Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

До суду звернувся позивач з даним позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову вказує, що 11 жовтня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем. [PERSON], який було зареєстровано виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 21. Під час спільного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На протязі останніх двох років їх відносини змінились не в кращу сторону і вона зрозуміла, що подальше планування спільного життя із відповідачем у них не можливе. Вона зрозуміла, що у них із відповідачем зовсім різні погляди на життя та на формування сімейних відносин, а також різні життєві цінності. В результаті постійних докорів з боку відповідача, суперечностей щодо сімейного устрою, погроз щодо застосування до неї фізичної сили у них виникають сварки, які неодноразово все ж закінчувались фізичним насиллям щодо неї. Такі прояви насилля в сім'ї відбуваються в присутності дітей, що негативно впливає на їхній фізичний та духовний розвиток. Вона неодноразово зверталась до працівників органів внутрішніх справ, щодо застосування до відповідача заходів адміністративного та профілактичного впливу. Так як шлюб - це поєднання двох осіб на підставах спільної взаємодовіри, поваги та любові, то відсутність цих якостей у кожного з них, вважає і є вже підставою для припинення самого шлюбу. Спільно набуте за час шлюбу майно вважає, що вони зможуть розподілити в добровільному порядку, але якщо не дійдуть до спільної згоди, то вона окремо буде звертатись до суду. Угоди про добровільну сплату аліментів на її користь відповідачем між ними не досягнуто, тому на цей час нею подано позов до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільних дітей. Отже збереження шлюбу вона вважає не можливим, адже у обох сторін шлюбу відсутнє бажання продовжувати спільні сімейні відносини. Окрім того постійне насильство з боку відповідача негативно впливає на фізичний та моральний розвиток дітей. Вона вважає також, що подальше збереження шлюбних відносин між ними може зашкодити особистому життю як її, так і відповідача, тому для захисту прав кожного із них вона звернулася з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася , надала суду заяву , в якій просить розглянути справу в її відсутність , позовні вимоги повністю підтримує, просить задовольнити. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився , про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Суд, вивчивши матеріали справи, заяву, вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2008 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за актовим записом № 21, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно , які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні, у зв'язку з чим позивачкою також було заяву про стягнення аліментів з відповідача. У зв'язку з тим , що сторони не знайшли спільної мови щодо сумісного проживання та фактично припинили шлюбні відносини позивачка вважає , що формальне збереження шлюбу може зашкодити їх особистому життю, а тому звернулася до суду. Щодо розподілу спільно набутого за час шлюбу майна, позивачка вважає, що вони зможуть розподілити в добровільному порядку, але якщо не дійдуть до спільної згоди, то вона окремо буде звертатись до суду. Судом також встановлено, що подальше спільне життя між сторонами неможливе, між ними постійно виникають непорозуміння , конфлікти , що привело до розриву шлюбно-сімейних відносин . На думку суду така ситуація є неможливою для подальшого спільного життя та збереження шлюбу , а примирення між сторонами неможливе . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Частина 2 ст. 112 передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи всі вищезазначені обставини, ситуацію, яка склалась, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Також суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судових витрат, що були понесені відповідачкою при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved