Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення майнової та моральної шкоди. Свій позов позивачка обґрунтовує тим, що 15.08.2014 року о 08 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи мопедом Хонда, внаслідок порушення правил дорожнього руху, в районі будинку № 101 по вул. Леніна в м. Мелітополі скоїв наїзд на позивачку. Внаслідок цього ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Мелітопольської міської лікарні. 15.08.2014 року за вищевказаними обставинами Мелітопольським МВ УМВС України було відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 12014080140003960. Вина відповідача, як зазначає позивачка, підтверджена висновками судової-технічної експертизи № 88/14 від 22.09.2014 року, згідно якої водій мопеда Хонда [PERSON] мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода [PERSON] 29.09.2014 року старшим слідчим Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області майором міліції Анохіним О.М. було винесено постанову про закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до висновку судової медичної експертизи № 592 від 19.08.2014 року потерпіла [PERSON] внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження. Позивачка зазначає, що згідно квитанцій її витрати на лікування склали 2060,96 грн. Крім того, позивачка просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., яка виявилась в отриманні позивачкою моральних страждань, а саме перенесення фізичного болю від отримання тілесних ушкоджень та глибокі душевні страждання. Виходячи із вищевикладеного позивачка просить суд: стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати на лікування в розмірі 2060,96 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу у її відсутності, на задоволені позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за від\-сутності відповідачів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідан\-ня відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини нея\-вки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наяв\-них у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спра\-ви . Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. 29.09.2014 року старшим слідчим Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області майором міліції Анохіним О.М. було винесено постанову про закриття кримінального провадження в зв'язку з відсутності складу кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 286 КК України), згідно якої 15.08.2014 року о 08 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи мопедом Хонда, не зареєстрованим в Державтоінспекції, внаслідок порушення правил дорожнього руху, в районі будинку № 101 по вул. Леніна в м. Мелітополі скоїв наїзд на позивачку. Внаслідок цього ДТП позивачка отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Мелітопольської міської лікарні. Відповідно до висновку судової медичної експертизи № 592 від 19.08.2014 року потерпіла [PERSON] внаслідок ДТП отримала легкі тілесні ушкодження/а.с.13/ Згідно копій квитанцій позивачкою було витрачено на лікування загальну суму в розмірі 2060,96 грн./а.с.9-12/ Постанова Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, судом встановлено, що в результаті ДТП, яке виникло внаслідок порушення відповідачем [PERSON] п. 18.4 ПДР України та знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією ДТП та її наслідками, позивачкою були понесені витрати на лікування в розмірі 2060,96 грн., що підтверджено необхідними документами, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 2060,96 грн. законні та обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. В той же час позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд керується роз'ясненнями постанови Пленума Верховного Суду України від 31.03.1995 року ( з наступними змінами та доповненнями) «Про судову практику у справах про стягнення моральної ( немайнової) шкоди». Згідно п.3 вищеназваної постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльності інших осіб. Разом з тим, у п.4 постанови вказується, що позивач зобов'язаний довести не тільки факт заподіяння моральних страждань, але і пояснити з яких міркувань він виходив, зазначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Суд бере до уваги , що внаслідок неправомірних дій водія мопеда Хонда [PERSON] позивачка понесла певні моральні страждання, які полягають у перенесеному фізичному болю, глибоких душевних стражданнях, порушення звичного способу життя тощо. Тому

Outcome: partial