Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Приорільської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 06 березня 2014 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в с. Приорільське, вул. Українська, 29 Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 0,2500га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1222386800:02:001:0379) та земельної ділянки площею 0,1700 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства (кадастрових номер 1222386800:02:001:0380), що належали їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 07 вересня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 393. За життя моя баба залишила заповіт від 16 червня 2009 року, посвідчений секретарем Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 08, в якому вказала позивача як спадкоємця всього її майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовили, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 23 листопада 1973 року секретарем Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] не зареєстрований в бюро технічної інвентаризації . Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок з присадибними земельними ділянками, оскільки є спадкоємцем своєї баби за заповітом та своєчасно прийняв спадщину. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та присадибні земельні ділянки по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з'явився, представником позивача надано до суду заяву, в якій він прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 16 червня 2009 року, посвідченому секретарем виконкому Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 08, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємця всього свого майна (а. с. 11). [PERSON] померла 06 березня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 554047, актовий запис № 06 (а. с. 6). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] позивач подав заяву про прийняття спадщини до Магдалинівської державної нотаріальної контори, але листом нотаріуса від 13.06.2017 року вих. № 622/02-14 йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину, оскільки договір купівлі-продажу від 23 листопада 1973 року, за яким померла придбала житловий будинок, не зареєстрований належним чином в органах реєстрації правам власності (а.с 21). Житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Українська, № 29 в с. Приорільське Магдалинівського району Дніпропетровській області належав [PERSON], відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 листопада 1973 року, посвідченому секретарем Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 13-14). Земельна ділянка площею 0,250 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, площею 0,2500 га, кадастровий номер 122238600:02:001:0379 і земельна ділянка площею 0,1700 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 1222386800:02:001:0380, належали [PERSON] відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 07 вересня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 393 (а. с. 10). Відповідно до ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем померлої [PERSON], після її смерті прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви, має право на спадкування за заповітом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved