Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

До Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] управління по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживачів. Свої вимоги мотивує тим, що 13.05.2013 нею на адресу [PERSON] УГГ було направлено заяву з вимогою скласти комісію для фіксування факту встановлення в її квартирі електричного водонагрівача. 20.05.2013 їй надійшла відповідь [PERSON] УГГ про відмову в задоволені даної вимоги. Цією дією адміністрація [PERSON] УГГ були порушені її законні права та інтереси, оскільки розгляд її заяви від 13.05.2013 було проведено необєктивно і не відповідає вимогам ст. 19 Закону України «Про звернення громадян». Разом з цим, Краматорське УГГ незаконно покладає на неї зобовязання щодо оплати підігріву води для побутових потреб в подвійному розмірі. З 2013 року по теперішній час Краматорське УГГ в своїх квитанціях незаконно нараховує суми оплати за спожитий газ. 15.03.216 вона отримала від «Служби Єдиного замовника» довідку про те, що з 25.01.2014 вона мешкає в квартирі одна, її син [PERSON] знятий з реєстраційного обліку. Не дивлячись на наданий документ, [PERSON] УГГ зробив перерахунок тільки з січня 2016 року. За попередні роки плата за газ здійснювалася із розрахунку 2-ох користувачів. 03.04.2017 вона повторно звернулася до відповідача з вимогою провести розрахунок № 65507, а також встановити в її квартирі лічильник газу. Проте, був наданий лист, який за змістом можна вважати відмовою в задоволені заяви. Просить списати з лицевого рахунку № 65507 незаконно нараховані грошові кошти; зобовязати відповідача встановити в її квартирі лічильник газу; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 14000, 00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги повністю підтримала та просила їх задовольнити. Просила списати з лицевого рахунку № 65507 незаконно нараховані грошові кошти в сумі 1484,19 грн.; зобовязати відповідача встановити в її квартирі лічильник газу; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 14000, 00 грн. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився, втім, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також свої письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ [PERSON] «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» є юридичною особою, до складу підприємства входять 19 (дев'ятнадцять) відокремлених, Підрозділів юридичної особи (ФІЛІЇ), підприємство здійснює діяльність на підставі Статуту та Ліцензій. Згідно з положеннями частини першої статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та пункту 3 глави 4 розділу Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1379/27824, документу встановлення лічильників газу його облік та фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. З 01.10.2014 р. до 06.05.2015 р. діяли Норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. №619. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», яка набула чинності з 06 травня 2015 р., було внесено зміни до Норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. №619, якою було вдвічі зменшено Норми споживання природного газу. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року К/800/49436/15 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 вересня 2015 року та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року залишені без змін. При цьому суд дійшов висновку, що відсутність факту оприлюднення у жодний спосіб проекту регуляторного акту (постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237) є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття», про що зазначено у мотивувальній частині ухвали суду. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 р. №203 «Про норми споживання природного газу» із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2016 р. №316, з 1 лютого 2016 року затверджені нові норми споживання природного газу. Постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2016 р. №204 «Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 6 серпня 2014 р. №409 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набула чинності з 24.03.2016 р., постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. №619 та від 29.04.2015 р. №237 визнані такими, що втратили чинність. 26.04.2016 ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» видано наказ №105 «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників», відповідно до п. 1 якого розрахунки за природний газ населенням у період з 06.05.2015 р. до 31.01.2016 р. (включно) було відкореговано відповідно до норм споживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996 р. №619 (без змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 - 6, 9 та 18 куб. метрів людино/місяць). Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року по справі №234/9743/16-а за позовом [PERSON] міського голови [PERSON] про скасування наказу ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» від 26.04.2016 р. №105 «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників» позовні вимоги задоволено частково. При цьому в частині зобов'язання проведення перерахунку споживачам постановою відмовлено. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року по справі №234/9743/16-а залишена без змін постанова Краматорського міського суду від 12 липня 2016 року. Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року по справі №234/0743/16-а та Ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року по справі №234/9743/16-а оскаржено ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в касаційному порядку у Вищий адміністративний суд України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.12.2016 р. по справі №«/800/26796/16 касаційна скарга ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» задоволена. Постанова Краматорського міського суду Донецької області від 12 липня 2016 року по справі №234/9743/16-а та Ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року по справі №234/9743/16-а - відмінені. Справу направлено на новий розгляд до суду І інстанції. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 01.06.2017 р. по справі №234/9743/16-а за заявою позивача було забезпечено позов шляхом заборони ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі [PERSON] управління по газопостачанню та газифікації до набуття рішенням по даній справі законної сили здійснювати коригування споживачам природного газу міста Краматорська, в яких відсутні газові лічильники, за природний газ за період з 06.05.2015 року по 04.11.2016 року та стягувати зі споживачів природного газу міста Краматорська заборгованість за спожитий природний газ, що виникла та нарахована на підставі наказу ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» № 105 від 28.04.2016 р. «Про коригування нарахування за природний газ для населення у разі відсутності газових лічильників». 06.06.2017 зазначена Ухвала оскаржена ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в апеляційному порядку у Донецький апеляційний адміністративний суд. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017 у справі №234/9743/16-а апеляційна скарга ПАТ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» задоволена. Ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 01 червня 2017 року у справі № 234/9743/16-а скасована. В задоволенні заяви [PERSON] міського голови [PERSON]. В. про забезпечення позову відмовлено повністю. Справа призначена до розгляду у [PERSON] міському суді на 07.09.2017. Згідно листів НКРЕКП від 29.10.2014 р. №1091/16/61-14 та від 24.06.2015 р, №066/16/61-15, які приймається ними до керівництва як надані в межах повноважень, визначених п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.99 р. №2246 та п. 40 Правил надання Населенню послуг з газопостачання, затверджених цією постановою: «У разі відсутності лічильника газу та за умови надання споживачем в установлені Правилами терміни газопостачальному підприємству письмової заяви щодо його тимчасової відсутності з відповідними підтвердними документами газопостачальне підприємство зобовязане проводити такому споживачеві перерахунок вартості фактично наданих послуг». Згідно довідки «СЄЗ» від 15.03.2016 [PERSON] зареєстрована у квартирі одна. Син знятий з реєстраційного обліку з 25.01.2014 за запитом. Крім того, наявність у жителів будинку електрообладнання для підігріву води (у даному випадку бойлерів), під час, перерви у централізованому гарячому водопостачанні населення, не є підставою для того, щоб не застосовувати вищезазначені Норми споживання природного газу, затверджені постановою Кабінету Міністрів України. Приймаючи до уваги зазначене вище, просимо суд надати належну правову оцінку доказам, що долучені до матеріалів справи та відмовити позивачу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові заперечення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] мешкає у квартирі [ADDRESS], в якій зареєстрована одна, що підтверджується довідкою КП «Служба Єдиного замовника» від 15.03.2016 (а.с. 8). Постачання природного газу на території міста Краматорськ здійснює відокремлений структурний підрозділ ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації. [PERSON], маючи намір встановити в своїй квартирі індивідуальний лічильник споживання природного газу, у квітні 2017 року звернулася до [PERSON] управління по газопостачанню та газифікації із заявою про встановлення прибору обліку газу. Листом начальника управління від 03.04.2017 року їй повідомлено, що оснащення лічильниками газу населення міста, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки на приготування їжі в поточному році можливо за готівковий розрахунок, що не заборонено ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за № 3533-ІV від 16.06.2011. (а.с. 7). Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі Закон). Так, згідно ч.1 ст. 2 Закону постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. При цьому обовязок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти субєкта господарювання. Враховуючи вищезазначене, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням. При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. На сьогодні залишається без обліку категорія споживачів (населення), які використовують природний газ тільки для приготування їжі. Таким споживачем є і позивач [PERSON] даній справі. Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. На виконання вимог положень статті 12 цього Закону було розроблено та прийнято Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Згідно з положеннями пункту 4 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила) для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об'єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 (далі - Типовий договір), разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору. Пунктом 1.3 розділу I Типового договору передбачено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Фактом згоди споживача про приєднання до умов цього договору є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього договору, та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов'язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об'єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов'язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього договору). Оскільки, позивач сплачував сплачені рахунки (квитанції) постачальника за поставлений природний газ, що є фактом його згоди про приєднання до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, виходячи зі статусу публічного договору, також між позивачем і відповідачем існують договірні відносини відповідно договору № 1042-/65507 . Як встановлено в судовому засіданні позивачка звернулась до відповідача про перерахунок вартості спожитого природного газу в зв*язку з тим, що її син [PERSON] знятий з реєстрації та не проживає за адресою мешкання позивачки з 25.01.2014. Відповідачем розрахунок споживання природного газу на одну особу позивачку проводиться з 01.04.2016. Судом не приймається заперечення відповідача в частині посилань на те, що позивачка відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання , затв. Постановою КМУ №2246 від 09.12.1999 ( зі змінами які діяли до 16.07.2016) повинна була звернутись за перерахунком в разі тимчасової відсутності споживача або членів його сім*ї за основним місцем проживання за період не більше як шість місяців за умови подання в місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду газопостачальному підприємству письмової заяви з відповідними підтвердними документами. Відповідно довідки Служби Єдиного Змовника м. Краматорська від 15.03.2016 [PERSON] знятий з реєстрації з 25.01.2014, тобто не проживає в кв. 27 б. 9 по вул.. Архангельській в м. Краматорську постійно. Судом враховано стан здоров*я позивачки, періодичність лікування та неможливість контролювати подання СЄЗ інформації відповідачу про постійну відсутність члена сім*ї, яке на нього покладено. Таким чином відповідно копій квитанцій , позивачкою сплачено з 01.02.2014 за лютий 2014 15.64 грн. , підлягає поверненню 7,82 грн.; за березень 2015 15,64 грн. підлягає поверненню 7,82 грн., за квітень, травень, червень 2014 66,56 грн. підлягає поверненню 23,40 грн.;, липень 2014 - 25,46 грн., підлягає поверненню 1,69 грн.; серпень 2014 25,46 грн. підлягає поверненню 1,69 грн.; вересень 2014 25,46 грн. підлягає поверненню 1,69 грн.; жовтень 2014 23,38 грн. підлягає поверненню 11,69 грн.; листопад 2014 15,59 грн. підлягає поверненню 7,8грн.; грудень 2014 15,59 грн. підлягає поверненню 7,8грн.; січень 2015 15,59 грн. підлягає поверненню 7,8грн.; лютий 2015 15,59 грн. підлягає поверненню 7,8грн.; березень 2015 15,59 грн. підлягає поверненню 7,8грн.; квітень 2015 43,13 грн. підлягає поверненню 10,78грн.; травень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 37,56рн.; червень 2015 -21,83 підлягає поверненню 32,345 грн.; липень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; серпень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; вересень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; жовтень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; листопад 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; грудень 2015 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; січень 2016 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; лютий 2016 21,56 грн. підлягає поверненню 32,345 грн.; березень 2015 врахований в квитанції за квітень 2016. Всього підлягає списанню 323,46 грн., саме в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про списання з лицевого рахунку № 65507 грошових коштів за спожитий газ, які нараховані на думку позивачки понаднормово. Оскільки в квартирі позивача відсутній лічильник газу, а тому, спожитий газ розраховувався за нормами споживання природного газу, які були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року № 237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 1996 р. №619 затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, відповідно до яких при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання - 6 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити та водонагрівача - 19 куб. метрів людино-місяць. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2015 року №237 до вказаних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників внесено зміни, згідно з якими вдвічі зменшено наведені норми споживання природного газу населенню: при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання - 3 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 4,5 куб. метрів людино-місяць; при використанні газової плити та водонагрівача - 9 куб. метрів людино-місяць. Постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» від 29 квітня 2015 року № 237. При цьому Вищий адміністративний суд України в постановленій ухвалі зазначив, що з огляду на те, що проект регуляторного акту (оскаржувана постанова КМУ) не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення КМ України принципу передбачуваності, допущені останнім порушення під час прийняття спірної постанови у їх сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, нечинною з моменту прийняття, що в свою чергу означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 8 грудня 2009 року № 21-1573во09, в якій висловив правову позицію, що у разі визнання незаконним, протиправним, скасування індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлено законом або не визначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. Таким чином, оскільки оспорювана постанова КМ України є нечинною з моменту її прийняття, про що зазначено адміністративним судом в ухвалі від 28.01.2016 року, тому за спірний період з 06.05.2015 року по лютий 2016 року мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які були визначені Постановою КМ України № 6129 від 08.06.1996 року в редакції станом на 01.10.2014 року. Тому, при таких обставинах, не можна вважати неправомірними дії відповідача. Крім того, згідно з положеннями пунктів 24 та 25 розділу III постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» постачальник зобов'язаний забезпечити безперервне постачання газу в порядку, передбаченому договором, а побутовий споживач є відповідальним за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання. Що стосується позовних вимог в частині списання грошових коштів за спожитий природний газ , нарахований по нормам в зв*язку з відсутністю лічильника, а позивачкою не спожитого так як встановлений водонагрівальний прибор та за відсутності гарячої води нею не використовувалось нагрівання води на плиті, суд зауважує наступне. Як встановлено в судовому засіданні позивачка звернулась до відповідача з заявою про складання двохстороннього акту між нею та відповідачем про фіксацію встановлення у нею в квартирі електричного водонагрівального баку (а.с.5-6). З аналізу діючого законодавства вбачається, що наявність, спосіб нагрівання у разі відсутності гарячого водопостачання встановлюється двохстороннім актом між теплопостачальною та газопостачальною організаціями і саме він є підставою для перерахунку населенню плати за газ. Таким чином позивачці для встановлення наявності приборів нагрівання необхідно звернутись до теплопостачальної організації, функцією якої є постачання тепла та гарячого постачання води. Дане право не реалізоване позивачкою. Позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди відповідно до закону України «Про захист прав споживачів», суд дійшов наступного. Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає не доведеним спричинення відповідачем [PERSON] управління по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» позивачеві моральної шкоди, оскільки відсутній причинно-наслідковий звязок між винною поведінкою відповідача та настанням у позивача негативних наслідків із здоров*ям, а звідси й завдання їй моральної шкоди. Оскільки позивачем не надано доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди, при таких обставинах, суд вважає, що в задоволенні зазначеної вимог слід відмовити. На підставі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд вважає підлягають задоволенню позовні вимоги частково. Також відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судових витрат - судового збору в сумі 640 грн.. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial