overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 26.10.2016 року звернулась позивач із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зазначаючи, що має з відповідачем спільну дитину [PERSON], яка проживає з матірю. Батько дитини мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитині не надає, в звязку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, та просить стягувати на утримання доньки аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду до досягнення дитини повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3534 від 14.04.2015 року. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, вимоги позивача кореспондуються з вимогами та гарантіями сімейного законодавства. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи відсутність обставин, що унеможливлюють визнання позову, наявність підстав для задоволення позову, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, 27.04.2016 року звернулась позивач із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, зазначаючи, що має з відповідачем спільну дитину - [PERSON], яка проживає з матір'ю. Батько дитини мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитині не надає, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, та просить стягувати на утримання доньки аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитини повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі, актовий запис № 4264 від 17.05.2013 року. Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї) вбачається, що неповнолітня проживає з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, вимоги позивача кореспондуються з вимогами та гарантіями сімейного законодавства. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи відсутність обставин, що унеможливлюють визнання позову, наявність підстав для задоволення позову, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси, 28.04.2016 року звернулась позивач із позовом до [PERSON], зазначаючи, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з вересня 2013 року, має з відповідачем спільну дитину [PERSON]. Після погіршення сімейних стосунків, проживає з дитиною окремо від відповідача, у свою чергу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків в частині сплати аліментів на дитину. Враховуючи викладене, позивач просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ? частини від усіх видів доходів відповідача. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання також не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.09.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом ДРАЦС у Малиновському районі реєстраційної служи Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1506. В період шлюбу, у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.01.2015 року Відділом ДРАЦС у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 756. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.2.ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, вимоги позивача кореспондуються з вимогами та гарантіями сімейного законодавства. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи відсутність обставин, що унеможливлюють визнання позову, наявність підстав для задоволення позову, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON], заінтересована особа: Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту того, що він за походженням та національністю є болгарином. Заявник просив справу розглядати без його участі. Представник зацікавленої особи просив суд розглядати справу без участі відділу. З матеріалив справи вбачається, що в бланках свідоцтв про народження, які затверджені нормами діючого законодавства, не передбачено такої графи як походження або національність. Отже, свідоцтво про народження [PERSON] не містить зазначення про його походження або національність. Судом, з офіційних документів, які були видані компетентними (державними) органами України, встановлено, що батько, матір, дід, бабуся [PERSON] за походженням та національністю є та були болгарами. Факт того, що [PERSON], зі своїми пращурами, за походженням та національністю є болгарами, також, доводяться поясненнями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту того, що заявник за походженням та національністю є болгарином необхідно йому для поновлення своїх родових коренів. З урахуванням викладеного, вищенаведена заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н98-0068 від 28 січня 1998 року, який зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр». У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не з'явилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Представник третьої особи надав до суду заяву, у якій справу просив розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та його дружина [PERSON] ( померла [INFO]), були співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/98-0068 від 28 січня 1998 року, який зареєстрований на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» в «Журналі реєстрації договорів по об'єктах нерухомості» (надалі Договір купівлі- продажу). Через пів року після смерті моєї дружини позивач звернувся до Другої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про спадщину. Відповідно до його заяви, яка надійшла 11 грудня 2009 року Другій одеській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 334/09 до майна [PERSON], померлої [INFO]. Проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через те, що договір купівлі-продажу нотаріально не засвідчений. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 14106, укладений на Одеській товарній біржі, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] придбали квартиру 6а, у будинку [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 48,50 кв.м. У судове засідання позивач надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідачкі до судового засідання не з'явилися, надали заяву, у якій просили справу розглядати за їх відсутності, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 травня 1996 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 14106, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] придбали квартиру 6а, у будинку [ADDRESS], що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 48,50 кв.м. Згідно тексту договору, відповідачі отримав за продану квартиру грошові кошти, договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН», отже, договір повністю виконано. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР умови укладеного договору були виконані в належному порядку, що говорить про те, що продавці передали майно у власність покупця, а покупець прийняв і сплатив певну суму за нього. Що доводить виникнення права власності на майно - квартиру, а саме з моменту передачі (ст. 128 ЦК УРСР). Згідно чому, а так само ст. 86 ЦК УРСР [PERSON] є повноправним власником придбаного майна. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.ст. 8, 9, 15 ЗУ «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі можуть здійснюватися біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, міну товарів, допущених до обліку на товарній біржі. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 22675, укладений 25 березня 1998 року на Одеській товарній біржі між [PERSON] та [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею - 32,0 кв.м., корисною площею - 31,1 кв.м., з однією жилою кімнатою площею - 16,2 кв.м.. У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 25 березня 1998 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 22675, за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], що складається з однієї житлової кімнати, загальною площею 32,0 кв.м. Згідно тексту договору, відповідач отримав за продану квартиру грошові кошти, договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН», отже, договір повністю виконано. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР умови укладеного договору були виконані в належному порядку, що говорить про те, що продавці передали майно у власність покупця, а покупець прийняв і сплатив певну суму за нього. Що доводить виникнення права власності на майно - квартиру, а саме з моменту передачі (ст. 128 ЦК УРСР). Згідно чому, а так само ст. 86 ЦК УРСР позивач є повноправним власником придбаного майна. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.ст. 8, 9, 15 ЗУ «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі можуть здійснюватися біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, міну товарів, допущених до обліку на товарній біржі. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовною заявою, у якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу № 98/0213 квартири [ADDRESS] укладений 14 липня 1998 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON]. У судове засідання позивач звернувся з заявою, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі до судового засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 липня 1998 року був укладений договір купівлі-продажу № 98/0213 квартири [ADDRESS] укладений 14 липня 1998 року на Одеській універсальній товарній біржі GIP між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивач передав відповідачам грошові кошти за квартиру, зареєструвався та на даний час проживає у ній. Договір купівлі-продажу був укладений на Одеській універсальній товарній біржі GIP та зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН». Таким чином, усі зобов'язання по договору купівлі-продажу № 98/0213 укладений 14 липня 1998 року були виконані в повному обсязі. Оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до ст.15 якого, сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved