Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

До суду 04.10.2018 року надійшов позов Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до [PERSON], відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № R051.0076057 від 26.05.2016 року в розмірі 69 100,30 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що 26.05.2016 року ПАТ Банк «Траст» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R051.0076057, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано оферту і надано відповідачу кредит у розмірі 50 000 грн. Відповідач, у свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 26.05.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 48% річних та 2,5% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, у звязку з чим у нього виникла прострочена заборгованість. Ухвалою суду від 23.10.2018 року провадження у справі було відкрито, визначено спрощений порядок розгляду справи. Від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання сторони не з'явились, були сповіщені про час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача надійшло до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечував. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.05.2016 року ПАТ Банк «Траст» отримав від [PERSON] пропозицію (оферту) про укладення договору № R051.0076057, в якій відповідач пропонував позивачу надати йому споживчий кредит. Позивачем було акцептовано оферту і надано відповідачу кредит у розмірі 50 000 грн. Відповідач, у свою чергу, зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 26.05.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 48% річних та 2,5% щомісячної комісії за супроводження кредиту, строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Відповідач виказав свою згоду на банківські умови кредитування, що підтверджується тим, що він підписав заяву-Анкету Позичальника та Памятку клієнту про основні параметри споживчого кредитування ПАТ Банк «ТРАСТ». Кредит було отримано відповідачем 26.05.2016 року, що підтверджується меморальним ордером №Loan-86931 від 26.05.2016 року про перерахування коштів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання перед позивачем, чим порушує умови Кредитного договору. внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 22.08.2018 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 69 100,30 грн., з яких: 48 725,50 грн. сума заборгованості по кредиту; 12 187,39 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 7 887,41 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту; 300,00 грн. пеня. Відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №3085 від 30.12.2016 року та Наказу №01-ЛТ від 30.12.2016 року, ПАТ Банк «Траст» знаходиться в процесі ліквідації, яка має закінчитися 29.12.2018 року. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з положеннями статей 530,612,625,1050,1054 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором, та які б спростовували суму заборгованості, відповідач суду не надав. Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, неустойки у суду не має. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи положення вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обовязок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн., відповідно до платіжного доручення №125006 від 13.09.2018 року. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. На підставі викладеного,

Outcome: approved