Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаною заявою про встановлення факту смерті його брата, [PERSON] , мотивуючи тим, що його брат в період часу з 18.08.2005 року по 06.01.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «Білоцерківський протитуберкульозний диспансер» де [INFO] помер. Заявнику було видано свідоцтво про смерть №1/25 від 06.01.2006 року, яке було вподальшому втрачене. КНП КОР «Білоцерківський протитуберкульозний диспансер» у відповідь на заяву №327 від 26.03.2020 року відмовив у видачі дублікату лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] за формою №106/о. 21.02.2020 року Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надав відмову у проведенні державної реєстрації смерті №21.2-68/589 мотивуючи тим, що згідно ст.17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми. Таким документом являється виключно свідоцтво про смерть за формою №106/о. Виходячи з вищезазначеного, єдиним шляхом державної реєстрації смерті брата є рішення суду про встановлення факту, тому заявник просив суд встановити факт смерті його брата [PERSON] , [INFO] в певний час, а саме: [INFO] в м.Біла Церква та зобов`язати Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), скласти актовий запис про смерть [PERSON] в якому зазначити: дата смерті - [INFO] ; помер у віці 31 рік; місце смерті: держава Україна, Київська область, м.Біла Церква; дата народження - [INFO] ; місце народження - м.Біла Церква Київської області; місце проживання померлої особи - [ADDRESS] . Представник заявника адвокат Шевчук Ю.І. подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявника. Подану заяву про встановлення юридичного факту смерті підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Начальник Білоцерківського міськрайонного відділу ДРАЦС ЦМУЮ (м.Київ) Оксана Савченко подала заяву про розгляд справи без представника відділу. Оглянувши подану заяву суд вказує на таке. [PERSON] та [PERSON] є братами, оскільки мали спільну матір [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] . З 18.08.2005 року по 06.01.2006 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві Київської обласної ради Білоцерківський протитуберкульозний диспансер. Вказані обставини підтверджуються оглянутою в судовому засіданні медичною карткою стаціонарного хворого №544/67. У зазначеній медичній картці зафіксовано дату смерті [PERSON] [INFO] . Родичам померлого [PERSON] видано лікарське свідоцтво про смерть №1/2 від 06.01.2006 року за формою 106/0-95 під розписку, однак воно було втрачено. Згідно відповіді КНП КОР Білоцерківський протитуберкульозний диспансер від 16.05.2020 року вих.№327 на звернення [PERSON] щодо видачі дублікату свідоцтва про смерть [PERSON] , Білоцерківський протитуберкульозний диспансер не має можливості видати дублікат свідоцтва про смерть [INFO] [PERSON] , оскільки інструкція про порядок видачі лікарських свідоцтв про смерть затверджена наказом МОЗ України №124 від 03.07.1995 року, згідно якої видавалось свідоцтво про смерть [PERSON] , втратила чинність. 21.02.2020 року за №21.2-68/589 Білоцерківський міськрайонний відділ ДРАЦС ЦМУЮ (м.Київ) відмовив у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , у зв`язку з невідповідністю поданих документів встановленій формі. Оскільки заявник не має можливості отримати дублікат свідоцтва про смерть [PERSON] , а у Білоцерківського міськрайонного відділу ДРАЦС ЦМУЮ (м.Київ) відсутні правові підстави для реєстрації смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного. За змістом п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно вимог п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зібрані у справі докази підтверджують факт смерті [PERSON] [INFO] року у КНП КОР Білоцерківський протитуберкульозний диспансер у м.Біла Церква Київської області та видано відповідне свідоцтво про смерть №1/2 від 06.01.2006 року. Однак, вказане свідоцтво втрачено, а видача його дублікату не вбачається можливим у зв`язку з втратою чинності інструкції про порядок видачі лікарських свідоцтв про смерть затвердженої наказом МОЗ України №124 від 03.07.1995 року. Тому, заявник [PERSON] позбавлений можливості отримати дублікат свідоцтва про смерть брата [PERSON] та не має можливості зареєструвати його смерть у відділ державної реєстрації актів цивільного стану. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 315-319 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved