Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста [PERSON] звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Покровської районної у місті [PERSON] ради про усунення перешкод в користуванні приватною власністю та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи до суду не зявився, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, просили постановити рішення згідно норм чинного законодавства. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно договору дарування від 23.02.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий номер 183, [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] Зарічний в м. Кривому Розі.( а.с.7-8). Відомості щодо права власності на вищевказану квартиру було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року.( а.с.9) Договір дарування квартири було укладено між позивачем та його батьком [PERSON]. На час відчуження майна у вищевказаній квартирі були зареєстровані позивач, його батьки [PERSON], [PERSON], та його зведений брат [PERSON] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у квартирі за адресою : 5 [ADDRESS] не мешкають, у період з 01.01.2012 року по 04.10.2014 року вони мешкали за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Канарська, 1, після чого як йому відомо мігрували за кордон до Іспанії, та наміру повертатися не мають, оскільки отримали статус біженців. Користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою [PERSON] не може, оскільки там зазначені зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). На даний час у вищезазначеній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] на яких нараховуються всі комунальні послуги та експлуатаційні витрати, всі ці обставини ставлять позивача у скрутне становище, до того ж перебування їх на реєстраційному обліку в їх квартирі чинить перешкоди в користуванні та розпорядженні належною йому квартирою. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійснені. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вивчивши матеріали справи і надані суду докази, суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відсутні за місцем своєї реєстрації з 01 січня 2012 року, відповідно договору дарування від 23.02.2005 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] реєстровий номер 183, [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] Зарічний в м. Кривому Розі.( а.с.7-8). Відомості щодо права власності на вищевказану квартиру було внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 20.02.2017 року.( а.с.9), а отже право власності набуто позивачем, який не має сімейих відносин з відповідачами. Враховуючи наведене, позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими і законними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON], в частині зобов'язання третьої особи зняти з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття «зняття з реєстрації» нерозривно пов`язане з поняттям «житлові права»(право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше). Із вказаної норми випливає, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.\~71,\~72,\~107,116,\~156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). А тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Outcome: partial