Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

До Мелітопольського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], згідно яких просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29.01.2014; визнати за ним право власності на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387; витребувати у [PERSON] на користь [PERSON] Генієвича автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер [NUMBER], рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2008 році між ним та ТОВ «Укрпромбанк» був укладений кредитний договір №199-0111004/ФКВ-08, за рахунок коштів від якого було придбано транспортний засіб Mitsubishi Pajero (колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387). Вказаний ТЗ був поставлений на облік із номерами АР3433ВІ, і був належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АРС №100720 від 26.03.2008 р. В період чинності кредитного договору відповідач [PERSON] шахрайським шляхом заволодів моїм автомобілем, і, як стало відомо пізніше, здійснив зняття його з реєстрації у відповідному МРЕВ ДАІ. В подальшому [PERSON] ухилявся від спілкування з позивачем, а згодом з відповіді Мелітопольського МРЕВ ДАІ стало відомо про зняття спірного автомобіля з обліку для продажу. Одночасно із цим ПАТ «Дельта банк», як новий кредитор за кредитним договором №199-0111004/ФКВ-08 ініціював звернення до суду із позовом про стягнення боргу за кредитом із позивача по справі, який виконав свої зобовязання в повному обсязі. Вжиті заходи пошуку вибулого майна призвели до встановлення позивачем факту незаконного вибуття належного йому транспортного засобу з володіння проти волі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що позивач не відчужував автомобіль і не здійснював жодних дій, спрямованих на його відчуження, а тому має право на повернення своєї власності, яка вибула з його володіння поза його волі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Окрім того, представник відповідача наполягав на неможливості розгляду зазначеної справи до встановлення винних осіб в межах кримінального провадження, у звязку з чим ним було заявлено клопотання про зупинення провадження. Ухвалою суду в задоволенні клопотання було відмовлено через відсутність будь-якої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Також, заперечував проти витребування майна, так як на цей час автомобіль був вилучений у [PERSON] та переданий на зберігання [PERSON] На підтвердження своєї позиції відповідачем або його представником не надано жодного доказу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.09.2008 між ТОВ «Укрпромбанк» (в подальшому кредитор був змінений на ПАТ «Дельта Банк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №199-0111004/ФКВ-08 відповідно до якого [PERSON] отримав кредит на придбання автотранспортного засобу марки Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387. Вказаний автомобіль був придбаний на імя [PERSON] Генієвича, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АРС №100720 від 26.03.2008 і на нього була накладена заборона на відчуження. Як зазначає позивач, він в період чинності кредитного договору передав в управління спірний автомобіль відповідачу [PERSON], однак доказів цього в матеріалах справи немає. В подальшому позивачу стало відомо, що автомобіль був знятий з реєстрації та відчужений іншій особі без його згоди, у звязку з чим він звернувся до Мелітопольського міського відділу УМВС України в Запорізькій області про внесення до ЄРДР інформації про злочин. Вказане правопорушення (злочин) внесено до ЄРДР за № 12015080140004600 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Для отримання додаткової інформації судом було витребувано копії матеріалів кримінальної справи № 12015080140004600, витребувано інформацію від нотаріуса [PERSON], інформацію про підстави виникнення права власності на автомобіль у [PERSON] Отримані від МВП ГУНП в Запорізькій області ксерокопії документів, вилучених 08.12.2015 з приміщення територіального сервісного центру №8043 в м. Києві свідчать про те, що відчуження спірного автомобіля відбулось наступним чином: -29.01.2014 за заявою №34638042, поданою [PERSON] від імені [PERSON], автомобіль марки Mitsubishi Pajero було знято з обліку для реалізації. В заяві в розділі особливі відмітки зазначено, що кредит погашено лист №177-12 від 27.12.2009 та вказано, що [PERSON] діє за дорученням №ВТМ239182 від 17.10.2013. -До зазначеної заяви також долучено відповідь Начальника відділення (без вказівки якого саме) ТОВ «Укрпромбанк» [PERSON] від 27.12.2013 №177-12 про погашення [PERSON] кредиту від 29.09.2008 №2029/08-К на придбання автомобіля Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387 в повному обсязі 26.09.2008. Крім того, долучено копію договору кредиту та забезпечення «2029/08-К», укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та [PERSON] 29.09.2008, зміст якого не містить умови кредитування, а лише регулює забезпечення зобовязань за договором кредиту №2029/08-К в сумі 41350 доларів США шляхом передачі в заставу автомобілю марки Mitsubishi Pajero. -Окрім того, для зняття автомобілю з обліку [PERSON] була надана довіреність видана [PERSON], яка діє від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] 17.10.2013 за реєстровим №1779, на імя [PERSON] на розпорядження належним [PERSON] автомобілем Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387. Довіреність датована 17.10.2013, посвідчена тим самим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1781, бланк ВТМ 239182. -Згідно витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №25542171, сформованим знову ж таки приватним нотаріусом [PERSON], 17.10.2013 нею була посвідчена довіреність, видана [PERSON] на розпорядження автомобілем легковим, серійний номер JMYLRV93W8J723387, номер державної реєстрації АР 3433ВІ на бланку ВТМ239182, номер у реєстрі нотаріальних дій 1781 на імя [PERSON] -Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №37922011, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] на підставі заяви [PERSON] від 28.01.2014, в реєстрі інформація щодо обтяження автомобіля Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387, номер державної реєстрації АР 3433ВІ відсутня. Тобто, з отриманих матеріалів вбачається, що автомобіль вибув з власності [PERSON] шляхом оформлення довіреності від імені [PERSON] на імя [PERSON] 17.10.2013, реєстр №1779 та оформлення довіреності в порядку передоручення від імені [PERSON] на імя [PERSON] 17.10.2013, реєстр №1781 з правом зняти з реєстраційного обліку та продажу транспортного засобу. В ході розгляду справи судом була витребувана та отримана інформація, що Приватний нотаріус [PERSON] не посвідчувала 17.10.2013 довіреність від імені [PERSON] Генієвича на імя [PERSON] за реєстровим №1779, за зазначеним номером вчинено іншу нотаріальну дію. Також, до матеріалів справи долучена інформація, що приватний нотаріус [PERSON] не посвідчувала 17.10.2013 довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON] за реєстровим №1781, за цим реєстровим номером була вчинена інша нотаріальна дія посвідчення довіреності [PERSON], яка діяла від свого імені на імя [PERSON] на розпорядження автомобілем іншої марки. Приватний нотаріус [PERSON] стверджує, що 17.10.2013 не посвідчувала жодної довіреності на розпорядження автомобілем Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер [NUMBER], колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) JMYLRV93W8J723387. Таким чином, судом достовірно встановлено, що такі довіреності як довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON] та довіреність від імені [PERSON] на імя [PERSON] від 17.10.2013 не існують. Також, судом досліджено відповідь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про те, що нею не посвідчувались фотокопії довіреності за реєстровим №2843 від 22.01.2014, посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1781 від 17.10.2013. Крім того, нею не вчинялось жодної нотаріальної дії 21.01.2014 від імені [PERSON] Саме на підставі заяви [PERSON], який діяв за відсутності будь-яких повноважень, відбулося зняття автомобіля з реєстраційного обліку та подальше його відчуження. Цьому сприяла й відповідь Мелітопольського центру ДАІ про відсутність будь-яких обмежень, незважаючи на наявність в інформаційній системі ДАІ позначки про заборону відчуження (кредитор «Укрпромбанк»). Крім того, судом досліджено й наявність в матеріалах справи двох кредитних договорів, укладених однією датою 29.09.2008, між тими ж сторонами [PERSON] та ТОВ «Укрпромбанк», один - №2029\\08-К, інший - №199-0111004/ФКВ-08. Саме договір №2029\\08-К та довідка про погашення за цим договором був наданий невідомими особами для зняття автомобіля з обліку, однак його вивчення свідчить про те, що в ньому зазначені недостовірні данні про особу кредитора - ТОВ «Укрпромбанк» з ідентифікаційним кодом за ЄДРПОУ 193573226650, так як згідно єдиного реєстру підприємства з таким ідентифікаційним кодом не існує та не існувало. Також, судом досліджено матеріали цивільної справи №320/7998/13ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» (права перейшли від ТОВ «Укрпромбанк» на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань) до [PERSON] (боржника) та [PERSON] (поручителя) про стягнення боргу за кредитним договором №199-0111004/ФКВ-08, в ході розгляду якої було встановлено факт повного погашення боргу 09.09.2014. У відповідача [PERSON] право власності на спірний автомобіль виникло на підставі довідки-рахунку від 14.02.2014, в той час коли ще існувала заборона відчуження автомобіля через непогашення кредиту. Судом однозначно встановлено вибуття права власності на автомобіль поза волею первісного власника [PERSON] Згідно зі\~ст. 1 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 129 Конституції України\~основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Відповідно до вимог ст.\~213,\~214 ЦПК України\~рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~та п. 2 ч.1 ст.\~3, ст.\~321 ЦК України\~ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених\~Конституцією\~та законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Судом встановлено, що вибуття автомобіля з власності [PERSON] відбулося не шляхом укладення договору купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] 29.01.2014, а шляхом зняття автомобіля з обліку та подальшого відчуження автомобіля особою, яка не мала не те повноважень, тому позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу недійсним задоволенню не підлягають. При цьому, за своєю правовою природою довіреність це односторонній правочин, який фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обовязки безпосередньо для довірителя. Судом встановлено, що [PERSON] не видавав 17.10.2013 довіреності на право розпорядження автомобілем на імя [PERSON], такої довіреності взагалі не існує, а, отже, всі подальші правочини, спрямовані на зміну права власності на спірний автомобіль, є нікчемними, тобто не можуть породжувати прав та обовязків. Стаття 387 ЦК України\~встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до\~ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, окрім іншого, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Захист права особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України. Зазначена позиція висловлена в Постанові Пленуму ВСУ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними. Відповідно до\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~Статтею 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно п.8\~Постанови КМУ №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів. Враховуючи, що [PERSON] не мав права на здійснення повноважень, визначених у копії довіреності від 17.10.2013, навпаки, судом встановлено відсутність такої довіреності, не можна визнати правомірною послідуючу реєстрацію автомобіля на інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. При цьому суд не приймає до уваги посилання представника [PERSON] про те, що на цей час в рамках кримінального провадження №12015080140004600 автомобіль вилучено у [PERSON] та передано на зберігання [PERSON], так як в цьому позові мова йде не про правомірність знаходження автомобіля на зберіганні [PERSON], а про його право власника витребувати це майно. Слід зазначити, що [PERSON] не скористався своїм правом надати докази правомірності набуття ним права власності, представником відповідача не надано жодних документів на підтвердження цього. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності підлягають задоволенню, так як спрямовані на захист його права власника та будуть сприяти полегшенню подальшої реєстрації власникові спірного автомобілю за собою. Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial