Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про скасування рішення про відмову в приватизації житлового приміщення (квартири) та спонукання виконання певних дій. Позивач в позові посилається на те, що він перебував у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають дітей: -сина [PERSON] , [INFO] ; -доньку [PERSON] , [INFO] , -сина [PERSON] , [INFO] , -сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу, діти залишилися проживати з позивачем. 09.01.2018 року позивач подав до органу приватизації Магдалинівської селищної ради письмову заяву про передачу йому та дітям в приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] . Рішенням виконкому Магдалинівської селищної ради №14 від 06.04.2018 року позивачеві було відмовлено в приватизації квартири, мотивуючи, що він не є членом сім`ї, на яку видавався ордер № 279 від 30.12.2008 року, у зв`язку з розлученням, однак позивач вважає відмову незаконною. 30.12.2008 року Магдалинівською селищною радою сім`ї позивача в кількості шести чоловік був виданий ордер на право заняття жилого приміщення - трикімнатної квартири жилою площею 44,25 м 2 за адресою [ADDRESS] . В ордері був визначений склад сім`ї, на яку він видавався - позивач, колишня дружина [PERSON] та діти: син [PERSON] , донька [PERSON] , син [PERSON] , та син [PERSON] . На момент подачі заяви на приватизацію, позивач зі своїми дітьми був зареєстрований і проживав у даній квартирі, діти проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Колишня дружина вийшла заміж і змінила місце проживання. Наведені позивачем факти свідчать про наявність у нього і дітей законного права на приватизацію займаної квартири. У зв`язку з чим рішення виконкому Магдалинівської селищної ради №14 від 06.04.2018 року про відмову в передачі в приватну спільну часткову власність мені та членам сім`ї квартири [ADDRESS] є незаконним, порушує моє право на приватизацію, та підлягає скасуванню. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає скасувати рішення виконкому Магдалинівської селищної ради №14 від 06.04.2018 року про відмову в передачі в приватну спільну часткову власність мені та членам сім`ї квартири [ADDRESS] та зобов`язати Магдалинівську селищну раду здійснити приватизацію квартири, передавши її у спільну часткову власність позивача та членів його сім`ї. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, зазначивши, що рішенням виконавчого комітету Магдалинівської селищної ради від 06.04.2018 року позивачеві відмовлено в передачі у приватну спільну часткову власність, у зв`язку із тим, що [PERSON] не є членом сім`ї на яку видавався ордер. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 30 грудня 2008 року [PERSON] видано ордер на жиле приміщення № 279 на право заняття квартири жилою площею 44,25 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] чоловік; [PERSON] - син; [PERSON] донька; [PERSON] син; [PERSON] син (а. с. 9). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 18 січня 2018 року, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної часткової власності [PERSON] 1/5 та членам його сім`ї [PERSON] 1/5; [PERSON] 1/5; [PERSON] 1/5; [PERSON] 1/5 (а. с. 13). Рішенням виконкому Магдалинівської селищної ради №14 від 06.04.2018 року позивачеві та членам його сім`ї відмовлено в передачі в приватну спільну часткову власність квартири [ADDRESS] на підставі того, що з 11 червня 2014 року замовник не являється членом сім`ї, на яку видавався ордер № 279 від 30.12.2008 року, у зв`язку із розлученням (а. с. 12). Статтею 345\~ЦК України\~визначено,\~що\~фізична або\~юридична особа\~може набути\~право власності\~у разі\~приватизації державного\~майна та\~майна,\~що є\~в комунальній\~власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. У відповідності до ч. 1-5 ст. 8 Закону України\~ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян\~здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до\~статті 5\~цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Виходячи з матеріалів справи вбачається, що 18.01.2018 року позивачеві органом приватизації видано свідоцтво про право власності на квартиру, тобто документ, який підтверджує право власності на нерухоме майно, однак після видачі свідоцтва позивач звернувся до виконкому Магдалинівської селищної ради та відповідним рішенням йому відмовлено в передачі у власність квартири. Позивачем не наведено обставин і доказів, які б свідчили про порушення його матеріального права відповідачем у справі, оскільки позивач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 18.01.2018 року, у зв`язку із чим право вимоги щодо скасування рішення та зобов`язання Магдалинівської селищної ради здійснити приватизацію нерухомого майна заявлено необґрунтовано. Таким чином суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed