Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування кімнатою № 74 у будинку № 13 по вул. Водопровідна в м. Одесі, зазначаючи, що 16.07.2009 року позивач отримала ордер на житлову площу (койку-місце) у гуртожитку за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 13а, кімната 74. Крім неї, ордер також отримала й [PERSON], яка з жовтня 2011 року не мешкає за вищевказаною адресою, своїх речей у кімнаті не тримає. Позивач не може реалізувати своє право на приватизацію житлової площі вказаного, у звязку з реєстрацією по вказаній адресі [PERSON], тому оскільки відповідач не проживає по вказаній адресі більш ніж шість місяців, просить, посилаючись на ст. 71 ЖК України визнати її такою, що втратила право користування вказаною квартирою. Крім того, позивач просила встановити порядок виконання рішення суду, яким зазначити, що в разі набрання ним законної сили, воно є підставою для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Представник відповідача за довіреністю, [PERSON] від 12.11.2014 року, позовні вимог не визнав, надав суду письмові заперечення проти задоволення позову, згідно яких зазначив, що позивач не є власником вказаного приміщення, а отже й не має відповідне право вимоги. Посилався на відсутність допустимих доказів не проживання відповідача по вказаній адресі впродовж шести місяців. Разом з тим визнав, факт не проживання з поважних причин, серед яких зазначив реєстрацію шлюбу та народження дитини. Відповідач зазначив, що на теперішній час шлюб розірваний, а народжена в період шлюбу дитина, померла, тому підстави які стали причиною не проживання по вказаній адресі відпали. Представник позивача за ордером серії ОД № 025227 - адвокат [PERSON] у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на зазначені у позовній заяві обставини. Представник відповідача, [PERSON] у судове засідання зявився, просив відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість. Представник третьої особи КП ЖКС «Хмельницький» у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти задоволення позову не надав, про причину неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що гуртожиток № 1 по вул. Водопровідна, 13-А передано до комунальної власності територіальної громади м. Одеси та знаходиться на обслуговуванні дільниці № 1 КП «ЖКС «Хмельницький», що підтверджується відповіддю КП «ЖКС «Хмельницький» № 410 від 18.03.2015 року. Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку № 15 від 16.07.2009 року, виданого [PERSON], позивачу був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку № 1 по вул. Водопровідна, 13-А, кімната № 74, розміром одне койко-місце, що свідчить про наявність правових підстав проживання у вказаному гуртожитку. Згідно паспорту громадянина України [PERSON], серії КМ49110, виданого Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, позивач зареєстрована за адресою [INFO], кімната № 74. З довідки-виписки з домової книги про склад сімї та прописку від 08.09.2014 року № 2681 вбачається, що позивач дійсно проживає за вказаною адресою. Відповідач також вселилась до вказаного приміщення на підставі ордеру № 25 від 10.09.2010 року, що підтверджується корінцем до ордеру, а також повторно виданим ордером № 98 від 18.04.2013 року. Судом встановлено, що відповідач дійсно не проживала за вказаною адресою з жовтня 2011 року. Так, згідно акту сусідів, затвердженого КП «ЖКС Хмельницький» від 18.08.2014 року мешканці гуртожитку за адресою м. Одеса, вул. Водопровідна, 13 А підтвердили, що [PERSON] в гуртожитку не проживає з жовтня 2011 року. Дослідивши рахунки-повідомлення міського єдиного розрахункового центру ГЕРЦ № 1700 від 09.10.2014 року; № 1698 від 05.09.2014 року; №1698 від 06.08.2014 року; № 1697 від 04.07.2014 року; № 1698 від 06.06.2014 року; № 1701 від 06.05.2014 року; № 1700 від 04.04.2014 року; № 1701 від 06.03.2014 року; № 1700 від 09.01.2014 року; № 1700 від 05.12.2014 року судом встановлено, що за період з 01.02.2014 року по 01.09.2014 року, відповідач не сплачувала послуги за користування житловим приміщенням, у звязку з чим, станом на 01.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 771 гривня 65 копійок. Крім того, згідно досудової вимоги, КП ЖКС «Хмельницький» від 02.2015 року, відповідач має заборгованість по особовому рахунку №1026113174 в розмірі 673, 65 гривень, а відповідно до досудової вимоги від 27.05.2015 року в розмірі 855 гривень 35 копійок, в тому числі за електроенергію в розмірі 515,69 гривень. Відповідно до відповіді Центру поштового звязку № 1 від 26.03.2015 року № 12/100-УОК, відповідач не отримує кореспонденцією за адресою гуртожитку, у звязку з не проживання по вказаній адресі. З відповіді КУ «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 10», судом встановлено, що відповідач з жовтня 2011 року по теперішній час до КУ «Центру первинної медико-санітарної допомоги № 10» не зверталась, листи непрацездатності не видавались, амбулаторна карта в реєстратурі відсутня. Судом встановлено, що 17.03.2014 року, у відповідача народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 03. 03.05.2014 року малолітній [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 04. Враховуючи те, що вказані правовстановлювальні документи були видані органами державної реєстрації, що розташовані поза території Одеської області, суд вважає, що вказана обставина, також свідчить про не проживання відповідача по вказаній адресі. Суд критично оцінює надані відповідачем докази у вигляді квитанції до прибуткового касового ордеру № 1060 від 06.05.2015 року щодо сплати заборгованості КП «ЖКС Хмельницький», довідки № 952 від 06.05.2015 року щодо відсутності заборгованості станом на 01.05.2015 року та квитанції про сплату комунальних послуг за період з 01.01.2010 року по 30.04.2012 року, оскільки вказані докази не підтверджують факт проживання за період з 30.04.2012 року по теперішній час, при цьому сплата заборгованості за 2015 рік не може вважатись належним доказом проживання на протязі останніх шести місяців що передує зверненню до суду із відповідним позовом 11.11.2014 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач по вказаній адресі не проживає на протязі шести місяців. Незважаючи на посилання на недоведеність вказаної обставини з боку позивача, представник відповідач не заперечував факт не проживання по вказаній адресі, при цьому обґрунтовував поважність причини не проживання. Суд вважає, що укладення шлюбу та переїзд до іншого місця проживання не є поважною причиною не проживання у житловому приміщенні, оскільки свідчить лише про наявність альтернативного місця проживання. Посилання представника відповідача на розірвання шлюбу та смерть дитини як на підстави, що свідчать про поважність причини не проживання, обґрунтовують лише потреби відповідача у повторному вселенні до залишеного раніш житлового приміщення, при цьому вказані обставини не обґрунтовують поважність причини не проживання по вищезазначеній адресі. Крім того, за відповіддю Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області, відповідач, до органів внутрішніх справ із заявою про перешкоджання з боку будь-яких осіб у вселенні до кімнати гуртожитку не звертався. Тотожню відповідь містить й лист адміністрації гуртожитку. Відсутність зовнішнього волевиявлення відповідача, що виражається у поверненні до вказаного приміщення, ставить під сумнів пояснення відповідача в частині реальної потреби у житловій площі вказаного гуртожитку на теперішній час. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відхиляючи заперечення представника відповідача в частині відсутності у позивача права вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування вказаною квартирою суд зазначає, що відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що між позивачем та КП ЖКС «Хмельницький» був укладений договір найму житла в будинках комунального житлового фонду від 16.07.2009 року, згідно якого, наймодавець КП ЖКС «Хмельницький» надав наймачу кімнату № 74 по вул. Водопровідна 13 А в м. Одесі. Таким чином, належне позивачу право користування вказаною кімнатою випливає також з укладеного договору найма. Позивач звернулась до Одеського комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» із заявою про приватизацію житлової площі у гуртожитку, що підтверджується відповідним листом Комунального підприємства Міське агентство приватизації житла від 20.10.2014 року. Таким чином, суд вважає, що позивач звернулась до суду на захист свого інтересу, що полягає в забезпеченні умов для реалізації права на приватизацію житлової площі кімнати у вказаному гуртожитку, що передбачене Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Суд відхиляє заперечення в частині відсутності у позивача відповідної права вимоги, оскільки ст. 71 ЖК України не обмежено право звернення до суду виключно з боку власника приміщення. Вказана позиція суду співпадає з позицією Верховного Суду України, яка виразилась у виключенні абзацу другого пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», згідно якої судам не підвідомчі спори по розгляду вимоги наймача до наймача іншого жилого приміщення в тій же квартирі про визнання його таким, що втратив право користування приміщенням на підставі статей 71 і 107 ЖК України. Розглянувши вимоги позивача щодо встановлення порядку виконання рішення суду, суд вважає, що вказана вимога не є матеріально-правовою вимогою, а є заявою, поданою в порядку статті 373 ЦПК України. Разом з тим, відповідно до припису статті 373 ЦПК України, суд задовольняє виключно ті заяви про встановлення порядку виконання рішення, які містять відомості щодо наявності обставин, що утруднюють виконання рішення. Оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування ті вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, суд вважає подання вказаної заяви передчасною, а отже відмовляє в її задоволенні.

Outcome: partial