Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м.\~Запоріжжя в порядку окремого провадження звернулася [PERSON] з заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання, ведення спільного господарства [PERSON] разом із її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на момент його смерті 23.01.2012 року та перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка [PERSON] на момент його смерті 23.01.2012 року. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.\~Запоріжжя від 15.01.2018 року заяву прийнято до розгляду судом та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годину 00 хвилин 25 січня 2018 року у залі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: м.\~Запоріжжя, вул.\~Перемоги, буд.\~107-Б, за участю заявника та зацікавленої особи. У судове засідання призначене на 25.01.2018 року зявився представник заявника та заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи. Зазначене клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладено на 31.01.2018 року. До початку розгляду справи від зацікавленої особи надійшла заява про розгляд за відсутності представника Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя. У звязку з цим, розгляд справи проводився за відсутності уповноваженого представника зацікавленої особи. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] посилається на те, що до смерті свого чоловіка [PERSON] вона перебувала на його утриманні. Дізнавшись про те, що втрата годувальника є підставою призначення пенсії у звязку із втратою годувальника, заявник звернулася до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у звязку із втратою годувальника. У відповідь на вказану заяву, [PERSON] була повідомлена про те, що для переходу на такий вид пенсії їй необхідно документально підтвердити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Також, їй було повідомлено, що відповідний юридичний факт може бути встановлений рішенням суду. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, підтвердити факт утримання [PERSON] її чоловіком шляхом отримання довідки про реєстрацію місця проживання за однією адресою для заявниці є неможливим. За таких обставин, з метою подальшого переходу на пенсію у звязку із втратою годувальника заявник просить суд встановити факт її постійного проживання, ведення спільного господарства разом із її чоловіком [PERSON] за однією адресою та перебування [PERSON] на утриманні її чоловіка на момент його смерті. Від Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя надійшла заява від 25.01.2018 року № 2315/11, якою зацікавлена особа повідомила суд про те, що заявник з 2001 року перебуває на обліку та отримує пенсію за віком. Своїм листом від 21.12.2017 року № 18778/02 зацікавлена особа розяснила заявнику, що підстави для переходу заявника з пенсії за віком на пенсію у звязку із втратою годувальника наразі відсутні з огляду на те, що заявник до своєї заяви не додала документ підтверджуючий факт її перебування на утриманні чоловіка. Крім того, зацікавлена особа вказала на те, що [PERSON] помер 23.01.2012 року і саме з цього часу [PERSON] дізналася про те, що втрата годувальника є підставою для перерахунку її пенсії та з цього часу вона зобовязана була звернутись із заявою про її перерахунок. Натомість заявник звернулася до суду лише 10.01.2018 року, що на думку Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя є підставою вважати строки звернення до суду за захистом своїх порушених прав пропущеними. У звязку із чим, зацікавлена особа просила суд залишити заяву [PERSON] без розгляду. Після ознайомлення з матеріалами справи, представником заявника надане додаткове обґрунтування, в якому останній звертає увагу суду на наступне. Позиція зацікавленої особи в частині пропущення строків для звернення заявника до суду ґрунтується на невірному тлумаченні норми матеріального права. Жодним нормативно-правовим актом України не встановлено часового обмеження для звернення пенсіонера із заявою про перехід із пенсії за віком на пенсію у звязку з втратою годувальника. Крім того, не встановлено обовязку пенсіонера стосовно звернення з заявою про перехід з одного виду пенсії на інший виключно в межах трирічного строку з моменту виникнення у пенсіонера права на такий перехід. Тобто, час реалізації пенсіонером свого права щодо переходу з одного виду пенсії на інший законодавцем не обмежений. Натомість, ч.\~1 ст.\~7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Таким чином, твердження зацікавленої особи про те, що заявниця зобовязана була звернутися до органу пенсійного фонду із заявою про перехід з одного виду пенсії на інший у період з 23.01.2012 року по 23.01.2015 року не має під собою правового обґрунтування. Лише у грудні 2017 року [PERSON] вирішила скористатися своїм правом на перехід з одного виду пенсії на інший та звернулася із відповідною заявою до зацікавленої особи. З листа зацікавленої особи від 21.12.2017 року № 18778/02, отриманого у відповідь, заявниця дізналася про те, що для переходу на інший вид пенсії їй необхідно документально підтвердити факт того, що вона знаходилася на утриманні померлого чоловіка. Таким чином, необхідність у зверненні до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, виникла у заявниці лише 21.12.2017 року. Як слідує з ч.\~1 ст.\~261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В даному випадку право [PERSON] на перехід з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника взагалі ніким не порушувалося, оскільки зацікавлена особа не\~відмовляла заявнику у переході на інший вид пенсії, а лише повідомила про перелік документів, які тій необхідно надати для цього. Враховуючи зазначене, відсутність порушення права [PERSON], а також відсутність спору між заявником і зацікавленою особою на думку представника заявника унеможливлюють застосування позовної даності. Також, від представника заявника надійшла заява про уточнення заяви [PERSON] від 10.01.2018 року про встановлення факту постійного проживання, ведення спільного господарства та перебування на утриманні, в якій представник звертає увагу суду на те, що під час написання заяви, що розглядається у даній справі, представником було допущено помилку, а саме не вірно вказано по батькові померлого чоловіка заявниці. Так, замість [PERSON] було вказано [PERSON]. У звязку із чим, представник заявника просив суд за текстом заяви та у її прохальній частині замість «Назар Василь Васильович» та «[PERSON]В.» у відповідному відмінку читати «Назар Василь Іванович» та «[PERSON]І.». В результаті дослідження матеріалів справи, вислухавши пояснення представника заявника та показання свідків [PERSON], [PERSON], суд встановив наступне. Пунктом 2 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У відповідності до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5\~«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного суду України № 15 від 25.05.1998 року), встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. 12.08.1962 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу від 12.08.1962 року ІІІ-УР №629601. Після реєстрації шлюбу, жінці [PERSON] присвоєно прізвище Назар. 23.01.2012 року [PERSON] помер, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть від 24.01.2012 року серії І-ЖС № 222780. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], кожний окремо пояснили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство у квартирі № 74, що розташована в будинку № 9 на вулиці Південноукраїнській в місті Запоріжжі. З [PERSON] та [PERSON] свідки знайомі з 1995 року, проживають у тому самому будинку та підїзді, що і заявник. Також, свідки пояснили, що за вищевказаною адресою подружжя проживало з 1995 року. З 2001 року [PERSON] вийшла на пенсію за віком та з цього часу отримує пенсію за віком. Згідно із довідками Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя від 13.11.2017 року ОР 162843 ЦВ/ПБ 50046/9999 та ОР 158827 ЦВ/ПБ 1004/129 станом на січень 2012 року (тобто момент смерті [PERSON]І.) розмір пенсії [PERSON] становив 1241,05 грн. (одна тисяча двісті сорок одна гривня 05 копійок), а розмір пенсії [PERSON] становив 2945,34\~грн. (дві тисячі сорок пять гривень 34 копійки). Отже, розмір пенсії [PERSON] станом на момент його смерті більш ніж в два рази перевищував розмір пенсії [PERSON] Згідно з інформацією, що міститься у довідці Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя від 08.11.2017 року ОР 162943 ЦВ/ПБ 50046/9999, станом на жовтень 2017 року розмір пенсії [PERSON] становить 1998,94\~грн. (одна тисяча девятсот девяносто вісім гривень 94 копійки). Довідкою управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 08.11.2017 року підтверджується, що [PERSON] не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради та не отримує допомогу. З витягу із акту огляду у МСЕК до довідки Сер.МСЕ ор № 102397 серія 2-18 АЗ, виданого 18.04.1997 року, слідує, що [PERSON] є інвалідом другої групи, інвалідність встановлена безстроково. Представник заявника пояснив, що нещодавно [PERSON] дізналася про те, що втрата годувальника є підставою для перерахунку її пенсії та звернулася до Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою від 08.12.2017 року про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила призначити їй пенсію у звязку із втратою годувальника. Факт направлення вказаної заяви підтверджується фіскальним чеком № 1728 від 08.12.2017 року та описом вкладення до цінного листа. У відповідь на заяву [PERSON], Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя листом від 21.12.2017 року № 18778/02 повідомило заявника про те, що відповідно до п.2.11 розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для переведення на пенсію в разі втрати годувальника необхідно надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сімї, а саме довідку житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідку органів місцевого самоврядування, або довідку про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку. [PERSON] не в змозі надати довідку про реєстрацію місця проживання за однією адресою із померлим чоловіком, оскільки він був зареєстрований за іншою адресою. Зазначене підтверджується довідкою від 13.11.2017 року ОР 158827 ЦВ/ПБ 1004/129, виданою Центральним обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя, в якій вказано, що адресою реєстрації [PERSON] є м.\~Запоріжжя, пр.\~Соборний (Леніна)[ADDRESS]. За тиках обставин, заявник наголошує на тому, що єдиним документом, яким може бути підтверджено факт спільного проживання заявниці із чоловіком та утримання її чоловіком, є рішення суду про встановлення відповідних юридичних фактів. Метою встановлення цих юридичних фактів є подальший перехід заявниці на пенсію у звязку із втратою годувальника. Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»\~встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Відповідно до ч.\~1 ст.\~38 цього Закону, члени сімї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»,\~пенсія у звязку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у звязку з втратою годувальника. Згідно з ч.\~1 ст.\~7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що перехід заявника з одного виду пенсії на інший є правом, а не обовязком [PERSON] Це право виникло у [PERSON] після смерті її чоловіка (23.01.2012 року) та може бути реалізоване нею у будь-який час після його виникнення. Необхідність звернення до суду у порядку окремого провадження виникла у заявника лише після отримання листа зацікавленої особи від 21.12.2017 року №18778/02, яким [PERSON] запропоновано для реалізації її права надати документ підтверджуючий факт утримання чоловіком. З матеріалів справи не вбачається, що між сторонами існує спір про право, порушення права [PERSON] з боку Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.\~Запоріжжя також відсутнє. У звязку із чим, суд не приймає доводи зацікавленої особи про пропущення [PERSON] строку звернення до суду за захистом свого інтересу. Розмір пенсії [PERSON] та її чоловіка [PERSON] станом на січень 2012 року, який підтверджується відповідними довідками, дає суду підстави вважати, що заявник дійсно отримувала від померлого допомогу, що була для неї постійним та основним джерелом до існування. Отже факт утримання [PERSON] її чоловіком [PERSON] на момент його смерті 23.01.2012 року є доведеним за допомогою належних письмових доказів, що містяться в матеріалах справи. Факти проживання та ведення спільного господарства [PERSON] разом із її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], станом на момент його смерті 23.01.2012 року підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved