Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

До Малиновського районного суду міста Одеси звернулася [PERSON] до [PERSON], треті особи Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про зобовязання здійснити примусовий обмін квартири. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з народження зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Її батьки: [PERSON] та [PERSON], рішенням суду від 07 квітня 1999 року були позбавлені батьківських прав відносно неї та її сестри [PERSON]. Опікуном позивачки була призначена [PERSON]. 25 травня 2007 року, позивач звернулася з позовом до суду про зміну договору найму на 3-х кімнатну квартиру за адресою: 65000, [ADDRESS], визнавши своє право на 1/2 частини вказаної квартири, та зобовязання Малиновської районної адміністрації м. Одеси укласти з нею договір найму житлового приміщення (квартири) 1/2 частини 3-х кімнатної квартири за адресою: 65000, [ADDRESS]. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені, рішення вступило в законну силу 14 вересня 2009 року. 20 жовтня 2009р. Малиновським районним судом м. Одеса були видані виконавчі листи по справі №-2-230/09 від 01.09.2009 року. 02 листопада 2009р., згідно розпорядження голови Малиновської районної адміністрації №-583/01-06 від 21 жовтня 2009р., був відкритий особовий рахунок на [PERSON] на найману нею житлову площу в кв. №-24, буд. №54 по вул. Космонавтів, яка складається із трьох кімнат площею 42.8 кв.м., для укладення договору найму на цю житлову площу. Ухвалою суду від 21.01.2010року, судом було розяснено, що на підставі рішення від 01 вересня 2009 р. по справі №-2-230/09 за позовом [PERSON] до [PERSON], Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, про визнання рішення щодо реєстрації та вселення незаконним, зміну договору найму, зобовязання укласти договір найму та вселення, [PERSON] має право на вселення в квартиру за адресою:[ADDRESS]. 03 червня 2010 р. Малиновським районним судом м. Одеси було винесено додаткове рішення по справі №-2-230/09, яким суд зобовязав [PERSON] усунути всі перешкоди [PERSON] в праві користуватися квартирою за адресою: [ADDRESS], та вселити [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS]. 16 червня 2010р. позивач звернулася до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою та виконавчим листом по справі №-2-230/09 р. про зобовязання [PERSON] усунути всі перешкоди [PERSON] в праві користування квартирою за адресою: [ADDRESS], та вселити [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS]. Проте, відповідач [PERSON] перешкоджав доступу в квартиру і вселення позивача. Таким чином, по теперішній час Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не виконаний виконавчий лист від 26 червня 2010 року. Також позивач зазначає, що вона зверталася до відповідача в письмовій та усній формі з пропозиціями обміну квартири, але по теперішній час відповіді не отримано. Тому позивач просить суд, зобовязати в судовому порядку [PERSON] здійснити примусовий обмін квартири №-24, будинку №-54 по вул. Космонавтів. Малиновський район в м. Одеса на приміщення в різних будинках (квартирах) та стягнути з нього витрати по сплаті судового збору. Позивач\~ до суду надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки до суду, відповідачем суд не було повідомлено. Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу, на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення у відсутності відповідача, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що, відповідно до рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 вересня 2009 р. по справі № 2-230/09 позовні вимоги [PERSON] про зміну договору найму на 3-х кімнатну квартиру за адресою: 65000, [ADDRESS], визнавши своє право на 1/2 частини вказаної квартири, та зобовязання Малиновської районної адміністрації м. Одеси укласти з нею договір найму житлового приміщення (квартири) 1/2 частини 3-х кімнатної квартири за адресою: 65000, [ADDRESS], було задоволено, рішення вступило в законну силу 14 вересня 2009 року. (а.с. 34-36). 21 жовтня 2009 р. був відкритий особовий рахунок на [PERSON] на найману нею житлову площу, яка складається із трьох кімнат, площею 42.8 кв.м. в кв. №-24, буд. №-54 по вул. Космонавтів для укледання договору найму на цю житлову площу.(а.с. 44) Відповідно до довідки про склад сімї від 05.12.2013 року, в квартирі №3072, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], зареєстровані: позивач [PERSON], відповідальна, та відповідач - [PERSON], брат. (а.с.49). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся з позовом до суду про визнання позивача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: 65000, [ADDRESS], зміну договору найму та забовязання укласти договір найму. Рішенням суду від 17 грудня 2014 року № 521/21221/13-ц в задоволенні позову було відмовлено. (а.с. 108-109). Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно ст. 79 Житлового кодексу України,наймач жилого приміщення вправі за письмовою згодою членів сім'ї, що проживають разом із ним, включаючи тимчасово відсутніх, провести обмін займаного приміщення з іншим наймачем або членом житлово-будівельного кооперативу, в тому числі з проживаючими в іншому населеному пункті. Позивач зверталася до відповідача з листом, стосовно приватизації та обміну спірної квартири, що підтверджується поштовим повідомленням. (а.с. 112) Доказів щодо вирішення вказаного питання, до суду сторонами не надано. Відповідно до ч.1\~ст.15 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін\~ (ч.1\~ст. 10 ЦПК України). За статтею 80 Житлового кодексу України,якщо між членами сім'ї не досягнуто згоди про обмін, то кожен з них вправі вимагати в судовому порядку примусового обміну займаного приміщення на приміщення в різних будинках (квартирах). Відповідно до\~\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Тобто, у відповідності з зазначеною нормою Закону, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог. Таким чином, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та\~ системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання здійснити примусовий обмін квартири, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До позовної заяви додана квитанція про сплату позивачем судового збору в сумі 243,60грн.(а.с.1).

Outcome: approved