Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 16 листопада 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені. Відсутні почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Спір щодо місця проживання дитини відсутній. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Не підставі викладеного позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити (а.с.6). Відповідачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.22). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку 16 листопада 2013 року, актовий запис №629 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 березня 2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №185 (а.с.5). Спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені. Відсутні почуття любові, поваги та взаємодопомоги. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо. Відповідно до статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Але позивач на повернені судового збору не наполягав. На підставі викладеного,

Outcome: approved