Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 5,390 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої на території Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала йому відповідно до державного акту серії [NUMBER] від 16.12.2002 року Позивач є єдиною спадкоємицею першої черги. У встановлений законом строк, позивач подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки в результаті пожежі, яка сталася 06.10.2008 року за місцем проживання [PERSON] було знищено правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з`явилася та надала до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Почино-Софіївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком позивача (а. с. 4). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 02 (а. с. 8). У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16 грудня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею, договорів оренди землі за МД № 10289, земельна ділянка площею 5,390 га, кадастровий номер [NUMBER] призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала [PERSON] (а. с. 6, 10). У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та листом нотаріуса від 16.07.2010 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у зв`язку із ненаданням нотаріусу правовстановлюючих документів (а. с. 9). Виходячи з наведеного суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті чоловіка, прийняла спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка належала померлому [PERSON] .

Outcome: approved