Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся позивач [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]Л в редакції позову від 12.06.2017 року, згідно якого зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.04.2008 року є власником 3-х поверхової нежилої будівлі з мансардою та підвалом за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, (літ. Г), загальною площею 1052 кв.м., яку придбав у [PERSON] за договором купівлі-продажу від 01.11.2004 року та згодом провів за власні кошти реконструкцію. В подальшому, в результаті протиправних дії [PERSON], який приховав факт укладення у 2002 році договору сумісної діяльності з [PERSON] стосовно цього обєкту, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2009 року, договір купівлі-продажу був визнаний частково недійсним, право власності на 1/3 частину було визнане за [PERSON] Позивач зазначає, що на час визнання Приморським районним судом м. Одеси за [PERSON] право власності на 1/3 частину реконструйованої будівлі з мансардою та підвалом, двоповерхової будівлі яка була придбана за договором, вже не існувало, у звязку з проведеною за кошти позивача реконструкцією, право власності на новостворений обєкт виникло з іншого документу свідоцтва про право власності на житло від 14.04.2008 року, який був виданий на імя позивача. Позивач зазначає, що після проведеної за власні кошти реконструкції, вартість спірного приміщення складає 10500030,74 гривен. Зважаючи на фактичні витрати на придбання незакінченої будівлі, вартість частки [PERSON], що підлягає компенсуванню складає 795975 гривень. Позивач зазначає, що оскільки виділити в натурі належну частку неможливо, просить надати дозвіл на сплату грошової компенсації. Позивач вказує, що 1/3 частка будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68 (літера «Г») відповідача [PERSON] зараз поділена на дві частки по (1/6) для відповідачів [PERSON] та [PERSON], які є незначними, технічно не можуть бути виділені в натурі, сумісне користування будівлею неможливо. Оскільки на цей час [PERSON] не володіє ані 1/3 частиною будинку, ані грошами за цю частку, які у 2004 році він сплатив [PERSON], позивач просив припинити право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на нежиле приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68-П, стягнути з [PERSON] на користь позивача грошову суму в розмірі 795975 гривень, визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвска 68 П. Ухвалою суду від 08 вересня 2017 року, провадження по справі в частині вимог [PERSON] до [PERSON] було закрито, за заявою позивача. У судових засіданнях позивач [PERSON] просив задовольнити позов, представники позивача - [PERSON], [PERSON], які приймали участь у розгляді справи, також підтримували поданий позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, зазначаючи, що питання щодо виділу часток вказаного приміщення, неодноразово було предметом судового розгляду, у звязку з чим, позовна заява є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити. Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що [PERSON] набула у власність 1/3 частини нежитлової будівлі з мансардою за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68, літ «Г», відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2009 року по справі № 2-4331/09, яким було визнано недійсним частину договору купівлі-продажу будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68, літ «Г», від 01.11.2004 року, визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину нежитлової офісної будівлі з мансардою за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68, літ «Г» та витребувано вказану частку з незаконного володіння [PERSON] Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2011 року був задоволений позов [PERSON] щодо розподілу нежилої будівлі в натурі, відповідно до якого, [PERSON] було виділене в натурі 1/3 частку вказаного спірного домоволодіння. .Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.11.2012 року, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25.05.2011 року було залишено без змін. Таким чином, на момент розгляду справи, [PERSON] не належала вказана частина будинку на підставі спільної власності, оскільки після виділу в натурі належної її частки за рішенням суду, режим спільної часткової власності припинився, [PERSON] набула право власності на самостійне нерухоме майно, за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68 «П». Посилання позивача на факт виникнення новоствореного майна, матеріалами справи не підтвердився. Висновок судової будівельно-технічної експертизи 02.10.2013 року Одеського науково-досліднього інституту судових експертиз не містить відповідей щодо створення новоствореного нерухомого майна, а містить посилання на технічну недоцільність розділу вказаної будівлі. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.08.2017 року, в подальшому спірний обєкт нерухомого майна, був відчужений по ? частин будинку [PERSON] та [PERSON] Відмовляючи в задоволенні позову, суд насамперед виходить з наступного. Так, відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Разом з тим, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власникам окремо визначеного нерухомого майна, на момент звернення із позовом, [PERSON] виділила свою частину майна в натурі, а відтак режим спільної часткової власності між сторонами припинився, у звязку з чим, положення ст. 365 ЦК України до виниклих правовідносин застосуванню не підлягають. Оскільки вимоги щодо визнання права власності на 1/3 частину приміщення за адресою м. Одеса, вул. Рішельєвська, 68-П є похідними від вимоги про припинення права на частку, суд також відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Outcome: dismissed