Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Шеверою О.С. 15 січня 2020 року, йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Центром надання адміністративних послуг м. Покровськ, у вищевказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] , 1941 року народження (мати дружини позивача) та [PERSON] , 1997 року народження (дочка попередніх власників квартири), яка в квартирі не проживає з червня 2018 року. Відповідачка не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ані позивач, ані інші члени його сім`ї не чиніть, взагалі її ніколи не бачили. Факт відсутності відповідачки за місцем її реєстрації можуть підтвердити свідки. Позивач просить суд визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачку було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на її адресу судових повісток. Судові повістки про виклик до суду повернуті з відміткою про неможливість вручення у зв`язку з відсутністю відповідачки за вказаною адресою. В судове засідання відповідачка не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, відзив на позов не подала. Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 15 січня 2020 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., зареєстрованого в реєстрі за №96, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.3-4). Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196422387 від 15.01.2020 року [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 96, виданий 15.01.2020 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Шеверою О.С., належить квартира [ADDRESS] , номер запису про право власності 35047939 від 15.01.2020 року (а.с.5). Згідно довідки №08-08/13448 від 27.08.2020 року, виданої сектором реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м. Покровськ, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (родинних стосунків не має) та [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно заяв [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , вони підтверджують, що [PERSON] в останнє бачили за адресою: [ADDRESS] у червні 2018 року (а.с.9,10). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved