Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У позові зазначено, що позивач і відповідач з 2000 по 2020 роки проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання, а саме [INFO] у них народилась спільна дитина - донька [PERSON] . У 2020 році сторони розійшлися, з того часу відповідач [PERSON] всі зароблені кошти витрачає на свої потреби, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З огляду на це позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі однієї четвертої заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу для розгляду передано судді Літвіновій Г.М. Ухвалою суду від 03.02.2021 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Через канцелярію суду позивач подала заяву, у якій повідомила, що не може відпроситися з роботи та прибувати на судові засідання. Просила слухання справи здійснювати без її участі. Зазначила, що позовну заяву підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Через канцелярію суду від відповідача надійшла заява, у якій він повідомив, що за станом здоров`я не має змоги з`явитися до зали судових засідань, тому просить розглянути справу по стягненню аліментів без нього. За таких обставин суд уважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність учасників. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у процесі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. [INFO] у батька [PERSON] та матері [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 28.02.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Придніпровського району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області від 27.01.2021 № 106 в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані голова господарства [PERSON] , її син - [PERSON] , [INFO] (відповідач по справі), невістка [PERSON] , [INFO] (позивач по справі), та внучка [PERSON] , [INFO] (дочка позивача та відповідача по справі). У своїй заяві щодо здійснення слухання справи без його участі відповідач не заперечував, що [PERSON] є його дочкою. За таких обставин у суду відсутні сумніви, що [PERSON] , [INFO] дійсно є дочкою відповідача. Сторони припинили фактичні шлюбні відносини у 2020 році. Відповідач фактично працює і проживає у м. Черкаси. Позивач [PERSON] також з 16.12.2020 уклала договір оренди житла у м. Черкасах. Позивач зазначає, а відповідач не заперечує, що їхня дочка [PERSON] проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За правилами ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві зазначила, що батько участі в утриманні дочки не приймає, хоча він є працездатним, інших утриманців не має, та має можливість сплачувати аліменти. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, ураховуючи, що відповідачем не спростовано те, що його витрати перевищують його заробітки, а також не спростовані дані неможливості сплати аліментів на дитину, тому суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України за позовну вимогу про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Outcome: approved