Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 16.03.2019 року, близько 17 год. 30 хв., в с . Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на вул. Пушкіна, в районі розташування будинку № 22 , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, неповнолітній [PERSON] , при здійсненні маневру об`їзду з правої сторони, проявив неуважність, та допустив зіткнення з автомобілем «Богдан-231010» реєстраційний номер [NUMBER] , під керування [PERSON] , яка здійснювала маневр повороту праворуч, з метою паркування на узбіччі. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.09.2019 року у справі № 179/611/19 [PERSON] було звільнено від адміністративної відповідальності, визначеної статтею 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постанова суду набрала законної сили 28 вересня 2019 року. Вказаною постановою суду було досліджено обставини ДТП за участю [PERSON] та [PERSON] , що мало місце 16.03.2019 року, близько 17 год. 30 хв. в с. Котовка Магдалинівського району Дніпропетровської області, на вул. Пушкіна, в районі розташування будинку № 22 . Висновком експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522, складеного за результатами проведення судової авто технічної експертизи НДЕКЦ МВС України, в межах вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення № 179/611/19 серед іншого визначено наступне: «... 2. У разі, якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія [PERSON] , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24» [PERSON] , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, повинен був діяти відповідно до вимог п.р.12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині. При даному варіанті механізму зіткнення водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» [PERSON] не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, а виконаний водієм [PERSON] маневр є технічно невиправданим. 3. У разі якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія [PERSON] , в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходиться невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» [PERSON] вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України». Позивач зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталася, у зв`язку з порушенням з боку неповнолітнього [PERSON] п. 12.3 Правил дорожнього руху, що як наслідок призвело до пошкодження транспортного засобу позивача. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивачеві було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Так, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Богдан 231010 », державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві приватної власності позивачу. Вартість матеріального збитку становить 9 106 грн. 94 коп. За проведення експертного дослідження позивачем сплачено за власний рахунок 1500 грн., що також є вимушеними видатками, пов`язаними з захистом прав, порушених в результаті ДТП. Матеріальні збитки позивача в сукупності складають 10 606 грн. 94 коп. На момент вищезазначеної ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована. Крім вищезазначеної майнової шкоди, позивачеві спричинено моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданням та фізичному болі, яких вона зазнала під час раптового пошкодження її приватного майна. Додаткових моральних страждань завдає позивачці антисуспільна поведінка відповідача, який після спричинення майнової шкоди і до теперішнього часу, незважаючи на очевидний факт наявності вини, відмовляється приймати участь у відшкодуванні спричиненої шкоди, повністю ігноруючи спроби позивача владнати спір в позасудовому порядку. Враховуючи вищезазначені обставини позивач вважає, що розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодування відповідачем, внаслідок пошкодження її майна та спричинення тілесних ушкоджень, становить 3 000 грн. На момент ДТП та відповідно спричинення шкоди позивачу, [PERSON] , [INFO] був неповнолітнім. Неповнолітній [PERSON] на даний момент не володіє жодними можливостями для відшкодування завданої шкоди, так як не має самостійного заробітку, не має у власності особистих грошових коштів, рухомого чи нерухомого майна. В момент дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній [PERSON] керував мотоциклом «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, взагалі не маючи посвідчення водія. Неповнолітній [PERSON] на момент спричинення шкоди, постійно проживає з батьками за однією адресою, знаходиться на їх постійному утриманні, при цьому кожен з батьків володів інформацією, що їх неповнолітній син використовує мотоцикл «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру та взагалі належної реєстрації в державних органах, не має посвідчення водія, яке б давало право керування вказаним мотоциклом. Враховуючи відсутність у [PERSON] майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, відшкодування шкоди повинні здійснювати його батьки, а саме [PERSON] та [PERSON] . На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь завдану неповнолітнім [PERSON] шкоду в загальному розмірі 13 606 грн. 94 кой., що складається з: матеріальної шкоди в розмірі 10 606 грн. 94 коп.; моральної шкоди в розмірі 3 000 грн. 00 коп. Представник позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі та представник відповідача в судовому засіданні заперечили проти позову, надавши до суду відзив на позовну заяву, де зазначили, що постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року провадження по справі про притягнення [PERSON] закрито та матеріали справи передано прокурору для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом дорожньо-транспортної пригоди. Висновком перевірки інформації, який складено посадовими особами Магдалинівського ВП рекомендовано притягнути [PERSON] за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та [PERSON] за порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Однак [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягнуто. Отже, відповідачі вважають, що вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, яке призвело до дорожньо-транспортної пригоди за участю [PERSON] не доведена. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року у справі № 179/611/19, яка набрала законної сили 28 вересня 2019 року, [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності визначеної статтею 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 10-11). Зі змісту постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року у справі № 179/611/19 вбачається, що 16 березня 2019 року о 17.30 год. в с. Котовка по вул. Пушкіна в районі будинку № 22 водій [PERSON] керуючи автомобілем Богдан-231010, державний номерний знак [NUMBER] , по прямолінійній ділянці дороги під час виконання маневру повороту праворуч, не впевнившись в безпечності свого маневру, внаслідок чого сталося зіткнення з мотоциклом «Spark SP-150 R-24», без реєстраційного номеру, під керуванням [PERSON] , який рухався позаду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, мотоцикліст [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Подальший розгляд справи закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення. Своїми діями [PERSON] порушила вимоги п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення досліджено висновок експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522 (а. с. 14-20) згідно якого: 1.У разі якщо, механізм зіткнення мав розвиток за версією водія [PERSON] , водію автомобіля «Богдан-231010» державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, необхідно було діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині. При даному варіанті розвитку ДТП в діях водія автомобіля «Богдан-231010» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 2.У разі, якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія [PERSON] , водій мотоциклу «Spark SP-150 R-24» [PERSON] , в дорожньо-транспортній обстановці, що склалася, повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 10.1 Правил дорожнього руху України, вимоги яких викладені в дослідницькій частині. При даному варіанті механізму зіткнення водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. А виконаний [PERSON] маневр є технічно невиправданим. 3.У разі якщо механізм зіткнення мав розвиток за версією водія [PERSON] , в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, з технічної точки зору, знаходиться невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» [PERSON] вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ № 6977 від 25.10.19 року встановлено, що вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Богдан 231010 , державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер ( VIN ) [NUMBER] , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 9 106 грн. 94 коп. (а. с. 22-35). Вартість послуг експерта становить 1 500 грн. (а. с. 36). Постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року по справі № 179/542/19, яка набрала законної сили 09 квітня 2019 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за фактом вчинення правопорушення передбаченого 124 КУпАП - закрито та матеріали справи передано прокурору Новомосковської місцевої прокуратури для вирішення питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом вищевказаної ДТП (а. с. 109). Зі змісту постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року по справі № 179/542/19 вбачається, що 16.03.2019 року о 17:30 год. водій [PERSON] . керуючи мотоциклом Spark SP 150 R-24 не врахував дорожньої обстановки, не дотримуючись безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Богдан [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухала попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Кримінальне провадження не розпочиналось у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що передумовою направлення вказаних матеріалів до суду, для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] став висновок про наслідки перевірки інформації від 23.03.2019 року, затверджений начальником Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а. с. 116-117). Судом направлено матеріали справи до Новомосковської місцевої прокуратури для відповідного реагування та прийняття належних дій при наявності ознак злочину за ст. 286 КК України в діях [PERSON] . Постановою слідчого Магдалинівського ВП від 17 квітня 2019 року закрито кримінальне провадження, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (а. с. 133). Зі змісту постанови слідчого Магдалинівського ВП від 17 квітня 2019 року вбачається, що кримінальне провадження закрито, у зв`язку із відсутністю тілесних ушкоджень [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема висновками експертів. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Виходячи з положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України, вина у завданні шкоди, є обов`язковою умовою для покладення на винну особу відповідальності за майнову шкоду, завдану внаслідок взаємодії транспортних засобів іншому учаснику дорожньо-транспортної пригоди. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому відповідно до вимог статті 1188 ЦК України, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини. При цьому відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року по справі № 328/2750/18. Висновком експерта від 09.08.2019 року № 11/10.1/522, складеним в рамках справи про адміністративне правопорушення, встановлено невідповідність дій водія мотоцикла «Spark SP-150 R-24» [PERSON] вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що завдання позивачу шкоди знаходиться у причинному зв`язку з неправомірними діями відповідача [PERSON] . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 1179 ЦК України визначено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] , [INFO] року є неповнолітнім, на момент ДТП не мав посвідчення водія, керував транспортним засобом не зареєстрованим в установленому законом порядку, що також підтверджується постановою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2019 року по справі № 179/514/19. Крім того, судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] постійно проживає з батьками за однією адресою (а. с. 105), відомості щодо його самостійного заробітку відсутні, а також про наявність у його власності рухомого чи нерухомого майна, у зв`язку із чим обов`язок щодо відшкодування шкоди покладається на його батьків, а саме [PERSON] та [PERSON] . Частиною 1 статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. У зв`язку із неправомірними діями відповідача, які полягали у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача, внаслідок чого позивачеві дійсно спричинено душевні страждання. Позивачем надано достатньо доказів для підтвердження того, що їй була нанесена моральна шкода. Однак суд критично відноситься до суми моральної шкоди, яку просить стягнути позивач, тому вважає можливим визначити моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 10 606 грн. 94 коп., моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. та у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial