Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-05 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON], до [PERSON], за участю третьої особи: Опікунської ради при виконавчому комітеті Фонтанської сільської ради, в якому просила позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач у цій справі вихованням та утримання [PERSON], [INFO], не займався, не цікавився її успіхами, не виявляв бажання бачитися з донькою, уникав з нею зустрічі. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача та представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з'явився, у порядку заочного розгляду справи. Третя особа: Опікунська рада при виконавчому комітеті Фонтанської сільської ради надала до суду лист про розгляд справи за їх відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04 березня 2008 року був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10 квітня 2008 року запис №04. В період шлюбу народилась дочка [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 14 грудня 2001 року, запис №73, де батьками зазначені: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. 12 липня 2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 12 липня 2008 року, запис №42. Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дитина залишилась проживати разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], яка займається вихованням та утриманням дитини, так як її батько ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дочки. Відповідач по справі ніякої участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дочки, не забезпечує необхідного харчування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. До Фонтанської сільської ради із заявою зверталась [PERSON], [INFO], щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав колишнього чоловіка [PERSON], [INFO], відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до висновку Опікунської рада при виконавчому комітеті Фонтанської сільської ради від 26 січня 2018 року існує доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його доньки [PERSON], [INFO]. На засідання опікунської ради[PERSON], [INFO], повідомила, що біологічний батько її вихованням та утриманням не займається, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, крім того, вона жодного разу його не бачила. Своїм батьком вона вважає вітчима - [PERSON]. Зі слів батька - [PERSON], він хороший батько, цікавиться дитиною та спілкується з нею. На запитання щодо сплати аліментів, [PERSON] відповів, що між ним та його колишньою дружиною була домовленість про те, що після розлучення він дарує квартиру донці, а [PERSON] не стягуватиме аліментів на утримання дитини. Мати - [PERSON], повідомила, що інформація, надана [PERSON], недостовірна. Після розлучення [PERSON] вихованням та утриманням доньки не займався та не цікався її успіхами. Крім того, [PERSON] були виплачені кошти за частину квартири, яка належала йому, а тому донці він нічого не дарував. На прохання членів опікунської ради підтвердити свої доводи, [PERSON] ухилився. Рішення Опікунської рада при виконавчому комітеті Фонтанської сільської ради від 31 січня 2018 року за №6 було затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання батьківських обов'язків. У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків фактично з того часу, як дитині виповнилося 1,6 року. Дитина вважає своїм батьком вітчима - [PERSON], який здійснює разом з матір'ю догляд за нею та утримує її. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав відповідача правомірний, обґрунтований, відповідає нормам ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, заявлений в інтересах дитини і має бути задоволений. Відповідно до ст. 164 п. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Такими обов'язками є відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України зобов'язання піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язання забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Дії відповідача щодо оцінки його фактичного усунення від виховання дитини є неправозгідними відповідно до частини 3 статті 155 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє від обов'язку щодо утримання дитини. За ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 704,80 грн. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved