Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою №50 по Майдану Згоди,2/98 в м.Житомирі шляхом визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право на користування вищезазначеним житловим приміщенням. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності за договором купівлі-продажу №51077001 від 20.12.2016 року належить квартира №50 по Майдану Згоди, 2/98 в м.Житомирі, в якій залишаються зареєстрованими колишні власники відповідачі [PERSON] та [PERSON] З часу купівлі вказаної квартири відповідачі не проживають у ній, однак залишаються зареєстрованими у ній, так як добровільно з реєстрації не знялися і це перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм майном, змушує позивача нести додаткові витрати, сплачуючи комунальні послуги за них. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявлялися, про час і місце слухання справи судом повідомлялися належним чином через оголошення в газету (а.с.19-20), про причини неявки не повідомили. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності відповідачів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 20.12.2016 року являється власником квартири № 50 по Майдану Згоди, 2/98 м. Житомира, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 18153371 від 20.12.2016 року. У вказаній квартирі, відповідно за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області від 10.10.2017року та довідки КП «ВЖРЕП №9» №1940 від 29.09.2017 року, зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], колишні власники квартири. Відповідно до ст.391 ЦК України, позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, стаття 41 Конституції України та стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплюють принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти. Стаття 383 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР передбачають право власника будинку (квартири) використовувати своє житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК Української РСР з врахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України тільки члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Реєстрація (прописка) відповідачів в квартирі, що належить позивачу на праві власності здійснює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні своїм майном, а саме на отримання субсидій, соціальних виплат, зменшення в нарахуванні комунальних послуг. За таких обставин та враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №50 по Майдану Згоди,2/98 в м. Житомирі ґрунтуються на вимогах Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved