Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

До суду звернувся позивач, просить суд стягнути з відповідача 8653,6 дол. США, що складає на час звернення до суду 216341,0 грн., боргу за договором позики. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи через засоби масової інформації. Справа розглядається відповідно до ст. ст. 224-227 ЦПК України, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних доказів. В судовому засіданні були досліджені докази: копія та оригінал розписки про отримання відповідачем 25.11.1998 р. 500,0 дол. США та 19.05.1999 р. 140,0 дол. США, на умовах їх повернення протягом 6 місяців після предявлення вимоги позикодавцем, із сплатою 6% за користування отриманою сумою позики щомісяця, за весь час користування. Встановлені у судовому засіданні правовідносини відповідають ст. ст. 11, 14, 203, 207, 208, 215, 1046-1048 ЦК України. На даний час боржник має перед позикодавцем борг за позикою у розмірі 640,0 дол. США та відсотки - 8013,6 дол. США. Як слідує із копії письмової вимоги та повідомлення про вручення поштового відправлення, вимога про повернення суми боргу була отримана боржником 30.04.2016 р., проте, боржник умов договору не виконує, борг не повертає, чим порушує ст. 1049 ЦК України. Згідно ст. ст. 15-16, 525, 526, 530, 629 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання недопустима. У відповідності до ст. 533 ЦК України визначені правила щодо валюти виконання грошових зобовязань. Грошове зобов'язання має бути виконане в національній валюті України - гривні. Це правило кореспондує положенням ст. 99 Конституції України, відповідно до якої грошовою одиницею України є гривня, а також ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», якою встановлено, що гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів. Платіжні документи для здійснення платежів на території України також мають бути виражені в гривнях. Статтею 524 ЦК України встановлено, що сторони зобовязання можуть виражати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Іноземною валютою вважається: валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу; платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях; кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами (ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»). В разі вираження зобов'язання в іноземній валюті, його виконання все одно має бути проведено в гривнях. Сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Офіційним курсом валюти вважається курс валюти, офіційно встановлений Національним банком України як уповноваженим органом держави (ст. 1 Закону України «Про Національний банк України»). Сторони в договорі можуть визначити і інший порядок перерахунку іноземної валюти в гривні. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» встановлено, що згідно ч. 1, ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. Позивач, зазначаючи в позовних вимогах суму боргу, виражену в національній валюті України, вказує на курс НБ України, виходячи із розрахунку 24,88 грн. за 1 дол. США, який існував на час звернення позивача до суду, - 21.06.2016 р., проте, курс НБ України на цей день складав 24,90 грн. за 1 дол. США. Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На час винесення судового рішення курс долара США складає 1 дол. США за 25,86 грн., проте, позивач не заявляє вимогу про стягнення суми боргу у більшому розмірі, ніж ним була зазначена в позовній заяві, а тому суд не може вийти за межі визначених позивачем вимог та збільшити розрахунок суми боргу, який ним був визначений у позовній заяві. Відповідно до ст. 533, 1049 ЦК України з відповідача зазначені кошти повинні бути стягнуті у гривнях України, в межах заявлених позивачем позовних вимог. Судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved