Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №17 по вулиці Лівобережній у місті Словянську. В даному будинку на даний час зареєстрована невістка позивача, [PERSON], яка фактично не проживає в спірному будинку з лютого 2014 року. Знятися з реєстраційного обліку в спірному будинку в добровільному порядку відповідач не може, оскільки мешкає в іншому регіоні. Рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідне для зняття відповідача з реєстрації та отримання субсидії. У звязку з чим просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком №17 по вулиці Лівобережній у місті Словянську Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак до суду надала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки КП «БТІ» м. Словянська за №1.1.12/488/2017 від 02.03.2017 року, позивачеві, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу від 24.12.2002 року, належить будинок № 17 по вулиці Лівобережній у м. Словянську Донецької області. Згідно з актом, складеним комітетом мікрорайону Східний м. Словянська від 21.02.2017 року за №112, [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], б. 17, але в зазначеному будинку не проживає кілька років. Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 17 по вулиці Лівобережній у місті Словянську, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що в житловому будинку, власником якого є [PERSON], зареєстрована відповідач [PERSON], але фактично вона за цією адресою не проживає з 2014 року. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову [PERSON] Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved