Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що 01 липня 2000 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки розташованої на території Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. За життя батько позивача залишив заповіт від 02 грудня 1999 року, в якому вказав його як спадкоємця земельної ділянки, у звязку із чим, він звернувся 12 серпня 2016 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. Однак позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском звернення із заявою про прийняття спадщини. Позивач своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки знаходився в тяжкому матеріальному становищі. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк два місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач також зазначив, що раніше до суду з питанням визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався, у 2016 році вирішив оформити спадщину, яка залишилася після смерті батька, оскільки часто перебував у відрядженнях. Представник відповідача Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У заповіті від 02 грудня 1999 року, посвідченому секретарем Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеному в реєстр за № 53, [PERSON] вказав позивача, як спадкоємця сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0118592 від 28.05.1997 р. на 5.00 га (а. с. 6). У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] помер 01.07.2000 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 297279, актовий запис № 21 (а. с. 7). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 12.08.2016 року до Магдалинівської держаної нотаріальної контори звернувся із заявою про спадщини після смерті батька звернувся позивач, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском звернення із заявою про прийняття спадщини (а. с. 3). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів того, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Пояснення позивача щодо перебування його у відрядженні, що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованими. Позивач достовірно знав про час та місце відкриття спадщини, однак ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом шістнадцяти років не вчиняв, звернувшись до суду після отримання листа-відмови нотаріуса, що вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed