Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», в якому просило стягнути з [PERSON] на його користь суму кредитної заборгованості в загальному розмірі 2083,62 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що 26.08.2016 р. між ним та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання № 2427977/260816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі (платіжної картки). Позичальнику було встановлено кредитний ліміт в розмірі 1500,00 грн. зі строком дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки, з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 30 % річних. Відповідач кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 30.11.2020 р. утворилась заборгованість в сумі 2083,62 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту - 1489,02 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 121,17 грн; комісія - 2,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 323,83 грн; інфляційне збільшення заборгованості за процентами за користування кредитом - 69,94 грн; три проценти річних від суми заборгованості за тілом кредиту - 45,53 грн; три проценти річних від суми заборгованості за процентами за користування кредитом - 32,13 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, позивач надав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18.10.2021 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1). Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч.2). Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 26.08.2016 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви про приєднання № 2427977/260816 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобі (платіжної картки), копія якої долучена до матеріалів справи. Згідно із п.3.2 вказаної заяви відповідно до умов Договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі - Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Клієнт надав згоду на підключення основної Картки до послуг СМС - інформування до свого номеру телефону (п.3.32). Пунктами 3.4.1 передбачено, що поточний рахунок відкритий клієнту на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та банк надає йому платіжну картку типу MasterCard Standard 0,00 грн та ПІН-конверт до неї. 26.08.2016 року [PERSON] також підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), яка є складовою Заяви про приєднання та підписавши яку він підтвердив укладення між ним та Банком кредитного договору на споживчі потреби, погодившись на одержання та з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору. Відповідно до максимальних параметрів кредитування кредитний ліміт склав 100000,00 грн, строк кредитування - 24 місяці з можливим подовженням на той самий строк (п.6.3). Строк кредиту (користування ним) подовжується на відповідний період дії платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки (п.6.4). Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 30 процентів річних за користування коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитним коштами протягом Грейс-періоду; за користування коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки процентна ставка складає 0,001 процентів річних. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору (п.6.5). Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 00032129, змінило назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Згідно із розрахунком заборгованості, станом на 30 листопада 2020 року [PERSON] має заборгованість за Договором у загальному розмірі 2083,62 грн., з яких: -1489,02 грн - сума основного боргу (тіло кредиту); -121,17 грн - заборгованість по нарахованим процентам по кредиту; -2,00 грн комісія, -323,83 грн сума нарахованої пені; -69,94 грн - інфляційне збільшення заборгованості за процентами; -45,53 грн - 3 % річних від суми заборгованості за тілом кредиту; -32,13 грн - 3 % річних від суми заборгованості за процентами. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, виходить з того, що відповідачем не спростовано зазначений розрахунок в частині заборгованості за кредитом в розмірі 1489,02 грн та заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 30.11.2020 в розмірі 121,17 грн, суми інфляційного збільшення заборгованості за процентами в розмірі 69,94 грн, а також 3 % річних від суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 45,53 грн та процентами в розмірі 32,13 грн. Проте позивачем не обґрунтовано розрахунок заборгованості за комісією та пенею з таких підстав. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом не встановлено наявність умов кредитного договору щодо розміру комісії та пені, які зазначені в розрахунку заборгованості, здійсненому позивачем. Посилання позивача про те, що вказаний розмір комісії та пені передбачений Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не спростовує висновок суду з таких підстав. Суд не бере до уваги умови Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, оскільки позивачем залишилось не доведеним, що такий договір є складовою кредитного договору, а саме те, що вони укладені в один день, тобто в день підписання позичальником заяви позичальника, і позичальник розумів, що саме цей Договір він мав на увазі, підписуючи заяву. Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року, відповідно до якої за таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, при нарахуванні відповідачу заборгованості за пенею позивачем не враховані положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року та який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 VII цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судом установлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача - внутрішньо переміщено особи є м. Костянтинівка Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 2,00 грн, та пені в розмірі 323,83 грн, а отже, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 26.08.2016 в загальному розмірі 1757,79 грн (1489,02+121,17+69,94+45,53+32,13). В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1915,02 грн.

Outcome: partial