Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

До Коростишівського районного суду звернувся позивач з даним позовом про стягнення [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Вказаний кредит позивачем був наданий, однак зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту [PERSON] не виконує, а тому станом на 30.06.2017 року заборгованість по кредиту становить 13127,53 грн. Просять суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом та судові витрати в розмірі 1600 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду направив заяву, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи належним чином рекомендованими листами повідомлялась, про поважність причин неявки в судове засідання не повідомила, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не зверталась. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача. Враховуючи незаперечення представника позивача, суд ухвалив проводити по справі заочний розгляд. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Так, 09.05.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого, остання отримала кредит в розмірі 2800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вказані обставини підтверджуються копією анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, із змісту якої вбачається, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, підписанням якого він також надав згоду на встановлення (зміну) кредитного ліміту за рішенням банку. На виконання умов договору банком було надано відповідачу [PERSON] обумовлені кредитні кошти. Проте, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання по кредитному договору. Станом на 30.06.2017 року відповідно до наданого розрахунку, відповідач має заборгованість, яка становить 13127 грн. 53 коп. та складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2345 грн. 54 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9918 грн. 77 коп., а також штрафів: фіксованої частини 250 грн., процентної складової 613 грн. 22 коп. За змістом ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. З огляду на обставини справи, з врахуванням вищевказаних вимог закону, судом встановлено, що відповідач належним чином зобов»язань, передбачених кредитним договором, не виконує, а отже суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача, а саме судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп., згідно положень ст.141 ЦПК України. На підставі ст.61 Конституції України, ст.ст.526, 549, 610, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved