Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

До Покровського районного суду Дніпропетровської області із цивільним позовом звернулася кредитна спілка «Союз-Дніпро», яким просила стягнути на свою користь солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за кредитним договором №483/18 від 21 березня 2018 року, укладеного між позивачем та [PERSON] в загальній сумі 13158,75 грн., з яких: 5833,00 грн. - залишок по кредиту, 7325,75 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів; також стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 гривні пропорційно до розміру задоволених вимог. Позов мотивований тим, що 21 березня 2018 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» як Кредитором та [PERSON] як Позичальником, укладений кредитний договір №483/18. Згідно договору позичальнику надані кредитні кошти у розмірі 7 000,00 грн. строком на 12 місяців, починаючи з 21 березня 2018 року по 20 березня 2019 року. [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до умов кредитного договору відповідачка зобов`язалася погашати заборгованість по договору щомісячно, у період з 25 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості, кредит мав бути повністю повернутий у строк до 20.03.2019 року. Оскільки відповідачка [PERSON] неналежним чином виконувала свої зобов`язання за договором, а саме, з серпня 2018 року припинила виконувати кредитні зобов`язання, виникла заборгованість, при цьому нарахування процентів розраховувалося відповідно до п. 4.5 договору. Станом на 31.05.2019 року сума кредиту не погашена, залишок по кредиту складає 5833,00 грн., проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 7325,75 грн., сума заборгованості складає 13158,75 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачкою [PERSON] , укладений договір поруки №483/18 від 21.03.2018 року, яким передбачається солідарна відповідальність поручителя перед кредитором за зобов`язаннями позичальника. Позивач посилається на статті 526, 543, 553, 554, 1054 ЦК України. Ухвалою суду від 07.08.2019 року відкрите провадження у справі. Згідно отриманої судом інформації відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідачі викликані в судове засідання, призначене на 05.09.2019 року; судові повістки та копії позову з додатками повернулися неотриманими, з приміткою «Укрпошти» «не проживає» та «адресат виїхав». Суд дійшов висновку, що місцезнаходження осіб невідоме і постановив ухвалу суду від 05.09.2019 року, згідно якої розмістив оголошення на сайті Покровського районного суду Дніпропетровської області про виклик [PERSON] , [PERSON] в судове засідання, призначене на 15.10.2019 року, на 14-00 годину у приміщенні Покровського районного суду Дніпропетровської області. В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про час, дату та місце судового засідання належним чином. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки всі умови у сукупності існують, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановив відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступні фактичні обставин у справі та відповідні їм правовідносини. 21 березня 2018 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець (позивач) зобов`язався надати позичальнику (відповідачці [PERSON] ) кредит в сумі 7000,00 гривень, строком на 12 місяців, з 21 березня 2018 року по 20 березня 2019 року, на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, нараховані згідно розділу 4 договору (а. с. 6). Відповідно до п. 4.2. договору процентна ставка за договором становить 5,9% щомісячно, відповідно до п. 4.3. договору загальна вартість кредиту складає 9966,17 грн. Згідно п. 4.5. договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту, з 16-го дня прострочення розмір процентів за користування кредитом складає 0,4% на день від суми залишку за кредитом за кожний день простроченої заборгованості за кредитом до повного погашення. Договір містить графік розрахунків, в якому погоджені строки та розміри погашення кредиту та виплати процентів (а. с. 7). 21 березня 2018 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» (кредитодавець) та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (позичальник) укладений договір поруки № 483/18, згідно п. 1.1 якого поручитель добровільно бере на себе обов`язки по зобов`язаннях позичальника, які виникають з умов кредитного договору №483/18 від 21.03.2018 року (а. с. 9). Згідно розділу 2 договору поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем у повному обсязі, тобто, за повернення кредиту, процентів, за сплату додаткових процентів та відшкодування збитків, завданих кредитодавцю. Згідно п. 4.3. договору поруки поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору. 21 березня 2018 року відповідачка [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 7 000,00 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером (копія, а. с. 10). 21.03.2019 року до відповідачів направлені вимоги про погашення заборгованості за кредитом (копії, а. с. 11-12). Докази відправлення вимоги про погашення заборгованості за кредитом також надані позивачем (а. с. 29-34). Суд також встановив, що позивач, кредитна спілка «Союз - Дніпро» відповідно до установчих документів та ліцензії серія [NUMBER] , виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринкових послуг, має право на здійснення діяльності кредитної спілки з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, крім внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки (копія ліцензії, строком до 14.10.2019 року знаходиться в матеріалах справи), а. с. 35. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК). Судом встановлено, що позичальник (відповідач) [PERSON] вчасно не сплачувала за кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором і позивач нарахував підвищені відсотки за його користування згідно умов договору. Судом встановлено, що укладений договір поруки передбачає солідарну відповідальність поручителів та боржника. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідачів суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн., призначивши до стягнення по 960,5 грн. з кожного.

Outcome: approved