Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON] , в якому просила визнати її [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником вказаного житлового приміщення. Відповідачі є дочкою та онукою позивача, проте виїхали за межі України в 2015 році та без поважних причин не проживають у спірному житловому приміщенні, що перешкоджає позивачу отримати субсидію для покриття витрат на комунальні послуги. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради надав висновок щодо розв`язання вказаного спору, в якому зазначив про те, що визнання неповнолітньої [PERSON] такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням, не буде порушувати права дитини, оскільки неповнолітня дитина проживає з матір`ю в іншому місті, де має постійне місце проживання, є студенткою вищого навчального закладу, матір надала письмову заяву, що надає згоду і просить зняти неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , з реєстраційного обліку за місцем проживання у зв`язку з тим, що вона має зареєстроване місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Представника позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала. Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Костянтинівської міської ради Карпушин В.С. в судовому засіданні не заперечував проти визнання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на обставини, викладені у відповідному висновку. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 02.07.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , право власності було зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 30.03.2005 р. за № 2647 кн. 175, що підтверджується договором купівлі-продажу від 29 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П. за реєстр. № 1171, витягом з Державного реєстру правочинів № 930776 від 29.03.2005 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6876436 від 30.03.2005 р., копії яких додані до матеріалів справи. За вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями, наданими відділом реєстрації Костянтинівської міської ради за вих. № 873/09 від 04.03.2019 р., № 1103/09 від 22.03.2019 р., довідкою про склад сім`ї КП «ЖЕК № 6», актами, складеними КП «ЖЕК № 6» від 21 жовтня 2017 року, 18 вересня 2018 року, 14 лютого 2019 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідкою позивача у справі. Відповідачі не проживають в спірному житловому приміщенні з 2012 року, оскільки виїхали з нього та з того часу не поверталися. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 4, складений 01 березня 2002 року виконкомом Іллічівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області), копія якого долучена до матеріалів справи, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (актовий запис № 15 складений 07 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Костянтинівському району Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області), копія якого долучена до матеріалів справи, шлюб між батьками дитини розірвано 07 червня 2006 року, прізвище дружини після розірвання шлюбу - [PERSON] . Відповідно до виписки з домової (по квартирної) книги Муніципальної бюджетної установи округу Домодєдово «Багатофункціональний центр надання державних та муніципальних послуг» (МБУ БФЦ «Домодєдово») [PERSON] та [PERSON] з 01 лютого 2019 року мають постійне зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є студенткою другого курсу очної форми навчання ЧОУВО «Московський університет імені С.Ю. Вітте» (спеціальність Економіка та бухгалтерський облік (по галузям). Зарахована наказом № 242.081ПК від 30.08.2017 р., строк закінчення навчального закладу 1 липня 2020 року, що підтверджується довідкою від 12 березня 2019 року за № 71.027К, копія якої долучена до матеріалів справи. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача без поважних причин понад один рік. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Відповідно до статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Оскільки судом встановлено, що малолітня [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] покинула спірне житлове приміщення у 2012 році, а отже не у зв`язку з навчанням, крім того, з часу досягнення 14 років - віку, з якого фізична особа вільно обирає собі місце проживання, не обрала своїм місцем проживання житлове приміщення, в якому вона проживала раніше, а саме: квартиру [ADDRESS] , та з того часу більше як один рік не проживає в ньому, проте проживає разом із матір`ю [PERSON] за іншою адресою зареєстрованого місця проживання, суд дійшов висновку про те, що таке втручання у право власності [PERSON] є непропорційним необхідності збереження за неповнолітньою [PERSON] права користуватися цим житлом. А отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved