Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 09 квітня 2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 26 квітня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Збереження шлюбу з відповідачем та примирення вважає неможливим, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини припинені з квітня 2018 року, тому позивач просить суд розірвати укладений між ними шлюб та не стягнувати з відповідача судові витрати. Відповідач не скористалася своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направила. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження, призначено підготовчі судові засідання. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив (а. с. 14). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 червня 2019 року провадження у справі зупинено на шість місяців для примирення (а. с. 22). Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 липня 2019 року вирішено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного вирішення справи (а. с. 16). Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не направила, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що з 26 квітня 2013 року [PERSON] , [INFO] , перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Ясинівської селищної ради Кіровського району м. Макіївки Донецької області 26 квітня 2013 року, актовий запис № 51 (а. с. 10). Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області; - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. Мотиви суду. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що фактичні сімейні відносини між подружжям припинені, позивач не має наміру відновити сімейні стосунки, подальше сімейне життя та збереження сім`ї неможливі, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,8 грн., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому з урахуванням висновку суду про задоволення позову, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі. Разом із тим, позивач у своїй заяві просив не стягувати з відповідача сплачений ним судовий збір, тому суд не стягує такий із відповідача. На підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України,

Outcome: approved