Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права на спадкування. Позивачка у позовній заяві та її представники у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що під час перебування у санаторії в м. Підмосков'ї в середині 1970 років Позивачка познайомилась з [PERSON]. За час спільного відпочинку у санаторії між ними виникли взаємовідносини, подальшим розвитком яких вони вважали створення сім'ї. Оскільки Позивачка на той час постійно проживала і працювала в м. Іркутськ в Росії, а [PERSON] у м. Дніпропетровськ на Україні, то за наполегливими вмовляннями [PERSON] Позивачка вирішила переїхати жити до спадкодавця у м. Дніпропетровськ з метою створення сім'ї. З 1977 року Позивачка стала проживати зі спадкодавцем однією сім'єю у його будинку за адресою: [ADDRESS], де останній прописав Позивачку, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. [INFO] у Позивачки та спадкодавця народилась донька - [PERSON]. В останні роки свого життя [PERSON] тяжко хворів, у нього було виявлено рак нирки, що згодом і стало причиною його смерті. Позивачка дізнавшись від лікарів, що одужання неможливе, піклувалася про нього, доставляла до медичних установ, влаштовувала його на лікування, доглядала його. [INFO] [PERSON], якого Позивачка усе життя вважала своїм чоловіком, помер. У зв'язку з тим, що [PERSON] та Позивачка не перебували у зареєстрованому шлюбі, [PERSON] звернулась з позовом до суду та просила суд встановити факт проживання однією сім'єю та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO], а також визнати за нею право спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги (а.с.4). В судове засідання Позивачка не з'явилася, згідно до письмової заяви просила провести розгляд справи у її відсутність (а.с.224). Представники Позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Пояснюючи неявку в судове засідання Позивачки для дачі особистих пояснень, посилалися на її небажання бачити Відповідачку та погане самопочуття Позивачки. Відповідачка та її представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, оскільки обставини на які посилається Позивачка нічим об'єктивно не підтвердженні. Окрім того, просили суд зобов'язати Позивачку особисто дати пояснення по суті позовних вимог та обставин, що їх зумовлюють, оскільки впевнені, що Позивачка не тільки не була здатна доглядати за [PERSON], але й з великою долею вірогідності, навіть не усвідомлює, які вимоги від її імені висуваються в суді, оскільки хворіє на хворобу Альцгеймера. Справжнім же ініціатором цього судового процесу, на думку Відповідачки та її представника, є донька Позивачки [PERSON], яка доводиться Відповідачці рідною сестрою по батькові - померлому [PERSON] та має на меті, через надумані позовні вимоги, заволодіти якомога більшою частиною спадщини, що залишилася після батька. Судом було задоволено клопотання Відповідачки та її представника про обов'язкову явку Позивачки до суду та дачу нею особистих пояснень, але, незважаючи на те, що розгляд справи тривав майже рік, впродовж якого по справі відбулося понад десяток судових засідань, оголошення перерв у розгляді справи саме для явки Позивачки, вона жодного разу в судові засідання для дачі особистих пояснень не з'явилася. Натомість по справі, за ініціативою представника Позивачки, допитані свідки: - [PERSON] - донька Позивачки та [PERSON], яка засвідчила, що її батьки, скільки вона пам'ятає з дитинства, прожили разом однією сім'єю, хоча й шлюб не реєстрували. З 2000 року будували будинок, фактично [PERSON] будував його сам, а вона з мамою, Позивачкою по справі, йому допомагали в цьому. В 2009 році в м. Іркутск померла мамина мама, [PERSON] дуже хвилювався з цього приводу та у нього відбувся інфаркт, після чого батько потребував догляду, яким займались вона та мама, Позивачка по справі. Вона телефонувала й Відповідачці, яка є донькою [PERSON] від іншої жінки, та приїжджала до батька, але увесь тягар догляду за хворим батьком взяли на себе вона, [PERSON], та її мама, Позивачка по справі. Батько тривалий час після лікарні та перенесеного інфаркту лежав у ліжку, вставав тільки до вбиральні. Після цього неодноразово лікувався в лікарнях з приводу й інших хвороб. В 2010 році діагностували поганий рентген легень, через що він кинув палити, але потім знову почав. У нього була купа хвороб, в тому числі й урологічні захворювання, хвороба судин на ногах, а згодом з'ясувалося, що в нього рак, з приводу якого він до лікарні госпіталізуватися не схотів. У мами, Позивачки по справі, в 2007 році був інсульт, але вона все розуміє та мала змогу доглядати за хворим батьком. - [PERSON] - знайома Позивачки, що мешкає на одній вулиці з нею, яка засвідчила, що знає останню приблизно з 1980 року, коли та оселилася разом з [PERSON], померлим [INFO], за адресою: [ADDRESS]. Увесь час до смерті [PERSON], Позивачка проживала з ним однією сім'єю, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Цей висновок вона, свідок, зробила з того, що по-сусідськи, неодноразово відвідуючи цю родину в їх будинку за місцем їх проживання, бачила на власні очі усі ознаки єдиної сім'ї Позивачки та [PERSON], який певний період перед смертю почав хворіти, у нього не працювала рука та нога, Позивачка за ним доглядала як дружина. Водночас, вона, свідок, не може стверджувати, що [PERSON] взагалі не був здатен до самообслуговування тривалий час, зокрема, восени 2010 року вона бачила, як останній сам готував собі їжу, навіть в грудні 2010 р. вона бачила, як він самостійно сидів та палив цигарки. - [PERSON] - знайомий Позивачки, що мешкає на одній вулиці з нею, який засвідчив, що приблизно з 2003 року він зблизився з нині покійним [PERSON] по загальних інтересах щодо ремонту телевізорів, пошуку радіодеталей тощо. У зв'язку з цим часто відвідував останнього за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS]. При цьому він бачив, що увесь час до смерті [PERSON], Позивачка проживала з ним однією сім'єю, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Про те, що [PERSON] хворіє на рак, він, свідок, не знав: бачив лише, що останній слабує на ноги, він не міг навіть самостійно піти до базару. На думку свідка, [PERSON] потребував догляду та Позивачка йому в цьому допомагала. В листопаді-грудні 2010 року [PERSON] практично не вставав з ліжка, хоча й вживав їжу самостійно - тримав ложку лівою рукою. Водночас, як саме Позивачка доглядала за ним, свідок не бачив, лише був якось присутній рази 3-4 при тому, як вона та її донька [PERSON] давали [PERSON] ліки. - [PERSON] - знайома Позивачки, яка повідомила, що на її думку Відповідачка третирує родину Позивачки, яка є її сусідкою та її, свідка, чоловік товаришував з покійним [PERSON], що помер [INFO] Увесь час до смерті [PERSON], Позивачка проживала з ним однією сім'єю, вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Коли [PERSON] захворів після інфаркту у 2007 році, Позивачка піклувалася за ним, доглядала його: міняла йому постіль, навіть гукала її, свідка, на допомогу в цьому. У нього було погано з рукою після інфаркту та Позивачка його годувала з ложки, водила його до вбиральні, оскільки він погано пересувався, хворіючи на тромбофлебіт. Він навіть шуткував, що Позивачка - «його милиця», але був дуже впертий, відмовлявся від госпіталізації. Проте за останні пару років до смерті рази три лежав у лікарні, при цьому Позивачка постійно навідувалася до нього, а Відповідачку вона, свідок, взагалі жодного разу не бачила - остання з'явилася лише на похорони. Десь за тиждень до смерті, її, свідка, син допомагав доньці Позивачки [PERSON] транспортувати [PERSON] на автомобілі до лікарні, який на той час вже погано піднімався з ліжка. Зліг він десь в листопаді 2010 р., ще в вересні-жовтні 2010 р. був здатен до самообслуговування та міг самостійно пересуватися: вона, свідок, навіть бачила, як він проводжав до воріт Позивачку, коли та йшла на роботу. Окрім того, за ініціативою Відповідачки та її представника, по справі до питані у якості свідків: - Відповідачка [PERSON], яка пояснила, що вона є рідною донькою [PERSON] Позивачка співмешкала із батьком з 1979 року, у них є спільна донька - [PERSON]. Батько з Позивачкою дійсно проживали разом за адресою: [ADDRESS], хоча й в окремих кімнатах, про що їй розповідав сам батько, вона з ним бачилася, спілкувалася телефоном. Останнім часом батько просив її, Відповідачку по справі з її матір'ю, повернутися до нього, оскільки з Позивачкою у нього стосунки не складалися. Позивачка не могла доглядати за батьком, оскільки сама потребувала догляду: у неї були проблеми з пам'яттю. Донька Позивачки - [PERSON], просила особисто її, Відповідачку по справі, знайти для матері лікаря, оскільки та страждає на хворобу Альцгеймера та у неї проблеми з мозковою діяльністю. Вона, Відповідачка по справі, допитана як свідок, знала зі слів батька, що він має багато хвороб та пропонувала йому допомогу у догляді за ним, але він категорично відмовлявся, пояснюючи це тим, що догляд йому не потрібен, він цілком здатен до самообслуговування. Останній раз вона бачила батька в жовтні 2010 року, він самостійно вийшов на вулицю з будинку, де вони й спілкувалися, при цьому він повідомив, що у нього все гаразд, жодних ознак неспроможності до самообслуговування він не виявляв. - [PERSON] - батько якого товаришував з [PERSON], у зв'язку з чим останній часто заходив в гості до них додому, де вони, бувало, з батьком свідка вживали алкогольні напої як друзі. Але [PERSON] подовгу не засиджувався в гостях, завжди поспішав додому, пояснюючи це тим, що вдома - хвора дружина, так він називав Позивачку. Він хвилювався за неї, оскільки в неї були проблеми з головою: вона забувалася, втрачала орієнтацію, що могло призвести до якихось тяжких наслідків, як-то пожежі, затоплення будинку з водопроводу тощо. Про таку особливість Позивачки він, свідок, знав й від своєї матері, яка разом з останньою працювала в транспортній академії. І хоча Позивачка працювала там на некваліфікованій роботі прибиральниці, але через зазначену хворобу, їй було важко справлятися зі своїми обов'язками та врешті-решт вона звільнилася. Свідок впевнений, що саме через ці свої фізичні вади Позивачка не могла доглядати за [PERSON], якби він цього потребував. Вислухавши пояснення Сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі з урахуванням вимог законодавства про їх належність, допустимість та взаємний зв'язок між ними, суд встановив наступні обставини, визначив відповідні до них правовідносини: Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими доказами, з 1977 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу та були зареєстровані у будинку за адресою: [ADDRESS], що підтверджується поясненнями допитаних по справі свідків, копією довідки, наявною в матеріалах справи (а.с.76). [INFO] у Позивачки та спадкодавця, які проживали разом однією сім'єю народилась донька - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого 10 жовтня 1978 року (а.с.7). Як вбачається з копії висновку експерта МОЗ України ГУОЗ Дніпропетровської ОДА ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи»№ 162, померлий [INFO] громадянин [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженої громадянкою [PERSON], з ймовірністю не менше 99, 99999% (а.с.95-99). 11 вересня 1997 року на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів № 42 від 29 січня 1997 року було видано свідоцтво про право власності на 83/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яке належить: [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності (а.с.11). Також, 11 вересня 1997 року на підставі рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів № 42 від 29 січня 1997 року було видано свідоцтво про право власності на 17/100 частини домоволодіння [ADDRESS], яке належить: [PERSON] на праві приватної власності (а.с.12). У судовому засіданні було встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 12 січня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 221, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 12 січня 2011 року (а.с.6). Перед смертю спадкодавець [PERSON] хворів на різні захворювання, лікувався в лікарнях, що підтверджується поясненнями свідків та медичною документацією, витребуваною з лікарських установ, оглянутою у судовому засіданні. Згідно ж до лікарського свідоцтва про смерть №1, лікарем встановлено приблизний час між початком смертельного захворювання спадкодавця та його смертю, який складає 1 місяць (а.с. 8). Факт сумісного проживання Позивачки та спадкодавця [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з 1979 року до смерті останнього Відповідачкою визнаний, через що, у відповідність до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України, він не підлягає доказуванню. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Застосування наведеної норми права, з урахуванням вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вимагає доведення Позивачкою факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. В даному випадку вимогу про визнання за собою права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги Позивачка обґрунтувала тим, що в останні роки життя [PERSON] вона піклувалася про нього та возила до лікарні, оскільки він не міг самостійно забезпечувати умови свого життя. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи їх у своїй сукупності, суд доходить до висновку про те, що факт перебування померлого [PERSON] у безпорадному стані та його потреба в сторонньому догляді та допомозі протягом тривалого часу, не знайшли свого підтвердження. Рішення суду, у відповідність до ст.ст.10, 60 ЦПК України, не може ґрунтується на припущеннях, в той же час в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достовірні докази перебування спадкодавця у безпорадному стані, а також відсутні переконливі докази того, що Позивачка протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала чи надавала йому іншу допомогу. Пояснення свідків, допитаних за ініціативою представника Позивачки, не спростовують такий висновок, оскільки вони мають характер епізодичних спостережень за життям спадкодавця та його взаємовідносинами із Позивачкою і прямо не вказують на те, що спадкодавець тривалий час перебував у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, а Позивачка надавала таку допомогу та піклування. Водночас, вона сама особисто проігнорувала надання пояснень суду з приводу позовних вимог та обставин, на яких вони базуються, хоча її явка до суду була визнана обов'язковою. Безумовно, така позиція Позивачки прямо не підтверджує доводи Відповідачки та її представника щодо неспроможності Позивачки надавати допомогу, догляд та піклування спадкодавцю через її особистий безпорадний стан, викликаний хворобою Альцгеймера, тим більш, що факт її хвороби не підтверджений документально, водночас, така позиція Позивачки по справі ставить цю спроможність під сумнів, особливо на тлі пояснень свідка [PERSON] щодо наявності ознак цієї хвороби у Позивачки та пояснень доньки останньої про перенесення Позивачкою інсульту в 2007 році. Пояснення ж останньої щодо перебування спадкодавця тривалий час у безпорадному стані та надання Позивачкою йому у зв'язку з цим опіки, матеріального забезпечення та іншої допомоги, суд не може покласти в основу прийняття рішення по справі, оскільки [PERSON] є зацікавленою особою. Водночас, виходячи із строку смертельного захворювання спадкодавця, встановленого в лікарському свідоцтві про смерть протягом в 1 місяць, такий період не можна вважати тривалим, впродовж якого спадкодавець перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, тим більш, що медичні документи, витребувані з лікарняних установ, не містять ніяких рекомендацій щодо необхідності застосування до спадкодавця догляду та сторонньої допомоги через нездатність до самообслуговування. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог - в частині встановлення факту проживання понад п'ять років однією сім'єю Позивачки із спадкодавцем [PERSON] до часу смерті останнього - [INFO], та визнання її спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті останнього. В частині ж визнання її права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги згідно до ч.2 ст.1259 ЦК України, підстав для задоволення позову не вбачається. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.1258, 1259, 1264 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 15, 57-64, 88, 158-159, 205, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial