Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму від всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 21.11.2014 до досягнення дитиною повноліття , тобто до [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 03.08.2010 року він перебував з відповідачкою у цивільному шлюбі. Під час шлюбу, у них народилась дитина - [PERSON], [INFO]. З моменту реєстрації шлюбу і до кінця березня 2014 року, позивач, відповідач, та їхня малолітня дитина проживали разом з батьками позивача в квартирі [ADDRESS] З 27 березня 2014 р. [PERSON] пішла з сім»ї залишивши дитину в нього . Розпорядженням голови Слов»янської райдержадміністрації від 21.11.2014 р. місце проживання малолітньої дитини [PERSON], визначено за місцем проживання батька . В судове засідання позивач не з'явився подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник позивача [PERSON] в суді навів аналогічні доводи просив задовольнити позов. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги визнала, зазначивши що хоча в судовому порядку спір про місце проживання дитини було вирішено , однак рішення суду чинності не набуло , тобто місцем проживання дитини на теперішній час , є місце проживання батька [PERSON], тому вона не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню. Так у ході судового засідання з вірогідністю було встановлено, що позивачка та відповідач з 03.08.2010 року перебували у шлюбі. Під час шлюбу, у них народилась дитина - [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як встановлено в суді відповідачка працює, має дохід , що підтверджує можливість утримання дитини. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку( доходу) яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачка не заперечує про стягнення з неї розміру аліментів зазначених в позові, тому суд вважає що вимоги в цій частини підлягають задоволенню. Позивач просить стягнути аліменти з 21.11.2014 р. За приписами ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Разом з тим позивачем наведених доказів суду не надано і як зазначив в суді представник позивача визначений позивачем час , з якого він просить стягнути аліменти останній пов'язує не із зазначеними обставинами, а саме з тим , що 21.11.2014 року було видано розпорядження голови райдержадміністрації про місце проживання дитини. За таких обставин підстав для стягнення аліментів за минулий час не має . Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial