Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 19.06.2010 року звернувся позивач із позовом до «Фізичної особи - підприємця [PERSON]», третя особа [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Обгрунтовуючи вимоги поданого позову, позивач зазначив, що 07.12.2009 року о 17 годині 10 хвилин по вул. Мясоїдівська, в м. Одесі [PERSON], якій працював водієм у Фізичної особи - підприємця [PERSON] керуючи автомобілем марки «ТАТА LPT-613/38», д\\н АХ9443АХ на перехресті з вул. Середньою, при виконанні повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофору, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, не надав переваги автомобілю марки «OPEL KADETT», д\\н 80488ОА під керуванням позивача. В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «OPEL KADETT» зазнав технічних пошкоджень, а позивач отримав тілесні ушкодження. Позивач просить стягнути вартість відновлювального ремонту, яка, відповідно до висновку експерту складає 20015 грн. Крім того, у звязку із завданням позивачу тілесних ушкоджень, позивач звернувся за проведенням медичних досліджень, вартість яких становить 400 грн. Позивач також просив стягнути суму судових витрат, які складаються з витрат на сповіщення відповідача, витрати на юридичну допомогу, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження які загалом складають 4491 гривень та компенсацію за спричинення моральної шкоди в розмірі 30000 гривень. Позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, про що надав заяву, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив розгляд справи провести за його відсутністю. Відповідач, третя особа [PERSON] у судове засідання повторно не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суд не повідомили. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.12.2009 року о 17 годині 10 хвилин водій [PERSON], який працював у Фізичної особи - підприємця [PERSON], керуючи автомобілем марки «ТАТА LPT-613/38», д\\н АХ9443АХ, рухаючись по вул. Мясоїдівська, на перехресті з вул. Середньою, в м. Одесі, при виконанні повороту ліворуч при зеленому сигналі світлофору, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, не надав переваги автомобілю марки «OPEL KADETT», д\\н 80488ОА під керуванням [PERSON], внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів. Згідно Постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.02.2010 року, [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, згідно вищевказаної ДТП. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією з особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Згідно п. 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», суд, розглядаючи позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець. Із зібраних по справі доказів судом встановлено що [PERSON] на час скоєння ДТП працював водієм у ФОП «Гайворонський», що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.12.2009 року, протоколом медичного огляду, поясненнями [PERSON], що надані під час складення адміністративних матеріалів, постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 19.02.2010 року. Крім того, судом встановлено, що автомобіль «ТАТА LPT-613/38», д\\н АХ9443АХ належить [PERSON], що підтверджується довідкою Управління УДАІ ГУМВС України в Харківської області. Визначаючи обсяг заподіяної шкоди, судом встановлено, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №12 розмір заподіяної матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобілю «OPEL KADETT», д\\н 80488ОА складає 20015 гривень. Згідно ст. 1172 ЦК України фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків, тому враховуючи викладене, суд вбачає наявність у виниклих спірних правовідносинах цивільно-правого делікту та правомірність вимог позивача. Разом з тим, суд відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення суми вартості медичного дослідження компютерної томографії головного мозку, у звязку з відсутністю доказів необхідності її проведення. Так, згідно протоколу медичного огляду від 07.12.2009 року у [PERSON] тілесних пошкоджень не виявлено. Крім того, згідно пояснень самого [PERSON], наданих під час складання адміністративних матеріалів, тілесних пошкоджень внаслідок ДТП він не отримував. Таким чином, у звязку з тим, що позивачем не доведено обставин щодо необхідності звертання за медичною допомогою, а припущення щодо необхідності медичного дослідження не може вважатися доказом, що підтверджує зазначені обставини, суд відмовляє позивачу в відшкодування витрат на проведення компютерної томографії головного мозку. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення компенсації за заподіяння моральної шкоди, заподіяної позивачу, суд виходить з положення ст. 23 ч.1 ЦК України, відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина друга ст. 23 ЦК України встановлює, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно ст. 23 ч.3 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Як регламентує ч.4 вказаної статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Суд вважає, що моральні страждання позивача полягають в стресі, який був викликаний ДТП, нервовим хвилюванням завданим наслідками ДТП. Однак,

Outcome: partial