Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.10.2020 року надійшла позов [PERSON] до Одеської міської ради про відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до якої позивач просив стягнути з Одеської міської ради на його користь кошти на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 69 259,19 грн., кошти, сплачені ним за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 2 967,00 грн. та кошти, сплачені ним при поданні позовної заяви до суду. Ухвалою суду від 15.10.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку із призначенням підготовчого засідання на «17» листопада 2020 року. До суду 16.11.2020р. надійшов відзив на позов від представника Одеської міської ради (а.с.40-49), згідно якого позовні вимоги не визнали та просили відмовити. Через неявку сторін 17.11.2020р. розгляд справи був відкладений на 21.12.2020р.. До суду 21.12.2020 року надійшло клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача - Одеську міську раду на належного відповідача - Виконавчий комітет Одеської міської ради та уточнена позовна заява, у якій позивач просить: стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056919) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) кошти на відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 69 259,19 грн. (шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят дев`ять гривень 19 коп.); стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056919) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) кошти, сплачені ним за проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 2967,00 грн. (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім); стягнути з Виконавчого комітету Одеської міської ради (код ЄДРПОУ 04056919) на користь [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) судові витрати, які поніс [PERSON] при зверненні до суду. В обґрунтування позовних вимог згідно уточненої позовної заяви зазначено, що 14.08.2019 р. позивачем у відповідності до Правил дорожнього руху було припарковано автомобіль SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська, 26 . Незабаром повернувшись, позивач побачив, що на його автомобіль впала гілка з дерева великих розмірів, завдавши при цьому істотної шкоди автомобілю, а саме: вм`ятина передньої правої та задньої правої двері, кришки багажника та капоту, даху автомобіля, переднього правого крила, розбите заднє скло, відірване праве бокове дзеркало. Цей факт підтверджується матеріалами фотофіксації та листом Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області №36/2-15045 від 21.08.2019 р. Для правильного та повного визначення вартості матеріального збитку внаслідок даної події, позивач звернувся до незалежного експерта Паляниці Андрія Борисовича (свідоцтво №21-А, видане Фондом державного майна України та Українським товариством оцінювачів від 27 квітня 2001 р.). Відповідно до звіту №08-026 спеціаліста-автотоварознавця про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих в результаті пошкоджень автомобіля Subaru Outback від 09.09.2019р., вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, внаслідок зазначеної події, становить 69 259,19 грн. Позивач посилався на те, що виконавчим комітетом Одеської міської ради не визначено балансоутримувача зелених насаджень, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська, 26 , а тому, враховуючи те, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерев повинно бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради. Ухвалою суду від 21.12.2020 року клопотання представника позивача задоволено, замінено неналежного відповідача Одеську міську раду на належного відповідача Виконавчий комітет Одеської міської ради, прийнято уточнену позовну заяву. У підготовче засідання 21.12.2020р.сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Розгляд справи відкладено на 21.01.2021 року. До суду 18.01.2021р. надійшов відзив на позов від представниці виконкому Одеської міської ради, яка просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі, виходячи з наступного(а.с.79-92). Виконавчий комітет Одеської міської ради є неналежним відповідачем по справі, оскільки не є балансоутримувачем території, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська, 26 та не є відповідальною особою на яку має бути покладено обов`язок з відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу. Виконавчий комітет Одеської міської ради не є особою, дії або бездіяльність якої спричинили завдання шкоди позивачу, оскільки зазначені в позові доводи не дозволяють встановити безпосередній причинний зв`язок між неправомірними, на думку позивача, діями відповідача та завданою позивачу шкодою, навпаки самі дії [PERSON] перебувають у причинному зв`язку з наслідками, що сталися при падінні гілки дерева на автомобіль. Позивачем не надано належного підтвердження фіксування даної події. Звіт спеціаліста-автотоварознавця №08-026 від 09.09.2019р. не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не є висновком експерта. Позивачем не надано доказів того, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, було сухостійним або аварійним. На електрону пошту суду 21.01.2021 року надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів. У підготовчому засіданні 21.01.2021 року сторона позивача клопотання підтримала та просила витребувати у КП «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» інформацію стосовно того: чи перебуває територія, на якій знаходяться зелені насадження за адресою: м.Одеса, вул.Коблевська, 26 на балансі, в управлінні чи на утриманні КП «ЖКС «Порто-Франківський»; чи закладено в кошторисі на управління житловим будинком за адресою: м.Одеса, вул.Коблевська, 26 видатки на утримання зелених насаджень, що знаходяться на прибудинковій території даного житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул.Коблевська, 26 . Також просила витребувати схему прибудинкової території житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Коблевська, 26 та схему прибиральної території даного житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Коблевська, 26 . Представниця відповідача не заперечувала проти клопотання представниці позивача та вважала за можливе витребувати відповідні докази. Ухвалою суду від 26.01.2021 року вирішено питання про витребування доказів, розгляд справи було відкладено на 23.02.2021 року. Через неявку сторін розгляд справи 23.02.2021р.було відкладено на 15.03.2021 року. Суд 15.03.2021 року протокольно вирішив повторно направити ухвалу суду від 26.01.2021 року на виконання до КП «ЖКС «Порто-Франківський». Розгляд справи відкладено на 12.04.2021 року. Представником позивача 15.03.2021 року було подано відповідь на відзив відповідача (а.с.121-128); 12.04.2021 року представником позивача додатково було подано письмові пояснення (а.с.132-139). Відповідно наданих заяв представниця позивача зазначила з посиланням на правове обґрунтування, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому існує прямий причинний зв`язок між бездіяльністю відповідача та завданою позивачу шкодою, тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки дерева має бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради. Вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. У позивача немає обов`язку доводити аварійність дерева, його вже фактично можна вважати таким, виходячи з положень п. 9.1.12. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України. У відповідності до п. 1.10 Правил дорожнього рух, затверджених Постановою КМУ від 10.11.2001 року № 1306 позивач здійснив не стоянку, а зупинку транспортного засобу, територія за адресою: м.Одеса, вул. Коблівська, 26 , на якій був зупинений автомобіль не є житловою зоною, крім того, на ній відсутні будь-які знаки, які б забороняли зупинку чи стоянку транспортного засобу. Наданий позивачем звіт №08-026 від 09.09.2019р. є звітом спеціаліста-автотоварознавця Паляниці Андрія , а не висновком експерта, а тому посилання виконавчого комітету на норми чинного законодавства та позицію Великої палати Верховного суду стосовно дотримання вимог проведення судових експертиз не можна вважати обґрунтованими, крім того, звіт безпосередньо містить інформацію, яка стосується предмету доказування по даній справі. Позивач здійснив всі залежні від себе дії щодо належної фіксації даної події. Вимоги ухвали суду від 26.01.2021р. були виконанні КП «ЖКС «Порто-Франківський» 09.04.2021 року та надано письмову відповідь. У підготовче засідання 12.04.2021 року з`явилась представник позивача, яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також заперечувала проти задоволення клопотання представника відповідача та відкладення розгляду справи. Представник виконком Одеської міської ради у засідання не з`явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином. Суд протокольно відхилив клопотання представника відповідача від 12.04.2021 року про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 12.04.2021р. закрито підготовче засідання по цивільній справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Одеської міської ради про відшкодування майнової шкоди та призначено до судового розгляду по суті на 27.05.2021р.. У судове засідання 27.05.2021 року з`явилася представниця позивача, яка уточнений позов підтримала повністю та просила задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Посилалась на те, що факт завдання шкоди майну позивача є встановленим та не спростований відповідачем. Відповідальність за завдані збитки несе балансоутримувачем, проте саме у зв`язку з бездіяльністю відповідача він не є визначеним, тому на думку сторони позивача саме виконком Одеської міської ради є належним відповідачем у справі. Присутня на судовому засіданні представниця відповідача повідомила, що виконком Одеської міської ради позов не визнає в повному обсязі з викладених у відзиві та запереченні підстав. Посилалася на те, що виконком не є балансоутримувачем території, на якій розташовані зелені насадження за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська, 26 , позивачем не доведено причинного зв`язку між подіями та їх діяльністю. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступні обставини. 14.08.2019 року на припаркований за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська, 26, належний позивачу на праві власності автомобіль SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] , 2005 рік випуску впала гілка з дерева великих розмірів. Позивач [PERSON] є власником легкового автомобіля марки SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Внаслідок події транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а саме: вм`ятина передньої правої та задньої правої двері, кришки багажника та капоту, даху автомобіля, переднього правого крила, розбите заднє скло, відірване праве бокове дзеркало. За даним фактом позивач відразу викликав на місце події працівників поліції, які зафіксували вищенаведені обставини, про що свідчать складений працівниками ГУНП в Одеській області протокол огляду місця події від 14.08.2019р та фотофіксація, надана позивачем до позову. Факт пошкодження автомобіля позивача підтверджується відповіддю начальника Головного управління національної поліції в Одеській області Приморського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області №36/2-15045 від 21.08.2019 р. якою встановлено, що: 14.08.2019р. о 17.00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська,26, на автомобіль марки «Субару Аутбек», д/н [NUMBER] , впала гілка з дерева. В момент падіння гілки дерева, ОМП від 14.08.2019р. зафіксовані слідуючі пошкодження вищевказаного автомобілю, а саме: вм`ятина передньої правої та задньої правої двері, передньої та задньої кришки багажника, даху автомобіля, переднього правого крила, розбите заднє скло, відірване праве бокове дзеркало. Судом досліджено звіт №08-026 спеціаліста-автотоварознавця Паляниці Андрія Борисовича (свідоцтво №21-А, видане Фондом державного майна України та Українським товариством оцінювачів від 27 квітня 2001 р.) про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих в результаті пошкоджень автомобіля Subaru Outback від 09.09.2019р., згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, внаслідок зазначеної події, становить 69 259,19 грн. Зазначений доказ є належним та допустимим. За довідкою Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 21.12.2020р. № 10-1/151944, 14.08.2019р. (12.00 - 18.00 год.) за даними спостережень метеостанції Одеса, Французький бульвар, 89 спостерігались наступні погодні умови: ясно; видимість 40 км; температура повітря 27.3 - 29.2 °C; вологість повітря 51-33 %; без опадів; вітер північ-північний схід, 1 м/с., пориви 3-5 м/с. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Згідно з п.9 ст.10 закону «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. У відповідності до ст.12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. Пунктом 4 ч.1 ст.13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. Згідно з ч.2 ст.15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», балансоутримувач забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або може на конкурсних основах залучати для цього інші підприємства. У ст.25, ч.1 ст.28 закону «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір про утримання та благоустрій прибудинкової території. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Підпунктами 1, 2 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови, а на територіях підприємств, а також прилеглих до них ділянках і санітарно-захисних зонах на дані підприємства. Згідно з п.п.10, 11 п.7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами. Відповідно до п.5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за №880/12754, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі. Розділом 9 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України встановлено, що виробничий процес утримання об`єктів зеленого господарства включає: догляд за деревами і чагарниками, живоплотами, виткими рослинами, квітниками, газонами, садовими доріжками та майданчиками, малими архітектурними формами; захист зелених насаджень від шкідників і хвороб, садіння квітів, створення газонів, видаленням окремих дерев, садіння окремих дерев, видалення аварійних дерев, санітарне очищення території об`єкта благоустрою. Пунктом 9.1.11.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України передбачено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. Згідно з п.9.1.12. вказаних Правил, аварійним вважається дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Крім того, відповідно до розділу 12 Правил, з метою контролю за станом міських зелених насаджень здійснюються їх загальні, часткові та позачергові огляди. Загальні огляди проводяться двічі на рік навесні та восени. При загальному огляді обстежують усі елементи об`єктів благоустрою, а при частковому лише окремі елементи. Позачергові огляди проводять після злив, ураганів, сильних вітрів, снігопадів, паводків тощо. Огляд проводять: балансоутримувач об`єкта, власник чи користувач земельної ділянки, а за даними обстежень складають відповідні акти. Таким чином, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності є балансоутримувачі зелених насаджень, уповноважені органами місцевого самоврядування підприємства, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень. Правилами визначено, що балансоутримувач - спеціально вповноважені на конкурсних засадах державними чи місцевими органами влади підприємства, організації, які відповідають за утримання та збереження зелених насаджень на підпорядкованих територіях зеленого господарства. Ураховуючи вищевикладене, суд вбачає, що відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля позивача повинно здійснюватися особою у власності або на балансі якої перебуває земельна ділянка, на якій розташоване дерево, гілка якого впала та пошкодила автомобіль. Відповідно до пп.7 п. «а» ч.1 ст.30 закону «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах із цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою виробничих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Тобто організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння гілки з дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан зелених насаджень за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська,26 . При вирішенні аналогічного спору Верховний Суд у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №2-1474/11, дійшов такого ж висновку, а саме, «організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому обов`язок відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева не може бути покладено на Дніпровську міську раду як орган місцевого самоврядування». Згідно відповіді комунального підприємства «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» від 26.08.2020р., зелені насадження за адресою: м. Одеса, вул. Коблівська,26 не знаходяться на балансі та не утримуються КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ», відповідний договір щодо догляду за зеленими насадженнями за вищезазначеною адресою з балансоутримувачем, власником або користувачем КП «МІСЬКЗЕЛЕНТРЕСТ» не укладався. Також у матеріалах справи відсутні докази того, що це дерево було передано на баланс будь-якому іншому підприємству, та щодо наявності відповідного факту стороною відповідача не було надано належних та допустимих доказів. Підсумовуючи усе вищенаведене вбачається, що до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а у разі не визначення виконавчим органом балансоутримувачів, які мають належним чином доглядати за зеленими насадженнями у тому числі і деревами та вживати усі необхідні заходи для безпечного знаходження громадян, а також їх майна на території, яка підвідомча таким балансоутримувачам, відповідальність несе виконавчий орган місцевої ради. Згідно з ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. На думку суду, позивачем доведено факт завдання йому шкоди в результаті падіння дерева на автомобіль позивача, протиправну бездіяльність відповідача, яка виразилась у невизначені балансоутримувача цього зеленого насадження, причинний зв`язок між ними, а відповідач відповідно до вимог статей 10-13, 49, 81, 89 ЦПК України року це не спростував і не довів відсутності своєї вини та відсутність підстав відшкодування шкоди. Враховуючи довідку Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 21.12.2020р. № 10-1/151944, падіння дерева не було пов`язано з впливом негативних погодних факторів, тобто не являється дією непереборної сили, форс-мажорною обставиною, яка виключає відповідальність відповідача із завдання шкоди позивачу. Отже, виходячи із викладеного суд приходить до висновку про безпідставність тверджень представника відповідача з приводу того, що виконком Одеської міської ради є неналежним відповідачем у справі. Враховуючи те, що саме на виконавчий комітет Одеської міської ради покладено обов`язок забезпечити їх належне та безпечне функціонування та експлуатацію у спосіб, що унеможливить її негативний вплив на мешканців міста та пошкодження їх майна, суд дійшов висновку, що обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева у даному випадку повинно бути покладено саме на виконавчий комітет Одеської міської ради. У ч.2 ст.1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України). У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Тобто в деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України). Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві. Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються матеріалами справи та не спростовано відповідачем. Доводи представника виконавчого комітету Одеської міськради про порушення позивачем положень Правил дорожнього руху (не доведено, що зупинка транспортного засобу була спричинена необхідністю виконання вимог ПДР) не підтверджені належними і допустимим доказами, тому не приймаються судом до уваги. Відповідач не довів наявність будь-яких дорожніх знаків, які забороняють зупинку або стоянку автомобілів на місці, де було припарковано автомобіль позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача кошти, сплачені ним за проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля SUBARU OUTBACK, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 2 967,00 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т.ч. витрати пов`язані з проведенням експертизи та професійну правничу допомогу. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує в тому числі чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову (ч.2 ст.141 ЦПК України). Так, витрати, здійснені позивачем на проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля, пов`язані з розглядом справи, оскільки саме на підставі висновку спеціаліста встановлено розмір матеріальної шкоди нанесеної позивачу. А тому, зазначені витрати повинні бути відшкодовані відповідачем позивачу у сумі 2 967,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved