Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовною заявою звернувся [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 10.10.2015 року, приблизно о 09.15 годин, [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем «AUDI A6», держаний номер [NUMBER], рухаючись по вул. Італійській з боку пр Металургів в місті Маріуполі, підїжджаючи до регульованого світлофором перехрестя по вул. Італійської та вул. Артема, проявив неуважність та необережність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не реагуючи на зміну сигналу світлофора, виїхав на забороняючий сигнал світлофора, в порушення вимог п. 8.7.3е Правил дорожнього руху України, здійснив зіткнення з рухомим автобусом АТАМАН А 09204, державний номер [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON] В результаті зіткнення пасажир автомобілю «AUDI A6», держаний номер [NUMBER], [PERSON] бус смертельно травмований та автобус АТАМАН А 09204, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, отримав пошкодження. Вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28.04.2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03.08.2017 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки. [PERSON] висновку судово-товарознавчої експертизи № 166 від 26.11.2015 року, сума відновлюваного ремонту автобусу АТАМАН А 09204, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, складає 121216,24 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі [PERSON] «УПСК»), згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) у розмірі 64157,50 грн., яка складається з суми відновлюваного ремонту в розмірі 50000 грн., вартості евакуатора у розмірі 13400 грн., вартості судово-товарознавчої експертизи у розмірі 757,50 грн. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] «УПСК» [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та надав до суду письмові заперечення, в яких зазначив, що 20.10.2015 року за вхідним номер 44/538 до [PERSON] «УПСК» надійшла заява-повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від [PERSON] З метою своєчасного огляду пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу та визначенню розмірів збитків, [PERSON] «УПСК» звернулось до [PERSON] з листом за вихідним номером 47 від 20.10.2015 року, в якому просило надати автобус «Атаман», державний номер [NUMBER], для проведення огляду. Оскільки [PERSON] так і не надав пошкоджений транспортний засіб для огляду, [PERSON] «УПСК» повторно звернулось до нього з листом за вихідним номером 02 від 22.01.2016 року з проханням надати пошкоджений автомобіль для огляду по закінченню розгляду кримінального провадження в суді і повернення йому пошкодженого транспортного засобу. Згодом [PERSON] «УПСК» стало відомо, що пошкоджений транспортний засіб «Атаман» було відремонтовано, що підтверджується Актом здачі-приймання робіт № АГ-0000035 від 30.11.2015 року. Отже, оскільки позивач не виконав своїх обовязків, передбачених п.п. 33.3 п. 33.1 ст. 33 та п. 33-1 ст. 33-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач на теперішній час не має юридичних підстав для виплати страхового відшкодування. Крім цього зазначив, що відповідно до п. 4 [PERSON] № АІ/1221539 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - [PERSON]) страхова суми (ліміт відповідальності) Страховика за шкоду, заподіяну майну, становить 50\~000 грн. Крім того, згідно п. 5 [PERSON] встановлено франшизу у розмірі 500 грн., у звязку із чим, розмір страхового відшкодування шкоди заподіяної майну, з урахуванням безумовної франшизи, не може перевищувати 49\~500 грн. На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на розсуд суду. Суд, зясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку. 10 жовтня 2015 року близько 9 години, у світлий час доби, водій [PERSON], на підставі посвідчення водія ЯНА № 517285 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АНС №277471, керував належним його батьку [PERSON] технічно справним автомобілем марки «Ауді А6», реєстраційний номер [NUMBER] та здійснював рух по проїжджій частині вулиці Італійської зі сторони проспекту Металургів у напрямку вулиці Торгової в Центральному (Жовтневому) районі міста Маріуполь Донецької області. Рухаючись в стані наркотичного сп'яніння, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах на керованому автомобілі «Ауді А6» у напрямку регульованого перехрестя вул.Італійської з вул.А.Куїнджі (Артема), діючи в порушення вимог п.п. 2.3 б); 2.9 а); 8.7.3 е); 12.4; 12.9 б) Правил дорожнього руху України, належним чином не стежачи за дорожньою обстановкою та не реагуючи на її зміну, діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на відвернення дорожньо-транспортної події, перед регульованим перехрестям вул. Італійської з вул. А.Куїнджі (Артема), маючи об'єктивну можливість бачити світлофорний об'єкт, на якому для напрямку його руху ввімкнений червоний сигнал, не зупинився та продовжив свій рух на перехрестя, внаслідок чого скоїв зіткнення з маршрутним автобусом №150 марки «Атаман А09204», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався на зелений сигнал світлофору по вул. А.Куїнджі (Артема)\~у напрямку пр. Миру (Леніна), справа наліво відносно руху автомобіля «Ауді А6». В результаті вказаної дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «Ауді А6», [PERSON], [INFO], заподіяні тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, що спричинило смерть. Допущені водієм [PERSON] порушення вимог п. 8.7.3 є) Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причино - наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння смерті [PERSON] Зазначені обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28.04.2017 року, який набрав законної сили 03.08.2017 року, та відповідно до ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню. [PERSON] ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. [PERSON] полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1221539, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «УПСК». Строк дії полісу з 21.11.2014 року по 20.11.2015 року. [PERSON] п. 4 [PERSON] встановлено страхову суму (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну третім особами у розмірі 50\~000 грн. Крім цього, згідно п. 5 [PERSON] встановлено франшизу у розмірі 500 грн. Відповідно до заяви-повідомлення № 44/538 від 20.10.2015 року, [PERSON] звернувся до [PERSON] «УПСК» з повідомленням про настання страхового випадку за участі забезпеченого транспортного засобу та автомобіля позивача. [PERSON] висновку судово-товарознавчої експертизи № 166 від 26.11.2015 року, проведеної на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених в ЄРДР за № 12015050000000966 від 10.10.2015 року, сума відновлюваного ремонту автобусу АТАМАН А 09204, державний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на праві власності, складає 101 674,38 грн., та з урахуванням втрати товарної вартості автобуса у розмірі 19 541,86 грн., сума завданої матеріальної шкоди власнику автобусу АТАМАН А 09204, державний номер [NUMBER] становить 121 216,24 грн. Відповідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) Приватного підприємства «АЙМАКС-ГРУП», за рахунком-фактурою № АГ-0000092 від 30.11.2015 року, загальна вартість робіт (послуг) без ПДВ складає 87\~728,65 грн., ПДВ складає 16\~945,73 грн., та загальна вартість виконаних робіт складає 101\~674,38 грн. [PERSON] відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 05.3-15/853 від 16.10.2015 року, Приватне підприємство «АЙМАКС-ГРУП» зареєстровано в ЄДРПОУ за ідентифікаційним номером 35377451, серед видів економічної діяльності за КВЕД-2010 здійснює зокрема: торгівлю іншими транспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібну торгівлю деталями та приладдям для автотранспортних засобів, та відповідно є платником ПДВ. Також, згідно товарного чеку та акту здачі-приймання виконаних робіт ПП [PERSON], вартість грузоперевезення евакуатором транспортного засобу «[PERSON] АТАМАН А09204», державний номер [NUMBER], склала 13\~400,00 грн. [PERSON] виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 312534, та копії свідоцтва платника єдиного податку серії А № 808729, [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідно до квитанції № 0.0.467413425.1 від 25.11.2015 року позивач [PERSON] сплатив за проведення судової автотоварознавчої експертизи 750 гривень. [PERSON] ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). [PERSON] ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої в результаті взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. [PERSON] ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. [PERSON] ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. [PERSON] ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. [PERSON] статей 29, 22.1, 12.1, 32.7 Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. При настанні страхового випадку страховки відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана зокрема з: пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що автомобіль «AUDI A6», держаний номер [NUMBER], є забезпеченим транспортним засобом відповідно до [PERSON] та оскільки ДТП сталася в період чинності [PERSON], страховик повинен сплатити страхове відшкодування. Заперечення представника відповідача [PERSON] «УПСК», що позивачем не було виконано вимог п.п. 33.3 п. 33.1 ст. 33 та п. 33-1 ст. 33-1 Закону, не надано належний йому транспортний засіб для огляду та не збережено пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП до тих пір, поки йог не огляне призначений страховиком представник, що в свою чергу робить неможливим встановлення страховиком фату ДТП, причини та обставини її настання або розміру заподіяної шкоди, суд не бере до уваги виходячи з наступного. [PERSON] п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Представником відповідача до суду надано копію листа за вихідним номером 47 від 20.10.2015 року на імя [PERSON] про надання для огляду транспортного засобу автобусу ОТАМАН А-09204, державний номер [NUMBER], в якому запропоновано погодити дату і час проведення огляду за телефоном. [PERSON] ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Разом з цим, представником відповідача не надано до суду жодного доказу факту отримання позивачем зазначеного листа, та відповідно факту ухилення останнього від надання можливості оглянути транспортний засіб. Щодо наданої представником відповідача копії листа № 02 від 27.01.2016 року на імя [PERSON] про надання транспортного засобу для огляду по закінченню розгляду кримінального провадження, та копії квитанції про оплату поштового відправлення, суд зазначає, що зазначений лист було направлено позивачу після спливу строків, зазначених в п. 33.3 ст. 33 Закону, та відповідно після його відновлення позивачем. Також щодо посилання представника відповідача на вимоги п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, якими встановлено обовязок особи, яка має право на відшкодування (потерпілої), сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин ДТП, суд зазначає, що відповідачем не доведено ухилення позивача від такого сприяння. Крім цього, згідно п. 33-1.2 ст. 33-1 Закону на підставі письмового запиту страховика або МТСБУ відповідний підрозділ Національної поліції зобов'язаний надати йому довідку про дорожньо-транспортну пригоду, форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством внутрішніх справ України; заклад охорони здоров'я - довідку про тимчасову втрату працездатності (лікування), форма та порядок видачі якої встановлюється Міністерством охорони здоров'я України, відомості про діагноз, лікування та прогноз хвороби потерпілого, висновки судово-медичної експертизи, а також іншу інформацію, необхідну для вирішення питання щодо здійснення страхового відшкодування або регламентної виплати; медико-соціальна експертна комісія - документи, що підтверджують ступінь втрати професійної чи загальної працездатності потерпілого; суди та правоохоронні органи - копії наявних документів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, розміру заподіяної та відшкодованої шкоди. Крім цього, твердження відповідача про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування у звязку із діями позивача, які призвели до неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розміру заподіяної шкоди не відповідають дійсності, оскільки факт ДТП, її причини та обставини встановлені вироком суду, який набрав законної сили, та розмір заподіяної шкоди встановлений висновком експерта по судовій автотоварознавчій експертизи. Суд в свою черго зазначає, що зазначений висновок складений в рамках кримінального провадження за матеріалами досудового розслідування, внесеними в ЄРДР за № 12015050000000966 від 10.10.2015 року, та експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для здійснення позивачем страхового відшкодування шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП. Вирішуючи питання про розмір страхового відшкодування суд виходить з наступного. [PERSON] встановлено ліміт відповідальності [PERSON] «УПСК» у розмірі 50\~000 гривень за шкоду, завдану майну. [PERSON] п. 22.1 ст. 22 Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Крім цього, згідно п. 12.1 ст. 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. [PERSON] п. 5 [PERSON] розмір франшизи становить 500 гривень. Відтак за Полісом розмір страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, з врахуванням встановленого розміру франшизи, не може перевищувати 49\~500 гривень. У звязку з викладеним, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача [PERSON] «УПСК» на користь позивача страхове відшкодування шкоди завданої ману в результаті ДТП, в розмірі 49\~500 грн. [PERSON] з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Разом з цим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, виходячи з ціни позову, позивачем при зверненні до суду повинно було сплачено судовий збір у розмірі 655 грн. 36 коп., а останнім в свою чергу сплачено судовий збір у розмірі 1378 грн., у звязку із чим, судовий збір у розмірі 722 грн. 64 коп. підлягає поверненню позивачу як зайво сплачений.

Outcome: partial