overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

До суду 01 липня 2015 року надійшла заява [PERSON] і [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.05.2014 року, посилаючись на те, що вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю [PERSON], спільне життя у них не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, характерів, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, мають роздільний бюджет, збереження шлюбу не можливо та суперечить їх інтересам, майнові спори між ними відсутні. Заявники [PERSON] і [PERSON] просили розглянути справу без їх участі, після розірвання шлюбу залишити [PERSON] прізвище «Горбатовська», про що виклали у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 16 травня 2014 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). За договором, укладеним 01.07.2015 року між [PERSON] і [PERSON], визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з матірю [PERSON]; участь батька дитини [PERSON] у матеріальному забезпеченні своєї малолітньої доньки шляхом надання щомісячно в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки, а також прийняття участі у додаткових витратах для її усестороннього розвитку та вихованню; участь батька дитини [PERSON] у вихованні, розвитку дитини, а [PERSON] не буде чинити йому в цьому перешкод (а.с.3). Відповідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Виходячи з того, що заявники не підтримують шлюбно-сімейні відносини, обидва бажають розірвати шлюб та після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

До суду 01 серпня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Автрамат» про стягнення заробітної плати, невиплаченої працівнику при звільненні, у розмірі 24 697 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 20.05.2003 р. він працював фрезерувальником 6 розряду у ПАТ «Автрамат», наказом № 264к від 21.07.2014 р. був звільнений за власним бажанням, при розрахунку йому не була виплачена заробітна плата у розмірі 24 697 грн. В попередньому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача Василинич О.А., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно довідки ПАТ «Автрамат» має заборгованість із заробітної плати перед колишнім працівником [PERSON] з березня 2014 року по липень 2014 року в сумі 24 697,05 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, в зв'язку з чим, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

До суду 02.12.2013 року із заявою звернувся [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON], померлою [INFO]. Свою заяву мотивував наступним. З серпня 2008р. по 28 листопада 2013 р. проживав однією родиною з [PERSON], вели спільне господарство, [INFO] [PERSON] померла, заявник звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадку після померлої, але у зв'язку з тим ,що він не має доказів родинних відносин з померлою йому рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заявлені вимоги, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник виконавчого комітету Сніжнянської міської ради Мамєєва Ж.О. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить прийняти рішення з урахуванням обставин та письмових доказів на розсуд суду, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо пояснили, що з 2008 року [PERSON] здійснював догляд за [PERSON], у зв'язку з тим, що [PERSON] була одинокою особою, за станом здоров*я потребувала сторонньої допомоги, заявник допомагав вести їй господарство, сплачував комунальні послуги, покупав продукти харчування, допомогу здійснював безоплатно, після смерті останньої сплачував витрати по похованню, між заявником та померлою [PERSON] були родинні відносини. Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні дані. Згідно довідки про склад сім'ї від 29.11.2013 р., виданої ОСББ «Декабрист 20» [PERSON] проживала однією родиною з [PERSON], за адресою : [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про смерть № [NUMBER] від 29.11.2013 р. [PERSON] померла [INFO] Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту ст. 3 СК України вбачається, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Встановлення факту родинних відносин має для заявнику юридичне значення, бо йому необхідно оформити спадок, який залишився після смерті [PERSON] Той факт, що заявник [PERSON] з [PERSON], померлою [INFO] проживав однією сім'єю з 2008 року, підтверджується поясненнями свідків, а також сукупністю наданих документів. Судом встановлені обставини, які відповідають вимогам про спільне проживання та господарство [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає за можливе задовольнити заяву, оскільки порушується право заявника на оформлення спадку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

До суду 02 вересня 2013 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 30.04.1998 року, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок зловживання відповідачем спиртними напоями, відповідач залишив сім'ю, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують з 2011 року, мають роздільний бюджет. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та розглядати справу за її відсутністю, про що надала нотаріально посвідчену заяву (а.с.19). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 30 квітня 1998 року у Московському відділі реєстрації актів громадянського стану міста Харкова за актовим записом № 491, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.7-9). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

До суду 02 жовтня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22.06.2013 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, фактично шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Спір про поділ майна між ними відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, розглядати справу без її участі, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 22 червня 2013 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

До суду 02 лютого 2016 року з позовною заявою звернулась [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2008 року по 2012 рік перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. На теперішній час вони з відповідачем разом не мешкають, спільне господарство не ведуть, неповнолітня дитина перебуває повністю на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач уточнила позовні вимоги в частині визначення розміру аліментів, просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини доходу, оскільки з відповідача вже проводиться стягнення аліментів на іншу дитину, та розглядати справу без її участі, про що виклала в письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/5 частини доходу визнав повністю, зазначивши, що з нього вже проводиться утримання аліментів на утримання іншої дитини - [PERSON], [INFO], просив розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі [PERSON] і [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.2). Неповнолітня [PERSON], [INFO] зареєстрована та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, працює, зобов'язаний та згоден надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

До суду 03.09.2013 року із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням звернувся [PERSON] до [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що квартира [ADDRESS] є державною. Відповідальним квартиронаймачем є позивач. В цій квартирі з 09.06.2000 року зареєстрований його син [PERSON]. Але він 07.08.2012 року переїхав проживати на мікрорайон Черемушки де проживає до теперішнього дня. В квартирі [ADDRESS] відповідач весь час не проживає, особистих речей не зберігає. На підставі ст.. 71, 72 ЖК України позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, його інтереси представляв адвокат [PERSON], який позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що він не проживає в оспорюваній квартирі у зв'язку з тим, що позивач чинить йому перешкоди в цьому, після звільнення з місця позбавлення волі в липні 2012 року він прийшов до квартири, але позивач не впускає до квартири, відповідач іншого житла не має.. Заслухавши представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З довідки про склад сім'ї від 22.08.2013 року виданої ОСББ «Декабристів 20» вбачається, що [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS], також в квартирі зареєстрований [PERSON], який фактично не проживає з 07.08.2012 року, комунальні послуги не сплачує (а.с.7). В судовому засіданні відповідач визнав, що він в квартирі [ADDRESS] не проживає з липня 2012 року, тому ці обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі 6-ти місяців. Позивачем не надано обґрунтованих та переконливих доказів того, що відповідач не мешкає в квартирі [ADDRESS] на протязі 6-ти місяців без поважних причин, навпаки, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди на спільне проживання в квартирі [ADDRESS], про що зазначив відповідач та свідок [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі - її син, тимчасово проживає в її однокімнатній квартирі, оскільки батько - позивач по справі йому дозволу на проживання в оспорюваній квартирі не надає.. Крім того, суд не вважає, що сама по собі наявність реєстрації відповідача утворює перешкоди у здійсненні права користування майном. Позивачем не зазначено, яким саме чином ця реєстрація перешкоджає йому користуватись майном. Обов'язки, які виникають з оплати комунальних послуг та утримання житла не є перешкодою у здійсненні прав позивача, оскільки не доведено, що позивач зобов'язаний оплачувати та оплачує комунальні послуги за відповідача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

До суду\~03\~грудня 2021\~року надійшла\~заява представника\~ [PERSON] ,\~в якій\~він просить ухвалити додаткове рішення, щодо вирішення питання розподілу витрат, понесених позивачем на оплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. які не вирішені судом під час ухвалення рішення. 25 лютого 2021 року [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Разом з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову за яку відповідно до квитанції № 0.0.2030017704.1 від 24 лютого 2021 року було сплачено судовий збір у розмірі 454 гривні. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2021 року позовні вимоги [PERSON] до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, № 10391 виданий 08 травня 2019 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 30303,50 грн. Вирішено стягнути з АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 908 гривень та витрати на оплату послуг адвоката (правничу допомогу) у сумі 5000 гривень, проте питання, щодо сплаченого судового збору у розмірі 454 гривні вирішено не було. У судове засідання 21 грудня 2021 року учасники процесу не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до положень частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. В зв`язку з цим, суд, зважаючи на доведеність позивачем своїх вимог, виходячи з наявності в матеріалах справи квитанції № 0.0.2030017704.1 від 24 лютого 2021 року на суму 454 грн., вважає заяву представника [PERSON] про ухвалення додаткового рішення обґрунтованою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

До суду 03 липня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення на її користь аліментів з [PERSON] на утримання дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], які продовжують навчання, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи з 11.07.2014 р. до закінчення доньками навчання. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]., які продовжують навчання та є студентками 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму ХНУМГ ім. О.М. Бекетова та з приводу навчання потребують матеріальної допомоги. Доньки проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на дітей не надає, на день пред'явлення позову сплачує аліменти за судовим рішенням та виконавчими листами на утримання доньок до досягнення ними повноліття, тобто до [INFO]. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, просив розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 вересня 1995 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.7,8), які проживають разом з матір'ю [PERSON] на перебувають на її утриманні (а.с.5). [PERSON] і [PERSON] є студентками 3 курсу денної форми навчання Електромеханічного технікуму ХНУМГ ім. О.М. Бекетова, строк закінчення навчання - 30 червня 2015 року, що підтверджується довідками № 043 і № 042 від 05.05.2014 року (а.с.3,4). Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Таким чином, встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору, судові витрати суд розподіляє відповідно до положень ч.2 ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

До суду 03 лютого 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] 08.08.2008 року, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, фактично шлюбно-сімейні стосунки вони не підтримують, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення, та розглядати справу за її відсутністю, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1387, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved