Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернувся представник позивача [PERSON] та просив суд визнати за позивачем право на земельний пай середнім розміром 5,11 умовних кадастрових гектарів у колективному сільськогосподарському підприємстві імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області по [PERSON] сільській раді Миронівського району Київської області. Позов обгрунтував тими обставинами, що позивача 01 квітня 1988 року було прийнято в члени колгоспу імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області, 10 серпня 1988 року виведено з членів колгоспу з формулюванням «за згодою сторін». 11 листопада 1988 року позивача було прийнято в члени колгоспу імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області. 12 грудня 1995 року позивача було виведено з членів колгоспу з формулюванням «за порушення трудової дисципліни». В січні травні 1996 року позивач працював в КСП імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області. 20 лютого 1996 року КСП імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області отримало Державний акт на право колективної власності на землю. Під час складання списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), позивача не було включено до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, отже відповідно до указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має право на визначення земельної частки (паю) у колективній власності на землю. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Київської області [PERSON] в судове засідання не зявилася. В надісланій до суду заяві представник адміністрації просила слухати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просила слухати справу у відсутності представника сільської ради, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві представник відділу просив слухати справу у його відсутності. Представник відповідача сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Петровського» в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві директор СТОВ «Петровського» [PERSON] просив слухати справу у відсутності їх представника, щодо прийняття рішення покладається на розсуд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки їх неявка на судове засідання не утворює підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 169 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Представник позивача звернувся за судовим захистом у звязку із тим, що в інший спосіб позивач не може реалізувати своє право на отримання земельного паю середнім розміром 5,11 умовних кадастрових гектарів в колективному сільськогосподарському підприємстві імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області по [PERSON] сільській раді Миронівського району Київської області. Відповідно до запису в трудовій книжці під № 3, позивач 01 квітня 1988 року був прийнятий в члени колгоспу ім. «Петровського» с. Ємчиха Миронівського району Київської області та 10 серпня 1988 року позивача виведено з членів колгоспу з формулюванням «за згодою сторін» (а. с. 13). Відповідно до запису в трудовій книжці під № 5, позивач 11 листопада 1988 року був прийнятий в члени колгоспу ім. «Петровського» с. Ємчиха Миронівського району Київської області та 12 грудня 1995 року позивача виведено з членів колгоспу з формулюванням «за порушення трудової дисципліни» (а. с. 13). Відповідно до довідки виданої СТОВ «Петровського» від 03 травня 2017 року № 8 вбачається, що [PERSON] в січні травні 1996 року працював в КСП імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області (а. с. 33). Згідно довідки виданої СТОВ «Петровського» від 03 травня 2017 року № 9 про реорганізацію в квітні 1929 року було створено колгосп ім. Т.Г. Шевченка, в 1973 році створено колгосп «Україна», 01 квітня 1988 року створено колгосп ім. Петровського, згідно рішення загальних зборів протокол № 1 від 01 квітня 1988 року, 06 квітня 1996 року на базі колгоспу ім. Петровського створено КСП ім. Петровського згідно рішення загальних зборів протокол № 2 від 06 квітня 1996 року, 22 лютого 1997 року КСП ім. Петровського перейменовано в КСП «Ємчиха» згідно рішення загальних зборів протокол № 1 від 22 лютого 1997 року, 15 лютого 2000 року в звязку з реорганізацією КСП «Ємчиха» утворилося СТОВ «Петровського» згідно рішення загальних зборів протокол № 1 від 15 лютого 2000 року, СТОВ «Петровського» є правонаступником КСП «Ємчиха». (а. с. 32). Відповідно до Державного акту серії КВ від 20 лютого 1996 року Колективне сільськогосподарське підприємство імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області отримало право колективної власності на землю (а. с. 16-17). Отже, на час отримання 20 лютого 1996 року Колективним сільськогосподарським підприємством імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області Державного акту на право колективної власності на землю, позивач був членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області, та був членом КСП імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області, то позивач мав право на земельну частку (пай). Статтею 5 Закону України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі»\~передбачено, що приватизація майна радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється шляхом перетворення їх у колективні сільськогосподарські підприємства або у акціонерні товариства за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених). Як видно з довідки виданої СТОВ «Петровського» від 03 травня 2017 року № 9, що 15 лютого 2000 року в звязку з реорганізацією КСП «Ємчиха» утворилося СТОВ «Петровського», а також те, що СТОВ «Петровського» є правонаступником КСП «Ємчиха». (а. с. 32). Згідно з\~ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб\~підприємців»\~(в редакції чинній на час реорганізації), юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті перетворення (реорганізації). Позивач із заявою про надання інформації чи являється він включеним до списку-додатку до Державного акту, 10 травня 2017 року звернувся до відділу у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про те, йому було повідомлено, що він відсутній у списку-додатку до Державного акту (а. с. 12). Крім того, із довідки виданої [PERSON] сільською радою від 05 травня 2017 року № 59 вбачається, що на території [PERSON] сільської ради є земельні ділянки із земель запасу, які не передані у власність (а. с. 31). Абзацом 2 ст. 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено судам, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, [PERSON], будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського, відповідно до наведених норм Указу має право на земельну частку (пай) із земель колективної власності належних цьому підприємству, згідно державного акту на право колективної власності на землю, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області 20 лютого 1996 року. Відповідно до ч. 8 ст. 25 Земельного кодексу України вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними. Відповідно до довідки відділу у [PERSON] районі Головного управління Держеокадастру у Київській області середній кадастровий розмір земельної частки (паю) по КСП «Ємчиха» та [PERSON] сільській раді Миронівського району Київської області становить 5,11 умовних кадастрових гектарів. Тобто, позивач має право на отримання земельного паю із земель колективного сільськогосподарського підприємства імені Петровського села Ємчиха Миронівського району Київської області середнім розміром 5,11 умовних кадастрових гектарів. На підставі ст. ст. 25, 81, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 16, 373 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,

Outcome: approved