Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] до [PERSON] «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням». .Із матеріалів позову вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить домоволодіння з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: село Дубівка, вул. Гагаріна №53. Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на підставі договору дарування від 25.12.2007 року, який зареєстрований в реєстрі за №1528, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Згідно витягу з домової книги про прописку громадян, виданої Токарівською сільською радою, за адресою: село Дубівка, вул. Гагаріна №53, Токарівська сільська рада, Дергачівського району Харківської області - в домоволодінні з 19.09.1974 року зареєстрований брат позивача - [PERSON], [INFO] (останній запис про прописку від 19.09.1994 року, в звязку з обміном паспорта). Але фактично в домоволодінні проживають лише дві особи: позивач [PERSON], його дружина [PERSON]. Мати [PERSON] померла у липні 2016 року. [PERSON]. [INFO] в вищевказаному домоволодінні не проживає з 1992 року. Так склалося життя, що стосунки між ним та сімєю [PERSON] не склалися. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, згідно ст. 71 ЖК України, відповідач втратив право на користування житловим приміщенням (домоволодінням), що розташоване за адресою: село Дубівка, вул. Гагаріна №53, Токарівська сільська рада, Дергачівського району Харківської області. Відповідно ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку по вул. Гагаріна, 53 у с. Дубівка Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги . У судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, прохали у задоволенні позову відмовити з таких причин. Дійсно матірю позивача була [PERSON], яка померла 24.07.2016 року, постійно проживала за адресою [INFO] сільської ради Дергачівського району Харківської області. Відповідач [PERSON] народився у спірному старому деревяному одноповерховому будинку-13.07.1957 року, який будував ще його батько. Його мати померла, коли йому було 4 роки, а затим його вихованням займався батько [PERSON] та [PERSON]. 25 липня 1962 року у сімї народився брат [PERSON] Брати проживали в одній сімї разом, коли зросли - почали з батьком будувати для сімї новий цегляний будинок, який і закінчили будівництвом. У будинку могли проживати дві сімї братів та батьків. Але десять років тому [PERSON] привів у будинок дружину - [PERSON], з якою у [PERSON] та його сімї не склалися стосунки .На той час [PERSON] батько сторін - помер 03.08.1982 року. [PERSON] не стала доглядати на той момент уже престарілу [PERSON], мати позивача по справі. [PERSON] та його діти вже не могли жити безперешкодно до спірного домобудування, вести там господарство. Між братами склалися неприязні стосунки, що підтвердив у судовому засіданні і позивач. Неприязнь виникла із-за сварок з [PERSON], яка не доглядала стару матір, погано вела господарство, занедбала будинок, а також із-за права власності на самий батьків будинок. Відповідач [PERSON] змушений був знімати житло, його сімя розпалася. [PERSON] він тимчасово проживає у квартирі жінки, яка не бажає прописувати його до себе у житло. До липня 2015 року [PERSON] сплачував комунальні послуги при користуванні газом та електроенергією у домоволодінні ,так як фактично сімя [PERSON] користувалася з 2004 року його 50% пільгами, як пенсіонера органів міліції та одержувала субсидії. На теперішній час з липня 2015 року позивач та його дружина зовсім перестали пускати [PERSON] у домоволодіння, хоча там залишилися його речі, одяг, інструменти, а старий деревяний одноповерховий будинок - де відповідач проживав - занепав у час його відсутності. Тому у відповідача по справі [PERSON] були поважні причини для фактичного не проживання у спірному домобудуванні, тому нема підстав для визнання його таким, що втратив право користування у домобудуванні по вул. Гагаріна, 53 с. Дубівка Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Суд, вислухавши сторони, пояснення свідків, аналізуючи матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних мотивів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності в цілому належить домоволодіння з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: село Дубівка, вул. Гагаріна №53. Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області на підставі договору дарування від 25.12.2007 року, який зареєстрований в реєстрі за №1528, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] Згідно витягу з домової книги про прописку громадян, виданої Токарівською сільською радою, за адресою: село Дубівка, вул. Гагаріна №53, Токарівська сільська рада, Дергачівського району Харківської області - в домоволодінні з 19.09.1974 року зареєстрований брат позивача - [PERSON], [INFO] (останній запис про прописку від 19.09.1994 року, в звязку з обміном паспорта). Але фактично в домоволодінні на теперішній час проживають лише дві особи: позивач [PERSON], його дружина [PERSON]. Мати позивача - [PERSON] померла у 24.07.2016 року. Відповідно ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч.2 ст. 71 Житлового Кодексу України якщо наймач або члени його сімї були відсутні у житлі з поважних причин більше шести місяців, цей строк може бути подовжений судом. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. З показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] видно, що десь близько десяти років, як між братами [PERSON] та [PERSON] склалися неприязні стосунки, між ними виникали сварки та скандали, в яких приймала участь [PERSON], яка погано вела господарство, занедбала новий цегляний будинок, де проживали сторони, не доглядала за хворою пристарілою [PERSON], яка померла 24.07.2016 року. Також сварки виникали з побутових причин, розподілу продуктів, грошей на ведення господарства, права власності сторін на батьків будинок. Із-за частих сварок та зясування відносин [PERSON] та його сімя і діти не могли постійно проживати у спірному домоволодінні по вул. Гагаріна, 53 у с. Дубівка Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Тим більше, коли сімя [PERSON] розпалася, за характером роботи і з ціллю наближення до місця роботи [PERSON] змушений був винаймати житло у іншому місці. Але до цього часу у нього більше нема іншого постійного місця проживання, крім спірного домобудування. У теперішній час він тимчасово проживає за адресою: [INFO], але власник житла [PERSON] відмовляється реєструвати його у вказаній квартирі. Не дивлячись на неприязні відносини, які склалися між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], відповідач приймав участь у сплаті комунальних послуг у спірному домобудуванні, так як надавав довідки про роботу у відомстві військової охорони, тому мав пільги 50% при сплаті комунальних послуг, і у цьому випадку до березня 2015 року позивач [PERSON] вважав відповідача брата [PERSON] членом своєї сімї та користувався вказаними пільгами \\а.с.40,42\\ . Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] доглядав нерідну матір [PERSON] Поки вона була жива він мав можливість приходити у домоволодіння та займатися господарством, городом, ремонтом батьківського будинку. [PERSON] поховав [PERSON], що підтверджується чеками, які співпадають з датою смерті і поховання [PERSON] М . Фактично з липня 2015 року, коли пільги по сплаті комунальних послуг були зняті з [PERSON] - [PERSON] та його дружина перестали пускати відповідача у домобудування, бачитися з матірю, вести господарство, ремонтувати батьківський старий будинок, відібрали в нього ключі, не дозволяли користуватися речами та інструментами. Тому свідок [PERSON] перестала бачити його у домоволодінні. Свідок [PERSON], КоростильоваТ. І., [PERSON], [PERSON] підтвердили, що між братами точилися неприязні відносини із-за будинку, який матір позивача подарувала тільки своєму синові [PERSON], хоча всі брати і батько приймали участь у його будівництві. Свідки підкреслили, що у старому одноповерховому деревяному будинку, де були речі [PERSON] - не можливо проживати, бо він потребував ремонту, а у двоповерховому цегляному будинку [PERSON] вже не проживав, тому що між братами був спір щодо права власності на нього . Вказані обставини неприязних стосунків сторін у судовому засіданні підтвердив позивач [PERSON], який написав у позовній заяві :«Так склалося життя, що стосунки між ним та сімєю [PERSON] не склалися.» Тому суд не приймає до уваги акти депутатів Токарівської сільської ради від 18.05.2016 року та 08.11.2016 року про не проживання відповідача у спірному домобудуванні з 1992-1994 років, так як депутати і свідки не зясували причини відсутності відповідача, а саме неприязні стосунки, які склалися у нього з [PERSON] та [PERSON], які перешкоджали відповідачу у користуванні спірним домоволодінням, що напроти у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] - відповідно сестра та син відповіла по справі, які близько і достаємо знали відносини між сторонами. Крім того, в актах депутатів Токарівської сільської ради від 18.05.2016 року та 08.11.2016 року про не проживання відповідача у спірному домобудуванні вказано, що [PERSON] виїхав на постійне інше місце проживання, яке нікому не відоме, що не підтвердилося при перевірці у судовому засіданні . Але навіть за таких обставин, коли [PERSON] та [PERSON] не пускали відповідача постійно проживати у спірному батьківському будинку - він піклувався про нерідну мати [PERSON], приносив їй їжу, брав (хоч на короткий час) до того помешкання, де тимчасово проживав, лікував її, кормив, надавав вітаміни, свіжі фрукти та овочі, купував одяг, купав, бо сусіди жалілися йому на неприбрану долю бабці. Коли бабці [PERSON] не стало, подружжя [PERSON] і [PERSON] вказало на двері відповідачеві, який не міг більше навіть відвідувати батьків дім, не те що там постійно проживати. У одноповерховому деревяному будинку спірного домобудування залишилися речі відповідача: одяг, взуття, альбоми, книги, сувеніри, документи та інше. Іншого житла на праві власності чи на праві законного користування у [PERSON] нема \\а.с.41\\ Таким чином, в судовому засіданні встановлено поважні причини у відповідача [PERSON] для не проживання у спірному домобудуванні, тобто нема підстав вважати його не проживання у домобудуванні по вул.. Гагаріна, 53 у с. Дубівка Токарівської сільської ради Дергачівського району Харківської області - добровільним та безпідставним . Тому у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» необхідно відмовити. На підставі та

Outcome: dismissed