Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

До Краматорського міського суду звернувся [PERSON] до [PERSON], Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, 3-я особа - ПАТ «ПриватБанк» про виключення з акту опису майна, звільнення з-під арешту та визнання права власності на автомобіль марки ВАЗ 21101 1255, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.11.2007 він придбав у [PERSON] за сумою домовленості 10000 грн. автомобіль марки ВАЗ 21101 12551, 2007 року випуску, кузов [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER], про що [PERSON] склав розписку від 10.11.2007 р. про отримання грошей, та розписку від 10.07.2007 р. за умовами якої зазначив те, що зобов'язується у разі погашення заборгованості за кредитом переоформити на нього автомобіль. Того ж дня [PERSON] надав йому генеральне доручення, ключі та технічний паспорт на автомобіль, маючи мету переоформити вказаний автомобіль на нього. На той час даний автомобіль перебував у заставі ПАТ «ПриватБанк», згідно договору застави рухомого майна від 23.02.2007 р. № КТНЗАи08620033 укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] В період часу з 10.11.2007 р. по 08.10.2009 р. ним особисто сплачена заборгованість за автомобіль в сумі 79722,36 грн. за кредитним договором від 23.02.2007 р. № КТНЗАU08620033 укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та [PERSON] Згідно чого ПАТ «ПриватБанк» 19.10.2009 р. видало [PERSON] довідку до МРЕВ м. Краматорська про відсутність заборгованості за кредитним договором від 23.02.2007 р. та зняття заборони на відчуження предмету залогу, автомобілю марки ВАЗ 21101 12551, державний номерний знак [NUMBER], та до нотаріальної контори, в якій зазначено , що не заперечує проти надання генеральної довіреності на право розпорядження вищезазначеним автомобілем. З 2010 р. він неодноразово звертався до [PERSON] з метою належного оформлення договору купівлі-продажу та переоформлення автомобілю, однак у зв'язку із відсутністю коштів у [PERSON], дане питання відтерміновувалося. Протягом вказаного часу він користувався та розпоряджався вказаним автомобілем, укладав поліси обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з 2007 р. по 2014 р. Проте, у лютому 2014 р. з постанови про розшук майна боржника від 05.02.2014 р. Йому стало відомо про те, що відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, було накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 21101 12551, 2007 року. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] повністю підтримали позов та послалися на обставини, яки викладені в позовній заяві, окрім того пояснили, що між позивачем та відповідачем було укладено усний договір купівлі-продажу спірного автомобілю, за який позивач сплатив відповідачу 10 000 грн., а потім сплачував щомісячні платежі ПАТ «ПриватБанку», тобто виконував зобов'язання відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання, яке було призначено на 07.11.2014 року, не з'явився, але в попередніх засіданнях пояснив, що позов визнає в повному обсязі та підтвердив, що дійсно позивач сплатив йому 10 000 грн. в рахунок погашення суми за вартість автомобіля, та сплачував щомісячні платежі за кредитним договором, який було укладено між ним та ПАТ «ПриватБанк», потім він передав позивачу ключі від автомобіля та надав йому довіреність на право розпоряджатися автомобілем. Представник ВДВС Краматорського міського управління юстиції Д’яченко О.О. у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Представник 3-ї особи ПАТ «ПриватБанк» Бикова М.А., у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні та пояснила, що відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2013 року з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість у розміру 105832,64 грн. По даній справі відкрито виконавче провадження, та накладено арешт на майно відповідача. На теперішній час заборгованість не сплачена, тому Банк має право звернути стягнення на спірний автомобіль. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника 3-ї особи, дослідивши надані докази, суд приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до кредитного договору та договору застави від 23.02.2007 року, який було укладено між відповідачем [PERSON] та ПАТ «ПриватБанком» спірний автомобіль ВАЗ 21101 1255, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], був предметом застави.( а.с.7-12). Відповідно до розписки від 10.11.2007 року, відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] 10 000 грн. в рахунок вартості спірного автомобіля, та зобов'язався переоформити автомобіль ВАЗ 21101 1255 на ім'я [PERSON] за умовами повного погашення заборгованості .( а.с.13-14). Відповідно до доручення від 10.05.2013 року [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися спірним автомобілем. (а.с.15). З повідомлення Центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області вбачається, що автомобіль ВАЗ 21101 1255 , 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] та на вказаний автомобіль накладені наступні арешти: постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2011 року, постановою про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2014 року, постановою про оголошення розшуку майна боржника від 05.02.2014 року. ( а.с.59). Суд не може прийняти доводи позивача та його представника про законність володіння спірним автомобілем, який пояснив що придбав його на підставі усно укладеного договору купівлі-продажу між ним та [PERSON], оскільки генеральна довіреність на транспортний засіб без укладання договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності. Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, визначено єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Пунктом 7 Правил передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання ( одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Згідно з пунктом 8 Правил підставою для реєстрації транспортного засобу можуть бути договори, в тому числі угоди, укладені на товарних біржах та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб. У відповідності з абзацом 2 пункту 8 Правил правомірність придбання, зокрема транспортних засобів, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах. При цьому до документів, які можуть підтверджувати правомірність придбання транспортних засобів віднесено, зокрема договори, в тому числі укладені на товарних біржах, та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб. Абзацом 11 Правил також передбачено,що перед відчуженням, передачею, транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ, однак з матеріалів справи, а також з пояснень самого позивача вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 21101 1255, 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], на момент укладання довіреності та усного договору купівлі-продажу, а також станом на 11.09.2014 року, з обліку знятий не був. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі.

Outcome: dismissed