Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] , через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 3 062,00 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 09 липня 2017 року між Приватним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК» та [PERSON] (далі - Страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3798575. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» державний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 27 жовтня 2017 року о 13-20 годині в м. Токмак на перехресті вул. Дружби - вул. Шевченко, водій [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобілю - матеріального збитку. Відповідно до постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року по справі № 328/3442/17, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, чим останній скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер « [NUMBER] » звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АК/3798575 від 09 липня 2017 року. На підставі страхового акту №ОЦ/016/000/18/116 від 03 серпня 2018 року потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 062,00 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав 3 062,00 грн. З постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року по справі № 328/3442/17, відповідач здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2107 державний реєстраційний номер « [NUMBER] », після чого самовільно залишив місце ДТП. З огляду на вищевикладене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АК/3798575 від 09 липня 2017 року. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто з 06 серпня 2018 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2035 від 06 серпня 2018 року. З метою досудового врегулювання спору, відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак після ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 01.10.2020 року, між ПрАТ «УПСК» (Первісний кредитор) та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] (надалі - ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено Договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги (надалі - Договір), відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АК/3798575 від 09.07.2017 року. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. Таким чином, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/3798575. Ухвалою судді Токмацького районного суду Запорізької області від 15 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позовну заяву, також роз`яснено сторонам право на подання відповіді на відзив та заперечення. Позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов підтримує в повному обсязі і просить його задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судові засідання 16 серпня 2021 року та 01 вересня 2021 року не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України, причини неявки не повідомив. Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Умови проведення заочного розгляду справи визначені ст. 280 ЦПК України, де передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В даному випадку наявна вся сукупність умов для проведення заочного розгляду справи, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року о 12-30 годині [PERSON] повідомив ЗОУ ПрАТ «УПСК» про дорожньо-транспортну пригоду (ОСЦПВВНТЗ) відповідно до договору ОСЦПВВНТЗ № АК 3798575 від 07 липня т2017 року строк дії з 10 липня 20217 року по 09 липня 2018 року, забезпечений ТЗ ВАЗ 21063, реєстраційний номер [NUMBER] (а.п. 16). 27 жовтня 2017 року о 13-20 годині у м. Токмак на перехресті вул. Дружби-Шевченко громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем В-21063 [NUMBER] не надав перевагу в русі автомобілю В-2107 н/з [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , автомобіль В-2107 н/з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 27 жовтня 2017 року о 13-20 годині у м. Токмак по вул. Дружби-Шевченко громадянин [PERSON] , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, залишив місце ДТП. Своїми діями [PERSON] скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП. Постановою судді Токмацького районного суду Запорізької області № 328/3442/17 від 12 березня 2018 року [PERSON] , [INFO] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.п. 14). Відповідно до ст. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. А відтак, вина відповідача у вчинені ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, не підлягає доказуванню. Постановою судді № 328/3442/17 від 13 квітня 2018 року виправлено описки, допущені в першому абзаці описової частини постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 12 березня 2018 року, в зазначенні реєстраційного номеру автомобіля ВАЗ 21074, а саме опискою є зазначення реєстраційного номеру [NUMBER] , вірний реєстраційний номер [NUMBER] автомобіля ВАЗ 21074 (а.п. 15). Власником транспортного засобу ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.п. 18). 26 червня 2018 року було оглянуто транспортний засіб ВАЗ 21074 реєстраційний номер [NUMBER] та встановлено характер та об`єм пошкоджень транспортного засобу, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 26 червня 2018 року (а.п. 19-21). 01 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до ЗОУ ПрАТ «УПСК» з заявою, в якій просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 жовтня 2017 року о 13-20 годині в м. Токмак на перехресті вул. Дружби - Шевченко за участю транспортного засобу ВАЗ-21063 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ - 21074 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.п. 17). 09 липня 2017 року між Приватним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3798575 (а.п. 13). У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ 21063» державний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. Відповідно до страхового акту № ОЦ/016/000/18/116 від 03 серпня 2018 року та платіжного доручення № 2035 від 06 серпня 2018 року страхове відшкодування в розмірі 3 062,00 грн. перераховано, згідно заяви про страхове відшкодування від 27 липня 2018 року на картковий рахунок на ім`я [PERSON] (а.п. 22-23). 13 травня 2019 року представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» направив [PERSON] претензію про відшкодування збитків в порядку регресу (а.п. 24). 01 жовтня 2020 року приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Довірітель) в особі Голови Правління Мосійчук Тетяни Костянтинівни з однієї сторони та суб`єкт підприємницької діяльності ФОП [PERSON] , який діє на підставі Виписки з єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців серія ААВ № 455307, ідентифікаційний код 3088405852 з іншої сторони уклали договір цесії № 01/1/2020 про відступлення права вимоги. Відповідно до п.2.1 Договору у відповідності до умов цього Договору Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за укладеними Договорами страхування та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.п. 8-10). Відповідно до п. 31 Додатку №1 до Договору № 01/10/2020 про відступлення права вимоги від 01 жовтня 2020 року [PERSON] має заборгованість страхового відшкодування у розмірі 3 062,00 грн. (а.п. 11-12). У преамбулі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України «Про страхування»). Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає мету здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності , якою є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») Згідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно положень до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 01 серпня 2018 року [PERSON] , як власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля ВАЗ 21074 реєстраційний номер [NUMBER] , звернулася до ЗОУ ПрАТ «УПСК» з заявою, в якій просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 жовтня 2017 року о 13-20 годині в м. Токмак на перехресті вул. Дружби - Шевченко за участю транспортного засобу ВАЗ-21063 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу ВАЗ - 21074 з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.п. 17). Відповідно до страхового акту № ОЦ/016/000/18/116 від 03 серпня 2018 року та платіжного доручення № 2035 від 06 серпня 2018 року страхове відшкодування в розмірі 3 062,00 грн. перераховано, згідно заяви про страхове відшкодування на картковий рахунок на ім`я [PERSON] (а.п. 22-23). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому цим Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «в» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Оскільки відповідач самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, а тому ПрАТ «УПСК, відповідно до положень статті 38 цього Закону, набуло права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування. З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «УПСК» направило відповідачеві претензії про відшкодування збитків в порядку регресу, повторно 13 травня 2019 року вих. №РУ/18/116 (а.п. 24), однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведене не було. 01 жовтня 2020 року приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Довірітель) в особі Голови Правління Мосійчук Тетяни Костянтинівни з однієї сторони та суб`єкт підприємницької діяльності ФОП [PERSON] , який діє на підставі Виписки з єдиного реєстру юридичних осіб-підприємців серія ААВ № 455307, ідентифікаційний код 3088405852 з іншої сторони уклали договір цесії № 01/1/2020 про відступлення права вимоги, згідно якого позивач отримав право вимоги про відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АК/3798575. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною першою ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведеного, Відтак, до позивача ФОП [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 11, ст. 512 ЦК України перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 3 062,00 грн., які встановлені умовами вказаного договору. Відповідно до вимог ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільного права та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушувала право, примусово виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачену суму страхового відшкодування в розмірі 3 062,00 грн. Щодо судових витрат Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Згідно з правилами пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування витрат на правову допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява N 19336/04, п. 268). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. До позову додано копію договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року та додаткової угоди №116 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року від 01 липня 2021 року. 30 січня 2019 року між адвокатом Самойленко П.М. та ФОП [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 30/01/19, відповідно до якого у п.1.1. визначено, що предметом даного Договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту, з метою захисту та відновлення порушених, невизнаних, оспорюваних прав та законних інтересів Клієнта, які виникли у останнього на підставі Договорів про відступлення права вимоги та інших, укладених ФОП [PERSON] (а.п.25). 01 липня 2021 року між адвокатом Самойленко П.М. та ФОП [PERSON] укладено додаткову угоду № 116 до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2021 року, відповідно до якої сторони уклали дану Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2021 року, якою визначається детальний перелік послуг, що надаються Адвокатом Клієнту по страховій справі № ОЦ/016/000/18/116, яка пов`язана зі страховим випадком, що мав місце 27.10.2017 року (винна особа - [PERSON] ). Також додатковою угодою визначається розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних з наданням правової допомоги. Сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2021 року,Гонорар становить 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн., що сплачується Клієнтом Адвокату за надання останнім послуг, які визначені п.2 цієї угоди. В п.2 цієї угоди визначено найменування та вартість послуг, які надаються Клієнту Адвокатом по справі: аналіз судової практики та обговорення з Клієнтом правової позиції по справі: кількість витраченого часу - 2 год., вартість послуги, гонорар 500,00 грн.; написання позовної заяви та підготовка документів для подання позову до суду: кількість витраченого часу - 5 год., вартість послуги, гонорар 1 000,00 грн.; супровід та контроль судової справи вартість послуги, гонорар 1 000,00 грн., а всього 2 500,00 грн. (а.п. 26). Відповідно до акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2021 року всього витрачено Адвокатом часу на надання послуг 7 (сім) годин. Загальна вартість робіт (наданих послуг) становить 1 500,00 (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) грн. Перераховані вище послуги виконані повністю. Клієнт претензій відносно обсягу, якості і терміну надання послуг до Адвоката не має. Крім того, Клієнтом було здійснено авансування послуг Адвоката для здійснення супроводу та контролю судової справи в розмірі 1 000,00 (одна тисяча грн. 00 коп.) грн. (а.п. 27). Згідно з платіжним дорученням №Р24А892689956А85991 від 01 липня 2021 року [PERSON] сплатив [PERSON] послуги за надання правової допомоги згідно договору 30/01/2019 у сумі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) грн. (а.п. 28). З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом Самойленко П.М. професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а також здійснення відповідачем оплати вказаних послуг у сумі 2 500,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом Самойленко П.М., обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Обсяг поданих суду позивачем та його представником документів по справі очевидно є пропорційним часу витраченому на їх складання, характер робіт не дублюється. Підстав для зменшення розміру суми цих витрат, немає. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, серед іншого, суд вирішує питання як розподілити судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. В матеріалах даної цивільної справи є документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Судом визначено співмірність та розмір витрат на правову допомогу відповідно до статті 137 ЦПК України, з урахуванням фактично витраченого часу на надання правничої допомоги адвокатом за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. В даному випадку позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволені. Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 (дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп.) гривень. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 83 від 06 липня 2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908,00 грн. у порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved