Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 квітня 2018 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини сімейні відносини між позивачем та відповідачем стали погіршуватися і з середини березня 2021 року вони остаточно почали проживати окремо. Шлюб між сторонами не розірвано, оскільки дитині лише 10 квітня 2021 року виповнився один рік. За спільною домовленістю сторін дитина проживає разом з позивачкою. 22 березня 2021 року відповідач власноруч написав розписку про те, що не заперечує проти того, щоб дитина проживала разом з позивачкою та зобов`язався щомісячно, починаючи з 1 квітня 2021 року, у строк до 10 числа кожного місяця, надавати грошові кошти на утримання дитини і позивачки. Однак, до 10 квітня коштів на їх утримання відповідач не надав. Відповідач працює з повним робочим днем в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на посаді начальника дільниці, має регулярний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати. Позивачка народила дитину на 35-му тижні вагітності і протягом наступних трьох місяців після народження дитини проходила курс інтенсивного лікування в лікарні. Наразі дитина продовжує доволі часто хворіти і на лікування позивачка витрачає значну суму коштів. На даний час позивачка не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Щомісячно отримує допомогу у розмірі 860,00грн, інших доходів не має. З урахування матеріального стану відповідача та стану здоров`я дитини, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача та на її утримання у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач до судового засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позовних вимогах наполягає, заперечень проти заочного розгляду справи не надала. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення на його адресу судових повісток. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб у Покровському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 20 квітня 2018 року, актовий запис №139 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Дитина перебуває на Д-обліку у лікаря-педіатра (а.с.10). Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина та дружини не надає, працює в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на посаді начальника дільниці, має регулярний та стабільний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.21). У статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначеної статті передбачає, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 79 Сімейного Кодексу України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. За статтею 80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 2 статті 182 СК України передбачає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816,00грн. по 908,00грн. за кожну вимогу.

Outcome: approved