Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «СК «Українська страхова група» з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «Українська страхова група» відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 9 540,72 грн., а також судові витрати у розмірі 229,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 01.09.2010 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген», державний номер [NUMBER]. 14.07.2011 року в м. Харкові по вул. Шевченко відбулось ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «МАЗ», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] Позивач зазначає, що постановою Київського районного суду м. Харкова відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП. 15 липня 2013 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, й надав при цьому всі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та проведений розрахунок страхового відшкодування, та на підставі цих документів було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9 540,72 грн. Позивач вважає, що ПАТ «СК «Українська страхова група» має право зворотної вимоги до відповідача, у зв'язку з чим представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, Бакалець В.М., який діє на підставі договору від 17.10.2013 року, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 14.07.2011 року о 13.00 годині по вул. Шевченко, б. 167 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген», державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та під його керуванням, та за участю автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER], який належить [PERSON], під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. (а.с. 27-28) В ході розгляду адміністративної справи у Київському районному суді м. Харкова встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок невиконання водієм [PERSON] п. 11.10, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. Так, постановою Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2011 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави. (а.с. 29) Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з матеріалів справи, автомобіль «Фольксваген Туарег», номер шасі: [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстровано за [PERSON]. (а.с. 25) Відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-2828-0794/162 від 19.08.2010 року, автомобіль «Фольксваген Туарег», номер шасі: [NUMBER], застраховано у ПАТ «СК «Українська страхова група». Строк дії договору з 07.09.2010 року по 06.09.2011 року. (а.с. 18) Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Доказів щодо наявності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у водія автомобіля «МАЗ», державний номер [NUMBER] матеріали справи не містять. Згідно довідки Відділу ДАІ з обслуговування м. Харкова, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Фольксваген Туарег» отримав механічні пошкодження лівої задньої двері, ручки лівої задньої двері. (а.с. 26) Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу №20/01/12 від 09.02.2012 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Фольксваген Туарег», державний номер [NUMBER] складає 13 290 грн. (а.с. 38-47) Відповідно до рахунку №АДСЧТ01797 від 16.02.2012 року, [PERSON] було замовлено у ТОВ «Автодом Харків» роботи з ремонту автомобіля «Фольксваген Туарег» на загальну суму 12 896,10 грн. (а.с. 32) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася, і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування). Як вбачається з матеріалів справи, 14.07.2011 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з повідомленням про настання страхового випадку, та просив сплатити страхове відшкодування, шляхом перерахування коштів на рахунок СТО. (а.с. 33-34) Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до страхового акту №ПССКА-635 від 22.02.2012 року, розмір відшкодування становить 9 540,72 грн. (а.с. 36) Згідно платіжного доручення №1710 від 23.02.2012 року ПАТ «СК «Українська страхова група» перерахувало на рахунок ТОВ «Автодом Харків» 9 540,72 грн. страхового відшкодування згідно акту №ПССКА-635 від 21.02.2012 року. (а.с. 36) Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. У зв'язку з вищенаведеним позивач і просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 9 540,72 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вимоги даної статті також продубльовано у ст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 4 вказаної постанови, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відтак, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що дії [PERSON] були визнані судом неправомірними, між його діями та шкодою є безпосередній зв'язок, тому з [PERSON] підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена [PERSON] у розмірі 9 540,72 грн. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 229,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с. 1) Суд, даючи оцінку вищезазначеному, приходить до висновку про те, що позовні вимоги знайшли свого підтвердження під час судового засідання, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved