Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси з позовом звернулась [PERSON], просила визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру № 25 в будинку № 27 корпус 1 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі, загальною площею 45,5 кв. м. в тому числі житловою 31,1 кв. м. яка складається з: житлової кімнати площею 17,1 кв. м., житлової кімнати площею 14,0 кв. м., кухні площею 5,8 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., коридору 4,6 кв. м., балкону 1,2 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлої 22 лютого 2016 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 22 лютого 2016 року [PERSON] померла, у звязку із чим відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з двокімнатної квартири № 25 в будинку № 27 корпус 1 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі. За своє життя [PERSON] на випадок своєї смерті, належне їй майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. До нотаріальної контори за прийняттям спадщини позивач звернулась 26 лютого 2016 року, заведено спадкову справу, інші претенденти на спадщину відсутні, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначену частину майна вона не отримала, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація на майно. Оскільки в зв'язку з відсутністю за [PERSON] державної реєстрації прав власності на квартиру, що не надає [PERSON] можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку, вона вимушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадщину за заповітом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на своїх вимогах. Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Житлово-будівельний кооператив «Ленінський-4» в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких обставин. В судовому засіданні встановлено, що 22 лютого 2016 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №444059 від 23 лютого 2016 року, запис №2073, у звязку із чим відкрилась спадщина. Спадкове майно складається з двокімнатної квартири № 25 в будинку № 27 корпус 1 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі, загальною площею 45,5 кв. м. в тому числі житловою 31,1 кв. м. яка складається з: житлової кімнати площею 17,1 кв. м., житлової кімнати площею 14,0 кв. м., кухні площею 5,8 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., коридору 4,6 кв. м., балкону 1,2 кв. м. За своє життя [PERSON] на випадок своєї смерті належне їй майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], про що свідчить заповіт від 01.02.2016 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №128. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], на підставі ст. 1223 ЦК України, є [PERSON], позивач по справі. У встановлені законом строки [PERSON] прийняла спадщину, шляхом подачі 26 лютого 2016 року відповідної заяви приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] Приватним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 12/2016, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 58639938. В зв'язку із заведенням спадкової справи, з приводу отримання інформації щодо власника майна, а також зареєстрованих речових прав за [PERSON], нотаріусом було проведено пошук інформації та отримано інформацію відповідно до якої за спадкодавцем відсутні відомості щодо державної реєстрації права власності на зазначену квартиру. Відповідно до ст. 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжуються внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. 25 серпня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було винесено Постанову про відмову [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії № 391/02-31 в зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності за [PERSON] на спадкове майно, а саме на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] була власником кооперативної квартири № 25 в будинку № 27 корпус 1 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі оскільки повністю виплатила паєнакопичення ще в 1980 році, що підтверджується Довідкою № 73 виданою ЖБК «Ленінський-4» 11 грудня 2015 року. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 01 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру. [PERSON] за життя намагалася отримати правовстановлюючі документи на квартиру - за її замовленням 11 лютого 2015 року було виготовлено технічний паспорт на квартиру та також нею була отримана довідка з адресного реєстру міста Одеси, але розпорядження про присвоєння квартирі поштової адреси було прийнято вже після смерті [PERSON]. Квартира № 25 в будинку № 27 корпус 1 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі є двокімнатною, яка розташована на 2-му поверсі 5-ти поверхового житлового будинку, загальною площею 45,5 кв. м. в тому числі житловою 31,1 кв. м. та складається з: житлової кімнати площею 17,1 кв. м., житлової кімнати площею 14,0 кв. м., кухні площею 5,8 кв. м., ванної кімнати площею 2,8 кв. м., коридору 4,6 кв. м., балкону 1,2 кв. м. Пунктом 3.3. [PERSON] спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судового практику розгляду цивільних справ про спадкування» яким було узагальнено судову практику про спадкування, у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, садівницького товариства, якщо спадкодавець повність вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину на зазначене майна вона не отримала, у звязку з тим, що відсутня державна реєстрація. Таким чином, у звязку зі смертю [PERSON], відкрилась спадщина, враховуючи, що позивач заявила у судовому засіданні про прийняття спадщини, за правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, суд вважає доведеним, що позивач вступила у спадщину, набувши на неї право. Позивач прийняла цю спадщину, інші особи відсутні, які вправі претендувати на спадкове майно, суд вважає за необхідне визнати право позивача таким, що підлягає захисту, визнавши за нею право власності в порядку спадкування за заповітом. На сьогоднішній момент позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючих документів, оскільки [PERSON] за час свого життя не зареєструвала в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно правовстановлюючий документ на квартиру, у такий спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку, яке належало їй. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно інформаційного листа [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року, вбачається, що право власності на нерухоме майно також виникає з дня вступу в законну силу рішення суду, яким визнано право власності на майно, а не з моменту державної реєстрації. В Постанові № 5 Пленуму [PERSON] Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року в п. 5 вказано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). В п. 6 цього ж Пленуму зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна». При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За ч. 1 статті 15 цього Кодексу кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Outcome: approved