Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області звернулася [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначила, що після смерті [PERSON], яка померла 24.10.2016 року, відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,3037 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комиш-Зорянської селищної ради, Більмацького району, Запорізької області. З метою отримання свідоцтва на право власності на спадщину за заповітом позивач звернулася до приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу [PERSON], однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала оригіналу правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку. За таких обставин позивач вимушена була звернутись до суду за захистом своїх майнових прав з вимогами визнати за собою, як спадкоємцем за заповітом, право власності на зазначену земельну ділянку. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі позивача та представника позивача. Від представника відповідача заперечень на позов не надходило, однак надана заява про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 24.10.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 363254 виданого Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина зокрема у вигляді земельної ділянки площею 4,3037 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Комиш-Зорянської селищної ради, Більмацького району, Запорізької області, яка належала померлій, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІI-ЗП № 057187 виданого Куйбишевською райдержадміністрацією Запорізької області 20.01.2004 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 311 (а.с.8). Являючись спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON], що підтверджується заповітом від 18.10.2016 року, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Комиш-Зорянської селищної ради, Більмацького району Запорізької області (а.с.5), позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, згідно якої нотаріусом була заведена спадкова справа № 67/2016 (а.с.6). Однак, у [PERSON] не має можливості належним чином оформити спадкові права на вище вказану земельну ділянку, у зв'язку із відсутністю оригіналу державного акту про право власності на земельну ділянку, яка є об'єктом спадкування, що стало підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON], про що свідчить постанова приватного нотаріусу Більмацького районного нотаріального округу [PERSON] від 06.06.2017 року за № 257/02-31 (а.с.7). Відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця [PERSON] на зазначену земельну ділянку пов'язана із тим, що він був втрачений, а відновити його на особу, яка померла неможливо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину. На підставі вище наведеного, суд з метою захисту майнових прав [PERSON] прийшов до висновку про задоволення її позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved