Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», 20.07.2007 року було укладено договір № DNTAAK00120175 про отримання кредиту у розмірі 20758,15 (Долар США) на термін до 20.07.2014 року. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 14.01.2015 року за кредитним договором від 20.07.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 89795,78 (Долар США), яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Представник відповідача в судові засідання з'являвся, однак на призначене судове засідання 07.10.2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк», 20.07.2007 року було укладено договір № DNTAAK00120175 про отримання кредиту у розмірі 20758,15 (Долар США) на термін до 20.07.2014 року. Відповідно до п. 2.2.2 договору № DNTAAK00120175, позичальник зобов'язується сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2, 7.1, 7.4 договору. Відповідно до п. 2.2.5 договору № DNTAAK00120175, позичальник доручає банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту або у валюті, відмінної від валюти кредиту, при настанні строків платежів. Відповідно до п. 2.3.1 договору № DNTAAK00120175, банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юнктури ринку грошових ресурсів в Україні. Відповідно до п. 4.1 договору № DNTAAK00120175, при порушенні позичальником будь-якого зобов'язання , передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити, пеню в розмірі 0.15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем були надані відповідні розрахунки заборгованості відповідача за кредитним договором від 14.01.2015 року, згідно з якими заборгованість [PERSON] становить 89795,78 (Долар США), з яких: заборгованість за кредитом складає: 22649,69 (Долар США); заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає: 19944,27 (Долар США); заборгованість по комісії за користуванням кредитом складає: 1714,55 (Долар США); пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає: 45487,27 (Долар США), що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.01.2015 року складає 1416079,45 грн. Таким чином, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання за договором, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved