overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що 13 жовтня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в с. Дмухайлівка, вул. Сонячна, 36-а Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заповіт він не залишав, позивач є його єдиною спадкоємицею першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 70/2017 року. Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 6-7). [PERSON] помер 13 жовтня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 702093, актовий запис № 20 (а. с. 8). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до довідки Дмухайлівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON] з 18.08.1980 року пор день смерті проживав у житловому будинку по вул. Сонячна, 36-а в с. Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської. Відповідно копії спадкової справи № 70/2017р. позивач прийняла спадщину після померлого батька [PERSON] Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлого [PERSON], прийняла спадщину, має право на спадкування за законом. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок по праву спадкування за законом, Позивач в позові посилається на те, що 20 березня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Центральна, 21, в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області. Заповіт він не залишав. Його спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі: [PERSON] та [PERSON]. В установлений законом шестимісячний строк позивач подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок не має можливості, оскільки її батько за життя належним чином не оформи своє право власності та не отримав правовстановлюючий документ на майно. Позивач вважає, що має право спадкувати житловий будинок батька. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача надав до суду заяву, в якій вона прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких прохають розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 6, 7). [PERSON] помер 20 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 677332, актовий запис № 09 (а. с. 9). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно довідки виданої виконкомом Котовської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області [PERSON] дійсно був власником житлового будинку за адресою: вул. Центральна, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської (а. с. 8). Технічний паспорт на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 21, с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області виданий на імя [PERSON] (а. с. 10-13). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлого [PERSON], має право на спадкування за законом, відповідачі не заперечують проти прийняття спадщини позивачем. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Магдалинівськогої селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за законом. Позивач в\~позові посилається\~на те,\~що[INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] . Позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки на день смерті свого батька постійно проживала з ним та була зареєстрована за однією адресою. Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач вважає,\~що має\~право спадкувати\~житловий будинок\~свого батька,\~оскільки є\~спадкоємицею першої\~черги \~та прийняла\~спадщину. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нию право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохає розглядати справу без її участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 7-8). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 110 (а. с. 12). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Технічний паспорт на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] від 02.07.1991 року виготовлений на ім`я [PERSON] (а. с. 9-11). Відповідно до довідки Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області позивач проживала та була зареєстрована на день смерті спадкодавця в житловому будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] (а. с. 15). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою померлого [PERSON] , має право на спадкування за законом, прийняла спадщину. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява позовом [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що 25 січня 2018 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Партизанська, буд. 19, в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належав йому відповідно свідоцтва про право власності від 05 лютого 1990 року. Заповіт він не залишав, позивач є його єдиною спадкоємицею першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк, позивач подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок вона не має можливості, оскільки втрачено оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок. Позивач вважає,\~що \~має право\~спадкувати житловий\~будинок свого\~батька,\~оскільки є\~його спадкоємицею\~за законом\~та належним\~чином прийняла\~спадщину. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не зявився до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача (а. с. 5, 6). [PERSON] помер 25 січня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 789021, актовий запис № 13 (а. с. 11). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно свідоцтва про право власності від 05 лютого 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Магдалинівської селищної ради № 383 від 23 вересня 1989 року, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Партизанська, 19, в смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, належав [PERSON] (а. с. 10). Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В судовому засіданні встановлено, що позивач є дочкою померлого [PERSON], має право на спадкування за законом, прийняла спадщину. Тому суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

До Малиновського районного суду 14.04.2009 року звернувся ВАТ «Укртелеком» в особі філії «Утел» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між [PERSON] та ВАТ «Укртелеком» в особі філії «Утел» був укладений договір про надання телекомунікаційних послуг №39466 від 10.07.2008 року за умовами якого позивач зобовязався надавати відповідачу телекомунікаційні послуги, а відповідач зобовязався здійснювати оплату за надані послуги. У звязку з тим, що відповідач не здійснював щомісячну оплату за надані послуги, у нього утворилась заборгованість у розмірі 625,92 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості 625 грн. 92 коп., збитки від інфляції 70 грн. 73 коп., трьох відсотків річних 9грн. 42 коп., всього 706,07 грн., а також судові витрати у розмірі 81 грн. Представник позивача за довіреністю від 12.01.2009 року [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, із зазначенням згоди про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Як вбачається з договору № 39466 про надання телекомунікаційних послуг від 10.07.2008 року укладеного між ВАТ «Укртелеком» в особі філії «Утел» та [PERSON], позивач зобовязався надавати відповідачу телекомунікаційні послуги, а відповідач зобовязався оплачувати надані послуги відповідно до умов договору. Судом встановлено, що відповідач порушив зобовязання, в результаті чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 625 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком позовних вимог. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджує Кабінет Міністрів, виконувати умови укладеного договору про надання телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 523 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Судом встановлено, що розмір заборгованості з урахуванням індексу інфляції, а також з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми складає 706,07 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеса звернувся позивач із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності на будинок та визнання заповіту недійсним, зазначаючи, що він, 19.10.1979 року уклав шлюб з [PERSON]. Після одруження проживав з дружиною та її дітьми, [PERSON], [PERSON] в житловому будинку по вул. Софії Перовської, 28 в м. Одесі, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину. Позивач, проживаючи за вказаною адресою здійснював реконструкцію вказаного будинку, добудовував приміщення до нього, провів газ та воду, встановив систему опалення, оплачував житлово-комунальні послуги, здійснював інші витрати на утримання вказаного будинку. Позивач зазначає, що з 1979 року внаслідок його трудових та грошових витрат, вартість будинку істотно збільшилась, у звязку з чим,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 01.07.2014 року звернулась звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, зазначаючи, що 20.10.2012 року уклала шлюб із [PERSON] від якого народились неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, тоді як має достатній рівень доходів, у зв'язку з чим, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина та дружини 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача. У судовоме засідання, позивач не з'явилась, заяв не надавала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у частині сплати 1/4. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 20.10.2012 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], у зв'язку з чим, [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1527. Від шлюбу у сторін народився неповнолітній син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, наявному в матеріалах справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, ст. 183 СК України говорить про те, що частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 84 СК України дружиина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батькв дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 01.09.2010 року звернулась [PERSON] із позовом до Одеської міської ради про встановлення часток в спільної сумісної власності. Посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.10.1997 року їй - [PERSON], померлій [PERSON], померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою [ADDRESS]. Після смерті матері позивача - [PERSON], та смерті чоловіка позивача [PERSON]- відкрилась спадщина у вигляді часток зазначеної квартири. Однак, оскільки в Свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки, що належить співвласникам квартири, позивач не може оформити право на спадщину в нотаріальному порядку. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. У зв'язку з неявкою відповідача, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку, та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунальним господарством виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 10.10.1997 року, квартира [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 02.03.2015 року звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 27.11.2009 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №630. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, з травня 2014 року вони не ведуть спільного господарства та між ними припинені шлюбні відносини. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, про що надала суду відповідну заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що надав відповідну заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши подану позовну заяву, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 27.11.2009 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №630, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.07.2011 року Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №596. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, між сторонами відсутня довіра та взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved