Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-06 00:00:00

До суду 27.01.2020 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , за яким позивач просила стягнути із відповідача грошову компенсацію за спричинену майнову шкоду у розмірі 190 000,00 грн., грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., а також призначити судову будівельно-технічну експертизу. Згідно обґрунтувань позову, позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування № 433 від 14.02.2003, засвідченого приватним нотаріусом ХМНО Алексеєвою Л.В. Позивач вказала, що з квартири [ADDRESS] , яка належить відповідачеві систематично відбуваються затоплення квартири позивача. Зокрема залиття відбувалися 30.03.2019, 02.05.2019, 30.11.2019, 01.12.2019, що підтверджується відповідними актами комісії дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс». Крім того, позивач зазначила, що 30 листопада 2019 року належну їй квартиру було затоплено внаслідок халатного використання відповідачем сантехнічних приборів у його квартирі. Також, 01 грудня 2019 року її квартиру знову було затоплено під час використанням відповідачем ванної. За фактом залиття вона звернулась до КП «Жилкомсервіс», про що було складено відповідний акт комісії дільниці № 4 КП «Жилкомсервіз» від 02.12.2019, та встановлено причини затоплення квартири позивача: халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] щодо використання сантехнічних приборів у приміщенні ванної кімнати, при технічно несправній системі водовідведення, а саме відсутністю заглушки на трубопроводі діаметром 50 мм у ванній кімнаті квартири [ADDRESS] , із [ADDRESS] . На прохання позивача не використовувати ванну кімнату до усунення причин залиття, [PERSON] відповідав образами та погрозами. За таких обставин позивач вважає, що їй була спричинена матеріальна шкода через неправомірні дії відповідача. Загальна вартість відновлювального ремонту квартири складає 190000,00 грн., які і просила позивач стягнути з відповідача. Також посилався на те, що їй було завдано моральну шкоду, яка виразилась у наступному: душевних стражданнях та негативних емоціях, нервовій напрузі й переживаннях з приводу втрачених якостей житла, пошкодження майна та неможливості нормального користування нею і проживання в квартирі після її залиття з урахуванням перевищення допустимого рівня забруднення в квартирі, порушення звичного способу життя, різкого погіршення здоров`я, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Грошову компенсацію моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 10 000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача відмовився від вимог, викладених у клопотанні від 27.01.2020 про проведення будівельно-технічної експертизи, що підписане позивачем, відмова була прийнята судом. Судом роз`яснено представнику позивача [PERSON] наслідки відмови від вказаного клопотання. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Крім того, відповідач неодноразово повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача розглядає справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування №433 від 14.02.2003, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухому майно № 61160 від 19.02.2003 (а.с. 7). Відповідно до акту від 02.12.2019, складеного комісією у складі начальника дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» [PERSON] , інженера дільниці № 4 КП «Жилкомсервіс» Назина Л.А. за зверненням власника квартири [ADDRESS] - [PERSON] , трапилось залиття. Вказаним вище актом встановлено наступне. 30.11.2019 та 01.12.2019 відбулося затоплення в приміщенні санвузла та кухні квартири [ADDRESS] , яка розташована поверхом вище, власник [PERSON] 30.11.2019 під час затоплення квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , в якій знаходився квартиронаймач і користувався ванною, та повідомила йому про затоплення ним її квартири. Після припинення користування ванною в квартирі [ADDRESS] припинилося. [ADDRESS] під час користування ванною [ADDRESS] в приміщенні санвузла та кухні, власник [PERSON] повторно піднялася у квартиру [ADDRESS] , в якій квартиронаймач знову користувався ванною та проігнорував прохання [PERSON] утриматися від її використання до прибуття слюсарів. Комплексним обстеженням встановлено, що в квартирі [ADDRESS] наявні сліди залиття. Причиною залиття є - халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] щодо використання сантехнічних приборів у приміщенні ванної кімнати, при технічно несправній системі водовідведення, а саме за відсутністю заглушки на трубопроводі діаметром 50 мм у ванній кімнаті [NUMBER] із якої [ADDRESS] (а.с. 8). Разом з тим, з урахуванням позовних вимог вартість проведення ремонту в квартирі позивача становить 190 000,00 грн., однак за відсутності висновку будівельно-технічної експертизи неможливо встановити, що матеріальний збиток підлягає стягненню саме у вказаному позивачем розмірі. Статтею 16 ЦК України встановлено що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Крім того, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, позивач як сторона по справі зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог та заперечень. Оскільки, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право. Відповідно до вимог ст.ст. 1166, 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для поновлення пошкодженої речі. Суд звертає увагу що до позову не додано жодного документу, який підтверджує вартість шкоди, завданою майну позивача, отже сума відновлювального ремонту на думку суду є недоведеною належними та припустимими доказами. Крім того, в позовній заяві стверджується що [PERSON] завдав моральної шкоди позивачу, оскільки позивач має поганий стан здоров`я, а дії відповідача завдали їй великих страждань. Згідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, знищення чи пошкодження її майна. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі, зокрема, неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 обов`язковому з`ясовуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Особа звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Отже, позивач повинен довести й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою. Суд не може ґрунтувати рішення на припущеннях. Суд позбавлений права самостійно збирати докази. З огляду на наведене суд не знаходить підстав для задоволення позову в зв`язку з ненаданням належних та допустимих доказів. Суд роз`яснює позивачу його право на повторне звернення до суду за умови наявності вищевказаних доказів. Згідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed