Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивачі мотивують тим, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.04.2013р. за позивачами визнано право власності на 6/50 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - сестри позивачів [PERSON] Однак у вказаному рішенні суду не було вказано, які саме приміщення будинку були виділені спадкодавцю та якою земельною ділянкою вона користувалась. Позивачі зазначають, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.11.1996р. [PERSON] були виділені приміщення згідно плану, а саме 1-2 пл. 7,6 кв.м., 1-3 пл. 13,4 кв.м., 1-1 пл. 12,5 кв.м., 1-4 пл. 5,7 кв.м., 1-5 пл. 2,9 кв.м.; дворові споруди ? частина сараю «Б», сарай «В», вбиральня «Г», літній душ «Д», вигрібна яма із каналізацією №5, ? частина огорожі, ? частина замощення двору. Крім того вказаним рішенням суду був визначений порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS]. Одночасно із цим, вказаним рішенням [PERSON] було виділено 268 кв.м. загальної площі земельної ділянки, а в окреме користування - 237 кв.м. земельної ділянки в наступних межах: на 20,80 м. від межі спільного користування земельної ділянки, відступивши від частини будинку «А», «а» на 1,90м. в відступивши від літнього душу і вбиральні «Г», «Д» на 1,30м. Вигородити зливну яму №5 розміром 3,0*3,0м. Вправо на 11,60м. потім вниз до будинку по існуючій межі і під відповідною частиною будинку. 31,0 кв.м. (із спільних 62,0 кв.м.) залишити під двором спільного користування для проїзду і підходу до частини будинку із сторони [ADDRESS]. У зв'язку із наведеним просять виділити позивачам приміщення по плану, які були виділені спадкодавцю [PERSON] в будинку за [ADDRESS], а саме: 1-2 пл. 7,6 кв.м., 1-3 пл. 13,4 кв.м., 1-1 пл. 12,5 кв.м., 1-4 пл. 5,7 кв.м., 1-5 пл. 2,9 кв.м.; дворові споруди: ? частина сараю «Б», сарай «В», вбиральня «Г», літній душ «Д», вигрібна яма із каналізацією №5, ? частина огорожі, ? частина замощення двору. Крім цього закріпити за позивачами 268 кв.м. загальної площі земельної ділянки, а в окреме користування - 237 кв.м. земельної ділянки в наступних межах: на 20,80 м. від межі спільного користування земельної ділянки, відступивши від частини будинку «А», «а» на 1,90м. в відступивши від літнього душу і вбиральні «Г», «Д» на 1,30м. Вигородити зливну яму №5 розміром 3,0*3,0м. Вправо на 11,60м. потім вниз до будинку по існуючій межі і під відповідною частиною будинку. 31,0 кв.м. (із спільних 62,0 кв.м.) залишити під двором спільного користування для проїзду і підходу до частини будинку із сторони [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з'явились, направили до суду заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання представника не направив, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу за відсутності їх представника. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11.04.2013р. за позивачами визнано право власності на 6/50 частин будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - сестри позивачів [PERSON] (а.с.17-19). Однак у вказаному рішенні суду не було вказано, які саме приміщення будинку були виділені спадкодавцями та якою земельною ділянкою користувалась [PERSON] Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 12.11.1996р. [PERSON] були виділені приміщення згідно плану, а саме 1-2 пл. 7,6 кв.м., 1-3 пл. 13,4 кв.м., 1-1 пл. 12,5 кв.м., 1-4 пл. 5,7 кв.м., 1-5 пл. 2,9 кв.м.; дворові споруди ? частина сараю «Б», сарай «В», вбиральня «Г», літній душ «Д», вигрібна яма із каналізацією №5, ? частина огорожі, ? частина замощення двору (а.с.5-6). Крім того вказаним рішенням суду був визначений порядок користування земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS]. Встановлено, що цим рішенням [PERSON] було виділено 268 кв.м. загальної площі земельної ділянки, а в окреме користування - 237 кв.м. земельної ділянки в наступних межах: на 20,80 м. від межі спільного користування земельної ділянки, відступивши від частини будинку «А», «а» на 1,90м. в відступивши від літнього душу і вбиральні «Г», «Д» на 1,30м. Вигородити зливну яму №5 розміром 3,0*3,0м. Вправо на 11,60м. потім вниз до будинку по існуючій межі і під відповідною частиною будинку. 31,0 кв.м. (із спільних 62,0 кв.м.) залишити під двором спільного користування для проїзду і підходу до частини будинку із сторони [ADDRESS]. Вказані межі користування будинком [ADDRESS] закріплені у технічному паспорті на вказаний будинок (а.с.7-11). Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4 ст. 41 Конституції України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно із ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Крім цього ст. 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995 р. визначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. На підставі встановлених судом обставин, частка позивачів в жилій площі будинку [ADDRESS] становить - 6/50 частин будинку [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved