Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.01.2016 року звернувся позивач із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, зазначаючи, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON]. було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11120852000 від 22.02.2007 року з додатковою угодою від 23.06.2009 року, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит (грошові кошти) у сумі 33600 доларів США, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит до 22.02.2017 року та виплачувати проценти у розмірі 9,5 % відсотків річних, а з 23.06.2010 року - у розмірі 13,5 % відсотків річних.Оскільки відповідач порушив умови договору в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, виникла заборгованість по кредиту та процентах у розмірі 7525,45 доларів США та заборгованість по пені у розмірі 16000,56 гривень, яку позивач просить стягнути разом з витратами по сплаті судового збору на свою користь. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, а саме: рекомендованою кореспонденцією. Суд, у зв'язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що викладені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (нині ПАТ «УкрСиббанк») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11120852000 від 22.02.2007 року з додатковою угодою від 23.06.2009 року, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит (грошові кошти) у сумі 33600 доларів США, а відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредит до 22.02.2017 року та виплачувати проценти у розмірі 9,5 відсотків річних, а з 23.06.2010 року - у розмірі 13,5 відсотків річних. З довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 29.12.2015 року за кредитом договором № 0011120852000 від 22.02.2007 року, суд встановив, що відповідач в порушення пункту 1.2.2 договору про надання споживчого кредиту № 0011120852000 не повертав кредитні кошти та не сплачував проценти за їх користування, у зв'язку з чим, у нього виникла заборгованість по кредиту та процентах у розмірі 7525,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.12.2015 року становить 179162,02 гривень, та заборгованість по пені у розмірі 16000,56 гривень. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту № 0011120852000 позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але не пізніше 22.02.2017 року, а також зобов'язаний сплатити проценти, комісії, штрафи та інші платежі в порядку та на умовах визначених цим договором. Дійсно, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Крім того, згідно п. 7.1. договору про надання споживчого кредиту № 0011120852000 за порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобов'язання банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню на умовах визначених цим договором, у зв'язку з чим вимоги позивача в частині стягнення суми заборгованості по пені є правомірними. Таким чином, судом встановлено, що нарахована заборгованість по кредиту та процентах у розмірі 7525,45 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 29.12.2015 року становить 179162,02 гривень, та заборгованість по пені у розмірі 16000,56 гривень відповідає вимогам законодавства та умовам кредитного договору, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 0011738277 від 29 грудня 2015 року, ПАТ «УкрСиббанк» було сплачено суму судового збору в розмірі 2927,44 гривень. Враховуючи, що згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved