Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначив, що 05.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER] за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 29 783, 63 грн. Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» свої зобов'язання за договором виконало, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] несвоєчасно здійснювала погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. 21.07.2014 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу. Згідно з вищевказаним договором банк передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» прийняло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором. Станом на 03.11.2015 року за кредитним договором від 21.06.2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON], рахується заборгованість на загальну суму 34 859, 94 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у звязку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.08.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № [NUMBER]. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № [NUMBER] банк надав відповідачу кредит в сумі 29 783, 63 грн. на споживчі цілі строком з 05.08.2013 року по 05.08.2016 року. Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч.4. ст. 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України однією з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки, у вигляді штрафу або пені. В підтвердження наявності заборгованості позивачем була надана довідка розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № [NUMBER] від 05.08.2013 року, згідно з яким заборгованість становить 34\~859, 94 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 29 783, 63 грн.; із суми заборгованості по сплаті відсотків у розмірі 2, 85 грн.; заборгованості по комісії у розмірі 5 073, 46 грн. 21.07.2014 року між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» було укладено договір факторингу. Згідно з вищевказаним договором банк передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» прийняло право грошової вимоги до боржника за кредитним договором. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» перейшли всі права банка щодо права вимоги до боржника за кредитним договором. Згідно ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved