Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 4130,33 доларів США, що еквівалентно 86778,17 грн. та судових витрат у розмірі 1301,67 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № № б/н від 13.03.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує. У звязку з чим, станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість в сумі 6514,90 дол. США, яка складається з наступного: 1968,57 дол. США - заборгованість за кредитом; 3637,49 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 908,84 дол. США - заборгованiсть за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 2603,92 дол. США, яка була задоволена судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2010р. з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 3910,98 дол. США, а також штрафи відповідно до умов договору: 23,80 дол. США штраф (фіксована частина), 195,55 дол. США штраф (процентна складова), заборгованість до стягнення становить 4130,33 дол. США. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.03.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість в сумі 6514,90 дол. США, яка складається з наступного: 1968,57 дол. США - заборгованість за кредитом; 3637,49 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 908,84 дол. США - заборгованiсть за пенею та комісією. За судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2010р. з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто суму заборгованості у розмірі 20\~845,59 грн. Різниця між зазначеними сумами становить 3910,98 дол. США, а також штрафи відповідно до умов договору: 23,80 дол. США штраф (фіксована частина), 195,55 дол. США штраф (процентна складова), заборгованість до стягнення становить 4130,33 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності,\~виходячи з встановленого у судовому засіданні неналежного виконання відповідачем кредитних зобовязань, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги в частині стягнення всієї суми заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Згідно до платіжного доручення від 16.09.2015р. позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1301,67 грн.

Outcome: approved