Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON] який зареєстрований 12.07.2001 року Зориківською сільською радою Міловського району Луганської області актова запис № 06. Свою заяву обґрунтовує тим, що 12 липня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з матір'ю. Спільне життя з відповідачкою [PERSON], не стало складатися, оскільки повністю відсутнє порозуміння. З 2010 року він з відповідачкою проживають окремо та на теперішній час, з слів відповідачки, вона мешкає у м. Луганськ з іншим чоловіком, від якого чекає дитину. Сім'я розпалася остаточно, привидів для збереження шлюбу немає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав послався на вище означені обставини. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву в якій повідомила, що позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Просила сина залишити проживати після розірвання шлюбу з нею, а також залишити її шлюбне прізвище «[PERSON]». Відзив з запереченнями не надала. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України з якої слід, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги виходячи з наступного. Як слід з копії паспортів позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] вони є громадянами України.(а.с. 5-7) Відповідлно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2001 року виконавчиму комітеті Зориківської сільскої ради Міловського району Луганської області відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. (а.с. 8) З копії свідоцтва про народження слід, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 9) Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України слід, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України слід, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як слід з ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За ст.113 СК України «Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.» Таким чином, було встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають один від другого окремо, відповідачка утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, від якого чекає дитину не розірвавши шлюб, спільного господарства сторони не ведуть і не бажають знаходитись у шлюбі, що суперечило б їх інтересам, інтересам їх дітей. Позивач та відповідач дійшли згоди, щодо проживання їхнього сумісного сина, після розірвання шлюбу, буде разом з матір'ю - відповідачкою. Прізвище після розірвання шлюбу відповідачці залишити «[PERSON]» оскільки вона не повідомила про зміну прізвища.

Outcome: approved