позову становить 59 497,06 грн. У зв'язку з викладеним, представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивачаЦимбал В.І., який діє на підставі довіреності від 11.02.2015 року, в судове засідання не з'явився, в позовних вимогах просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 10 січня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір кредиту №839/3/27/38/8-07. (а/с 10-14). Відповідно до пункту 1.1, 1.2 Договору, банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти на оплату придбаного автомобіля «Mitsubishi Outlander 2.4AT», 2007 року випуску, білого кольору, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 184 000 грн., з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 09.01.2015 року. Згідно п. 3.3.2 Договору кредиту, позичальник зобов'язався одночасно з укладанням цього Договору укласти Договір відновлювальної кредитної лінії. Так, 10 січня 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії №839/3/27/38/8-08, відповідно до умов якого банк зобов'язався надавати відповідачу грошові кошти на здійснення страхових платежів за Договором страхування транспортного засобу №206-04661-07 від 08.01.2008 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 9 527,14 грн., та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10.10.2014 року. (а.с. 15-18). Судом вбачається, що правонаступником Акціонерного комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» є Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк». (а.с. 30-32) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 2.1 Договору кредиту, надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів з позичкового рахунку позичальника на цілі визначені Договором. Згідно Заяви про перерахування коштів від 10.01.2008 року [PERSON] просив банк перерахувати кошти в сумі 184 000 грн. на користь ТОВ «Техно-Арт». (а.с. 23) Пунктом 2.1 Договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що видача траншів кредиту на оплату страхових платежів проводиться шляхом перерахування кредитних коштів з рахунку позичальника на рахунок страховика ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», в сумі страхового платежу, що підлягає сплаті позичальником, в межах максимального ліміту заборгованості в строки та в порядку, передбаченому п. 3.1.2 Договору. З копії Меморіального ордеру №617529087 від 10.01.2014 року вбачається, що банком було перераховано 6 400,80 грн. в якості перерахування траншу згідно Договору №839/3/27/38/8-08. (а.с. 24) Так, банк виконав свої зобов'язання за двома Договорами в частині надання кредиту. Відповідно до п. 1.1 Договору кредиту, відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,01% річних. Пунктом 1.1.1 Договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 15,0% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 1.1 Договору кредиту, погашення суми кредиту та нарахованих відсотків має відбуватися шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 2 190,47 грн., а останній платіж мав бути здійснений до 10.01.2015 року у розмірі 2 190,99 грн. Погашення кожного траншу кредиту за Договором відновлювальної кредитної лінії здійснюється рівними частинами щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця, впродовж наступних 9 місяців після видачі відповідного траншу. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як було встановлено судом, [PERSON] після надання кредитних коштів порушує умови Договору кредиту №839/3/27/38/8-07 та Договору відновлювальної кредитної лінії №839/3/27/38/8-08, та не здійснює погашення заборгованості, у розмірах та строки передбачені договорами. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Так, пунктами 4.1 Договору кредиту та Договору відновлювальної кредитної лінії передбачено, що у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту та/або сплати процентів, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період невиконання зобов'язань, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч.1 ст. 549 ЦК України) Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 17.09.2015 року відповідач має прострочену заборгованість за: 1) Договором кредиту №839/3/27/38/8-07 у сумі 36 158,53 грн., з яких: заборгованість кредитом - 24 095,69 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 10 609,98 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 452,86 грн.; 2) Договором відновлювальної кредитної лінії №839/3/27/38/8-08 у сумі 10 268,32 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 5 689,60 грн., заборгованість за відсотками - 1 336,03 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 2 597,90 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 644,79 грн. (а.с. 5-9) Крім того, тривале невиконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасного повернення суми отриманих кредитних коштів та сплати процентів призвело до збільшення суми боргу, відповідно до ст. 625 ЦК України. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 ЦК України) Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Так, у зв'язку із порушенням умов кредитних договорів позивачем було здійснено інфляційне нарахування на суму боргу, яке становить: 1) за Договором кредиту №839/3/27/38/8-07: інфляційне нарахування за кредитом - 10 422,51 грн., інфляційне нарахування за відсотками - 438,95 грн.; 2) за Договором відновлювальної кредитної лінії №839/3/27/38/8-08: інфляційне нарахування за кредитом - 2 583,11 грн., інфляційне нарахування за відсотками - 625,64 грн. Відповідно до п. 3.2.3 Договору кредиту, банк має право вимагати повернення кредиту нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій, зокрема у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Пунктом 3.2.3 Договору відновлювальної кредитної лінії також передбачено право банку вимагати виконання позичальником всіх зобов'язань за Договором. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. На підставі вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжного доручення №0000307608 від 17.12.2015 року у сумі 1 218 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved