Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

до Острозького районного суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 1372,74 грн., мотивуючи свою заяву тим, що в провадженні відділу ДВС Острозького РУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів на їх спільних дітей, однак відповідач сплачував аліменти не регулярно, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами, розмір якої відповідно до розрахунку заборгованості відділу ДВС станом на 31.05.2014р. становить 2107,35 грн. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів за період з 11.04.2013р. по 31.05.2014р. в сумі 1372,74 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в поданому суду письмовому запереченні проти позову зазначив, що позов визнає частково - в частині стягнення з нього неустойки лише в сумі 771,07 грн., так як не згідний з розрахунком неустойки наданим позивачкою. Представник відповідача в судовому засіданні в обґрунтування поданих заперечень пояснив, що не погоджується з розрахунком нарахованої неустойки (пені), оскільки борг по сплаті аліментів за квітень 2013р. в сумі 463,77грн. виник станом на 01.05.2013р., після закінчення періоду за який нараховані аліменти, та аж ніяк не міг виникнути станом на 11.04.2013р. (в даний день позивачка лише звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів). Тому вважає, що нарахування неустойки пені, що виникла за квітень, можна робити лише в наступному місяці після виникнення заборгованості, тобто в травні 2013р. Окрім того, зазначив, що відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України встановлено, що термін позовної давності 1 рік застосовується зокрема до вимог про стягнення пені. Оскільки позивачка звернулася з позовом до суду 16.06.2014р., то неустойку можна стягувати лише з 16.06.2013р., а тому з розрахунку слід виключити нараховану неустойку за травень та 15 днів червня 2013р., за вказаних обставин просить позов задовольнити частково та стягнути з відповідача неустойку на загальну суму 771,07 грн. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Острозького районного суду від 03.10.2013р. було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] - [INFO] Згідно рішення Острозького районного суду від 24.07.2013р. у справі № 567/492/13-ц на користь позивачки присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2013 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Як вбачається з довідки відділу ДВС Острозького РУЮ №1176/01-33/3 від 05.06.2014р. (на підставі якої здійснювала розрахунок пені позивачка) заборгованість відповідача по стягуваних з нього аліментів на дітей станом на 31.05.2014р. становить 2107,35 грн. З наданого листа-уточнення відділу ДВС Острозького РУЮ №1305/01-33/3 від 07.08.2014р. вбачається, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за період з 11.04.2013р. по 30.04.2013р. становить 463,77 грн. Згідно ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров'я відповідача суду не представив, інших утриманців не має, а тому має змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі, що визначений судовим рішенням, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача. Згідно ч.1 ст.190 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно механізму розрахунку, сума неустойки пені за місяць дорівнює сумі несплачених аліментів х на 1 % х кількість днів у місяці. Таким чином загальна сума неустойки, що підлягає стягненню з відповідача становить 771,07 грн., а саме - 104,40 грн. за 15 днів червня 2013р. + 106,02 грн. за жовтень 2013р. + 136,09 грн. за січень 2014р. + 215,76 грн. за березень 2014р. + 208,80 грн. за квітень 2014р. До розрахунку не включаються місяці в яких проводилась сплата аліментів липень 2013р., серпень 2013р., вересень 2013р., листопад 2013р., грудень 2013р., лютий 2014р., травень 2014р., червень 2014р. Вказаний розмір неустойки за прострочення сплати аліментів у сумі 771,07 грн., підлягає до стягнення із відповідача по справі. а тому суд вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову .

Outcome: partial