Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав. Дана позовна заява мотивована тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO]. Позивач перебувала у шлюбі з відповідачем з 12.12.2014 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 24.11.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. У жовтні 2014 року через проведення АТО позивач була змушена разом з дитиною виїхати з м. Горлівка, де вони мешкали разом з відповідачем, до м. Харкова. Починаючи з березня 2016 року відповідач виїхав з м. Горлівка у невідомому напрямку, нову адресу позивачеві не повідомив. Таким чином, з березня 2016 року та по теперішній час відповідач дитиною не цікавиться, не спілкується з нею, не приймає участі в її вихованні та утриманні. Вважає, що відповідача потрібно позбавити батьківських прав по відношенню до їх доньки, оскільки він ухиляється від утримання та виховання дитини. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, у зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. Третя особа, Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без свого представника, проти задоволення позову не заперечували. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 24.11.2016 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12.12.2014 року у Відділі ДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ, актовий запис №2346. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 13.01.2015 року, виданого ВДРАЦС по м. Харкову реєстраційної служби Харківського МУЮ, [PERSON] народилася [INFO], батьком дитини є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно з довідкою від 09.07.2015 року за №6343014822 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON], [INFO], разом з малолітньою особою, [PERSON], [INFO], були переміщені з Центрально-Міського району м. Горлівки та зареєстровані в [ADDRESS] Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 175 від 01.03.2017 року, при розгляді питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] встановлено наступне. Матір'ю дитини є [PERSON], батьком - [PERSON] Батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2014 року по 24.11.2016 року. Згідно з довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області від 13.01.2017 року місце проживання батька зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Згідно з довідкою від 09.07.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи мати з дитиною фактично проживають за адресою: [ADDRESS]. Згідно з актом обстеження умов проживання від 23.02.2017 року, в квартирі створені належні умови для проживання, в наявності всі зручності. У дитини є окрема кімната з усім необхідним для проживання, розвитку та відпочинку. Згідно з інформацією Поштамту - ЦПЗ №1 від 31.01.2017 року поштових переказів від [PERSON] на ім'я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за період з 01.07.2016 року по 01.12.2017 року в надходженні та виплаті не значиться. Згідно з інформацією КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №13» від 03.02.2017 року малолітня дитина, [PERSON], [INFO], перебуває на обліку поліклініки з 01.07.2015 року. Згідно з доповідною запискою дільничного педіатра, на прийом до лікаря педіатра і при викликах вдома дитина знаходиться у супроводі матері. Відповідно до листа УПСЗН адміністрації Московського району Харківської міської ради від 30.01.2017 року [PERSON] перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі внутрішньо переміщених осіб з 02.12.2015 року. [PERSON] пояснила, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків , не піклується про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не спілкується з дитиною. Враховуючи, що батько не був позбавлений інформації стосовно міста перебування дитини, з її боку не створювалися перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною та її вихованні, що свідчить про можливість, але небажання батька виконувати батьківські обов'язки, що батько самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] був запрошений до Служби у справах дітей по Московському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради для надання пояснень з викладеного питання, але за запрошенням не з'явився. Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідач [PERSON] самоусунувся від виховання доньки, не піклується про фізичний та розумовий стан дитини, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та говорить про те, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце,коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд доходить до висновку, що це свідчить про його ухилення від виконання батьківських обов'язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача, якщо такі у нього малися. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 551,20 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved