Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 16.09.2015 року звернулась [PERSON]із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що 14.11.2013 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстровано, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1862. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з 01 серпня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, оскільки відповідач вирішив піти з сім'ї і проживати окремо. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів та відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Як вказує позивач, відповідач [PERSON] відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1862 та стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] року, у розмірі ? частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття, тобто до [INFO] року. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, про що надала до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у відповідності з вимогами статті 74 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв'язку з неявкою відповідача, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2013 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1862. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причину позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. В судовому засіданні встановлено, що спільне життя сторін не склалось, подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе, з причини відсутності взаєморозуміння. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 01 серпня 2015 року. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, виходячи з викладеного, суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Також в судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12 червня 2014 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №5716. Малолітній [PERSON], [INFO] року перебуває на утриманні своєї матері позивача [PERSON], відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Досліджуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, суд виходить з встановленого законом та покладеного на батьків обов'язку утримання своїх малолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України При визначенні розміру аліментів суд враховує, що син відповідача - [PERSON], [INFO] року, потребує матеріальної допомоги, тому вважає, що відповідач може платити щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Згідно ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Як вказує ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача щомісячно аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню, а судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved