Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~ До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, з 10.07.2013р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02.11.2017р. рішенням Арцизького районного суду Одеської області. У шлюбі сторін народився син [PERSON], [INFO]. Син проживає разом із нею та знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, утриманням та вихованням не цікавиться. Разом з тим, відповідач спроможний створити для сина сприятливі умови виховання та надати достатню фінансову допомогу, тому що має стабільний прибуток у вигляді заробітної плати та інших доходів. За даних обставин позивачка, згідно останній уточнень, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені уточнені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся заздалегідь належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з заявленими позовними вимогами погодився. (а.с. 23) Відповідно до\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, та з урахуванням визнання позовних вимог відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2013р., який було розірвано на підставі рішення Арцизького районного суду Одеської області від 02.11.2017р. (а.с. 6-8) За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження та не спростовується сторонами у справі. (а.с. 5) Син проживає разом із матірю. Згідно з ч. 2 ст.\~181\~СК України за домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає окремо\~від дитини,\~може брати\~участь в\~її утриманні\~у грошовій\~і (або)\~натуральній формі.\~Частиною третьою ст.\~181\~СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківська,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Законом України № 2037-VIII\~\~«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2\~ст.\~182\~СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено,\~що при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує:1)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан здоров'я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина;\~3-1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;\~4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача та на утримання дітей є законними та обґрунтованими в заявленому розмірі. \~Відповідно до ч.1\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~з 01 січня по 30 червня 2018 року\~\~прожитковий мінімум на дітей віком до 6\~\~років - 1492 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження\~\~її\~\~здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 12.04.2018 р. Відповідно до частини другої\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Outcome: approved