Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із заявою про встановлення юридичного факту звернулася представник позивача [PERSON] Свої вимоги щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON], яка померла [INFO] року, мотивувала необхідністю подання приватному нотаріусу Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. рішення суду для отримання спадщини [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Миронівська міська рада Київської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання представника не делегувала, надіслала лист, у якому просила суд розглянути справу за відсутності її представника, повідомила, що заперечень проти заявлених вимог не має. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 30 липня 2015 року серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, [INFO] року померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис під № 189. Відповідно до ст. 122 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Як вбачається із копії свідоцтва про народження від 30 липня 2015 року серії [NUMBER], виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, 14 липня 1951 року народився [PERSON]. Матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Таким чином [PERSON] є сином [PERSON], а отже спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. від 20 липня 2015 року № 689/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] року [PERSON], у зв'язку із тим, що він пропустив шестимісячний строк, наданий законом для прийняття спадщини. Цим же повідомленням приватний нотаріус Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. запропонував [PERSON] звернутися до Миронівського районного суду Київської області із позовом про надання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини або для встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня її смерті. Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, заявник позбавлений можливості прийняти спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України. Від встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті залежить виникнення у заявника права на спадщину згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Відповідно до акту обстеження депутата Миронівської міської ради Київської області Шмигло Валентини Григорівни від 30 липня 2015 року, [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] до дня її смерті [INFO] року, і вели спільне господарство (а.с. 9). Актом обстеження від 30 липня 2015 року, складеним депутатом Миронівської міської ради Київської області Шмигло Валентиною Григорівною, встановлено, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], з 15 березня 2012 року по час складання акту (а.с. 33). Допитана як свідок Шмигло Валентина Григорівна повідомила суд, що особисто знала за життя спадкодавця [PERSON], оскільки постійно брала воду з колодязя останньої, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], а тому особисто неодноразово бачила, що [PERSON] постійно проживав у вказаному будинку із [PERSON] однією сім'єю до дня її смерті. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] під час судового засідання також підтвердили, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS], разом з [PERSON] до дня її смерті, і вели спільне господарство. За таких обставин, заявником доведено факт проживання однією сім'єю разом із [PERSON] до дня її смерті [INFO] року. Позовна вимога про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] задоволенню не підлягає, оскільки визнання судом факту його проживання разом із спадкодавцем до дня її смерті, відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, означає, що він прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї Факт встановлений законом, повторному встановленню його судом не потребує. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 122, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: partial