Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивач посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] . Померлий на день своєї смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним мешкав та був зареєстрований [PERSON] . Померлому належали: земельна ділянка, площею 0,15 га, яка розташована у [ADDRESS] , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4423155100:26:002:0069, земельна ділянка, площею 0,4881 га, яка розташована у [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4423155100:26:002:0070, житловий одноповерховий будинок, розташований у [ADDRESS] , Ѕ частка якого належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності від 17.09.1962 року, Ѕ частка згідно договору дарування від 14.01.1974 року. Від імені померлого [PERSON] був залишений заповіт на ім`я позивача. Позивач є спадкоємцем за заповітом та в установлений законом строк прийняв спадщину, оскільки проживав разом з померлим на час відкриття спадщини. На звернення до державного нотаріуса щодо спадкування майна померлого, державним нотаріусом Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, відносно житлового будинку було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Оскільки встановлено, що 09 червня 2020 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON] (діє на підставі довіреності) від імені [PERSON] , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , але не надала правовстановлюючий документ щодо належності Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцю. У позивача відсутній оригінал договору дарування Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, наявна ксерокопія з архівної справи № 672 Новоайдарського РКПТІ. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити (а.с. 34). Відповідач представник Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 32). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] в смт Новоайдар Новоайдарського району Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після його\~ смерті\~залишилось спадкове\~майно до\~складу якого\~входять: земельна ділянка, площею 0,15 га, яка розташована у [ADDRESS] , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4423155100:26:002:0069, земельна ділянка, площею 0,4881 га, яка розташована у [ADDRESS] , надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4423155100:26:002:0070, житловий одноповерховий будинок, розташований у [ADDRESS] , Ѕ частка якого належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності від 17.09.1962 року, Ѕ частка згідно договору дарування від 14.01.1974 року (а.с. 12, 15-17). Відповідно до копії заповіту від 20.08.2008 року померлий [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну земельну ділянку та житловий будинок (з господарськими побудовами та спорудами), що розташовані за адресою: [ADDRESS] , разом з господарськими обладнаннями та належну на підставі державного атку на право приватної власності на земельну ділянку серії ЛГ № 030345, виданого 23.06.2003 року земельну ділянку площею 2,6757 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва заповів [PERSON] . Належні грошові кошти заповів [PERSON] (а.с. 9). Згідно з довідки виданої Новоайдарською селищною радою Новоайдарського району Луганської області [PERSON] , який помер [INFO] мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до постанови про\~відмову у\~вчиненні нотаріальної\~дії державного нотаріуса Щастинської державної нотаріальної контори Луганської області Харченко О.С. 09 червня 2020 року до нотаріальної контори звернулась [PERSON] (діє на підставі довіреності) від імені [PERSON] , з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , але не надала правовстановлюючий документ щодо належності Ѕ частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцю (а.с. 22). Згідно з копії звіту про оцінку майна ринкова вартість об`єкта оцінки - житловий одноповерховий будинок 9житловий будинок (літери А1Ж), прибудова (літера а), ганок (літера а1), загальною площею 40,80 м2 (у тому числі житлова площа 29,50 м2), з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами: літня кухня (літера Б), тамбур (літера б), сарай (літера С), сарай (літера В), сарай (літера Г), погріб (літера П), вбиральня (літера У), колодязь (літера к), ворота № 2, огорожа № 3, розташований за адресою: [ADDRESS] становить 49\~000 грн. (а.с. 21). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав», державна реєстрація права на нерухоме майно - це вже офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України «право на спадкування мають особи, визначені у заповіті». Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, як встановлено в судовому засіданні позивач не відмовлявся від спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вище наведене, зокрема те, що у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позивач на підставі заповіту є спадкоємцем, який прийняв спадщину та після смерті вчинив усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від нього причин у видачі такого йому було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved