Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 21.05.2014р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управляння юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 74. Шлюб зареєстровано було під час відбування відповідача покарання у Софіївській ВК №55, до моменту реєстрації шлюбу сторони не зустрічалися та не спілкувалися один з одним. Спільних дітей сторони не мають. У позивачки є діти від першого шлюбу, в тому числі малолітня [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Під час спільного проживання з відповідачем виникали непорозуміння, конфлікти, в зв'язку з тим, що відповідач не працював, витрачав зароблені позивачкою кошти на власні потреби, зловживав спиртними напоями, проявляв неповагу до позивачки та до малолітньої дитини. З початку липня 2015 року на вимогу позивача відповідач пішов з дому, з цього часу було припинено фактичні шлюбні відносини. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі наполягала на його задоволенні. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку позивача, відповідача дослідивши матеріали справи та інші докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.05.2014р.. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управляння юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 74, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Спільних дітей сторони не мають. У позивачки є діти від першого шлюбу, в тому числі малолітня [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Сімейне життя у сторін не склалося на підставі постійного, непорозуміння, конфліктів, в зв'язку з тим, що відповідач не працював, витрачав зароблені позивачкою кошти на власні потреби, зловживав спиртними напоями, проявляв неповагу до позивачки та до малолітньої дитини. Фактичні шлюбні відносини припинені з початку липня 2015 року. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спору щодо нажитого в шлюбі майна між сторонами немає. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved