Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що [PERSON] був госпіталізований до Сватівської обласної психіатричної лікарні 16.09.2016 року черговим лікарем Ямпольською О.В. у відділення № 9 у зв'язку з неадекватною поведінкою. Як стало відомо із направлення лікаря - психіатра Сватоівського РТМО [PERSON] веде себе неадекватно: йде з дому у невідомому напрямку, порушений сон, злобний, нецензурно лається. Під час госпіталізації стан [PERSON] був нестабільним, настрій не стійким. [PERSON] соціально дезадаптований, схильний до дромоманії. За своїм психічним станом [PERSON] не може забезпечувати свої життєві потреби, усвідомленої згоди на госпіталізацію дати не може. [PERSON] був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, яка дійшла висновку, що лікування останнього можливе лише в стаціонарних умовах, тому що він страждає на тяжкий психічний розлад у зв'язку з чим проявляє дії небезпечні для нього та оточуючих. Представник психіатричного закладу в судовому засіданні підтримала заяву з підстав, зазначених у ній. Лікар-психіатр суду пояснила, що на даний час лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, тому що останній страждає на тяжкий психічний розлад, він представляє загрозу для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації. Просила задовольнити заяву. [PERSON] прийняти участь у судовому засіданні не зміг у зв'язку з його психічним захворюванням. Представник [PERSON] - адвокат Кузнєцова Т.А. підтримала заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку. Прокурор вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] до Сватівської обласної психіатричної лікарні в примусовому порядку без його усвідомленої згоди. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Порядок надання психіатричної допомоги регламентується Законом України «Про психіатричну допомогу», який визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов'язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов'язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про психіатричну допомогу», законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається з Основ законодавства України про охорону здоров'я, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них. Дія цього Закону поширюється на громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні. Судом встановлено, що [PERSON] народився недоношеною семимісячною дитиною. Довго не міг держати голівку. Відставав в психофізичному розвитку з раннього віку. Ходити почав після двох років. Перші слова почав вимовляти після семи років. На обліку у психіатра з дитинства. По рішенню медико - педагогічної комісії спочатку навчався в Ровеньківській школі - інтернаті (1 клас), потім у Сватівській спеціалізованій школі - інтернаті де закінчив вісім класів. Є інвалідом І групи безстроково. Лікувався в ЛОКПНЛ в 2011 році. В СОПЛ лікується з 2013 року. Вказані обставини підтверджено анамнезом захворювання, викладеним у висновку лікарів-психіатрів № 55 від 16.09.2016 року (а.с.2). Відповідно до висновку лікарів-психіатрів № 55 від 16.09.2016 року про стан психічного здоров'я [PERSON], останній страждає на тяжкий психічний розлад у формі: тяжка розумова відсталість (різко виражена імбіцильність), виражений синдром емоційно - вольової нестійкості, невпорядкованої поведінки, дромоманії. Ступінь виражених психічних порушень така, що [PERSON] не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє загрозу для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації (а.с. 2). Відповідно до положень ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Статтею 18 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виписка з психіатричного закладу здійснюється у разі завершення обстеження чи експертизи психічного стану особи або видужання особи чи такої зміни стану її психічного здоров'я, що не потребує подальшого лікування в стаціонарних умовах. Виписка особи, добровільно госпіталізованої до психіатричного закладу, здійснюється за письмовою заявою цієї особи або її законного представника чи за рішенням лікаря-психіатра. Особі, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу добровільно, або її законному представнику може бути відмовлено у виписці цієї особи з психіатричного закладу, якщо комісією лікарів-психіатрів будуть встановлені підстави госпіталізації в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону. У цьому випадку питання про госпіталізацію особи в примусовому порядку, продовження госпіталізації та виписка вирішуються відповідно до статей 16 і 17, частин другої та третьої статті 22 цього Закону та частини третьої цієї статті. Згідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу. Сватівська обласна психіатрична лікарня знаходиться в межах територіальної підсудності Сватівського районного суду Луганської області. Згідно вимог ст. 282 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В ході всебічного з'ясування обставин у справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Сватівської обласної психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію [PERSON] в психіатричний заклад без його усвідомленої згоди, оскільки судом встановлено, що [PERSON] на даний час, за своїм психічним станом здоров'я позбавлений можливості надати усвідомлену згоду на лікування, не розуміє ступінь свого захворювання та комісією лікарів-психіатрів було встановлено, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації без його усвідомленої згоди, оскільки ступінь виражених психічних порушень така, що він виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих та він не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби. На підставі викладеного

Outcome: approved