Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради до [PERSON] про стягнення надмірно сплачених коштів, вказуючи, що на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради перебувала [PERSON] як отримувач допомоги при народженні сина, [PERSON], [INFO] На підставі наданої [PERSON] заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 09.04.2014, рішенням Управління від 05.05.2014 їй була призначена допомога при народженні дитини на період з 01.03.2014 по 31.03.2014 в сумі 10320,00 грн. та на період з 01.04.2014 по 31.03.2018 у сумі 1075,00 грн. Відповідач по справі письмово була повідомлена про зобов'язання повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на її виплату. 26.01.2016 [PERSON] звернулась до Управління про призначення їй допомоги на поховання, у зв'язку з тим, що її син, [PERSON], помер [INFO]. На момент її звернення за призначенням допомоги на поховання, відомості про виплату допомоги при народженні дитини за лютий 2016 року вже були сформовані, а тому вона отримала допомогу на дитину за лютий 2016 року, хоча не мала на неї права. 27.01.2016 Управління прийняло рішення про припинення виплати [PERSON] допомоги на утримання дитини та здійснення соціальних виплат, запропоновано закрито особовий рахунок [PERSON] 05.04.2016 Управління направило [PERSON] повідомлення про припинення надання державної допомоги при народженні дитини з 01.02.2016 та запропоновано повернути надміру отримані нею кошти на рахунок Управління. 16.09.2016 Управління направило [PERSON], претензію з вимогою повернути кошти, проте [PERSON] надміру отримані кошти не повернула, тому начальник Управління звернувся до суду. Ухвалою суду від 21.01.2019 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, просить розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань до суду не надавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та не подання відзиву відповідачем, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з'явився, у порядку заочного розгляду справи за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2014 [PERSON] звернулась із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, а саме в частині допомоги при народженні дитини, а також досягнення дитиною трирічного віку. Рішенням Управління від 05.05.2014 [PERSON] була призначена допомога при народженні дитини, [PERSON], [INFO], на період з 01.03.2014 по 31.03.2014 в сумі 10320,00 грн. та на період з 01.04.2014 по 31.03.2018 у сумі 1075,00 грн. 09.04.2014 [PERSON] була письмово попереджена про цільове використання допомоги при народженні дитини, згідно якого виплата на допомогу може бути припинена, зокрема, у разі смерті дитини. Своїм підписом [PERSON] зобов'язалася повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на її виплату. 26.01.2016 [PERSON] звернулась до Управління про призначення їй допомоги на поховання, у зв'язку з тим, що її син, [PERSON], помер [INFO]. Факт смерті підтверджує копія Витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 20.01.2016, згідно якого [PERSON] помер [INFO]. Згідно довідки Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних допомог Харківської обласної державної адміністрації Головного управління праці та соціального захисту населення від 23.03.2016 №77, по особовому рахунку [NUMBER], в/з №177, здійснено переплату [PERSON]домоги по народженні дитини за період з 01.02.2016 по 29.02.2016, у зв'язку зі смертю дитини. Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Холодногірського району Харківської міської ради від 27.01.2016 запропоновано припинити виплату допомоги за особистим рахунком [NUMBER] з 01.02.2016, у зв'язку зі смертю дитини, [PERSON] та закрити особовий рахунок [NUMBER]. 05.04.2016 заступником начальника управління начальника відділу соціальних допомог [PERSON] видано повідомлення [PERSON] про припинення надання державної допомоги при народженні дитини та повернення надміру виплачених коштів у розмірі 1075 грн. 00 коп. 16.09.2016 на адресу [PERSON] направлено претензію з вимогою повернути надміру отримані кошти та запропоновано у разі неможливості погашення всієї суми в установлений термін - укласти угоду на погашення боргу частинами. [PERSON] ніяким чином не відреагувала на претензію Управління. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон) громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Так, в статті 3 цього Закону визначені види державної допомоги сім'ям з дітьми, в тому числі: допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (пп. 3). Відповідно до ст.ст. 13 - 14 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Допомога виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по день досягнення дитиною вказаного віку включно. Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Згідно аб.19 п.13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, виплата допомоги припиняється у разі: в тому числі смерті дитини. Відповідно до п.13 вказаної Постанови, виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу, з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. В силу ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Відповідно до ч. 2 даної статті положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не надала інформацію про зміну обставин, що впливають на виплату допомоги, а саме про смерть дитини та в добровільному порядку надмірно отриману суму допомоги не сплатила, що є підставою відповідальності та задоволення позовних вимог. З огляду на вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, у даному випадку суд вважає, що позивачем доведено обґрунтованість позовних вимог, а відповідачем допущено порушення щодо повернення надмірно отриманих коштів. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] надміру отримані кошти у вигляді переплаченої суми допомоги по догляду за дитиною до трьох років у розмірі 1075,00 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 1762 грн. судового збору.

Outcome: approved