Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся виконавчий комітет Межівської селищної ради Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання договору найму соціального житла та стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року №877 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа», розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 12 грудня 2017 року №374-р «Про внесення змін до рішення обласної ради від 2 грудня 2016 року №116-7/VII «Про обласний бюджет на 2017 рік», розпорядження голови Межівської районної ради від 13 грудня 2017 року №171-р «Про внесення змін до рішення районної ради від 23 грудня 2016 року №214-13/VII «Про районний бюджет на 2017 рік», рішення Межівської селищної ради від 19 грудня 2017 року №157-03/ VII «Про придбання соціального житла» Межівською селищною радою за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П. 22.12.2017 року та зареєстрованим у реєстрі за №1684 придбано житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м. Зазначена квартира на підставі рішення Межівської селищної ради від 19 грудня 2017 року №157-03/ VII «Про придбання соціального житла» була віднесена до соціального житла та зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до рішення Межівської селищної ради від 11 квітня 2018 року №317-06/УІІ «Про створення житлового фонду соціального призначення» житлову квартиру [ADDRESS] , передано на баланс виконавчого комітету Межівської селищної ради. Відповідно до рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради від 07 травня 2018 року №83 «Про надання соціального житла дитині-сироті» [PERSON] було надане соціальне житло вищезазначену квартиру. Між виконавчим комітетом Межівської селищної ради та відповідачем було укладено договір найму соціального житла №32 та складено Акт приймання-передачі квартири від 22 травня 2018 року №б/н. Умовами договору було передбачено, що наймач зобов`язується вносити щомісяця плату за наймання житлового приміщення у розмірі 273,88 гривні на місяць. Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради від 27 вересня 2019 року №236 «Про затвердження плати за соціальне житло» збільшено розмір плати за соціальне житло у сумі 307,61 гривень, про що рекомендованим листом від 05.11.2019 року відповідача було повідомлено та окрім вказаного повідомлення останньому було направлено додатковий договір до договору найму соціального житла №32 від 22 травня 2018 року, що передбачає зміни в частині збільшення розміру плати за найм соціального житла, підписаний стороною наймодавцем. Проте направлене повідомлення повернулося до виконавчого комітету Межівської селищної ради, як таке, що не отримане адресатом. У зв`язку із порушенням відповідачем умов Договору в частині внесення щомісячної плати за наймання житла, утворилася заборгованість в сумі 7650,02 гривень, в тому числі: заборгованість за найм соціального житла: 6569,08 гривень та пеня за несвоєчасну сплату за найм соціального житла: 1080,94 гривень. Позивач у збільшених позовних вимогах просить суд розірвати договір найму соціального житла від 22 травня 2018 року №32; визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням; стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість та судові витрати. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до судового розгляду на 09.30 годину на 16 липня 2020 року. 16 липня 2020 року судове засідання було відкладено на 05 серпня 2020 року 09.00 годин, у зв`язку з неявкою відповідача. 23 липня 2020 року до канцелярії суду надійшла заява представника виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області про збільшення позовних вимог. Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2020 року заяву про збільшення позовних вимог виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області було прийнято до провадження та ухвалено розгляд цивільної справи за позовом виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором найму соціального житла проводити з урахуванням заяви виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області про збільшення розміру позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі доказами, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280\~ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: У судовому засіданні було встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2017 року №877 «Про затвердження Порядку та умов надання у 2017 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних та забезпечення житлом дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа», розпорядження голови Дніпропетровської обласної ради від 12 грудня 2017 року №374-р «Про внесення змін до рішення обласної ради від 2 грудня 2016 року №116-7/VII «Про обласний бюджет на 2017 рік», розпорядження голови Межівської районної ради від 13 грудня 2017 року №171-р «Про внесення змін до рішення районної ради від 23 грудня 2016 року №214-13/VII «Про районний бюджет на 2017 рік», рішення Межівської селищної ради від 19 грудня 2017 року №157-03/ VII «Про придбання соціального житла» Межівською селищною радою за Договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Філіповою І.П. 22.12.2017 року та зареєстрованим у реєстрі за №1684 придбано житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м. Згідно рішення Межівської селищної ради від 19 грудня 2017 року №157-03/ VII «Про придбання соціального житла» житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,3 кв.м було віднесена до соціального житла. Вищезазначену житлову квартиру було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22 грудня 2017 року за Межівською селищною радою. Відповідно до рішення Межівської селищної ради від 11 квітня 2018 року №317-06/УІІ «Про створення житлового фонду соціального призначення» житлову квартиру [ADDRESS] , передано на баланс виконавчого комітету Межівської селищної ради. Згідно рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради від 07 травня 2018 року №82 «Про постановку на квартирний облік» [PERSON] на підставі ст.ст. 10,11 Закону України « Про житловий фонд соціального призначення», було поставлено на соціальний квартирний облік та включено до позачергового списку черговості осіб, які мають право на отримання житла та покращення житлових умов. На підставі рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради від 07 травня 2018 року №83 «Про надання соціального житла дитині-сироті» [PERSON] було надане соціальне житло житлову квартиру [ADDRESS] , загальною площею 41,3 м?, житловою площею 20,1 м?. 22 травня 2018 року між виконавчим комітетом Межівської селищної ради та [PERSON] було укладено договір найму соціального житла [ADDRESS] , та складено Акт приймання-передачі вищезазначеної квартири від 22 травня 2018 року №б/н. Згідно п.6.1. розділу 6 Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 01 січня 2021 року. Пунктом 2.2. Договору найму передбачено, що наймач зобов`язується вносити щомісяця плату за наймання житлового приміщення у розмірі та порядку, що встановлено п. 4 договору. Відповідно до п.4.1. Договору встановлено, що розмір плати за найм житлового приміщення визначається за виконавчим комітетом Межівської селищної ради відповідно до Порядку розрахунку плати за соціальне житло, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2007 року №155. Пунктом 4.2. Договору визначено, що розмір плати за наймання житлового приміщення, визначається з розрахунку 6,63 грн., за 1 кв.м. та становить 273,88 гривень на місяць. Розмір розрахунку затверджений рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради від 07 травня 2018 року №84 «Про затвердження плати за соціальне житло» на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2007 року №155 «Про затвердження Порядку розрахунку плати за соціальне житло». У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради від 27 вересня 2019 року №236 «Про затвердження плати за соціальне житло» збільшено розмір плати за соціальне житло, а саме для однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та визначено плату у сумі 307,61 гривень, про що рекомендованим листом від 05.11.2019 року відповідача було повідомлено та окрім вказаного повідомлення останньому було направлено додатковий договір до договору найму соціального житла №32 від 22 травня 2018 року, що передбачає зміни в частині збільшення розміру плати за найм соціального житла, підписаний стороною наймодавцем. З матеріалів справи вбачається, що направлене повідомлення від 05.11.2019 року [PERSON] повернулося до виконавчого комітету Межівської селищної ради, 06.12.2019 року, за закінченням встановленого строку зберігання. Так у судовому засіданні було встановлено, що відповідачем за найм житлової квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] , останній раз було сплачено за червень 2018 року в сумі 273,88 гривень. Згідно розрахунку заборгованості наданого відповідачем, вбачається, що у зв`язку із порушенням [PERSON] умов Договору в частині внесення щомісячної плати за наймання житла, утворилася заборгованість в сумі 7650,02 гривень, в тому числі: заборгованість за найм соціального житла: 6569,08 гривень та пеня за несвоєчасну сплату за найм соціального житла: 1080,94 гривень. Таким чином, встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині внесення щомісячної плати за наймання житлового приміщення у розмірі та порядку, встановленого п.4 Договору. Абзацом другим пункту 2.2. Договору визначено, що наймач протягом 14 днів з моменту укладення договору повинен надати до відділу житлово-комунального господарства, будівництва і архітектури, благоустрою, комунальної власності та земельних відносин виконавчого комітету Межівської селищної ради копії укладених договорів на комунальні послуги. У порушення вимог п.2.2. договору відповідачем укладено та надано копію лише договору про користування електричною енергією від 04 червня 2018 року №2904439. Інших договорів на комунальні послуги [PERSON] до виконавчого комітету Межівської селищної ради не надавалося. Відповідно до вхідного листа від ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» від 07 листопада 2019 року за №1227/9001 вбачається, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за користування електричною енергією в розмірі 167, 97 гривень. Таким чином, встановлено, що відповідачем було порушено умови договору в частині оплати наданих комунальних послуг. Відповідно до позиції 3 п.п. 3.1 п.3 Договору наймодавець має право вимагати від наймача надання можливості доступу в житлове приміщення для усунення пошкоджень санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення в установленому актами законодавства порядку технічного та профілактичного огляду. Згідно актів технічного та профілактичного огляду соціального житла від 13 липня 2019 року, 09 серпня 2019 року, 03 вересня 2019 року, 24 жовтня 2019 року, 20 листопада 2019 року, 11 грудня 2019 року, 20 січня 2020 року, 17 лютого 2020 року, 19 березня 2020 року, 15 квітня 2020 року, 20 травня 2020 року, складених комісією у складі [PERSON] секретаря селищної ради, Дубини Н.С. начальника відділу житлово-комунального господарства, будівництва і архітектури, благоустрою та комунальної власності виконавчого комітету Межівської селищної ради, [PERSON] начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Межівської селищної ради, [PERSON] коменданта виконавчого комітету Межівської селищної ради, [PERSON] спеціаліста відділу житлово-комунального господарства будівництва і архітектури, благоустрою та комунальної власності виконавчого комітету Межівської селищної ради, [PERSON] заступника начальника СП Межівського ВП СВП, капітана поліції, вбачається, що здійснювалися спроби відвідати житлову квартиру [ADDRESS] , проте було встановлено, що [PERSON] у зазначеній квартирі протягом тривалого часу не проживає. Зазначений факт також було підтверджено сусідами [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, [PERSON] порушено умови Договору в частині надання можливості позивачу доступу в житлове приміщення для проведення в установленому актами законодавства порядку технічного та профілактичного огляду та, в разі необхідності, усунення пошкоджень санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення або заміни. Виконавчим комітетом Межівської селищної ради було направлено [PERSON] лист-повідомлення від 13.11.2019 року, яким наймач попереджений про розірвання договору №32 від 22 травня 2018 року в разі несплати ним заборгованості за найм соціального житла. Зазначений лист-повідомлення повернувся до виконавчого комітету Межівської селищної ради у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Згідно ч.1 ст. 10 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Статтею 1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування; Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад закріплюється у статті 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальної громади відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати , купувати тощо. Таким чином, суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади села, селища, міста від імені та в інтересах яких діють сільські, селищні, міські ради. Статтею 47 Конституції України\~\~проголошено право кожного на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Право на житло - одне з найважливіших соціально-економічних прав громадян України, оскільки воно стосується основ життя людини. Згідно п.6 ч. «б» ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчого комітету Межівської селищної ради входить: надання відповідно до закону громадянам, які потребують соціального захисту, безоплатного житла або за доступну для них плату. Відповідно до ст. 16 Житлового Кодексу Української РСР виконавчий комітет Межівської селищної ради вирішує питання щодо здійснення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Статтею 1 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» передбачено, що соціальне житло житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк. Користування соціальним житлом є платним, що передбачено ч.2 ст.2 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення». Відповідно до Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №682, взяття громадян на соціальний квартирний облік здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Для взяття на облік громадянин або уповноважена ним особа, що підтверджується завіреною в установленому законом порядку довіреністю подає письмову заяву. Згідно ч.5\~ст.\~10\~Закону України\~«Про житловий\~фонд соціального\~призначення» \~надання\~громадянам житла\~з житлового\~фонду соціального\~призначення здійснюється\~за рішенням\~відповідного органу\~місцевого самоврядування.\~Таке рішення\~є підставою\~для укладення\~відповідного договору\~найму соціального\~житла. Договір\~найму соціального\~житла діє\~до моменту\~виникнення обставин,\~за яких\~наймач соціального\~житла втрачає\~право на\~користування таким\~житлом. У договорі найму соціального житла обов`язково зазначається вичерпний перелік підстав для припинення дії такого договору, визначених цим Законом. Статтею 61\~Житлового Кодексу\~Української РСР\~передбачено,\~що користування\~жилим приміщенням\~у будинках\~державного і\~громадського житлового\~фонду здійснюється\~відповідно до\~договору найму\~жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно статті\~68\~Житлового\~Кодексу Української\~РСР наймач зобов`язаний\~своєчасно вносити\~квартирну плату\~та плату\~за комунальні\~послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ч. 3\~ст.\~\~815 ЦК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Згідно ч.ч.1,3\~ст.820 ЦК України\~розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Статтею 525 ЦК України\~встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.\~549\~ЦК України\~ неустойкою\~(штрафом,\~пенею)\~є грошова\~сума або\~інше майно,\~які боржник\~повинен передати\~кредиторові у\~разі порушення\~боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Статтею 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.129.4 ст. 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожен календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожен таких день. Згідно п.2 ч.2 ст.825, ст.826 Цивільного кодексу України у разі невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, договір може бути розірваний за рішенням суду. У цьому разі наймач підлягає виселенню на підставі рішення суду без надання іншого житла. Статтею 27 ЗУ «Про житловий фонд соціального призначення» передбачені наступні підстави для розірвання договору найму соціального житла та виселення із соціального житла без надання іншого житла. Примусове виселення наймача соціального житла без надання іншого житла здійснюється виключно за рішенням суду. Пунктом 2 статті 27 ЗУ «Про житловий фонд соціального призначення» передбачені додаткові підстави для розірвання договору найму соціального житла без надання іншого житла, а саме: порушення умов договору найму соціального житла після застосування до наймача заходу впливу, визначеного п.1 ч.1 ст. 26 цього Закону та переселення наймача до іншого соціального житла відповідно до п.2 ч.1 ст. 26 цього Закону. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності відбувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1\~ст.316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до\~Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За правилами ст.\~72\~ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Відповідно до\~ст.7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що\~Закон №1382-ІV\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача відзиву на позов не надійшло і суд виходить з об`єму наданих позивачем доказів відповідно до ст. ст.\~76,\~81 ЦПК України. Відповідачем не спростований розрахунок позивача щодо розміру заборгованості в сумі\~\~7650,02 гривень, не надано суду доказів про своєчасну та в повному розмірі оплату отриманих послуг. Отже, оскільки у судовому засіданні було встановлено та підтверджено допустимими та належними доказами, що відповідачем було порушено умови договору найму соціального житла, зобов`язання щодо своєчасності та необхідності оплати за проживання в соціальному житлі також було не дотримано, крім того [PERSON] у найманому житлі не проживає понад шість місяців а тому суд вважає, що збільшені вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 4204,00 гривень.

Outcome: approved