Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовом звернувся позивач ПАТ«Кременчуцький сталеливарний завод» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки та прохав ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул.Декабристів буд.№28, кім.№33 в м.Кременчуці внаслідок відсутності понад встановлені строки, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КСЗ» суму заборгованості за користування жилою площею і за комунальні послуги за період з липня 2013року по серпень 2015року у розмірі 12591грн.93коп. та судовий збір у сумі 2756.00грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що у власності ПАТ«Кременчуцький сталеливарний завод»/ рішення виконавчого комітету Кременчуцькї міської ради №667 від 26.11.1975року і №869 від 03.10.1970р./ перебуває гуртожиток №28 по вул.Декабристів в м.Кременчуці, загальною площею 5812кв.м. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру №53 від 11.12.2000року [PERSON], 1975р.н., [PERSON], 1994р.н., та [PERSON] 1998р.н. було заселено до зазначеного гуртожитку. Станом на 26.08.2015року в кімнаті №33 гуртожитку по вул. Декабристів в м.Кременчуці зареєстровано 4 особи : [PERSON], 1975р.н., [PERSON], 1994р.н., [PERSON] 1998р.н. та [PERSON], 2006р.н., згідно довідки гуртожитку №62 від 26.08.2015року. [PERSON] з трьома дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] починаючи з 2011року і по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтверджується Актами про не проживання. Прохали суд позов задовольнити. В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги та прохав суд визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку по вул.Декабристів буд.№28, кім.№33 в м.Кременчуці внаслідок відсутності понад встановлені строки, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «КСЗ» суму заборгованості за користування жилою площею і за комунальні послуги за період з липня 2013року по серпень 2015року у розмірі 12591грн.93коп. та судовий збір у сумі 2756.00грн. Ухвалою Крюківського районного суду м.Кременчука від 17.11.2015року до участі в справі в якості третьої особи залучений орган опіки та піклування Крюківської районної ради м.Кременчука. В судове засідання позивач не з*явився, направив клопотання про розгляд справи без їх участі, проти прийняття заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаних відповідачів згідно ст. 169 ЦПК України. Орган опіки та піклування Крюківської районної ради в судове засідання не з*явився, направив клопотання про розгляд справи без їх участі. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ«Кременчуцький сталеливарний завод» є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що у власності ПАТ«Кременчуцький сталеливарний завод»/ рішення виконавчого комітету Кременчуцькї міської ради №667 від 26.11.1975року і №869 від 03.10.1970р./ перебуває гуртожиток №28 по вул..Декабристів в м.Кременчуці, загальною площею 5812кв.м. для проживання робітників, які працюють на даному підприємстві. Згідно ордеру №53 від 11.12.2000року [PERSON], 1975р.н., [PERSON], 1994р.н., та [PERSON] 1998р.н. було заселено до зазначеного гуртожитку. Станом на 26.08.2015року в кімнаті №33 гуртожитку по вул.. Декабристів в м.Кременчуці зареєстровано 4 особи : [PERSON], 1975р.н., [PERSON], 1994р.н., [PERSON] 1998р.н. та [PERSON], 2006р.н., згідно довідки гуртожитку №62 від 26.08.2015року. [PERSON] з трьома дітьми [PERSON], [PERSON] та [PERSON] починаючи з 2011року і по теперішній час не проживають за місцем своєї реєстрації, що підтверджується Актами про не проживання. Відповідно до вимог ст.ст. 156, 64 Житлового кодексу України, члени сім»ї власника житлового будинку (квартири) користуються житловим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування житлом. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися житлом. Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою ,що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. провадиться в судовому порядку тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки підставою та предметом спору щодо зняття відповідача з реєстрації є захист права власності, а не оскарження дій органу реєстрації на який покладено лише обовязок відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрації місця проживання та перебування особи, а також зняття з реєстрації, в тому числі і на підставі остаточного рішення суду, то рішенням суду щодо захисту порушеного права власності шляхом зняття особи з реєстрації не буде порушено прав і обовязків органу реєстрації. Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] добровільно з особистими речами вибула на інше постійне місце проживання, участі у витратах на утримання кімнати №33 буд.№29 по вул. Декабристів та при домової території не беруть, жилим приміщенням не користуються, у ньому не проживають, хоча мають до нього вільний доступ, має ключі. Жодних перешкод з боку позивача у користуванні відповідачами кімнатою не здійснювалось. Згідно із частиною 3 статті 10, частиною 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача в судовому засіданні довів, що відповідачі не проживають у м.Кременчуці по вул. Декабристівбуд.№28 кім.№33 більше року з поважних причин, тому є такими, що втратили право користування вказаним житловим примущенням. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об»єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира ( ст.ст. 379, 380 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги за встановленим тарифом. В результаті невиконання зобовязань відповідачем, щодо оплати наданих послуг, станом на 01.09.2015року виникла заборгованість за надані послуги в сумі 12926.28грн. Борг на 01.07.2013року складає 3365.2грн. Борг з 01.07.2013року по 01.09.2015року складає 9561.08грн. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату на комунальні послуги. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Встановлені обставини дають суду підстави дійти висновку про те, що позовні вимоги ПАТ«Кременчуцький сталеливарний завод» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки , стягнення судового збору - підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved