Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до [PERSON] , в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надмірно сплачену суму державної допомоги у розмірі 23992 грн. та судовий збір 2102 грн. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що [PERSON] перебуває на обліку у Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як одержувач коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. 05 березня 2018 року [PERSON] звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради з питання призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку, на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05 квітня 2018 року призначено допомогу на дітей, над якими встановлено опіку, за період з 01 березня 2018 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 7440 грн. щомісяця. 21 січня 2019 року [PERSON] повідомила Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, що 10 листопада 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передані в іншу родину. Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 22 жовтня 2018 року № 475 Про влаштування на виховання та спільне проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] дійсно влаштовано. Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 25 січня 2019 року виплату допомоги [PERSON] призупинено з 01 лютого 2019 року. Тому, оскільки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані з 01 листопада 2018 року у дитячій будинок сімейного типу на базі родини [PERSON] , [PERSON] не мала права на отримання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Зазначає, що відповідачка своєчасно не повідомила Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради про зміни, рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 28 січня 2019 року встановлено, що по особовій справі [PERSON] виникла переплата допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, за період з 01 листопада 2018 року по 31 січня 2019 року у розмірі 23992 грн., яка підлягає відшкодуванню. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, призначено до розгляду по суті. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 березня 2021 року вирішено провести заочний розгляд справи. Представник Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що [PERSON] перебуває на обліку у Департаменті соціального захисту населення Маріупольської міської ради як одержувач коштів допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. 05 березня 2018 року [PERSON] звернулась до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради з питання призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку, на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 05 квітня 2018 року призначено допомогу на дітей, над якими встановлено опіку, за період з 01 березня 2018 року по 28 лютого 2019 року у розмірі 7440 грн. щомісяця. 21 січня 2019 року [PERSON] повідомила Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради, що 10 листопада 2018 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , передані в іншу родину. Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 22 жовтня 2018 року № 475 Про влаштування на виховання та спільне проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , діти влаштовані до дитячого будинку сімейного типу на базі родини [PERSON] . Рішенням Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 25 січня 2019 року виплату допомоги [PERSON] призупинено з 01 лютого 2019 року. З огляду на виколаене, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були влаштовані з 01 листопада 2018 року у дитячій будинок сімейного типу на базу родини [PERSON] , а тому [PERSON] не мала права на отримання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. Мотиви суду. Відповідно до статті 16 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. За змістом статті 17 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування. Відповідно до абзацу п. 25 постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, не призначається у разі перебування дитини на повному державному утриманні. Статтею 1212 ЦК України визначено загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Зокрема зазначеною статтею передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до п. 49 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 зі змінами, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] сума надмірно виплачених коштів державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, добровільно не повернута, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позову. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved