Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

До Корольовського районного суду м. Житомира 29 квітня 2021 року звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 921,00 грн. щомісяця, оскільки відповідач належним чином не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо (а.с.1-5). Ухвалою судді від 11 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін (а.с.30). У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав і клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від нього також до суду не надходило. 10 листопада 2021 року представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.48). З огляду на викладене та відповідно до ст.280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Зі змісту копії свідоцтва про народження (а.с.9) вбачається, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , і відповідно до ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобов`язані його утримувати до досягнення ним повноліття. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов`язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоров`я або за іншими підставами не спроможний її надавати своїй дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1 921,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення позивачем до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, що визначений ЗУ «Про судовий збір» за звернення до суду з позовом, що має майновий характер.

Outcome: approved