Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Клер» про стягнення коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 06 січня 2014 року замовила у ресторані «Сад», власником якого є відповідач, проведення банкету, який має відбутись 25 січня 2014 року. Для придбання продуктів харчування 06 січня 2014 року позивачем було передано адміністратору ресторану «Сад» 16 000,00 грн. Намічений на 25 січня 2014 року банкет був скасований позивачем через сімейні обставини, про що 13 січня 2014 року [PERSON] повідомила адміністратора ресторану «Сад». 23 січня 2014 року на відповідну заяву позивача ТОВ «ТД Клер» був надісланий гарантійний лист, яким зобов’язався сплатити [PERSON] 16 000,00 грн. в строк до 01 квітня 2014 року, які так і не були повернуті позивачу. У зв’язку з зазначеними обставинами [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути на свою користь з відповідача 16 000,00 грн. (а. с. 3-4). Позивач надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутності, в заяві також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а. с. 22). Відповідач у судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомив, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] було сплачено 16 000,00 грн. ресторану «Сад», власником якого є ТОВ «ТД Клер», в якості передплати за проведення банкету, проведення якого було призначено 25 січня 2014 року (а. с. 8). Також було встановлено, що у зв’язку із скасуванням позивачем наміченого на 25 січня 2014 року банкету (про що 13 січня 2014 року позивач повідомила адміністрацію ресторану «Сад»), [PERSON] 21 січня 2014 року звернулась на адресу відповідача з заявою про повернення 16 000,00 грн. (а. с. 7). З гарантійної угоди ТОВ «ТД Клер» від 23 січня 2014 року за вих.. № 01/23 вбачається, що відповідач гарантував повернення 16 000,00 грн. [PERSON] у строк до 01 квітня 2014 року (а. с. 5). Статтею 15 ЦК України встановлено, що особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved