Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивачі мотивують тим, що їм на підставі свідоцтва про право власності на житло №31 від 16.05.2010 року виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради (рішення №24/5 від 09.02.2010 р.) в рівних частинах на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 66,3 кв.м. Відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло №200 від 27.10.2008 року виданого виконавчим комітетом Ірпінської міської ради (рішення №250/1 від 14.10.2008 р.) в рівних частинах на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 50,8 кв.м. Зазначає, що будинок № 9 по провулку Горького в місті Ірпінь, загальною площею 117, 1 кв.м., з надвірними будівлями( а житловий будинок; б,в сарай; д,ж вбиральня; е погріб; №1 колодязь; №2,3 вигрібна яма; №4 огорожа) раніше перебував на балансі КЖЕП «Ірпінь», належав до комунальної власності та розташований на земельній ділянці площею 637 кв.м., з яких 73,52 кв.м. землі загального користування (двір) та які перебувають у користуванні Ірпінського КЖЕП «Ірпінь». Оскільки даний будинок є багатоквартирним, надвірні будівлі, споруди та земельна ділянка перебувала у спільному користуванні власників квартир №1 та 32, будинок 9 по пров. Горького в м. Ірпінь. У 2011 році відповідачі, без погодження з позивачами, перегородили двір загального користування, стали чинити останнім перешкоди в користуванні надвірними будівлями та спорудами, розпочали незаконне будівництво на землях загального користування (двір). Крім того, на адресу позивачів лунали принизливі висловлювання зі сторони відповідачів та погрози застосування до позивачів фізичної сили. З приводу незаконних дій, зокрема незаконним використанням відповідачами спільної земельної ділянки, яка весь час використовувалась позивачами та відповідачами для обслуговування будинку №9 та надвірними будівлями та спорудами по провулку Горького в місті Ірпінь, 24.09.2012 року позивачі звернулись зі скаргою до прокуратури міста Ірпеня. Свої позовні вимоги, позивачі оґрунтовують тим, що в результаті перевірки від Ірпінської міської ради Київської області було отримано лист від 28.12.2012 року, в якому зазначено, що на підставі рішення Ірпінської міської ради Київської області №986/19 сесії 6 скликання від 06.10.2011 року, відповідачам передано безкоштовно у спільну часткову власність земельну ділянку площею 0,0291 га за адресою провулок Горького, 9 в місті Ірпінь, для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згодом відповідачами було отримано державний акт серії ЯМ №319937 на спірну земельну ділянку під кадастровим номером 3210900000:01:101:0089 та зареєстрований за № 321090001002399 від 10.05.2012 року у відділі Держкомзему у місті Ірпінь Київської області. Тому просять, визнати незаконним та скасувати рішення Ірпінської міської ради Київської області №986/19 сесії 6 скликання від 06.10.2011р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право часткової власності на земельну ділянку» в частині передачі у спільну часткову власність земельної ділянки [PERSON] - 1/3, [PERSON] - 1/3, [PERSON] - 1/3 площею 0,0291 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. Також визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №319937 від 10.05.2012р. на ім'я [PERSON], площею 0,0291 га. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. Представник позивачів в судове засідання зявився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачі та їх представник в судове засідання зявився, заперечували щодо позовних вимог, просили відмовити у позові. Ірпінська міська рада Київської області направила до суду письмові заперечення, в яким зокрема вказала про можливість слухання справи за відсутності представника. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04 лютого 2015 року відмовлено в задоволенні позову (а.с. 69-71). Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивачі, подали апеляційну скаргу, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити (а.с.76-79). Однак, 28.04.2015 року Апеляційний суд Київської області відмовив у задоволення апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою від 28.04.2015 року (а.с.125-130). Знову ж таки не погоджуючись із зазначеною вище ухвалою від 28.04.2015 року Апеляційного суду Київської області, позивачі подали касаційну скаргу, та вже 18.11.2015року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.02.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28.04.2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Дана обставина підтверджується ухвалою від 18.11.2015 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с.181-183). Крім того, із матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради від 29 лютого 2008 року № 47/2 на підставі ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дозволено Комунальному підприємству «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» оформити відповідну правову документацію Ірпінському КЖЕП «Ірпінь» на самочинно побудований житловий будинок літ. «а» житловою площею 76,5 кв.м., загальною площею 117,1 кв.м. в м. Ірпінь по вулиці Горького, 9; зобов'язано громадян внести відповідні зміни в оригінал інвентаризаційної справи будинковолодінь через КП «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 22). Встановлено, що позивачі є співвласниками в рівних частках квартири № 1 площею 66,3 кв.м. будинку за вищезазначеною адресою на підставі свідоцтва про право власності на житло № 31 від 19 травня 2010 року. Свідоцтво видане згідно з рішенням від 09 лютого 2010 року № 24/5, право власності зареєстровано 16 січня 2011 року (а. с. 7-8). Як вбачається, із рішення Ірпінської міської ради Київської області від 30 липня 2010 року № 5045-92-V яким надано дозвіл відповідачам на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності на земельну ділянку, яка становить 1/3 від загальної площі - 0,0284 га. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вищезазначеною адресою (а. с. 15). 19 січня 2011 року складено акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі, підписаний [PERSON], [PERSON], [PERSON] та суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], КЖЕП «Ірпінь» та [PERSON] (а. с. 18, 19). До погодження меж між відповідачами та КЖЕП «Ірпінь» укладено мирову угоду про розподіл земельної ділянки пл. 637 кв.м. наступним чином: 283,62 кв.м. - відповідачам, 279,86 кв.м. - Ірпінському КЖЕП «Ірпінь»; 73,52 кв.м. залишено в загальному користуванні (а. с. 18 зворот). Відповідно до плану присадибної ділянки зі спорудами, згідно якої будинок по зазначеній адресі розташований на земельній ділянці загальною площею 649 кв.м., під двором - 249 кв.м. (а. с. 16). Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 06 жовтня 2011 року № 986-19-VІ затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту, що посвідчує право спільної часткової власності на земельну ділянку громадянам. Передано безкоштовно у спільну часткову власність земельну ділянку відповідачам по 1/3 частці площею 0,0291 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд за адресою м. Ірпінь по вулиці Горького, 9, доручено видати державний акт та зареєструвати його в книзі записів (а. с. 15 зворот). 05 березня 2012 року [PERSON] одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №319937 площею 0,0291 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виданий на підставі рішення Ірпінської міської ради № 986/19 сесії 6 скликання від 06 жовтня 2011 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Суміжні землекористувачі за даним державним актом [PERSON], земельна ділянка ЖЕК «Світлиця», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та двір спільного користування (а. с. 20). Згідно із ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи встановлені судом обставини, зазначені вище норми Закону та приписи статей 317, 386, 393 Цивільного кодексу України, оскільки позивачі, на момент постановлення рішення Ірпінської міської ради №5045-92-V від 30.07.2010 р. про надання відповідачам дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, які посвідчують право спільної часткової власності на спірну земельну ділянку, не були власниками чи користувачами земельної ділянки, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Ірпінської міської ради №986/19 від 06.10.2011 р. Крім того, суд зазначає, що позивачі не надали суду підтверджуючих доказів звернення із відповідними заявами до компетентних органів, які регулюють правовідносини по приватизації землі. Суд зауважує, оскільки Ірпінська міська рада розпорядилася спірною земельною ділянкою як обєктом права комунальної власності згідно вимог закону, передавши її у власність відповідачам, тому відсутні підстави для визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Слід зазначити, що відповідно до приписів Закону України «Про обєднання власників багатоквартирного будинку» спарені або зблоковані будинки з окремими квартирами, які мають свій власний вхід з вулиці, не вважаються багатоквартирними. Також суд вважає, що передача відповідачам земельної ділянки у власність не була здійснена за рахунок земельної ділянки, що перебувала у користуванні позивачів, й будь-яким чином порушує їх права. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що передача у власність земельної ділянки відповідачам не перешкоджає користуванню, належною позивачам, квартирою. Враховуючи наведене вище,

Outcome: dismissed