Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11.06.2010 року близько о 17 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по 2-му Володарському зїзду вул. Артема в м. Харкові, перед поворотом праворуч створив перешкоду у русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON] допустив наїзд на автомобіль, чим порушив 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху. На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Харкова, від 05.07.2010 року Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5468 з визначення розміру збитків завданих ушкодженням транспортного засобу від 16.07.2010 року , розмір завданих збитків власнику автомобіля Субару, державний номерний знак [NUMBER] становить 13526,85 грн. Зазначена шкода, особисто винуватцем ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з заявою до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Позивачем 03.04.2012 року здійснено виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 13526,85 грн., за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного Тому просить суд стягнути з відповідача понесені ним витрати у сумі 13526,85 грн. та судові витрати по справі, а саме: витрати по підготовки подачи матеріалів до суду у сумі 2000,00 грн., та судовий збір по справі у сумі 243,60 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності за участю його представника за довіреністю [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, пояснив, що [PERSON] є не належним відповідачем по справі, оскільки він працював у ЗАТ «Комун Транс» водієм та ДТП скоїв саме на автомобілі, що належав ЗАТ «Комун Транс» під час виконання своїх трудових обовязків, тому саме підприємство повинно відшкодовувати шкоду, завдану його працівником. Крім того, в постанові Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2010 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП, взагалі невірно вказаний автомобіль, яким він керував. Штраф [PERSON] сплачено. Також вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, оскільки ДТП відбулася у червні 2010 року, а позивач до суду звернувся лише у квітні 2015 року, також є незрозумілим чому саме МТСБУ позивається до суду, якщо автомобіль потерпілої особи застраховано в іншій страховій компанії. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Діяльність Моторного (транспортного) бюро України регулюється\~Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.39.1. ст.39 Закону, МТСБУ є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Нормами\~ст.11 ЦК України\~передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є\~Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1\~ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] застрахована в іншій страховій компанії, тому є незрозумілим, чому саме МТСБУ виплатило йому страхове відшкодування, оскільки на момент скоєння ДТП власником автомобіля не була застрахована цивільно - правова відповідальність, тому в даному разі, відповідно до Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода відшкодовується МТСБУ у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтями\~256,\~257 ЦК України\~визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 6\~ст. 261 ЦК України\~за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання. Таким чином суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що позивач звернувася до суду з пропуском строку, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ДТП відбулося 11 червня 2010 року, страхове відшкодування [PERSON] МТСБУ виплатило 03.04.2012 року, а до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування звернувся 01 квітня 2015 року, про що свідчить відбиток на поштовому конверті, у якому позовна заява надійшла до суду тому позивач звернувся до суду в строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права (а.с. 5, 15, 22). Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, тому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що [PERSON] скоїв ДТП на автомобілі, що належав ЗАТ «Комун Транс» під час виконання своїх трудових обовязків, а також ті обставини, що у постанові суду про притягнення його до адміністративної відповідальності взагалі невірно вказаний автомобіль на якому скоєно ДТП 11.06.2010 року, оскільки представником відповідача суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що ДТП, що відбулося 10.11.2010 року з вини [PERSON] на автомобілі, який належав ЗАТ «Комун Транс» під час виконання трудових обовязків відповідачем, а також, що в постанові Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2010 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП, взагалі невірно вказаний автомобіль, яким він керував, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, такі доводи представника відповідача у судовому засіданні не знайшли документального підтвердження, представник відповідача, крім пояснень не надав жодного доказу, які б підтверджували зазначений факт, оскільки відсутні підстави для звільнення від доказування, передбачені ст.61 ЦПК України, а навпаки матеріали справи містять постанову Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2010 року, якою визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП, в якій зазначено, що [PERSON] працює в ЗАТ «Комун Транс», однак в мотивувальній частині даної постанови не зазначено, що [PERSON] скоїв ДТП 11.06.2010 року під час виконання трудових обовязків на автомобілі, що належить ЗАТ «Комун Транс». Дана постанова не була оскаржена [PERSON],та набула законної чинності 16.07.2010 року. Крім того, у судовому засіданні, представник відповідача пояснив, що штраф за постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2010 року, сплачено [PERSON]. Так в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 11.06.2010 року близько о 17 год. 00 хв. водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], по 2-му Володарському зїзду вул. Артема в м. Харкові, перед поворотом праворуч створив перешкоду у русі автомобілю [NUMBER], під керуванням [PERSON] допустив наїзд на автомобіль, чим порушив 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху. Постановою Київського районного суду м. Харькова, від 05.07.2010 року [PERSON] визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 5). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5468 з визначення розміру збитків завданих ушкодженням транспортного засобу від 16.10.2010 року, розмір матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля [NUMBER], становить 13526,85 грн. (а.с.7-12). З заяви, направленої [PERSON] до Моторне (транспортне) страхового бюро України, вбачається, що власник транспортного засобу Субару, державний номерний знак АХ 5727ВЕ [PERSON] звернувся до позивача з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної під час дорожньо - транспортної пригоди (а.с. 3-4). З наказу №1096 від 03.04.2010 року, вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, розпорядилося відшкодувати [PERSON] шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у сумі 13526,85 грн. ( а.с. 6). Відповідно до платіжного доручення № 1527 від 03.04.2012 року Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало [PERSON] страхове відшкодування у сумі 13526,85 грн. (а.с. 15). З листів № 3049/3-2-05 від 09.02.2012 року та № 15272/3-2-05 від 21.06.2012 року, надісланих Моторне (транспортне) страхове бюро України на адресу [PERSON] вбачається, що страхове бюро зверталося до [PERSON] з вимогою добровільно компенсувати витрати, що були відшкодовані компанією [PERSON] по страховому випадку у сумі 13526,85 грн. (а.с. 13,14). Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно\~ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому\~Законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, у зв'язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону. МТСБУ 03.04.2012 року здійснило виплату відшкодування [PERSON] в розмірі 13526,85 грн. Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього\~Законом\~обов'язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, відповідно до\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону\~після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. Оскільки МТСБУ відповідно до\~Закону\~здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст.ст.\~1166,\~1188, ч.1 ст.\~1191 Цивільного кодексу України\~та п. 38.2\~ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~позов МТСБУ в частині стягнення виплаченого відшкодування підлягає задоволенню, оскільки дані витрати позивач поніс з вини відповідача. Згідно частин 1 та 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З матеріалів справи вбачається, що представником інтересів позивача є СПД [PERSON], що діє на підставі контракту про надання правової допомоги №70 від27.09.2012 року, загалом на складання позовної заяви, підготовку матеріалів справи, зясування реквізитів для оплати судового збору, направлення матеріалів справи до суду, витрачено в близько 5 годин та 15 хвилин, однак суд вважає, що підрахування годин при підготуванні матеріалів для подачи позовної заяви до суду є значно завищеним, оскільки матеріали справи, що надійшли до суду містять всього 22 аркуша, включаючи розрахунки витрачених нормо годин, контракту про надання правової допомоги, угоди до нього, довіреності з 16 по 21 аркуш, тому суду вважає, час ксерокопіювання додатків до позовної заяви, які складають 13аркушів, терміном 30 хвилин, є значно завищеним, крім того є значно завищеним і час підготування позову до суду, де вказано, що на ознайомлення з матеріалами справи витрачено 1 годину, а складання позову 2 години, оскільки ознайомлення з матеріалами (доказами) та формулювання та виклад своїх позовних вимог і є складання позовної заяви. Крім того у розрахунку зазначено, що при зясуванні реквізитів для сплати судового збору позивачем затрачено 15 хвилин, однак суд не може погодитися з запропонованим розрахунком, оскільки позивачем при зверненні до суду взагалі не було сплачено судовий збір та ухвалою суду було надано строк на усунення даного недоліку. Також суду є незрозумілим розрахунок направлення позовної заяви до суду 30 хвилин та юридичний супровід розгляду справи, оскільки позовна заява надійшла до суду поштою, а представник позивача не приймав участі у справі, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Таким чином суд приходить до переконання, що нормогодини, повязані із наданням правової допомоги МТСБУ по складанню позовної заяви склали 2 години. Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що з 01 січня 2015 року діє розмір мінімальний розмірі заробітної плати 1218,00 грн. Виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час складання позовної заяви, підготування матеріалів справи, розмір компенсації становить 974,40 грн. згідно з наступного розрахунку: 1218,00 грн. х 40 % х 2 години = 974,40 грн. Відповідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн., [PERSON] є інвалідом ІІ групи та відповідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України дані витрати повинні компенсуватися позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з [PERSON] підлягають стягненню лише відшкодування витрат в порядку регресу, повязаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 13526,85 грн. та витрати повязані з наданням юридичних послуг у розмірі 974,40 грн., оскільки дані витрати позивач також поніс з вини відповідача [PERSON].

Outcome: approved