Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою, у якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 14187 від 08.05.1996 року нерухомого майна квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській товарній біржі, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, показання свідків [PERSON], [PERSON], вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 травня 1996 року був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований на Одеській товарній біржі, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON]. Позивачка передала відповідачам грошові кошти за квартиру, зареєструвалася та на даний час проживає у ній. Договір купівлі-продажу був укладений на Одеській товарній біржі та зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН». Таким чином, усі зобов'язання по договору купівлі-продажу № 14187 від 08.05.1996 року були виконані в повному обсязі. Оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до ст.15 якого, сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO]. [PERSON] фактично за цією адресою не проживає вже понад 6 місяців, що підтверджується актами підписаними сусідами та показаннями свідків. Власницею квартири [ADDRESS] є позивачка. Згідно ст. 391 Цивільний кодекс України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Реєстрація відповідача у квартирі, що належить позивачці позбавляє її можливості вільно розпорядитися своїм майном, як власника. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а у ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved