Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 06.07.2020 надійшов позов від АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі заяви б/н від 26.03.2010 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 09.06.2020 виникла заборгованість у розмірі 114179,98 грн., яка складається з наступного: 80200,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту (70228,70 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 9971,94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 1106,73 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 26959,28 грн. - нарахована пеня; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 5413,33 грн. - штраф (процентна складова). Про дату, час і місце слухання справи учасники були повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 05.04.2021 постановлено здійснювати розгляд справи у заочному порядку. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н від 26.03.2010, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Договір складається із Анкети-заяви, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Про згоду відповідача на укладення договору свідчить підпис [PERSON] в Анкеті-заяві. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом. Спірні відносини між сторонами виникли з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, про стягнення якої позивач і звернувся з позовом до суду. Із долученого до позовної заяви розрахунку вбачається, що станом на 09.06.2020 позивач визначив заборгованість [PERSON] за кредитним договором у розмірі 114179,98 грн. Заборгованість складається з наступного: 80200,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту (70228,70 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 9971,94 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту); 1106,73 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 26959,28 грн. - нарахована пеня; 500,0 грн. - штраф (фіксована частина); 5413,33 грн. - штраф (процентна складова). Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. На обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами банківських послуг та Тарифами банку складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Окрім того, вказував, що заявою відповідача підтверджується і той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були йому надані для ознайомлення в письмовій формі. На підтвердження додано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» від 26.03.2010, яка підписана сторонами. При дослідженні вказаної Анкети-заяви встановлено, що [PERSON] виявив бажання отримати платіжну картку кредитку «Універсальну» з встановленим кредитним лімітом 2000,00 грн. Дані про номер та строк дії кредитної картки відсутні. Вказана Анкета-заява містить підпис [PERSON] у підтвердження того, що він був ознайомлений з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами банківських послуг, а також Тарифами банку та зобов`язується в подальшому регулярно ознайомлюватися на сайті позивача зі змінами у вказаних документах. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. На обґрунтування позовних вимог Банк вказує, що при укладанні договору сторони керувалися саме вказаними нормами законодавства, при цьому, формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з якими обслуговується відповідач. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. З тексту Анкети-заяви, підписаної відповідачем, не вбачається, що відповідач ознайомився з умовами надання кредитної картки «Універсальна», оскільки такі умови не підписані відповідачем, а тому відсутні належні докази встановлення та погодження сторонами умов укладеного між ними кредитного договору. Надані позивачем Витяг з Тарифів, Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку не містять доказів, що відповідач ознайомився і погодився саме з ними. Також відсутні докази того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо зміни кредитного ліміту, сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), у тому числі у зазначеному банком розмірі. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить крім заборгованості за тілом кредиту стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 1106,73 грн.; нараховану пеню у сумі 26959,28 грн; штраф (фіксована частина) у сумі 500,0 грн., та штраф (процентна складова) у сумі 5413,33 грн. Оскільки відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» у цій частині. Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03.07.2019 в справі № 342/180/17. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту суд зазначає наступне. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Частиною другою ст. 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до частин першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 26.03.2010, заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 80200,64 грн. (поточне тіло -70228,70грн., прострочене тіло - 9971,94 грн.). З наведеного розрахунку також вбачається, що позичальником за час користування кредитною карткою було погашено заборгованість по пені - у розмірі 21443,99 грн. Оскільки суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача пені є безпідставним, суд вважає за необхідне зменшити заборгованість за тілом кредиту на суму, стягнуту позивачем з відповідача у рахунок погашення безпідставно нарахованої заборгованості по пені у сумі 21443,99 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у сумі 58756,65 грн. (80200,64 грн. - 21443,99 грн.). У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.03.2010 на суму 58756,65 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на суму 114179,98 грн., з яких судом задоволено 58756,65 грн., що складає 51,46 % від загальної суми позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1081,69 грн., що дорівнює 51,46 % від сплаченого судового збору. На підставі статей 525, 627-629, 1054 ЦК України та

Outcome: partial