Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 13.06.2018 року за вхідним № 20879/18-Вх надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу». Позивач у своїй позовній заяві просила розірвати шлюб між ним та [PERSON] В обґрунтування свого позову зазначала, що 26 листопада 2009 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управілння юстиції зроблено актовий запис за № 2003 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 131688. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], який народився 13 лютого 2010 року, про що 10 березня 2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 109 та видано свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 195598. Позивач позовні вимоги підтримав, шлюб прохав розірвати. Відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення не заперечувала, шлюб прохала розірвати. Судом встановлено: 26 листопада 2009 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управілння юстиції зроблено актовий запис за № 2003 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-ВЛ № 131688. Від шлюбу є спільна дитина - [PERSON], який народився 13 лютого 2010 року, про що 10 березня 2010 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис за № 109 та видано свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 195598 Спір про розподіл спільно нажитого майна, відсутній. Частиною 1 ст. 23 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Заява про розподіл сумісно нажитого майна не надходила. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки сторони не проживають однією сім'єю, подружніх стосунків не підтримують і не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу, зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище Відповідачу залишити [PERSON]. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Позивач прохав не стягувати судовий збір з Відповідача.

Outcome: approved