Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

До Крюківського районного суду м. Кременчука звернулась [PERSON] з позовною заявою до ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» та прохала ухвалити рішення, яким стягнути з ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» на її користь заборгованість по заробітної платі в сумі 5907,41 грн.. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона працювала в ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» на посаді лаборанта кафедри теорії та практики перекладу (наказ №114-К від 10.11.2014 року). Наказом №121-К переведена на посаду викладача кафедри теорії і практики перекладу. Наказом від 02.09.2015 року №68-К звільнена за власним бажанням. При звільненні їй було видано трудову книжку, але не були проведені розрахунки по заробітній платі з лютого 2015 по серпень 2015 року. З урахуванням викладеного, просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 5907 грн. 41 коп. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та прохала суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач ПВНЗ «Кременчуцький Університет економіки, технологій і управління» в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 76 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 169 ЦПК України. Визнавши подані позивачем докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи. Суд, заслухавши позивача по справі, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи. В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією трудової книжки, що [PERSON] працювала в ПВНЗ «Кременчуцький університет економіки, інформаційних технологій і управління» на посаді лаборанта кафедри теорії та практики перекладу (наказ №114-К від 10.11.2014 року). Наказом №121-К переведена на посаду викладача кафедри теорії і практики перекладу. Наказом від 02.09.2015 року №68-К [PERSON] звільнена за власним бажанням. При звільненні позивачки адміністрація відповідача без поважних на те причин не провела виплату належних їй розрахункових сум при звільненні за період з лютого 2015 по серпень 2015 року на загальну суму 5907,41 грн., як сума нарахованої заробітної плати, що підтверджується довідкою відповідача від 09.11.2015 року за вих. № 164. Відповідно\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено, що з лютого 2015 по серпень 2015 року відповідач має перед позивачкою заборгованість по заробітній платі в розмірі 5907,41 грн., яка до теперішнього часу позивачці не виплачена. З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.ч.1,3\~ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Суд при розподілі судових витрат у вигляді судового збору бере до уваги пільги позивача по сплаті судового збору з позову, що виникає з трудових правовідносин та присуджує до стягнення з відповідача в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved