Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 12.02.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить суд визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач позовні вимоги мотивував тим, що є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . За квартирою був закріплений сарай, та рішенням виконавчого комітету колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради народних депутатів за № 214 від 29.10.1997р. наданий позивачу дозвіл на переобладнання сараю на гараж. Після прийняття відповідного рішення сарай був переобладнаний, проте право власності не отримано. При неодноразових зверненнях до архівного відділу Маріупольської міської ради щодо отримання копії рішення про прийняття в експлуатацію гаража за адресою: [ADDRESS] , була отримана відповідь про те, що надати копію рішення не виявляється можливим. Тому позивач просить визнати за ним право власності на гараж. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.02.2020р. у справі відкрито загальне позовне провадження призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06.07.2020р. закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Представник відповідача Карацюба В.Л. у судовому засіданні просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на позасудовий механізм захисту прав позивача. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 01.12.2020 р. пояснила суду, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] з клопотанням провести розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд, дійшов наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини. Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло за № [NUMBER] від 15.01.1994р. [PERSON] належить на підставі спільної сумісної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням виконавчого комітету колегії Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради народних депутатів за № 214 від 29.10.1997р. [PERSON] наданий дозвіл на переобладнання сараю на гараж. За змістом листа архівного відділу Маріупольської міської ради Донецької області за №21-16430-11-1.1.2/0807-90 від 25.09.2019р. встановлено, що в протоколах колегії Жовтневої рай адміністрації відсутнє рішення про приймання в експлуатацію гаражу по [ADDRESS] на ім`я гр. [PERSON] . Позивачем наданий технічний паспорт на будинок садибного типу с господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , з якого вбачається, що до складу домоволодіння за вказаною адресою входить гараж (літа9/п). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч.1,2,3,4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. За змістом пункту 9 перехідних положень закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів. Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на господарську будівлю має здійснюватися за наявності даних про те, що це питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Позивач не звертався до уповноваженого державного органу для набуття права власності та введення об`єкту до експлуатації у встановленому законом порядку, не вичерпав можливості вирішити спірне питання відповідно до чинних постанов КМУ, які надають забудовникам можливість прийняти до експлуатації закінчені будівництвом об`єкти, а одразу звернувся з позовом про визнання права власності до суду. Крім того, позивачу не була відведена земельна ділянка у встановленому законом порядку. Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, оцінивши додані до позову документи у їх сукупності, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст. 331 ЦК України, закон України «Про регулювання містобудівної діяльності»,

Outcome: dismissed