Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] в якій зареєстрований але не мешкає відповідач [PERSON] , який не несе жодних витрат з утримання квартири, житлом не користується, його особистих речей в квартирі не має. В добровільному порядку з реєстраційного обліку відповідач за вказаною адресою не знімається, що позбавляє позивача законної можливості вільно користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надала заяву в якій підтримала в повному обсязі позовні вимоги, розгляд справи просить провести без її участі (а.с.31). Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.20). Суд, дослідивши та перевіривши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини квартири від 16.01.2008 [PERSON] на праві власності належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів та реєстраційним посвідченням (а.с.3-5,15). Згідно довідки про склад зареєстрованих (сім`ї) у житловому приміщенні, виданої Відділом реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради (а.с.29) в квартирі [ADDRESS] , окрім позивача, також зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Факт не проживання відповідача [PERSON] за адресою реєстрації підтверджується відповідним актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеним 08.10.2021 (а.с.6). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно змісту ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Приписами статті 379 Цивільного кодексу України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них. Згідно положень ч. 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням). За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи, що відповідач за адресою своєї реєстрації не проживає понад встановленого законом строку, договору найму цього житла з позивачем він не укладав, а його реєстрація обмежує права позивача у володінні, користуванні і розпорядженні своєю власністю, чим порушується право власності на житло, яке гарантоване Конституцією та законами України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved