Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просив суд стягнути з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 29.07.2011 року по 08.04.2013 року у сумі 788631,34 грн., а у разі не проведення відповідачем остаточної виплати належних позивачеві при звільненні сум до розгляду справи, стягнути з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ще додатково з 09.04.2013 року по день постановлення рішення. Свої вимоги позивач мотивував тим, що з 2005 року він працював на посаді першого заступника Голови правління ЗАТ «Укрпрофтур» та 01.04.2011 року його було звільнено з посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. В частині неоспорюваних сум відповідач здійснив розрахунок з ним 29.07.2010 року. В частині оспорюваних сум рішеннями Оболонського районного суду м.Києва від 17.02.2012 року та 28.03.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто 79400,00 грн. - недоплачену премію за перевиконання плану у 2010 році та 90593,65 грн. - середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.04.2011 року по 29.07.2011 року. Крім того, з відповідача на користь позивача рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.11.2013 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року, стягнуто компенсацію за невикористану відпустку в сумі 12933,84 грн. Однак, відповідачем до цього часу рішення Оболонського районного суду м.Києва від 15.11. 2013 року у справі № 2/756/4668/13 не виконано, тому позивач вважає що має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до положень ст.ст. 116, 117 КЗпП України. В судовому засіданні представник позивача обгрунтування позову та позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, при цьому зазначив, що сума остаточної виплати позивачу станом на 02.06.2014 року збільшилась ще на 40651,10 грн. та складає 829282,44 грн., при цьому надав письмові розрахунки, що долучені до матеріалів справи. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, подав заяву про застосування строків позовної давності, при цьому зазначив, що ПрАТ «Укрпрофтур» в межах неоспорюваної суми здійснило розрахунок з позивачем 29.07.2010 року, на виконання рішень суду сплатило позивачу 79400,00 грн. та 90593,65 грн. Про недоплачену позивачу суму компенсації за невикористану відпуску в розмірі 12933,84 грн. товариству стало відомо лише після постановлення рішення Оболонським районним судом м.Києва від 15.11.2013 року. Однак на теперішній час на всі рахунки, в тому числі по виплаті заробітної плати, ПрАТ «Укрпрофтур» накладено арешт виконавчою службою, будь-які проплати за своєю ініціативою підприємство здійснити не може. Крім того, представник просив врахувати, що позивачем вже подавався аналогічний позов до суду, однак за клопотанням позивача ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2013 року залишений без розгляду. Представник відповідача вважає, що такі дії позивача направлені на штучне збільшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який бажає отримати [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 14.09.2005 року по 01.04.2011 року перебував на посаді першого заступника Голови правління «Укрпрофтур», з якої був звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Остаточний розрахунок сум, що належали позивачу при звільненні, з [PERSON] в межах неоспорюваних сум відповідач здійснив 29.07.2010 року, що сторонами не оспорювалось. Крім того, на підставі рішень Оболонського районного суду м.Києва № 2-433/12 від 17.02.2012 року та № 2/756/1242/13 від 28.03.2013 року відповідачем на користь позивача було сплачено недоплачену премію за перевиконання плану у 2010 році у розмірі 79400,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., середній заробіток за час розрахунку при звільненні за період з 01.04.2011 року по 29.07.2011 року в розмірі 90593,65 грн., що сторонами також не оспорювалось. Зі змісту рішення Оболонського районного суду м.Києва № 2/756/1242/13 від 28.03.2013 року позивачу стало відомо, що йому підприємством при звільненні виплачена компенсація за невикористану відпустку не в повному розмірі у зв'язку з неправильними розрахунками розміру середньоденного заробітку [PERSON] у розрахунковий період з квітня 2010 року по жовтень 2010 року. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення недоплаченої компенсації за невикористану відпустку. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва № 2/756/4668/13 від 15.11.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь [PERSON] стягнуто 12933,84 грн. недоплаченої компенсації за невикористану відпустку, яка на час розгляду справи відповідачем позивачу не сплачена. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Враховуючи, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва № 2/756/4668/13 від 15.11.2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.03.2014 року з ПрАТ «Укрпрофтур» на користь [PERSON] стягнуто 12933,84 грн. недоплаченої компенсації за невикористану відпустку, що виходячи з загального розміру коштів, які підлягали виплаті позивачу при звільненні, складає незначну його частину, суд виходячи з положень ч.2 ст. 117 КЗпП України вважає необхідним самостійно визначити розмір відшкодування за час затримки остаточного розрахунку при звільненні. При цьому суд враховує, що з даними позовними вимогами позивач мав можливість звернутись одночасно з позовом про стягнення недоплаченої компенсації за відпустку, що за заявою позивача ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 23.10.2013 року залишені без розгляду аналогічні позовні вимоги. Такі дії позивача штучно призвели до збільшення періоду та розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Крім того, суд вважає правильним період за який підлягає стягненню вказаний середній заробіток з 30.07.2011 року по 15.11.2013 року, то б то по дату постановлення рішення Оболонським районним судом м.Києва № 2/756/4668/13 від 15.11.2013 року про стягнення з відповідача на користь позивача частини компенсації за невикористану відпустку. Після набрання вказаним рішенням законної сили, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються не КЗпП України, а Законом України «Про виконавче провадження» та ЦК України, як між стягувачем та боржником. Виходячи з зазначеного суд вважає законним та справедливим зменшити розмір відшкодування за час затримки остаточного розрахунку при звільненні до розміру частини компенсації за невикористану відпустку, та стягнути її з відповідача на користь позивача в розмірі 12933,84 грн. Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно Рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. N 9-рп/2013 у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Враховуючи положення наведених норм, суд не вбачає підстав, для задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності та відмови у позові з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: partial