Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. В обґрунтування заяви зазначає, що 20.06.2019 він звернувся до Петропавлівського відділу обслуговування громадян Пенсійного Фонду України із заявою про нарахування пенсії за віком, але йому відмовили у призначенні такої пенсії з причини відсутності на титульному аркуші печатки відділу кадрів підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Заявнику зазначає, що вказану помилку було допущено при заповненні трудової книжки на підприємстві, яке вже припинило своє існування, виправити вказану помилку в позасудовому порядку він не має можливості, тому змушений звернутися до суду з цією заявою. На підставі викладеного, посилаючись на 315 ЦПК України, заявник просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , трудової книжки, заповненої 06.07.1977 підприємством «Петропавловськое р/об «Сельхозтехника» на ім`я [PERSON] та вкладишу до неї серії [NUMBER] , заповненого 01.06.2012. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши вступне та заключне слово заявника, допитавши свідків, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Заявнику встановлення факту належності йому трудової книжки, у якій відсутня мокра печатка підприємства на титульному аркуші, потрібно для оформлення пенсії. В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», із змінами, внесеними постановою від 25.05.1998 р. № 15, роз`ясняється, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, що відповідає п.6 ст. 273 попереднього ЦПК, суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 20.06.2019 заявник звернувся до Петропавлівського відділу обслуговування громадян з пакетом документів для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Дніпропетровській області своїм листом від 19.07.2019 № 5063/Т-09 надало заявнику відповідь, в якій зазначено, що його трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції, а саме на титульному аркуші не проставлена печатка підприємства, на якому вперше заповнювалася трудова книжка, тому зарахувати періоди роботи згідно з трудовою книжкою немає підстав. Згідно з приписами ст. 38 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (ч.1). Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України (ч.5). Відповідно до п. 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, з наступними змінами (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. У п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція),затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення № 58 від 29.07.93, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за № 110, зазначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. У п.2.11.Інструкції вказано, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та побатькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Пунктом 2.12.Інструкції передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Трудова книжка заявника вперше заповнювалася російською мовою. З трудової книжки, заповненої 06.10.1977 на прізвище, ім`я, по-батькові « [PERSON] » видно, що перший запис про місце роботи зроблений 06.10.1977 підприємством «Петропавловское р/об « Сельхозтехника ». Відповідно до архівної довідки Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 25.07.2019 року № 241 [PERSON] 06.10.1977 прийнятий на роботу в «Петропавловское р/о «Сельхозтехника» в якості учня слюсаря по ремонту причепів. Записи у трудовій книжці за номерами два-тринадцять стосуються роботи заявника у цьому підприємстві, включаючи його звільнення у зв`язку з призовом на строкову військову службу, проходження військової служби і повернення на підприємство в трьохмісячний строк після її закінчення (записи три-п`ять), звільнення від роботи у зв`язку з направленням на навчання у Дніпропетровський сільськогосподарський інститут за рахунок коштів Петропавлівської райсільгосптехніки і повернення на роботу після закінчення навчання (записи шість-одинадцять). На записах три, шість, десять, тринадцять мається печатка підприємства. Повна назва підприємства в архівних документах та трудовій книжці «Петропавлівське об`єднання з виробничо-технічного забезпечення сільського господарства», «Районне об`єднання «Сільгосптехніка», «Петропавлівська райсільгосптехніка Петропавлівського району Дніпропетровської області», «Петропавлівське ремонтно-транспортне підприємство». Той факт, що трудова книжка належить саме заявнику, підтвердила свідок [PERSON] , яка також працювала у Петропавлівському виробничому об`єднанні з виробничо-технічного забезпечення сільського господарства РО «Сільгосптехніка». [PERSON] показала, що перше місце роботи [PERSON] було саме в цьому підприємстві. Вона прийшла працювати на підприємство раніше заявника, але на посаду кадровика була переведена вже після видачі йому трудової книжки. Пояснила, що до 1975 року діяли правила по заповненню трудових книжок, які не вимагали проставлення печаток на титульних сторінках трудових книжок, а потім правила ведення трудових книжок були змінені, і в 1977 році вже необхідно було ставити печатку підприємства, яке робило перший запис у трудовій книжці, на титульній сторінці трудової книжки. Свідок [PERSON] показав в судовому засіданні, що прийшов працювати на підприємство «Петропавліське районне об`єднання «Сільгосптехника» разом із заявником, їх разом призвали на строкову військову службу, а після неї обидва повернулися на підприємство і продовжували працювати разом, поки заявник не був переведений на аналогічне підприємство у Васильківському районі. У п.45 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Таким чином, суд поза розумним сумнівом встановив, що досліджені ним належні та допустимі докази є достатніми для висновку про те, що трудова книжка та вкладиш до неї дійсно належать заявнику.

Outcome: approved