Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору без номеру від 13.08.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 330,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів за рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 [PERSON] та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Проте відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, чим порушив умови договору, вимоги чинного законодавства України, а тому, станом на 30.11.2017 року має заборгованість у розмірі 35436,20 гривень, яка складається з наступного: - 329,32 гривень заборгованість за кредитом; - 28576,35 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4366,90 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 1663,63 гривень штраф (процентна складова). Виходячи з викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 35436,20 грн. та понесені позивачем судові витрати, а саме, сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 1762,00 гривень. Ухвалою судді від 29 січня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем було пропущено строк позовної давності, а також неправомірно нараховано суму неустойки (штраф, пеня) за порушення зобовязань. Просив застосувати строк позовної давності, у задоволені позову відмовити, справу розглянути без його участі. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Строк позовної давності позивачем не пропущений, оскільки строк дії картки до останнього дня 06.2015 року, а тому строк повернення кредиту в повному обсязі спливає 30.06.2018 року. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. 13.08.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 330,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.7,8). Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 [PERSON] та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів за рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 [PERSON] та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач взяв на себе зобовязання повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобовязання в порядку та в строки, встановлені Кредитним договором. Проте відповідач не виконує свої зобовязання, передбачені Кредитним договором, чим порушив умови договору, вимоги чинного законодавства України, а тому, станом на 30.11.2017 року має заборгованість у розмірі 35436,20 гривень, яка складається з наступного: - 329,32 гривень заборгованість за кредитом; - 28576,35 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4366,90 гривень заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 [PERSON] та правил надання банківських послуг: - 500,00 гривень штраф (фіксована частина); - 1663,63 гривень штраф (процентна складова). Розрахунок заборгованості за договором проведено з 13.08.2011 року по 30.11.2017 року (а.с.4-6). Відповідно до п.2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим договором. За змістом\~статті 11 ЦК України\~підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із\~статтею 509\~ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до статей\~526,\~527,\~530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В\~статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. Відповідно до\~статті 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд вважає, що кредитний договір відповідає вимогам закону. Підпис у договорі не оспорюється. Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить із такого. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258\~ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за кредитним договором, яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі\~не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява разом з додатками надійшла до суду 26.01.2018 року (а.с.2), тому суд саме з цієї дати обраховує строк позовної давності. Згідно повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.03.2018 року клієнт [PERSON] згідно кредитного договору б/н отримав картку №4149437710262419, яка мала термін дії до останнього дня 06.2015 року. Таким чином суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитом, оскільки строк позовної давності щодо цієї вимоги закінчується 30.06.2018р. Щодо нарахування та стягнення процентів суд вважає за необхідне зазначити наступне. З розрахунку заборгованості за кредитним договором в частині нарахування процентів вбачається, що з 01.04.2015 року процентна ставка збільшена до 43,20% (а.с.4-6). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п.1.1.3.2.3 [PERSON] має право здійснювати зміну Тарифів та інших умов обслуговування рахунків. При цьому [PERSON], за виключенням випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш, як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема, у виписці по Картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів [PERSON] не отримав повідомлення від Клієнта про незгоду із змінами, вважається, що Клієнт прийняв нові умови (а.с.9-23). Відповідно до ч.1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Згідно ч.3 цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. [PERSON] договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року № 1155 (далі - Правила), рекомендоване поштове відправлення - це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку. Згідно з пунктом 114 Правил, адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови пред'явлення ними документа, що посвідчує особу. У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Саме такі висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року та 30 листопада 2016 року. Дослідивши докази по справі в частині законності підвищення Банком процентної ставки з 01 квітня 2015 року до 43,2%, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів щодо належного повідомлення клієнта про підвищення Банком процентної ставки, що виключає право Банка на викладені дії, а тому позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення процентів з 01 квітня 2015 року за процентною ставкою 43,2 % є безпідставними. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч.1 та 5 ст.261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки договором сплата процентів визначена періодичними щомісячними платежами, то розрахунок заборгованості за процентами повинен здійснюватися за три роки до дня подачі позовної заяви в суд, тобто з 26.01.2015 по 30.11.2017 року. На підставі викладеного, суд вважає, що розрахунок заборгованості за процентами повинен здійснюватися без підвищення процентної ставки наступним чином: - за період з 30.01.2015 року (оскільки позивачем не надано більш детального розрахунку) по 31.03.2015 року нараховано процентів банком, без підвищення процентної ставки, у розмірі 236,07грн.; - за період з 01.04.2015 року по 30.11.2017 року (у періоді 975днів; тіло кредиту 329,32грн.; ставка 36% на рік) сума процентів складає 321,10грн. (із розрахунку: 329,32грн. х 36%/360 днів х 975 днів). Отже, загальна сума заборгованості по процентам за користування кредитом у період з 30.01.2015 року по 30.11.2017 року становить 557,17грн. (із розрахунку: 236,07грн. + 321,10грн.). Щодо стягнення нарахованих штрафів з відповідача, суд зазначає, що, відповідно до ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції»\~від 02\~вересня 2014\~року №\~1669-VII (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України від 12 лютого 2015 року N 189-VIII, від 02 березня 2015 року N 222-VIII), на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] проживає в [INFO], яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач проживає та зареєстрований на території, на якій здійснюється антитерористична операція, Указу Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України немає, то з нього відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не підлягає стягненню заборгованість з пені та штрафів. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягненню з відповідача на користь позивача: 329,32 грн. заборгованості за кредитом, 557,17 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 30.01.2015 року по 30.11.2017 року. Загальна сума стягнення з відповідача становить 886,49 грн. На підставі ст.\~2\~Закону України\~«Про тимчасові\~заходи на\~період проведення\~антитерористичної операції» в задоволенні позовних вимог банку про стягнення з відповідача пені та штрафів слід - відмовити. Згідно із\~статтею 133 ЦПК України судовий\~збір включено до складу судових витрат. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ПАТ КБ «Приватбанк» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 гривні, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 11 січня 2018 року (а.с.1). У звязку з частковим задоволенням позовних вимог стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 44,08 грн.

Outcome: partial