Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Департаменту патрульної поліції України, треті особи: [PERSON] , ПрАТ «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що він є власником легкового автомобілю «Infiniti FX35», реєстраційний номер [NUMBER] . 28 лютого 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Duster», порушивши правила дорожнього руху, скоїв зіткнення з автомобілем позивача, чим завдав транспортному засобу позивача механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2019 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В постанові зазначено, що [PERSON] працює інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області. З відповіді Управління патрульної поліції в Одеській області, від 08 травня 2019 року встановлено, що автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] , є службовим та належить Департаменту патрульної поліції та використовується Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП. Автомобіль «Renault Duster» був застрахований 03 квітня 2018 року обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Київський страховий дім» строком на один рік. Згідно п.4 вищезазначеного договору, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень. Позивач вказує, що 29 лютого 2019 року він повідомив представництво ПрАТ «Київський страховий дім» про настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди, але йому було рекомендовано звернутися з відповідною заявою до Одеського відділення моторного (транспортного) страхового бюро України. В той же день, він звернувся з відповідною заявою до Одеського відділення Моторного (транспортного) страхового бюро України, де було заведено справу про дорожньо-транспортну пригоду, а також було рекомендовано звернутись до суб`єкта оціночної діяльності для встановлення оцінки вартості матеріальних збитків, спричинених йому в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 29 квітня 2019 року представником позивача рекомендованим листом було направлено заяву до ПрАТ «Київський страховий дім» з додатками про сплату спричиненої позивачу матеріальної шкоди. 03 травня 2019 року ПрАТ «Київський страховий дім» отримав заяву, однак у встановлений законом час не надав відповідь. З мереж інтернету позивачу стало відомо, що ПрАТ «Київський страховий дім» з 10 серпня 2018 року знаходиться в стані припинення своєї діяльності. 22 травня 2019 року представником позивача були направлені рекомендовані листи до ПрАТ «Київський страховий дім», Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про надання відомостей про строк дії полісу №АК8798646, страхових сум (ліміту відповідальності) за шкоду заподіяну майну при страхуванні транспортного засобу чи іншого договору за яким була застрахована відповідальність власника транспортного засобу. 21 червня 2019 року представник позивача отримав копію страхового полісу № АК8798646 на автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] . 07 березня 2019 року на підставі договору № 0703/19, укладеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , було складено звіт № 0703/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля «Infiniti FX35», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП. Відповідно до звіту з оцінки вартості матеріальних збитків, вартість матеріальних збитків нанесених автомобілю позивача становить 413646 гривень. 100 000 гривень йому повинно сплатити ПрАТ «Київський страховий дім», або МТСБУ. Отже, внаслідок порушення правил дорожнього руху України [PERSON] , водієм службового автомобілю «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить Департаменту патрульної поліції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Infiniti FX35», реєстраційний номер [NUMBER] , позивачу завдано матеріальну шкоду у розмірі 313 646 гривень (413646 гривень - 100 000 гривень). У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди. Позивач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду його представник подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Департаменту патрульної поліції України, у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечував проти задоволення позову у повному обсязі. Крім того, в матеріалах справи міститься відзив представника Департаменту патрульної поліції України на позовну заяву. Зокрема, представник вказав, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди на відповідача, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували звернення позивача чи його представника до ПрАТ «УАСК АСКА» з метою отримання відшкодування матеріальної шкоди отриманої внаслідок ДТП чи відомостей про результати такого звернення. Враховуючи викладене, представник відповідача - Департаменту патрульної поліції України просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.117-119).. Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (т. 2, а. с. 145), будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Разом з тим, на адресу суду надійшов відзив Головного управління Державної казначейської служби України на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволені позовних вимог у зв`язку з наступним. Так, представник вказав, що Головне управління Державної казначейської служби України є неналежним відповідачем у справі, оскільки жодних прав чи інтересів позивача не порушував, не вступав у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавав. Крім того, представник відповідача вказав, що державні органи як юридичні особи несуть юридичну відповідальність лише за своїми договірними зобов`язаннями та в межах коштів, які є в їх розпорядженні, а тому немає необхідності зазначення відомостей про орган, через який мають перераховуватись грошові кошти. У зв`язку з викладеним представник Головного управління Державної казначейської служби України просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є власником легкового автомобіля «Infiniti FX35», 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу КТЗ: [NUMBER] , від 12.09.2012 року (а. с. 13). 28 лютого 2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись на нерегульованому перехресті вулиці Нескучна та вулиці Патріотична у місті Одесі, порушив правила дорожнього руху, не надав перевагу автомобілю «Infiniti FX35», під керуванням позивача, внаслідок чого сталося зіткнення, чим позивачу завдано матеріальну шкоду. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 05 квітня 2019 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а. с. 66). [PERSON] працює інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, транспортний засіб належить Департаменту патрульної поліції в Одеській області, що сторонами не заперечувалось. За приписами ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину [PERSON] .. Крім того, згідно відповіді Управління патрульної поліції в Одеській області від 08 травня 2019 року (а. с. 71), автомобіль «Renault Duster», реєстраційний номер [NUMBER] є службовим, належить Департаменту патрульної поліції та використовується Управлінням патрульної поліції в Одеській області ДПП. Автомобіль «Renault Duster» був застрахований 03 квітня 2018 року обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Київський страховий дім» строком на один рік (а. с. 73). Згідно п. 4 вищезазначеного договору, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень. Представник позивача повідомив представництво ПрАТ «Київський страховий дім» про настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди. Також, ПрАТ «Київський страховий дім» отримав заяву про сплату спричиненої позивачу матеріальної шкоди, однак у встановлений законом час не надав відповідь. Крім того, позивач звернувся з відповідною заявою до Одеського відділення Моторного (транспортного) страхового бюро України, де було заведено справу про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно даних єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 74 - 85), ПрАТ «Київський страховий дім» з 10 серпня 2018 року перебуває в стані припинення своєї діяльності. Відповідно до звіту № 0703/19 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля «Infiniti FX35», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП (а. с. 27 - 35), вартість матеріальних збитків нанесених автомобілю позивача становить 413646 гривень. Таким чином, автомобіль «Renault Duster» був застрахований обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «Київський страховий дім» строком на один рік. Дорожньо-транспортна пригода трапилась в строк дії вищезазначеного договору. Згідно п. 4 вищезазначеного договору, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну становить 100000 гривень, яку позивачу має сплатити ПрАТ «Київський страховий дім», але оскільки останнє перебуває в процесі припинення, то обов`язок відшкодування переходить до його правонаступника - Моторного (транспортного) страхового бюро України. Статтею 56 Конституції України проголошено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійснення ними своїх повноважень. Цивільним кодексом України визначено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду (стаття 1166 Цивільного кодексу України). В той же час, статтею 1173 Цивільного кодексу України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування. Стаття 1173 Цивільного кодексу України вказує, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовуються державою, автономною Республікою Крим, або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Стаття 1174 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою. Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб. Зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Предметом позову є стягнення матеріальної шкоди, що завдана неправомірними діями посадової особи органів патрульної поліції, яка входить до складу Національної поліції України під час керування службовим автотранспортом, з вини якої трапилась дорожньо-транспортна пригода. Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Статтею 3 цього Закону вказано, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами. Статтею 13 ч. 2 п. 2 цього Закону зазначено, що у складі поліції функціонує патрульна поліція. Статтею 105 вказаного нормативно-правового акту визначено, що фінансування і матеріально-технічне забезпечення поліції здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 п. 1 Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 796, від 02.07.2015 року «Про затвердження Положення про патрульну службу МВС», це положення визначає завдання, основні напрямки організації роботи, обов`язки і права працівників патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України. Пункт 2 ч. 1 цього Наказу вказує, що у своїй діяльності ПС МВС керується законодавством України, в тому числі нормативно-правовими актами МВС та цим Положенням. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав і інтересів іншої особи, і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при цьому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Також, деліктна відповідальність настає за загальним правилом, за наявності вини заподіювача шкоди. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Аналогічний висновок про застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 02.03.2018 року у справі № 916/336/17. Кошти державного бюджету України належать на праві власності державі Україні. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна, як учасник цивільних правовідносин, у відповідності до ч. 2 статті 2 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Тобто, відповідачем є держава, яка бере участь через відповідні органи державної влади - Департамент патрульної поліції України та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, яке забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів та відповідно здійснює списання таких коштів. Разом з тим, суд погоджується із доводами представника Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області стосовно того, що при ухваленні рішення немає необхідності зазначення відомостей про орган, через який мають перераховуватись грошові кошти. Вказане представником відповідача узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України, викладені у постановах, від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, від 07 жовтня 2020 року по справі № 646/1806/18. Згідно вимог ч.1 та п. 1 ч. 3.ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У зв`язку із розглядом справи позивачем понесено судові витрати у загальному розмірі 9483,51 гривень, що підтверджується квитанцією про сплату судового збору, квитанціями Укрпошти за відправлення рекомендованих листів та електронних повідомлень, рахунком за проведення оцінки транспортного засобу, квитанціями банківських транзакцій, квитанціями про витрати на правову допомогу (а. с. 88), договором про надання правової допомоги (а. с. 89), розрахунком суми гонорару за надану правничу допомогу (а. с. 90). Враховуючи наведене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про відшкодування йому суми понесених судових витрат. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даного позову. На підставі ст. ст. 170, 1166, 1173, 1174, 1187 ЦК України,

Outcome: approved