Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що [INFO] помер [PERSON] , син позивача. Після смерті останнього залишилася спадщина, а саме земельна ділянка, яка розташована на території Богданівської сільської ради. На час відкриття спадщини мати спадкодавця вже була людиною похилого віку, є дуже хворою людиною, важко пересуватися, вона тривалий час проходить необхідне лікування до теперішнього часу у зв`язку з чим вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори за місцем мешкання її сина з заявою про прийняття спадщини. Крім того з квітня 2014 року місто Єнакієво Донецької області визнано тимчасово окупованою територією України, у зв`язку з чим відсутні законні органи влади, виїзд з тимчасово непідконтрольної території був дуже небезпечний для життя оскільки незаконними збройними формуваннями постійно здійснювалися обстріли. Вона змогла лише 06.08.2020 року звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак на це звернення була надана письмова відмова та роз`яснено, що пропущено строк для прийняття спадщини і їй рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Позивач просить суд визнати причини пропуску нею строку для прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 31 грудня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2021 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 09.00 годину 15 лютого 2021 року. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14 год. 00 хв. «01» березня 2021 року. У судове засідання представник позивача - адвокат Басан Ю.П., не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. На позовних вимогах наполягає та прохає їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконкомом Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 21 травня 2008 року, актовий запис № 20. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до копії свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] , серії [NUMBER] від 09 січня 1964 року, вбачається, що матір`ю останнього записано позивача [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,052 гектарів, що розташована на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-ДП №004210. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що у передбачений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно відповіді Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Донецької області від 25.08.2020 року, вбачається, що у зв`язку з тим, що [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, тому їй було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] до поновлення судом додаткового строку. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 у справі № 314/2550/17. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України. На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, [PERSON] посилалась на те, що вона є людиною похилого віку та має постійні проблеми зі здоров`ям, на підтвердження чого надані медичні довідки. Як вбачається зі змісту довідок останні видані на тимчасово окупованій території, і за правилами ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт, рішення чи документ, виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Отже враховуючи зазначене, вказані докази є нікчемними та суд їх не приймає до уваги. Крім того доводи позивачки про те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з незалежними від неї обставинами (міжнародний збройний конфлікт на Сході України з Росією з 2014 року), не можуть бути прийняті судом до уваги, як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки суду також не надано жодних доказів того, що зазначені обставини перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом. Тим паче з моменту відкриття спадщини (2008 рік) до моменту початку збройного конфлікту (2014 рік) минуло шість років. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів, щодо поважності причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що не дозволили позивачу реалізувати свої права як спадкоємця протягом дванадцяти років з дня відкриття спадщини, а отже у суду відсутні законні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, в разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed