Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме на земельну частку (пай) площею 3,43 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Ударник» Камківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0162183 та належало [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач прийняла спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Камка Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] виданим Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 25.10.1999 року. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 28 липня 1952 року). Позивач уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », 22 жовтня 1981 року їх шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] від 01.04.1982 року, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишилось « [PERSON] ». [INFO] мати позивачки [PERSON] померла, про що Камківською сільською радою Корюківського району Чернігівської області 05 січня 2017 року видане свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено відповідний актовий запис № 01. За життя покійна мати відповідно до норм ЦК УРСР успадкувала від свого чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , земельну частку (пай) розміром 3,43 умовних кадастрових гектари по колишньому КСП «Ударник» Камківської сільської ради, право на яку посвідчувалося сертифікатом серії ЧН № 0162183, однак не встигла за життя оформити належним чином спадщину. Саме на право на дане майно і відкрилася спадщина. Відповідно до довідки Камківської сільської ради Корюківського району Чернігівської області № 101 від 22.05.2017 [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та фактично проживав за адресою [ADDRESS] зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до довідки Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області № 171 від 13.12.2018 [PERSON] [INFO] була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . Померла проживала одна, інші особи не проживали та не були зареєстровані. Після смерті покійної матері позивач фактично прийняла спадщину, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.03.2017 року № 47156070 та копією спадкової справи, проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Для підтвердження дійсності отримання матір?ю документу на земельну частку (пай) позивач звернулась до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області де їй надали відповідну інформацію (31-25-0.201-3450/177-19 від 12.09.2019). У разі втрати, пошкодження сертифіката на право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування до суду (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13). Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 384,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved