Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулись [PERSON], [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], треті особи: МКП «Основаніє», Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ УМВС України в Запорізькій області, у якій просили визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою №26 у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя. Позовна заява обґрунтована тим, що квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачам [PERSON] та [PERSON] 20.02.2007 року [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала як дарунок, а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, загальною площею 55,22 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м. Відчужувана частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва №275 про право власності на житло, виданого ТОВ «Стальконструкція-103» ЛТД, 26.10.2000 року. На підставі договору дарування позивач [PERSON], зареєструвала право власності на 1/3 частку квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя. [PERSON] зазначила, що змінила прізвище з «Абрамова» на «Наумецька» на підставі укладення шлюбу 17.10.2009 року. У квартирі №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя зареєстровані: позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач - [PERSON]. Позивачі також зазначили, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає з лютого 2015 року, оскільки вона переїхала жити за іншою адресою, обовязки, повязані з утриманням житлового приміщення та комунальних послуг несуть самостійно. В судове засідання позивачі не зявились, проте надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечили. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заперечень на позовну заяву не надала. Представники третіх осіб у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу. Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності у частці 1/3 належить [PERSON] та у частці 1/3 [PERSON] 20.02.2007 року [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передала як дарунок, а [PERSON] прийняла у дар 1/3 частину квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, загальною площею 55,22 кв.м., житловою площею 31,6 кв.м. Відчужувана частина квартири належала [PERSON] на підставі свідоцтва №275 про право власності на житло, виданого ТОВ «Стальконструкція-103» ЛТД, 26.10.2000 року. На підставі договору дарування позивач [PERSON], зареєструвала право власності на 1/3 частку квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, №14091442 від 31.03.2007 року. При реєстрації шлюбу 17.10.2009 року, [PERSON] змінила прізвище з «Абрамова» на «Наумецька». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №275 від 26.10.2000 року, 1/3 частка квартири №26, що знаходиться у будинку №24 по вул. Сталеварів в м. Запоріжжя, належить позивачу [PERSON]. Відповідно до наданої інформації з Адресно-довідкового бюро ДМС України в Запорізькій області, [PERSON], зареєстрована за адресою: [INFO]. Власник, відповідно до ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. [PERSON] не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні, підстав для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним жилим приміщенням, передбачених ст.71 ЖК України немає, особисті речі відповідача у спірному жилому приміщенні відсутні, участі в оплаті комунальних послуг остання не приймає. Оскільки відповідач жодним чином не претендує на користування квартирою позивача, з викладених підстав її необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. При розгляді справи судом не встановлено інших обставин, які б зобовязували допустити до користування майном позивача сторонніх осіб. Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON], [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved