Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що будинковолодіння [ADDRESS] належить йому та [PERSON] на праві спільної часткової власності. Зазначає, що між сторонами склався порядок користування приміщеннями по будинку. Відповідачу належить на праві власності 1/2 частина даного будинковолодіння, інша 1/2 частина належить позивачу на підставі договору дарування. Вказує, що будинковолодіння знаходиться на земельній ділянці відповідно до кадастрового плану (3210945600:01:055), розмір якої складає 0,1462 га. Зауважує, що порядок користування земельною ділянкою між сторонами не визначений. Також зазначає, що рішення Ворзельської селищної ради Київської області №862-30-У від 10.07.2008 р. про встановлення порядку користування земельною ділянкою в [ADDRESS] є незаконним та повинно бути скасованим, оскільки дане питання розглядалося за відсутності позивача та на той час існував спір з приводу користування земельною ділянкою. Тому просить скасувати рішення Ворзельської селищної ради Київської області №862-30-У від 10.07.2008 р. «Про встановлення порядку користування земельною ділянкою в [ADDRESS] Київської області»; визначити порядок користування земельною ділянкою [ADDRESS] між позивачем та [PERSON] Позивач та його представник в судове засідання з'явилися, підтвердили обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача в судове засідання з'явилися, заперечували щодо задоволення позовних вимог. Ворзельська селищна рада Київської області надіслала до суду заяву в якій просить розглядати справу за відсутності представника. Заслухавши доводи і заперечення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана обставина підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 19.11.1996 р. (а.с.9) та технічними паспортами на житловий будинок від 15.10.1987 р., 10.11.1996 р., 29.11.2007 р. (а.с.10-18). Згідно рішення Ворзельської селищної ради Київської області №862-30-У від 10.07.2008 р. було встановлено порядок користування земельною ділянкою в [ADDRESS] згідно з додатком №1 по фактично сформованим межам, згідно якого в користуванні гр. [PERSON] знаходиться земельна ділянка пл. 660 кв. м. в користуванні гр. [PERSON] знаходиться земельна ділянка пл. 594 кв. м.; земельна ділянка пл. 46 кв. м., двір спільного користування, залишається в користуванні співвласників будинку в рівних частках гр. [PERSON], гр. [PERSON]; зобов'язано гр. [PERSON], гр. [PERSON] не чинити перешкоди при обслуговуванні двора спільного користування (а.с.19). Відповідно до ст.ст. 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, відповідно до закону, питання регулювання земельних відносин. Згідно із ч. 1 та ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Частиною 4 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що в разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а у ч. 2 даної статті Кодексу зазначається, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Враховуючи встановлені судом обставини та зазначені норми Закону, оскільки Ворзельська селищна рада Київської області під час винесення та ухвалення рішення №862-30-У від 10.07.2008 р. діяла в межах своїх повноважень та дотрималася процедури винесення такого рішення, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування зазначеного рішення. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Всупереч вищезазначеній нормі, позивач не надав суду беззаперечних доказів того, що за будинковолодінням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], закріплено земельну ділянку із конкретними розмірами в установленому законом порядку. Також суд зауважує, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], від 09.02.2012 р. під час обстеження було встановлено, що норма вказаної земельної ділянки в розмірі 0,1462 га згідно Рішення №10 від 28.04.1954 р. Ворзельської селищної ради Київської області №10 від 28.04.1954 р. - не визначена. Тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Крім того, позивач не надав доказів з приводу державної реєстрації свого права на постійне користування чи право оренди земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed