Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-29 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Донецької області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на її виконання. Будь-яких перешкод для виконання ним своїх обов`язків, позивачка не чинила. Зокрема, неодноразово пропонувала йому спілкуватися з дитиною, купувати йому одяг і харчі, приладдя для навчання, відвідувати батьківські збори, брати іншу участь у її вихованні та утриманні. Однак цього робити відповідач не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Він зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я сина, не дбає про інтереси дитини, його спілкування з дитиною обмежуються однією розмовою із ним за кілька місяців біля будинку. Відповідач має нерегулярний й мінливий дохід, адже не має постійного місця роботи. Водночас він зобов`язаний нести витрати по утриманню дитини: на придбання їжі, одягу, шкільного приладдя тощо. Крім того, періодично доводиться купувати ліки. Адже син, як і інші діти, теж періодично хворіє на простудні захворювання. Також для загального зміцнення здоров`я необхідно періодичне оздоровлення у санаторіях. [PERSON] коштів на утримання дитини не дає. Все вищезазначене свідчить про те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 03.02.2021 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочате підготовче провадження. Ухвалою суду від 03.03.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи буз його участі не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити вимоги позовної заяви в повному обсязі, враховуючи висновок органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] в м. Красноармійськ Донецької області (а.с.14). У свідоцтві про народження батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2002 року, який розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 липня 2012 року, що набрало законної сили 30.07.2012 року (а.с.11, 15). Після укладення шлюбу з гр-ном [PERSON] прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Згідно довідки КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення №01-12/216 від 26.01.2021 року [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , матір`ю, бабусею та чоловіком (а.с.5). Відповідно до побутової характеристики [PERSON] , яка надана головою кварталу №40, за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , характеризується позитивно, добропорядна сусідка, у сумнівних компаніях не помічена, за місцем проживання конфліктів з сусідами не було, заходи громадського впливу не застосовувалися, веде нормальний спосіб життя, з боку квартального комітету зауважень до неї немає (а.с.8). Відповідно до виробничої характеристики [PERSON] , за підписом керуючого свинарським комплексом №5 [PERSON] , вона працює майстром сектору утримання супоросних свиноматок свинарського комплексу № 5 цеху «Маточник» № 2 Тваринницького комплексу Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» з 07.10.2011 року по теперішній час. Загальний трудовий стаж становить 16 років 1 місяць, в тому числі стаж в Приватному акціонерному товаристві «АПК-ІНВЕСТ» 9 років 3 місяці. Навчалась в середній загальноосвітній школі № 19 м. Нерюнгрн, закінчила навчання у 2001 році. За час робити зарекомендувала себе як сумлінний працівник, якісно виконує поставлені перед нею завдання, врівноважена. В колективі користується повагою, характер спокійний, рівний, доброзичливий. Порушень правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, правил охорони праці не було (а.с.10). Згідно довідки Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №28 від 04.01.2021 року на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 33798140 з примусового виконання виконавчого листа № 2/0529/1553/12 від 13.07.2012, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.07.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. В матеріалах виконавчого провадження та за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні відомості щодо сплати аліментів. Рішення суду не виконується у зв`язку з ухиленням боржників від сплати аліментів. Згідно заяви стягувача, за період з 01.01.2013 по 11.12.2020 аліменти не отримано (а.с.4). Органом опіки та піклування виконкому Покровської міської ради підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даного висновку встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] .. Шлюб між батьками розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.07.2012 року. Після розірвання шлюбу між батьками дитина залишилася проживати разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою створені умови для проживання, виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 28.01.2021 року. Відповідно до довідки наданої Покровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) №28 від 04.01.2021 р. за період з 01.01.2013 р. по 11.12.2020 р. аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не отримано. Згідно характеристики наданої загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 4 батько, [PERSON] , контакту із школою, де навчається його син, не підтримує, за час навчання хлопця батьківські збори не відвідував і з вчителями не спілкувався щодо навчання та виховання [PERSON] . Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 24.02.2021 р. у присутності обох батьків. [PERSON] пояснила, що батько дитини, [PERSON] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, жодної участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням. [PERSON] не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .. Враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради вирішив, що [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підстави позбавити його батьківських прав у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.31-32). Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Статтею 155 СК України визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Частиною 4 цієї статті передбачено, що під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача. Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) у параграфі 100 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland), ([ВП], заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року). Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Ельсхольц проти Німеччини» (Elsholz v. Germany), [ВП], заява № 25735/94, п. 50, ЄСПЛ 2000-VIII, та у справі «Марсалек проти Чехії» (Marsalek v. the Czech Republic), заява № 8153/04, п. 71, від 4 квітня 2006 року). Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, а саме не забезпечив належного догляду, харчування, санітарно-гігієнічними умовами тощо. Відповідно до п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що аргументи наведені на переконання щодо позбавлення батьківських прав є достатніми для виправдання застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав, тому позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню, оскільки це є в інтересах неповнолітньої дитини. Проте як, відмова у задоволенні позову, може привести до тяжких наслідків. Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Статтею 169 СК України передбачено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Частина 4 цієї статті передбачає, що суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Таким чином, відповідач не позбавлен ий права поновити батьківські права. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved