Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, з позовом до Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] відкрилася спадщина після смерті матері позивача - [PERSON] . Позивач являється єдиним першочерговим спадкоємцем та прийняв спадщину, у тому числі з урахування 1/2 частки у спадщини, від якої відмовився син померлої - [PERSON] . 30.07.2020 приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Райххольд М.І. на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну матері земельну ділянку. 02 червня 2021 року на адресу нотаріуса позивач направив заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на інше майно, а саме право на земельну частку (пай) в КСП Шевченка розміром 8,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0150122, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12.12.1997 року за № 12251, який виданий на ім`я матері спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину після смерті якої спадкодавець прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, бо померла. Заява була отримана нотаріусом 04.06.2021 року. За результатами розгляду заяви нотаріус запропонувала позивачу надати довідку про реєстрацію матері разом з [PERSON] на час її смерті. У зв`язку з тим, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала одна, надати таку довідку позивач не має можливості. Позивач вважає, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону 1963 року, оскільки згідно п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, чинного з 01.01.2004 року, правила книги шостої Цивільного Кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини та йому видано свідоцтва про право спадщину за законом на житловий будинок. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, в силу ст. 549 ЦК УРСР: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Позивач зазначає, що доказами фактичного прийняття спадщини є наявність спочатку у матері, а потім у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме Сертифікату на право на земельну частку (пай). Позивач просить суд встановити юридичний факт прийняття [PERSON] , [INFO] та яка померла [INFO] спадщини, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати за ним право на земельну частку (пай) в КСП ім. Шевченка с. Воздвиженка Красноармійського (Покровського) району Донецької області розміром 8,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0150122, виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого 12.12.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 12251. Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача - Гродівської селищної ради до судового засідання не з`явився. До суду 25 жовтня 2021 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника селищної ради та винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , свідоцтво про смерть якої видано виконкомом Новоолександрівської сільської ради Покровського району Донецької області 01 жовтня 2019 року, актовий запис № 9 (а.с.8). Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. 30 липня 2020 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Райххольд М.І. на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Згідно вказаного свідоцтва приватним нотаріусом посвідчено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син, [PERSON] , у тому числі з урахування 1/2 частки у спадщині, від якої відмовився син померлої - [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 12,6440 га, кадастровий номер 1422783600:06:000:0022, що розташована: Новоолександрівська сільська рада, Покровський (Красноармійський) район, Донецька область, що належала спадкодавцю - [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №125464, виданого 30 січня 2008 року Красноармійською районною державною адміністрацією та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010816000087 (а.с.12). Крім того, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) в КСП Шевченка розміром 8,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0150122, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 12.12.1997 року за № 12251, який виданий на ім`я матері спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину після смерті якої спадкодавець прийняла, але свідоцтво про право на спадщину не отримала, бо померла (а.с.11, 15). Позивач звернувся до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Райххольд М.І. з заявою про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), на що нотаріусом йому було роз`яснено про необхідність надання довідки про реєстрації матері разом з [PERSON] на час її смерті, яку він надати не має можливості оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживала одна. У відповіді приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Райххольд М.І. від 08.09.2021 № 523/01-16 повідомлено, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не відкривалась. 21 грудня 2019 року заведено спадкову справу №99/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від сина спадкодавця - [PERSON] , який 30 липня 2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. В спадковій справі відсутні посвідчені заповіти до майна померлої [INFO] [PERSON] . 04 червня 2021 року до нотаріальної контори поштою надійшла заява на видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом чи постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії на земельну частку (пай) в КСП Шевченка розміром 8,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж на місцевості, яка належала померлій [INFO] [PERSON] (вх. № 263/02-14), на яку надано відповідь 12 червня 2021 року (вих. № 350/02-14) з рекомендацією особисто звернутися до нотаріальної контори з оригіналами усіх необхідних документів та надіслано рекомендованим листом на зазначену в заяві адресу спадкоємця, однак відправлення було повернуто як не вручене (а.с.34-38, 46-48). Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статті 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. У частині 1 статті 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року зазначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 16 постанови Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 з наступними змінами та доповненнями, діями ж, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подання ним протягом строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 p., та яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність v спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорт реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Мати позивача - [PERSON] , будучи спадкоємицею першої черги після смерті матері [PERSON] , вчинила дії, які свідчать про фактичний вступ в управління спадковим майном, оскільки оригінал правовстановлюючого документу перебував у неї. Свідоцтво про право на спадщину вона не отримала, оскільки померла. За таких обставин позовна заява в частині встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не має іншої можливості визнати право на земельну частку (пай), окрім як в судовому порядку, суд вважає заявлені позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved