Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

До Коростишівського районного суду Житомирської області 03.11.2016 звернувся представник позивача [PERSON] в інтересах позивача [PERSON] з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просив: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 137370,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 10000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 31.07.2016 [PERSON] , керуючи на підставі трудового договору автомобілем марки ГАЗ 32213, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , рухаючись по трасі Київ-Житомир у напрямку м. Житомир, здійснюючи поворот з правої смуги руху вліво на іншу сторону траси, в порушення вимог п. 10.3 ПДР України, не пропустив належний позивачу [PERSON] автомобіль марки Шкода Фабіа, держаний номерний знак [NUMBER] , яким рухався позивач у попутному напрямку, у результаті чого допустив зіткнення з належним останньому вказаним автомобілем, яким керував позивач. Вина відповідача водія [PERSON] підтверджується постановою Житомирського районного суду Житомирської області віл 19.10.2016. Вартість пошкодження автомобіля позивача складає 136420,00 грн. та експертні послуги складають 950,00 грн. Також представник позивача вказує, що позивачу тривалий час у зв`язку з пошкодженням автомобіля довелося самостійно шукати гроші для його ремонти, через що останній не міг спокійно спати вночі, бюджет сім`ї довелося спрямувати на ремонт, що спричинило певний нервовий стан позивача, більше того, це був перший і улюблений автомобіль позивача. Також позивачеві та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що викликало суттєві незручності, багато справ довелося відкласти, у тому числі, і відпочинок, відсутність змоги виконувати певні доручення керівництва спричинили зменшення заробітної плати позивача, що в цілому призвело до розладу стосунків у родині позивача. Вказана моральна шкода оцінена в 10000 грн. Представник позивача посилається на положення ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України як на підставу позовних вимог. До Коростишівського районного суду Житомирської області представником позивача подано заяву про залучення співвідповідача та уточнення розміру позовних вимог, відповідно до яких представник позивача просив залучити до участі в справі ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» як співвідповідача та стягнути з: ПАТ «СК «Універслаьна» на користь [PERSON] 100000,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; [PERSON] на користь [PERSON] 37370,00 грн. відшкодування матеріальної шкоди; [PERSON] на користь [PERSON] . Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.06.2017 залучено по справі співвідповідача - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна». До Коростишівського районного суду Житомирської області 22.08.2017 надійшли письмові заперечення від представника ПАТ «СК «Універсальна». До Коростишівського районного суду Житомирської області 13.11.2017 надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про відмову від позовних вимог до співвідповідача ПАТ «СК «Універсальна». Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 вказану заяву задоволено та прийнято відмову від позовних вимог [PERSON] до ПАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.11.2017 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та призначено по справі судові автотехнічну та автотоварознавчу експертизи, виконання яких доручено Житомирському відділенню Київського НДІСЕ. На час проведення експертиз провадження в справі було зупинено. До Коростишівського районного суду Житомирської області 21.02.2019 надійшов висновок судової автотехнічної експертизи, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 01.03.2019 відновлено провадження по справі, призначено судове засідання. До Коростишівського районного суду Житомирської області позивачем [PERSON] 12.03.2019 подано заяву про заміну неналежного відповідача з [PERSON] на [PERSON] . До Коростишівського районного суду Житомирської області 18.03.2019 надійшло повідомлення про залишення ухвали суду від 16.11.2017 про призначення судової автотоварознавчої експертизи без виконання у зв`язку з несплатою попередньої вартості експертизи протягом 45 днів. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.05.2019 задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача, замінено неналежного відповідача « [PERSON] », на належного відповідача « [PERSON] ». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну та моральну шкоду. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заперечила проти задоволення позовних вимог з посиланням на положення ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України. Також представник відповідача пояснила, що 31.07.2016 власник автомобіля [PERSON] надав [PERSON] транспортний засіб ГАЗ 32213, номерний знак [NUMBER] , для використання в особистих цілях. Більше того, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII. Згідно з п. 9 ч.1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з огляду на таке. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.10.2016 [PERSON] визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно до вказаної постанови 31.07.2016 об 23 год. 14 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем ГАЗ 32213, номерний знак [NUMBER] , по вул. Київське шосе 1км в с. Глибочиця Житомирського району, порушив вимоги пункту 10.3 Правил дорожнього руху: при перестроюванні не надав перевагу у русі автомобілю Skoda Fabiа, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався в попутному напрямку і зіткнувся з ним. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №4206 від 21.09.2016 матеріальний збиток, який заподіяно власникові Skoda Fabiа, державний номер [NUMBER] , внаслідок пошкодження при ДТП складає 126420,00 грн. Транспортний засіб «Skoda Fabiа», реєстраційний номер [NUMBER] , , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Транспортний засіб «ГАЗ 32213 ЗП12С», реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналізуючи вищезазначені норм права та обставини справи, суд приходить до висновку, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що саме протиправними діями [PERSON] завдано позивачу [PERSON] матеріальних збитків, що існує безпосередній причинний зв`язок між його діями та завданою шкодою, а також що є вина зазначеної особи, а відповідно й відсутня правова підстава для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні позову про відшкодування моральної шкоди необхідно з`ясовувати, коли виникли правовідносини сторін, коли заподіяна моральна шкода. Тому, слід відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди як похідної позовної вимоги. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, тому й судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, що були понесені позивачем, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача не підлягають. Суд,

Outcome: dismissed