Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

До суду звернувся ПАТ КБ «Надра» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1592,95 долари США та 23108,44 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору № 24/12/2007/840-АП/767 від 24.12.2007, [PERSON] надано кредит на загальну суму 7080 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,65 % на рік. На виконання зобов'язань за кредитним договором сторони уклали договір поруки від 24.12.2007, поручителем за яким є [PERSON], що зобов'язується відповідати перед позивачем за належне виконання зобов'язань за кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредит, однак останній порушив положення кредитного договору і кредит не повернув. У зв'язку з цим, станом на 09.02.2015 у нього виникла заборгованість за кредитом - 1592,95 долари США і пенею та штрафами - 23108,44 грн., а тому ПАТ КБ «Надра» звернувся до суду і просить стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у попередніх судових засіданнях заперечувала проти позову і надала письмові заперечення у яких вказала, що договір поруки вона не підписувала, указаний у ньому підпис їй не належить і з умовами кредитного договору «Автопакет» № 24/12/2007840-АП/767, ознайомилася лише після отримання позову. Також, відповідач відмовилася від проведення почеркознавчої експертизи посилаючись на відсутність коштів. Крім того, вона вказала, що з 06.03.2007 не підтримує подружніх відносин з [PERSON], а 15.08.2008 шлюб між ними розірвано. Відповідач [PERSON] у попередніх судових засіданнях позов визнав частково і надав письмове заперечення проти позову у якому вказав, що позов визнає частково і заперечує щодо частини позовних вимог, оскільки позивач при зверненні до суду не визначив еквівалент у національній валюті для суми 1592,95 долари США, яку він просить стягнути з відповідачів. Крім того, [PERSON] вказав, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем та падінням курсу гривні по відношенню до долара США, необхідно відмовити позивачеві у задоволенні вимог щодо стягнення пені та штрафних санкцій. До початку судового засідання призначеного на 14.09.2019 [PERSON] надав письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням у с. Тиманівка, Тульчинського району Вінницької області, на зборах по викупу насіння, однак у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, обставини, на які посилається відповідач, не можна визнати поважними, а тому підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Враховуючи те, що відповідачі не з'явилися у судове засідання і належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, з тих або інших причин неодноразово подавали заяви про відкладення розгляду справи, що може свідчити про намагання затягувати розгляд справи, суд вважає можливим, розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що: відповідно до копії договору «Автопакет» № 24/12/2007/840-АП/767 від 24.12.2007, [PERSON] надано кредит на загальну суму 7080 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,65 % на рік, на строк до 24.12.2014, з цільовим призначенням на придбання автотранспортного засобу, щомісячним мінімальним необхідним платежем 128 доларів США, який вноситься до 18 числа кожного місяця. У відповідності до розділу 5 вказаного договору, у разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню він сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. У випадку порушення позичальником вимог п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 договору, він зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10 % від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок (а.с. 9 - 15). Згідно договору поруки від 24.11.2007, [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором 24/12/2007/840-АП/767 від 24.12.2007, зокрема щодо повернення до 24.12.2007 кредиту у сумі 7080 доларів США, сплати відсотків 12,65 % річних та сплати можливих штрафних санкцій (а.с. 16 - 17). У відповідності до розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 09.02.2015, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, а саме: надав відповідачеві грошові кошти, а він їх отримав і використовував на власні потреби, що підтверджує копія заяви на видачу готівки № 2 від 24.12.2007 (а.с. 27), договір купівлі-продажу автомобіля № 002109 від 21.12.2007 (а.с. 94). Заборгованість відповідачів перед позивачем становить 2518,91 долари США, що є еквівалентом 62862,42 грн., і складається з: заборгованості по кредиту 1394,54 доларів США, що є еквівалентом 34802,42 грн., заборгованості по сплаті відсотків 198,41 доларів США, що є еквівалентом 4951,56 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 217 доларів США, що є еквівалентом 5439,45 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 708 доларів США, що є еквівалентом 17668,99 грн. (а.с. 18 - 21). Виходячи з положень ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України, встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; за ч. 2 цієї статті, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, обставини викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому позов про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню, оскільки відповідачі не надали будь-яких даних і доказів, що спростовували б доводи позивача. Надаючи оцінку доказам, суд критично ставиться до посилання [PERSON] про необхідність відмови у стягненні суми штрафних санкцій і пені у зв'язку з падінням курсу гривні до долара США та його скрутним матеріальним становищем, оскільки на підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, при винесенні рішення, суд надав оцінку запереченням [PERSON], у яких вказано, що вона не підписувала договір поруки і їй нічого не відомо про його існування та вона не ознайомлювалася з умовами кредитного договору. Відповідач не представила будь-яких доказів, що підтверджували її свідчення, в той час як у ч. 4 ст. 60 ЦПК України, вказано, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів у дохід держави необхідно солідарно стягнути суму судового збору - 628,62 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved