Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 червня 2017 року стягнуто на користь [PERSON] на утримання трьох неповнолітніх дітей по 1000,00 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття, а також 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку на утримання [PERSON] Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення. На час звернення до суду, позивач зазначає про погіршення стану здоровя, отримання інвалідності, невисоку заробітну плату за місцем роботи та утримання дітей від двох попередніх шлюбів та матері-пенсіонерки. Враховуючи всі обставини, позивач зазначає, що він не в змозі сплачувати аліменти у тому розмірі, які зазначені у рішенні суду. Представник позивача у судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила зменшити розмір аліментів, шляхом стягнення 1/10 частини доходів позивача. Представник відповідача заперечував проти задоволення позову. В відзиві на позов зазначав про необґрунтованість заявлених вимог, просив в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь [PERSON] судові витрати на правничу допомогу. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення сторін за суттю і підставами звернення в суд з відповідним позовом, надавши належну юридичну оцінку виниклим між сторонами по справі правовідносинам, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно зі статтями\~180\~і\~182 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батька, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірвано, мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 20 червня 2017 року, яке залишено без змін рішенням апеляційного суду Одеської області, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1000,00 гривень на кожну дитину до досягнення повноліття, а також 1000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку на утримання [PERSON] З довідки № 883239 від 11.10.2017 року слідує, що [PERSON] присвоєно інвалідність 3-ої групи загального захворювання. Довідкою про заробітну плату від 19 лютого 2018 року, підтверджується, що позивач працює та має постійний дохід за своїм місцем працевлаштування. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2 та 3 статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до вимог ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено у ході розгляду справи, позивач офіційно працює, має дохід, який сплачується відповідно до законодавства та мінімальної заробітної плати, яка встановлена бюджетом. Погіршення стану здоровя позивача враховується судом як одна з підстав для перегляду питання про розмір аліментів. Проте, уточнену позовну заяву про стягнення 1/10 частини всіх доходів, суд повертає позивачу на підставі ст.. 49 ЦПК України. Відтак, інвалідність третьої групи загального захворювання, не позбавляє його можливості працювати та забезпечувати достатній рівень для життя та розвитку дітей. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вирішуючи спір правовідносини, суд враховує обставини, які змінилися після встановлення розміру аліментів рішенням судом та вимогу закону про мінімальний розмір аліментів на одну дитину , який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є дієздатною, працездатною людиною, має можливість додаткового працевлаштування та забезпечувати, як свій рівень життя, так і мінімально необхідний рівень життя своїх дітей. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню ? частини від усіх видів доходу відповідача. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно попереднього (орієнтованого) розрахунку судових витрат, наданого стороною відповідача, відповідачем було фактично сплачено 1200,00 гривень за надання правничої допомоги у рамках розгляд зазначеної цивільної справи. Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, \~у разі часткового задоволення позову , судові витрати на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, суд приходить до висновку, про частково стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у розмірі 600, 00 гривень.

Outcome: partial