Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області звернулася позивач з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до наказу № 185 від 12.09.1995 р., вона прийнята на роботу в «Ясиноватське Управління по газопостачанню та газифікації» ВАТ «Донецькоблгаз» з 13.09.1995 року на посаду слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів 2 розряду. Наказом № 181 від 24.06.2015р. вона була звільнена за згодою сторін з 30.06.2015 року. За період її роботи з квітня 2015 року по червень 2015 року відповідач не виплачував їй заробітну плату, у звязку із чим виникла заборгованість в розмірі 4230,40 грн. При звільненні відповідач не провів з нею остаточного розрахунку. Зазначена заборгованість станом на теперішній час не виплачена. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4230,40 грн. та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення всієї суми заборгованості. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує повністю, також надав свої письмові заперечення, з яких вбачається, що позов не визнає оскільки адміністративна будівля Ясинуватського УГГ була захоплена невстановленими особами, за фактом чого відкрито кримінальне провадження. Жодних документів з вказаного структурного підрозділу на підконтрольну територію не вивезено. Втраченими, також, є печатки даного підрозділу, тому всі довідки, надані позивачем, є недійсними. Окрім того, відповідно до сертифікатів Торгово-промислової палати України засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014 року для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України. З урахуванням зазначеного вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала в Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на посаді слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів 2 розряду з 13.09.1995 року по 30.06.2015 року та була звільнена із займаної посади за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП (а.с.4-6) Згідно довідки Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» заборгованість по виплаті заробітної плати позивача за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно складає 4729 грн. (а.с.40) Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Згідно статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Відповідно частина перша статті 9 ЦК України кореспондується з вищевказаною статтею КЗпП України щодо застосування ЦК України до врегулювання відносин, зокрема, до трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами. Суд переконався, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем, має заборгованість по заробітній платі в розмірі 4729 грн., яка підтверджується належним доказом - офіційною довідкою підприємства. Відповідно до норм ст.ст.115,116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по зарплаті за період з квітня 2015 року по червень 2015 року включно в розмірі 4729 грн. При цьому суд вважає, що зазначена позивачем в позовній заяві заборгованість по зарплаті в розмірі 4230,40 грн. є технічною помилкою. Оскільки при зверненні з даним позову в суд, позивач не мала довідки про заборгованість по зарплаті. Заборгованість в розмірі 4729 грн. підтверджена наданою позивачем довідкою, тому є доведеною. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Outcome: approved