Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із заявою про встановлення юридичного факту звернулася [PERSON]. Свою вимогу щодо встановлення факту постійного проживання разом із своїм сином [PERSON], який помер [INFO], мотивувала необхідністю подання приватному нотаріусу Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. рішення суду для отримання спадщини [PERSON] В судовому засіданні заявник та її представник заявлену вимогу підтримали та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Росавської сільської ради Миронівського району Київської області Бондар Т.С. просив розглядати справу у відсутності представника сільської ради, вказав, що заперечень проти заявлених вимог не має. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши надані заявником документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 24 червня 2015 року серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області, [INFO] помер [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис під № 8. Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають батьки спадкодавця. Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України матір'ю померлого [PERSON] є [PERSON] (а.с.19) Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] до укладення шлюбу із [PERSON], мала прізвище «[PERSON]». Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Таким чином судом встановлено, що [PERSON] є сином заявника [PERSON] від шлюбу з [PERSON]. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник звернулася до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко В.В. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON]. Листом приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. заявнику було повідомлено про факт пропуску строку для прийняття спадщини та роз'яснено можливість звернення до суду із заявою про встановлення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини або для встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем до дня його смерті. Вказані обставини підтверджуються листом приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. № 125/01-09 від 19 лютого 2016 року. Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті, заявник позбавлена можливості прийняти спадщину. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Законодавством України не визначено іншого порядку встановлення факту проживання зі спадкодавцем до дня його смерті, ніж в порядку передбаченому главою 6 Цивільного процесуального кодексу України. Від встановлення факту проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті залежить виникнення у заявника права на спадщину згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів. Відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Миронівського району Київської області від 13 квітня 2016 року № 68, [PERSON] з 2012 року без реєстрації місця проживання проживала за адресою: [ADDRESS], разом із сином [PERSON] до дня його смерті (а.с. 20). Допитані як свідки [PERSON] та [PERSON] дали покази, що [PERSON], з 2012 року без реєстрації місця проживання за адресою [ADDRESS], проживала разом із своїм сином [PERSON] до дня його смерті. За таких обставин, заявником доведено факт проживання однією сім'єю разом із [PERSON] до дня його смерті [INFO]. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1217, 1218, 1220, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved