Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , в якому просить надати дозвіл на виїзд за кордон до Російської Федерації малолітній дитині [PERSON] [INFO], в супроводі матері- [PERSON] без дозволу і супроводу батька [PERSON] до досягнення дитиною 16 річного віку. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 27.08.2005року по 09.04.2010 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку- [PERSON] [INFO]. Після розірвання шлюбу дочка проживає з нею. В теперішній час вона має намір тимчасово виїхати до РФ з дочкою на відпочинок та оздоровлення. Однак відповідно до «Правил перетину державного кордону громадянами України» такий виїзд можливий лише у супроводі обох батьків, або з нотаріально посвідченого дозволу одного з батьків, або ж за рішенням суду. Враховуючи, що відповідач, хоча і не заперечує проти такого виїзду дитини, фактично відмовляється у наданні нотаріально завіреного дозволу на виїзд дитини за кордон, що змушує звернутись до суду. Відповідач- [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, тому судом прийнято рішення про розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Орган опіки та піклування Горлівської міської ради позов визнав, просив слухати справу в їх відсутність. Cуд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду має право звертатись кожна особа, за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини- [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Шлюб між батьками розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 313 ч.3 ЦК України- фізична особа. яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. N57 затверджено Правила перетинання державного кордону громадянами України. Пунктами 3-4 цих Правил передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Враховуючи викладене та встановлені обставини, суд приходить до переконання, що доводи позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.3 Конвенції «Про права дітей» від 20.11.1989року - Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 8 цієї Конвенції передбачено, що Держави-учасниці зобов'язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім'я та сімейні зв'язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Статтею 10 ч.2 Конвенції передбачено, що дитина, батьки якої проживають у різних державах, має право підтримувати на регулярній основі, за виключенням особливих обставин, особисті відносини і прямі контакти з обома батьками. 3 цією метою і відповідно до зобов'язання Держав-учасниць за пунктом 2 статті 9 Держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров'я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами. З огляду на викладене обмеження виїзду дитини за кордон до РФ, яка є державою-учасницею зазначеної конвенції, буде порушувати права дитини. Таким чином судом підлягають захисту інтереси дитини в частині надання їй права виїзду за кордон під наглядом одного з батьків- матері, без згоди батька дитини. Разом з тим позивачка ставить питання про надання дозволу на виїзд за кордом без згоди батька та його супроводу до досягнення дитиною 16 років. Такі вимоги позивача суперечать вимогам діючого законодавства, що регулює зазначені правовідносини. Так сама позивачка зазначає, що зазначений виїзд обумовлений необхідністю відпочинку та оздоровлення дитини. В той же час мета виїзду за кордон, зазначена позивачем та час на який позивач просить надати дозвіл на виїзд за кордон (до досягнення дитиною 16років), без згоди батька, суперечило б інтересам самого батька, який не позбавлений батьківських прав відносно дитини. А також вимогам законодавства РФ, що передбачає термін перебування іноземних громадян на території РФ. Тобто такі вимоги позивача не обгрунтовані, а тому не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial