Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

До суду 07.12.2020 року надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Одеська Спеціалізована Біржа Нерухомості, за яким просила: визнати дійсним договір №96.03-30 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , як продавцем, та покупцем [PERSON] на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості 22.03.1996 року, зареєстрований в МБТІ м.Одеси за №173 пр. стор.84 реєстр 1032, запис про право власності вчинено 26.03.1996 року. В\~обґрунтування позову\~зазначила,\~що 22.03.1996\~року [PERSON] ,\~яка діяла від себе\~особисто та\~діючи в\~інтересах неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~1984\~року народження,\~на підставі\~рішення,\~виданого Центральною\~районною радою\~народних депутатів\~під №230\~від 14.03.1996\~року,\~як продавець,\~та позивач\~ [PERSON] ,\~як покупець,\~уклали на\~Одеській Спеціалізованій\~Біржі Нерухомості\~договір №96.03-30\~купівлі-продажу\~нерухомого майна,\~придбавши у\~відповідача квартиру\~ [ADDRESS] ,\~яка складається\~з двох\~кімнат,\~житловою площею\~46,3\~кв.м, загальною площею 78,2 кв.м. Зазначена квартира належала відповідачці [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів під №7-8784 від 14.03.1996 року, зареєстрованого в МБТІ м.Одеси за №1032 стор.84 кн.173 пр. Позивачка посилалася на те, що сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується відповідним письмовим договором, і відбулося повне виконання договору. Зазначений договір був зареєстрований в МБТІ м.Одеси 26.03.1996 року та вчинено запис у реєстровій книзі за №173 пр. стор.84 реєстр 1032, але вказаний договір нотаріально посвідчений не був. У зв`язку з тим, що вона не має можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, через відсутність у неї нотаріально посвідченого договору, позивачка змушена була звернутися до суду з зазначеним позовом. На виконання вимог ч.10 ст.185 ЦПК України 22.12.2020 року судом було отримано відповіді щодо місця реєстрації відповідача. Ухвалою суду від 23.12.2020 року провадження у справі відкрите, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 26.01.2021 року. У судове засідання призначене на 26.01.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 05.03.2021 року. У судове засідання призначене на 05.03.2021 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 01.04.2021 року. У судове засідання призначене на 01.04.2021 року сторони не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Заяв щодо розгляду справи за їх відсутністю суду не надано. Крім того, відповідач [PERSON] у судові засідання призначені на 26.01.2021 року, 05.03.2021 року та 01.04.2021 року була викликана через оголошення у пресі. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З 05.04.2021 року по 09.04.2021 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у відпустці. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 12.04.2021 року. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ст.317 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Судом встановлено, що 22.03.1996 року [PERSON] уклала на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості договір №96.03-30 купівлі-продажу нерухомого майна, придбавши у\~відповідача [PERSON] ,\~яка діяла від себе\~особисто та\~діючи в\~інтересах неповнолітньої\~доньки [PERSON] ,\~1984\~року народження,\~на підставі\~рішення,\~виданого Центральною\~районною радою\~народних депутатів\~під №230\~від 14.03.1996\~року,\~квартиру [ADDRESS] ,\~яка складається\~з двох\~кімнат,\~житловою площею\~46,3\~кв.м, загальною площею 78,2 кв.м (а.с.10-11). З договору вбачається, що зазначена квартира належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКГ міськвиконкому Одеської міської ради народних депутатів під №7-8784 від 14.03.1996 року, зареєстрованого в МБТІ м.Одеси за №1032 стор.84 кн.173 пр. (а.с.10) Зазначений договір був зареєстрований в МБТІ м.Одеси за №173 пр. стор.84 реєстр 1032, запис про право власності вчинено 26.03.1996 року (а.с.11 зв.) . З матеріалів справи вбачається, що квартира складається з двох кімнат, загальна площа квартири 78,2 кв.м, житловою 46,3 кв.м (а.с.10, 12). З відповіді КП «БТІ`Одеської міської ради від 27.06.2019 року вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] в комунальному підприємстві зареєстроване за « [PERSON] » на підставі договору №96.03-30 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований Одеською Спеціалізованою Біржею Нерухомості 22.03.1996 року. Реєстрація від 26.03.1996 року (запис у реєстровій книзі: 173 пр, стор. 84, р.№1032) (а.с.26). На теперішній час у позивачки виникають проблеми, через відсутність у неї нотаріально посвідченого договору. Відповідно до ст.224 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 153 ЦК Української РСР, було передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.227 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК Української РСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Таким чином, договір №96.03-30 купівлі-продажу нерухомого майна квартири [ADDRESS] , загальною площею 78,2 кв.м, укладений 22.03.1996 року на Одеській Спеціалізованій Біржі Нерухомості між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , підлягає визнанню дійсним. Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі ст.ст.15, 16 ЦК України та ст.ст.1, 4, 5 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обґрунтовувалися вимоги, особа має суб`єктивне матеріальне право на їх задоволення. Суд вважає, що позивач позбавлений з урахуванням викладених причин розпорядитися належним їй майном, таким чином цей спір підлягає розгляду судом, а за результатами такого розгляду встановлено, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved