Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] [PERSON] про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно дитини- Пєтухової [PERSON] 17.03. 2014р. народження. Просила призначити її опікуном над неповнолітньою [PERSON] 17.03. 2014р. народження, а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини [PERSON] 17.03.2014року народження в розмірі ? частка з кожного з батьків, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що [PERSON] є її онукою, опікуном якої вона була до її повноліття. 17 березня 2014року [PERSON], яка не перебувала у шлюбі, народила дитину- Бражко [PERSON], про що було здійснено актовий запис про народження №288 від 25.03.2014року. Вона, як бабуся, забрала [PERSON] з дитиною з пологового будинку. 18 листопада 2014року в актовий запис про народження дитини було внесено зміни, а саме за спільною заявою батьків дитини [PERSON] та [PERSON] , батьком дитини було записано [PERSON], прізвище змінено на [PERSON]. Імя по батькові на- Віталіївна. З часу виписки дитини з пологового будинку, до теперішнього часу батьки дитини не виконують своїх батьківських обовязків. Мати дитини [PERSON] залишила дитину на неї та пішла з дому. До теперішнього часу з дитиною не проживає. Відповідачі не цікавляться життям та здоровям дитини не приймають участь в її утриманні та вихованні. Батько дитини за весь час з моменту народження дитини взагалі відвідував дитину лише один раз. Вихованням та утриманням дитини вона займається сама. У звязку з тим, що батьки дитини не виконують своїх батьківських обовязків просить позбавити їх батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали навели аналогічні доводи. Відповідачка - [PERSON] в суді позовні вимоги не визнавала. При цьому в суді пояснювала, що дійсно після народження дитини, бабуся забрала її з пологового будинку з дитиною де вона жила. З батьком дитини [PERSON] вони співмешкали до народження дитини, але потім посварились. На час народження дитини вони спільно не проживали. Наприкінці травня 2014року у [PERSON] з карткового рахунку пропали гроші, які вона зняла без її дозволу. Із цих підстав в них виникла сварка та [PERSON] звернулась до міліції. Вона злякавшись того, що позивачка звернулась до міліції, пішла з дому де два місяці жила в подруги. Після того. як [PERSON] стала дзвонити їй та вимагати повернутись вона повернулась. Вона дійсно не могла в повній мірі виконувати свої батьківські обовязки, оскільки позивачка перешкоджала їй в цьому, вона пускала її гуляти з дитиною одну, ходити з дитиною до лікарні. Вони часто сварились із [PERSON] і вона вимушена були іти з її дому до подруги. Дитину з собою не брала, так як позивачка не давала їй цього робити. Матеріально вона забезпечує дитину в міру можливості, оскільки до цього навчалась у професійному ліцеї, який закінчила в січні 2015року. Раніше вона вживала наркотичні засоби у звязку з чим перебуває на обліку в нарколога. В подальшому під час слухання справи [PERSON] звернулась із заявою про продовження слухання справи в її відсутність та зазначила. що повністю визнає вимоги. [PERSON] в судовому засіданні вимоги не визнав. При цьому пояснив, що він співмешкав з [PERSON] а потім вони посварились і припинили спільне проживання. В цей час [PERSON] народила дитину. Йому вона сказала, щоб він не проходив до неї так як дитину вона йому не дасть і він її не побаче. До пологового будинку він не ходив, дитину з пологового будинку не забирав із зазначених вище обставин. Інших поважних причин для цього не було. Потім в липні 2014року вони помирились із [PERSON] і він подав заяву про своє батьківство відносно дитини. На підставі цього в актовому запису про народження дитини було внесено зміни відносно батька дитини та її прізвища. Однак хоча він і примирився з [PERSON] разом вони не проживали, він жив в себе вдома . Дитину в цей час він не відвідував, так як вважав. Що оскільки [PERSON] та [PERSON] посварились, його до дитини не пустять. Дитина в цей час перебувала в позивачки. Із січня 2015року він став відвідувати дитину, запитував в [PERSON], що необхідно для дитини, однак остання казала. що нічого не потрібно. Один раз він купував ліки для дитини. Матеріальної допомоги на утримання дитини він не надавав. [PERSON] казала. що дитину ні йому ні [PERSON] вона не віддасть, лише якщо вони будуть жити разом вона може надати їм дитину. На теперішній час вони також с [PERSON] разом не проживають. Він з [PERSON] не намагались забрати дитину та ждити з нею разом. З приводу яких би то не було перепон у виконання своїх батьківських обовязків, він нікуди не звертався. Орган опіки та піклування Словянської міської ради в особі представника [PERSON].- позов підтримав, вважає за необхідне в інтересах дитини позбавити відповідачів батьківських прав. Надав висновок з якого вбачається, що дитина [PERSON] 17.03. 2014р . народження, постійно до теперішнього часу проживає з [PERSON] , яка займається її вихованням та піклується про неї. Батьки дитини, не займаються фізичним та духовним розвитком дитини, не забезпечують її необхідним , не спілкуються в необхідному обємі, не виконують свої батьківські обовязки. Разом з дитиною не проживають. Заслухавши пояснення сторін, інших учасників процесу та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. В суді з вірогідністю встановлено, що батьками [PERSON] 17.03. 2014р року народження зазначені [PERSON] та [PERSON], відповідно до свідоцтва про народження дитини. Відповідачами не оспорюється той факт, що з часу народження дитини, тобто з березня 2014року вони не виконують своїх батьківських обовязків. Вони проживають окремо від дитини. Батько дитини [PERSON] взагалі дитиною не піклувався та не відвідує її. Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обовязки стосовно її виховання. Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. В суді встановлено, що дитина [PERSON] 17.03.2014 року . народження., проживає разом з позивачкою [PERSON], яка є бабою [PERSON], за адресою Донецька область м. Словянськ вул. Володарського. 189, та яка здійснює догляд за дитиною, що підтверджується довідкою керівника мікрорайону «ЖД-2» . Як вбачається із довідки ДЗ «Вузлової лікарні станції Словянськ» [PERSON] 17.03.2014р. народження перебуває на обліку в лікарні в дитячому поліклінічному відділенні, проживає за адресою [INFO]. Дитина відвідує лікарню з бабою та тіткою. Вище перелічені доводи позивача та наведені докази, суд розцінює, як неналежне виконання батьківських обовязків [PERSON] та [PERSON], оскільки саме на батьків, покладено обовязок виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом же встановлено, що ці обовязки відповідачі не виконують, що самі вони не заперечують, оскільки з дитиною не проживають та не спілкуються з нею, не приймають участі в її вихованні та розвитку. Матеріально не утримють дитину. Як вбачається з висновку органу опіки Орган опіки та піклування , цей орган вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини [PERSON] 17.03. 2014р року народження. Відповідно до розяснень наданих в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду україни №3 від 30.03.2007року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не створюють умов для отримання нею освіти; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків. Судом встановлено, що батьки дитини не проживають разом з нею не займаються її вихованням та утриманням, таким чином відповідачі не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Перешкод для належного виконання цих обовязків у відповідачаів не було. Доводи на які посилалась [PERSON], начеб то про перешкоджання в цьому з боку позивачки, нічим обєктивно не підтверджені та таких доказів суду не надано. Таке відношення до виконання батьківських обовязків зумовлено лише особистим ставленням відповідачів. З огляду на встановлені у справі обставини, батьио дитини- Божко валентина Сергіївна та [PERSON] без достатніх підстав ухиляються від виконання своїх обовязків. Доказів, які б спростовували такі доводи відповідачі суду не надали. Відповідно до ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми позбавленими батьківського піклування. Приймаючи рішення про позбавлення батьківських прав батьків дитини- Пєтухової Софії-17.03.2014року народження суд відповідно до ст.60 ч.3 ЦК України встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органа опіки та піклування. Враховуючи наявність подання органу опіки та піклування Слдовянської міської ради про призначення опікуном малолітньої [PERSON] 17.03.2014р. народження [PERSON], суд встановив, що підстав передбачених ст. 212 СК України, що унеможливлюють призначення зазначеної сооби опікуном не встановлено. За станом здоровя може бути опікуном, сама бажає цього. Тому вимога позивача в цій частині також підлягає задоволенню. Окрім того з огляду на наведене та враховуючи приписи ст. 180-183 СК України, суд приходить до переконання, що відповідачі, зобовязані приймати участь в утриманні дитини та мають таку можливість, в тому числі в розмірах зазначених позивачем. При цьому враховуючи встановлення опіки над дитиною, такі аліменти слід стягнути на користь призначеного опікуна на утримання малолітньої [PERSON] 17.03.2014р. народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved