Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява [PERSON], за участю заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті особи в певний час. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що [INFO] у м. Горлівка Донецької області помер його батько [PERSON], про що свідчать свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є тимчасово окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті батька йому потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця Кривцово Плата Должанського району Орловської області, який помер [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, та просив задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положення ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами), заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов?язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. [PERSON], [INFO], уродженець Кривцово Плата Должанського району Орловської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено відповідною копією лікарського свідоцтва про смерть (а. с. 20-21). [PERSON], [INFO], уродженець м. Горлівка Донецької області, який зареєстрований за адресою: Україна, [ADDRESS], є сином [PERSON], що підтверджено відповідними копією свідоцтва про народження та паспорта заявника (а. с. 2-4). Згідно із свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 03.01.2019 року, виданого Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Горлівка, [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Горлівка Донецької області (а. с. 7). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № 5 від 02.01.2019 року, форма № 106/у, [PERSON] помер [INFO], у віці 80 років, причина смерті - гостра серцево - судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз (а. с. 5-6). Відповідно до договору - замовлення на організацію та проведення поховання 037261, [PERSON] похований 03.01.2019 року о 13 -00 год. на кладовищі ЦГК № 3 по вул. Інтернаціональна, послуги пов'язані с похованням сплачені в повному обсязі (а. с. 9). З наданих суду фотокопій вбачається, що на них зображені могила та хрест з написом «[PERSON] [INFO] - [INFO]». (а. с. 10) Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що батько заявника [PERSON], [INFO], помер [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Згідно з ч. 8 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно приписів ст. 317 ч.1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно. Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник звертався до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з відповідною заявою та останній листом вих. № 15.14-96/396 від 24.01.2019 року надав роз'яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а. с. 8). Задоволення заяви [PERSON] має юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті [PERSON] [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Відповідно до ст. ст. 316, п. 8 ст. 315, 317 ч.1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved