Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернувся ПАТ «Укрінком» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк», яке змінило найменування на ПАТ «Українська інноваційна компанія», було укладено кредитний договір згідно якого позичальник отримала кредитні кошти в розмірі 30\~000 дол. США на строк до 10.09.2027 року. Виконання зобов`язання забезпечено договорами поруки, укладеними з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідач належним чином зобов`язання не виконує, то утворилась заборгованість у сумі 822\~461,48 грн., яку позивач просить стягнути з боржників солідарно. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, під час попередніх судових засідань позовні вимоги підтримував, просив задоволити. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні відповідачі та їхні представники проти позову заперечили, вважають його безпідставним та необґрунтованим, просять відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. П. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Заслухавши думку відповідачі та їх представника, суд вважає за можливе слухати справу за даної явки сторін, оскільки представник позивача належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причин неявки суду не повідомив. Представником позивача заявлялись клопотання про проведення судового засідання в режимі відео конференції. 24.01.2020 року від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український інноваційний банк» надійшла заява про залучення їх до участі у справі у якості третьої особи. У задоволенні даної заяви судом було відмовлено. 17.02.2020 року відповідачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, яке суд залишив без задоволення. 19.02.2020 року представником позивача надіслано клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення питання про процесуальне правонаступництво. Дане клопотання суд залишив без задоволення. 19.02.2020 року представником відповідача Денисюк С.В. заявлено клопотання про застосування строків позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з метою стягнення солідарної заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором, посилаючись на те, що 12.09.2007 року між [PERSON] та ПАТ «Укрінбанк» було укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримала кредитні кошти в розмірі 30\~000 дол. США на строк до 10.09.2027 року. Виконання зобов`язання забезпечено договорами поруки, укладеними з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідач належним чином зобов`язання не виконує, то позивач вважає, що утворилась заборгованість у сумі 822\~461,48 грн. Так, відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частина 2 ст. 1050 ЦК України вказує, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки. Однак, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Українська інноваційна компанія» не може звертатись із даним позовом до відповідачів, оскільки в 2016 році рішенням Національного Банку України в ПАТ «Укрінбанк» було введено тимчасову адміністрацію, а ліцензія банку на здійснення банківської діяльності була відкликана. Після рішення НБУ загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрінбанк» було перетворено в ПАТ «Укрінком» з внесенням змін в статут підприємства та змінено види діяльності підприємства. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» злиття, приєднання, виділення, поділ банку, перетворення його організаційно-правової форми, наслідком якого є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам, - є реорганізація банку. При цьому як реорганізація так і ліквідація банку передбачає погодження цих процедур Національним банком України (ст..27; 78 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»). Водночас з огляду на зміст визначення терміну «реорганізація банку», що наводиться в вищевказаному спеціальному Законі, тільки заходи з реорганізації передбачають правонаступництво. При ліквідації банківської установи, правонаступництво згідно ЗУ «Про банки і банківську діяльність» відсутнє. Окрім цього згідно ч.ч.1;2 ст.26 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» реорганізація може здійснюватись шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення. Вказаний перелік є вичерпним. При цьому у разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Тобто, ПАТ «Укрінбанк» повинен був діяти відповідно до вимог, встановлених ЗУ «Про банки і банківську діяльність» і проводити будь-які зміни щодо своєї діяльності включаючи зміну назви виключно після отримання на це згоди від НБУ. Виключення кредитною установою із своєї назви слова банк та з видів своєї діяльності «банківська діяльність» без дотримання процедури передбаченої ст..ст. 2;16;26;28;46;78 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» не дає підстави вважати її правонаступником кредитної установи (банку). Правочин щодо зміни кредитора у зобов`язанні [PERSON] перед ПАТ«Укрінбанк» відсутній, передавального акту та розподільчого балансу також не має. Аналогічна правова позиція щодо викладена в постанові Верховного Суду по справі №910/8117/17 (за позовом ПАТ «Укрінком» до ПАТ «Оболонь»). На розгляді у Великій Палаті Верховного Суду перебувала справа №925/698/16, в якій повинна була бути вироблена правова позиція Верховного Суду щодо переходу прав і Обов`язків від ПАТ «Укрінбанк». Верховний суд прийшов до висновку, що ПАТ«Укрінком» не є правонаступником прав і обов`язків ПАТ «Укрінбанк». \~ \~ \~ \~Судом справа направлена на новий розгляд в суд першої інстанції. Зокрема,\~постановою Великої\~палати Верховного\~суду від\~10\~грудня 2019р.\~встановлено: 221. Реорганізація банку і в іншу особу, або передача прав та обов`язків банку іншій особі за іншими правочинами, навіть зміна назви, якщо це тягне трансформацію носія таких прав та обов`язків, має проводитись у спосіб, який відповідає закону, а за наявності прогалин в законодавчому регулюванні загальним принципам законодавства, в першу чергу спеціального, яке регулює банківську діяльність як специфічний вид діяльності. Не можуть ставитись діями однієї особи під загрозу система банківського нагляду, встановлена банківським законодавством, та реалізація мети цього законодавства. 222. Виведення банку з ринку шляхом виключення слова «банк» з його назви та «банківської діяльності» з видів його діяльності законом не передбачено. Попри те, що закон не містить прямої заборони вказаних рішень керівників банку як таких, здійснення цього без узгодження з НБУ не відповідає загальним принципам банківського законодавства. \~ \~ \~ \~Отже, перехід прав та обов`язків від ПАТ «Український інноваційний банк» до ПАТ «Укрінком» та наступних осіб , які заявили про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбуватись лише на підставі виключення кредитною установою зі своєї назви слова «банк» та виключення з видів своєї діяльності «банківської діяльності» без дотримання вимог банківського законодавства. Організаційні зміни банку від 13 липня 2016р. та від 28 березня 2017р. не відповідають вимогам банківського законодавства. 334. Стосовно належного суб`єкта, уповноваженого представляти банк у спірних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що після запровадження Фондом у банку тимчасової адміністрації, повноважний суб`єкт на управління банком та представництво банку визначається виключно Фондом відповідно до положень п.17 частини першої статті 2, статтей 34;37;44;48 Закону про гарантування вкладів. Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, у зв`язку з тим, що рішеннями Верховного Суду встановлено, що правонаступником ПАТ «Укрінбанк» позивач по справі бути не може то суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Українська інноваційна компанія» до відповідачів задоволенню не підлягають, оскільки у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не виникло зобов`язань перед ПАТ «Українська інноваційна компанія». Щодо клопотання представника відповідача [PERSON] про застосування строків позовної давності, то суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наведених вище підстав. За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

Outcome: dismissed