Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування звернувся [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] , внаслідок чого відкрилася спадщина. До складу спадщини входить право власності, зокрема, на квартиру [ADDRESS] ; транспортний засіб, автомобіль марки Chevrolet модель Tacuma UF75Z, 2005 року випуску; причіп невідомої марки 2005 року випуску. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Задля отримання свідоцтва про спадщину, звернувся до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Ряжко О.В. проте отримав відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Оскільки відповідних документів позивач немає, тому звернувся за захистом своїх прав до суду. Прохав визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] ; транспортний засіб, автомобіль марки Chevrolet модель Tacuma UF75Z, 2005 року випуску; причіп невідомої марки 2005 року випуску. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.02.2020 року відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання (а.с.45-46). В подальшому за наслідками повторного автоматизованого розподілу справи її передано в провадження судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівського О.А. (а.с.73). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.06.2020 вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спадкове майно. Відзивів відповідачів стосовно позову до суду не надходило. У встановлений судом строк відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву. В її обґрунтування зазначила, що вона являється донькою померлої [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після матері, а тому також належать до числа спадкоємців першої черги. А тому прохала суд, визнати за нею право власності на 1/8 частину спадкового майна (а.с.165-166). У встановлений судом строк відповідачка [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву. В її обґрунтування зазначила, що вона являється донькою померлої [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після матерів, а тому також належать до числа спадкоємців першої черги. Окрім того вона являється спадкоємцем майна і після свого батька, [PERSON] , котрий за свого життя прийняв спадщину після [PERSON] , але юридично її не оформив. А тому прохала суд, визнати за нею право власності на 3/4 частини спадкового майна, що включає в себе частку майна після смерті матері та частку після батька (а.с.173-174). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 19.10.2020 року відкрито провадження за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, які прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності за законом на спадкове майно (а.с.185). У встановлений судом строк, від відповідачів за зустрічними позовами відзивів не надходило. В судове засідання [PERSON] не з`явився, його представник, адвокат Ковердяєва Л.В. вимоги первісного позову підтримала та прохала задовольнити у повному обсязі, вимоги зустрічних позовів заперечила. [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову заперечила. Вимоги власного позову прохала їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні вимоги первісного позову заперечила. Вимоги власного позову прохала їх задовольнити. Представник [PERSON] та [PERSON] адвокат Куцин В.Ю. підтримав зустрічні позови, у задоволенні первісного прохав відмовити. Приватний нотаріус Ряжко О.В. в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій прохала розгляд справи провести у її відсутність. Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Стосовно первісного позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.12). Після її смерті відкрилася спадщина на майно. До складу спадщини входить право власності зокрема на квартиру [ADDRESS] (а.с.107-108); транспортний засіб, автомобіль марки Chevrolet модель Tacuma UF75Z, 2005 року випуску; причіп невідомої марки 2005 року випуску (а.с.11). [PERSON] являється сином спадкодавці, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.163). [PERSON] спадщину прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса (а.с.161). З матеріалів спадкової справи № 17/2014 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що окрім [PERSON] спадщину також прийнято чоловіком померлої [PERSON] (а.с.148) та доньками померлої - [PERSON] (а.с.149) та [PERSON] , котра проживавала разом зі спадкодавицею на момент смерті (а.с.156, зворот). Задля отримання свідоцтва про спадщину, позивач за первісним позовом звернувся до приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Ряжко О.В. проте отримав відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.9). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Набуття спадкодавицею права власності на спірну квартиру [ADDRESS] підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підстава набуття права - договір довічного утримання ВСР № 808028 від 28.04.2006 року. (а.с.107-108) Набуття спадкодавицею права власності на транспортний засіб, автомобіль марки Chevrolet модель Tacuma UF75Z, 2005 року випуску; причіп невідомої марки 2005 року випуску підтверджується відомостями ТСЦ МВС № 5344 (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. При визначенні часток спадкоємців у спадщині, суд виходить із сукупності наступних юридичних фактів, зокрема факт перебування померлої у зареєстрованому шлюбі та дати придбання майна, що входить до складу спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.07.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.177). Таким чином, все спірне майно було набуте вже під час перебування спадкодавиці у зареєстрованому шлюбі. Майно набуте за договором довічного утримання є спільною сумісною власністю подружжя, якщо набувач не доведе, що таке майно набувалось не в інтересах сім`ї, хоча і за спільні сімейні кошти (ВСУ від 24 травня 2017р., № 6-843цс17) Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказаних висновків дійшла Велика Палата Верховного суду в постанові 21 листопада 2018 року за наслідками касаційного перегляду судових рішень у цивільній справі № 372/504/17. Окрім того, у цивільній справі № 462/518/18 ВС в постанові від 01.04.2020 року дійшов висновку, що факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване. Доказів на спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу сторонами у спорі суду не подавалися. Враховуючи, що майно, яке є предметом позову, придбане за час перебування спадкодавцем у шлюбі, тому в силу наявної презумпції таке майно має правовий режим спільної сумісної власності. З огляду на рівність часток кожного з подружжя у спільному майні, тому спадкуванню підлягає лише Ѕ майна, яка в силу закону належала спадкодавиці. Інша Ѕ частина майна в належить чоловікові [PERSON] . З матеріалів спадкової справи № 17/2014 вбачається наявність чотирьох спадкоємців першої черги спадкування. Тож з огляду, що до складу спадщини входить Ѕ частина спадкового майна, тому, кожному із спадкоємців належить 1/8 частина. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] , являється одним із чотирьох спадкоємців майна [PERSON] . З огляду на встановленні обставини справи, вимоги первісного позову підлягають до часткового задоволення у розмірі 1/8 частини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу за первісним позовом [PERSON] оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому суд вважає за необхідне визнати за ним в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на 1/8 частину спірного спадкового майна. Щодо зустрічного позову [PERSON] .. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється донькою, померлої [PERSON] , яка у встановлений законом спосіб прийняла спадщину. Таким чином, [PERSON] , являється одним із чотирьох спадкоємців майна [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на встановленні обставини справи, вимоги зустрічного позову [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу за зустрічним позовом [PERSON] оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому суд вважає за необхідне визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на 1/8 частину спірного спадкового майна. Щодо зустрічного позову [PERSON] . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] являється донькою, померлої [PERSON] , яка у встановлений законом спосіб прийняла спадщину. Таким чином, [PERSON] являється одним із чотирьох спадкоємців майна [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з огляду на встановленні обставини справи, вимога зустрічного позову [PERSON] стосовно визнання права власності в порядку спадкування після матері, [PERSON] підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджують право власності спадкодавця [PERSON] на спірне спадкове майно, перешкоджає позивачу за зустріним позовом [PERSON] оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому суд вважає за необхідне визнати за нею в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності на 1/8 частину спірного спадкового майна. Зустрічний позов містить вимоги [PERSON] стосовно визнання за нею в порядку спадкування після батька [PERSON] , права власності на його частку у спадщині [PERSON] а також його частку у спільній сумісній власності. В ході судового розгляду, судом витребувано інформацію стосовно наявності спадкової справи, після [PERSON] , померлого [INFO] . Першою миргородською державною нотаріальною конторою повідомлено суд, що після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 29/2019, згідно якої спадщину прийнято доньками спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] . Мати померлого- [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадщині, на користь [PERSON] . Окрім того, спадкова справа містить претензії кредиторвів АТ КБ «ПриватБанк» а також АТ «Перший Український Міжнародний банк» (а.с.239-240). Таким чином, вбачається, що у відносинах спадкування майна після [PERSON] наявний інший суб`єктний склад, ніж той, що приймає участь у даній справі. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідачами у справах спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на наявність спадкоємця, котрий у встановленому законом порядку прийняв спадщину після [PERSON] , визначені позивачем відповідачі - [PERSON] , [PERSON] не є належними відповідачами у справі. Належним відповідачем у такому спорі виступатиме інший спадкоємець, котрий прийняв спадщину, тобто [PERSON] . У відповідності до п. 8 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК ( 1618-15 ). У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Оскільки строки для заміни неналежного відповідача визначені ст. 51 ЦПК України спливли, а позивач не заявляв відповідного клопотання, суд вважає за потрібне застосувати наслідки подання позову до неналежного відповідача, а саме відмовити у задоволенні тих позовних вимог, котрі пред`явлені до неналежного відповідача. Заходи забезпечення позову, вжиті судом на підставі ухвали від 11.06.2020 у виді накладеного арешту на спадкове майно, підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили. При розподілі судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Так, за подачу первісного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1679,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати стягуються з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позову, тобто у розмірі 209, 90 грн. (по 104,95 грн з кожної окремо). Так, за подачу первісного позову було сплачено судовий збір у розмірі 1679,22 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати стягуються з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позову, тобто у розмірі 209, 90 грн. (по 104,95 грн з кожної окремо). Так, за подачу зустрічного позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення зустрічного позову у повному розмірі, судові витрати стягуються з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позову, тобто у розмірі 840, 80 грн. (по 420,40 грн з кожного окремо). Так, за подачу зустрічного позову [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 1259,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати стягуються з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позову, тобто у розмірі 209, 90 грн. (по 104,95 грн з кожного окремо).

Outcome: partial