Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON], заінтересована особа - Управління Держгеокадастру у м. Одесі Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт володіння на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.1999р., реєстр. № 1-249, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3098 та відмітки про укладення договору дарування земельної ділянки площею 0,0363 га, посвідченого приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Трубачовою Н.О. від 22.03.2002р., реєстр. № 1304, земельною ділянкою № 1:А-Б-В-Г-Д-Е-А, площею 0,0756 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельною ділянкою № 2: В-А-Б-В, площею 0,0132 га, для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS], відповідно до плану меж земельної ділянки, розробленого Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». У своїй заяві [PERSON] посилається, на те, що на сьогоднішній день у її власності залишилось 0,0888 га земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та згідно державного акту про право приватної власності на землю зазначене подвійне цільове призначення, а саме: для будівництва іі обслуговування житлового будинку та господарських будівель і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства. Звернувшись до зацікавленої особи з заявою про присвоєння кадастрових номерів для ділянки № 1:А-Б-В-Г-Д-Е-А, площею 0,0756 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельною ділянкою № 2: В-А-Б-В, площею 0,0132 га, для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] отримала відмову на свою заяву, оскільки по зазначеній земельній ділянці цільове призначення є подвійним, що суперечить діючому законодавству України. Представник заявника в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином, просив розглядати справу за їх відсутності, про що надав письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON]. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на домоволодіння під [ADDRESS], за № [NUMBER], виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 11.01.2002р., зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості 04.02.2002р. реєстр. № 4960 в книзі 141доп на сторінці 12 та земельної ділянки площею 0,0888 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства, розташованого по [ADDRESS], належить [PERSON], на підставі Державного акту [NUMBER] на право приватної власності на землю виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.1999р., реєстр. №1-249, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3098 Управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради 10.01.2000р. Згідно плану з технічного звіту, виконаного Одеською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру», земельна ділянка № 1:А-Б-В-Г-Д-Е-А, площею 0,0756 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташовані житлові будинки літ. «А», «Б», сарай літ. «Е», гараж літ. «Д», погріб літ. «З», душ літ. «Ж», вбиральня літ. «В» та на земельній ділянці № 2: В-А-Б-В, площею 0,0132 га для ведення особистого підсобного господарства знаходить город, які розташовані по [ADDRESS]. Звернувшись до зацікавленої особи з заявою про присвоєння кадастрових номерів для ділянки № 1:А-Б-В-Г-Д-Е-А, площею 0,0756 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельною ділянкою № 2: В-А-Б-В, площею 0,0132 га, для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS], заявник отримала відмову на свою заяву, оскільки по зазначеній земельній ділянці цільове призначення є подвійним, що суперечить діючому законодавству України. За даних обставин заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номеру. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зазначене роз'яснення у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» кореспондується з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 152 ЗК України, передбачені способи захисту прав на земельні ділянки, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Доводи заявника щодо зазначеного правовстановлюючого документу не викликають у суду будь-яких сумнівів. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги заявника законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved