Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк Олександр Борисович, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова Віолетта Султаналіївна про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] . 23.08.2015р. [PERSON] , [INFO] перетнув кордон України та більше до України не повертався. Однак, позивачу стало відомо про те, що 2 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О. Б. посвідчена довіреність громадянина Російської Федерації Могилко Сергія Степановича за номером реєстрації в реєстрі №359, який доручив громадянину України [PERSON] продати квартиру [ADDRESS] та 12.04.2018р. між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Крім того, як зазначає позивач, на момент укладання довіреності та договору купівлі проваджу довірена особа - [PERSON] - помер, а саме дата смерті [PERSON] - [INFO] . Ухвалами Суворовського районного суду м. Одеси від 05.06.2019р. залучено до участі у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, про скасування державної реєстрації права власності, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Омарову Віолетту Султаналіївну та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гнідюка Олександра Борисовича. Представник позивача в інтересах позивача звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову та з відповідною скаргою до Одеської місцевої прокуратури №4, ухвалою слідчого судді від 24 квітня 2018 року на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт. У судове засідання з`явився представник позивача [PERSON] - [PERSON] , позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова В.С. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. У зв`язку з викладеним, зі згоди представника позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача по справі, суд вважає, що позовні вимоги є доказаними, є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено про те, що 21.06.2016р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пепеляшковою А.О. видано свідоцтво про право на спадщину на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, Ковальчуком С.В., «21» листопада 2012 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1679, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , 1930 року народження, який помер [INFO] , є громадянин Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: квартири під [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі договору № 479/к купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею від 04.04.2000 року, зареєстрованого Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 05.04.2000 р., за № 346, кн.:352 пр. - стр.52, та складається в цілому з трьох житлових кімнат, загальною площею 53,5 кв.м., в тому числі житловою площею 33,8 кв.м. (а.с.13). 2 квітня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гнідюком О.Б. посвідчена довіреність, якою громадянин Російської Федерації [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , обізнаний із загальними вимогами, додержання яких є не обхідним для чинності правочину, усвідомлюючи значення своїх дій та згідно зі своїм вільним волевиявленням. яке повністю відповідачє його внутрішній волі як учасника цього правочину, відповідно до вимог ст. 244, 1007 ЦК України на підставі укладеного з повіреним усного договору доручення, цією довіреністю уповноважує громадянина України [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , продати за ціну та на умовах на свій розсуд належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] (а.с.93). 12.04.2018р. укладено договір купівлі-продажу між [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що діяв від імені громадянина Російської Федерації [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довіреності, посвідченої Гнідюк О.Б. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 02.04.2018 року, та реєстровим № 359 далі «Продавець», з однієї сторони, та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , далі «Покупець», з другої сторони, про те, що [PERSON] , передав (продав) у власність, а [PERSON] прийняв (купив) у власність квартиру під [ADDRESS] , та складається з трьох житлових кімнат, житловою площею - 33,8 кв. м, загальною площею -53,5 кв. м. Даний договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстровано в реєстрі № 4025 (а.с.11-12). З матеріалів справи вбачається про те, що відповідно до письмових відомостей, які видані Ананьївським відділом поліції Котовського відділу ГУНП в Одеській області серії ЕО№ 742 від 23.03.2018р. реєстрація про раптову смерть померлого [PERSON] [INFO] , який зареєстрований у [ADDRESS] , відбулася біля 19-00 год. [INFO] , який помер у своєму домоволодінні за [ADDRESS] [PERSON] без ознак насильницької смерті був направлений до Подільського відділення СМЕ для встановлення причини смерті. Відомості приєднані до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України. (див ЄО 741 від 23.03.2018р.) (а.с.10). Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12018160490001899, дата реєстрації 24.04.2018р. о 08:19:52, внесено до ЄРДР 23.04.2018р. заяву [PERSON] про те, що в період часу з 02.04.2018р. по 12.04.2018р. невстановлена особа підробила документи, а саме договір купівлі-продажу та довіреність на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , власник якої є [PERSON] . Результатом стало відкриття кримінального провадження за №12018160490001899 Суворовським ВП в м. Одесі (а.с.14) Відповідно до письмової довідки від 02.05.2018р. № 5/12/849, щодо виконання доручення, яка видана Державною прикордонною службою України Південне регіональне управління Оперативно-розшукового управління Міжрайонного оперативно-розшукового відділу з м.д. н.п. Одеси вбачається про те, що на виконання доручення вих. №39/793 від 30.04.2018 року, в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №12018160490001899 від 23.04.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, через можливості БД «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», проведено перевірку фактів перетину ДКУ щодо громадянина вказаного у дорученні, за вказаний період. За результатами перевірки фактів перетину ДКУ підготовлено витяг з бази даних (а.с.8) Судом встановлено, а також вбачається з матеріалів справи про те, що позивач по справі [PERSON] , 23 серпня 2015 року об 0:59:43 годині, виїхав та перетнув кордон України, літаком AU1579 у напрямку Одеса-Домодедово, про що видано витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», щодо особи, наданої у дорученні (доручення вих.№ 39/793 від 30.04.2018р.), та завірено старшим офіцером п`ятого сектору МОРВ (з м.д.н.п. Одеса) ОРУ ПдРУ від 2 травня 2018 року підполковником О. Богачовим (а.с.9). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00021762098, вбачається про те, що [INFO] [PERSON] - помер, про що складено актовий запис 146 (а.с.75-76). 10.01.2019р. до суду надійшла копія нотаріальної справи щодо укладення договору купівлі-проваджу квартири [ADDRESS] в якій знаходяться: інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 129471563 від 12.04.2018р. та витяг з Єдиного реєстру довіреностей № 36261813 від 12.04.2018р. з даних документів вбачається, що вищевказана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом та була дійсна на момент укладення договору (а.с. 94, 95). Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, зокрема книгою Шостою «Спадкове право», главами 16-17 «Правочини»,«Представництво». Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. За своєю правовою природою довіреність є одностороннім правочином. Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними судам роз`яснено, що відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша ст.225 ЦК України тощо). Так, нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частини 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У разі не підписання договору особою, зазначеною в ньому як сторона, за умови підтвердження цього факту належними доказами, при встановленні, що нею не вчинялись дії, спрямовані на виникнення відповідних правовідносин, такий договір за позовом цієї особи (або іншої заінтересованої особи) може бути визнаний недійсним у зв`язку з невідповідністю його до вимог частин 3 і 5 статті 203 ЦК, а саме: волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою статті 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. При таких обставинах, судом встановлено про те, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Омаровою В.С., зареєстровано в реєстрі № 4025 був укладений від імені померлого [INFO] [PERSON] - є недійсним. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гнідюк О.Б., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Омарова В.С. про визнання договору купівлі-продажу недійсним - підлягають задоволенню. На підставі викладеного, та

Outcome: approved