Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал спліт» з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір ІKAPNUAG.37222.001. Відповідно до умов кредитного договору кредитор надав відповідачу кредит (грошові кошти) в розмірі 162360,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 14.05.2017 року та сплатити проценти за його користування. Відповідно до умов кредитного договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, за методом «факт/360» відповідно до чинного законодавства України. Згідно кредитного договору цільове призначення (мета) кредиту: придбання автомобіля, а саме автомобіль марки ТАТА модель ХЕNON 31, 2011 ро випуску, реєстраційний номер: [NUMBER] . 17.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] (далі - поручитель) укладено договір поруки РХ029031.37889.001, предметом даного договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором. 15.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] (далі - поручитель) укладено договір поруки РХ029031.37233.001, предметом даного договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором. 15.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] (далі-заставодавець) укладено договір застави рухомого майна ZХА019500.37222.002, предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу рухомого майна, в забезпечення виконання зобов`язань заставодавцем перед ПАТ «ВБР», в силу чого ПАТ «ВБР» має право в разі невиконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задовільнення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. Відповідно до п. 35.4. в забезпечення заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодавець надав в заставу наступне майно: - Автомобіль марки ТАТА модель ХЕNON 31, 2011 року випуску, номер шасі(кузова, рами [NUMBER] ,реєстраційний номер: [NUMBER] . 06.03.2019 року між ПАТ «ВБР» та Товариством обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимог, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ». Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. Всупереч умов кредитного договору відповідач своєчасно не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, та має значну заборгованість по нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору загальний розмір заборгованості станом на дату подачі позовної заяви складає 215 872,00 грн, з яких: сума поточної заборгованості за кредитом складає -122 220,74 грн, сума заборгованості по відсоткам складає - 93 651,26 грн. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складається зі сплати судового збору у розмірі 3238,08 грн. Позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором в розмірі 215872,00 грн; стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом судової справи в сумі 3238,08 грн. Ухвалою від 27.05.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Відповідач [PERSON] у відзиві на позовну заяву зазначила, що з мотивами позовної заяви погодитися не може, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, виходячи з наступного. На виконання ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно о п. 2 договору поруки РХ029031.37233.001 від 15.05.2012 року поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно п. 18 договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання [PERSON] (боржник) зобов`язань за кредитним договором від 15.05.2012 року № ІKAPNUAG.37222.001, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 162360,00 гривень з метою придбання позичальником автомобіля. Одночасно з цим п. 14 договору поруки обумовлені строки поруки: порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. За таких обставин вимоги до [PERSON] на виконання договору поруки могли бути пред`явлені в межах п`ятирічного строку з настання терміну повернення кредиту. При цьому для вирішення цього питання необхідно звернутись до моменту, коли настав термін повернення кредиту за кредитним договором від 15.05.2012 № ІKAPNUAG.37222.001. Відповідно до п. 2.5. кредитного договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Однак, згідно п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, плати комісії та/або процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену у повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію та відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. За таких обставин саме кредитор вправі змінити умови кредитного договору в односторонньому порядку, та відповідне рішення щодо дострокового повернення кредиту має своїм наслідком встановлення терміну повернення кредиту, відповідно - початок перебігу строків позовної давності. При цьому [PERSON] , як поручителем за кредитним договором № ІKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 від ПАТ «ВБР» отримано вимогу сплати (вихідний № 1897 від 05.03.2014). Згідно цієї вимоги станом на 04.03.2014 банк змінив умови договору і вимагав достроково повернути кредит, сплатити винагороду та процентів за користуванням кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені кредитними договором у строк до 03.04.2014. За таких обставин банк відповідно до п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 скористався своїм правом щодо зміни умов договору. При цьому строк виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором настав саме 03.04.2014. За таких обставин строк дії договору поруки (а саме 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором) слід відраховувати з 03.04.2014. Тобто порука за умов договору № РХ029031.37233.001 від 15.05.2012 вважається припиненою вже з 04.04.2019. Однак позов ТОВ «Глобал Спліт» надійшов до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 28.04.2020, тобто поза строком дії договору поруки. На думку відповідачки, за таких обставин, вона з 04.04.2019 року не несе обов`язків поручителя за виконання [PERSON] умов кредитного договору. Відповідачка [PERSON] просить суд позовну заяву залишити без задоволення. Від представника відповідачів надійшла заява про застосування позовної давності, яка обґрунтована тим, що відповідно до п. 2.5 кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 погашення заборгованості за цим договором здійснюється щомісяця, в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) відповідно до графіку погашення кредиту для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, щомісячної комісії за надання кредитних ресурсів. Однак, згідно п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, плати комісії та/або процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212. 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену у повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію та відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. За таких обставин саме кредитор вправі змінити умови кредитною договору в односторонньому порядку, та відповідне рішення щодо дострокового повернення кредиту має своїм наслідком встановлення терміну повернення кредиту, відповідно - початок перебігу строків позовної давності. Так, поручителями по кредитному договору № ІKAPNUAG.37222.001 [PERSON] та [PERSON] отримані від ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» вимоги сплати № 1897 від 05.03.201та № 1891 від 05.03.2014 відповідно. Згідно цих вимог станом на 04.03.2014 банк змінив умови договору і вимагав достроково повернути кредит, сплатити винагороду та процентів за користуванням кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені кредитними договором у строк до 03.04.2014. За таких обставин банк відповідно до п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 скористався своїм правом щодо зміни умов договору. При цьому строк виконання зобов`язання позичальника за вказаним кредитним договором настав саме 03.04.2014. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язанню забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредиторок як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки, - ч. 2 ст. 554 ЦК України. При цьому, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це боржника, а в разі пред`явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі,- ч. 1 ст. 555 ЦК України. За таких обставин, пред`явлення вимоги безпосередньо до поручителів про дострокове повернення кредиту має своїм наслідком висунення аналогічної вимоги до боржника. За таких обставин необхідно констатувати, до строк позовної давності вже розпочався з 04.04.2014, тобто ще до передачі права вимоги ПАТ «ВБР» відповідно до договору № 146 до ТОВ «Глобал Спліт» (договір від 06.03.2019). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст.267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг стоку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язані не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Сторони кредитного договору встановили строки виконання зобов`язань за щомісячними погашеннями платежів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. За умовами кредитного договору ПАТ «ВБР» мав право стягнути кредит до настання терміну користування кредиту - 14.05.2017, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, зокрема, при порушенні позичальником зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору. Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застуванням права на повернення кредиту достроково. Таким чином, пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд України від 09.11.2016р. у справі № 6-2251 цс 16. У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором ПАТ «ВБР» використав право достроково вимагати з позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та відсотків за його користування та виконання інших зобов`язань, передбачених кредитним договором, в строк до 03 квітня 2014 року. Отже, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України ПАТ «ВБР» змінило строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту почався із закінченням строку, вказаного у вимозі, тобто з 04 квітня 2014 року. Правонаступник стягувача в кредитному зобов`язанні ТОВ «ГЛОБА СПЛІТ» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у квітні 2020 року (позов отриманий Красноармійським міськрайонним судом 28.04.2020), що є підставою для відмови у позові через пропуск строку позовної давності. Крім того, представник звертає увагу на той факт, що в рамках відносив обумовлених укладеним кредитним договором кредитором (ПАТ «ВБР») вже реалізовано право на звернення до суду в рамках строків позовної давності, шляхом подання позову по [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 08.04.2015. Так, в рамках цивільної справи № 235/1995/15-ц, що розглядалась Красноармійським міськрайонним судом, 27.05.2015 ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ВБР» були задоволені. Проте 26.11.2015 відповідне заочне рішення було скасоване. У подальшому, ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2016 позов ПАТ «ВБР» залишений без розгляду відповідно до ст. 207 ЦПК України - тобто суд постановив про залишення заяви без розгляду, коли належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. З цього приводу представник зазначає наступне. Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення д суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі. Проте, відповідно до ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду (як це відбулось на підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.08.2016 по справі № 235/1995/15-ц) не зупиняє перебігу позовної давності. Також звертає увагу на ту обставину, що відповідно до розрахунку заборгованості на 06.03.2019 за кредитною угодою від 15.05.2012, долученого ТОВ «Глобал Спліт» до позовної заяви, за 20.12.2018 відображаються відомості щодо фактичного погашення клієнтом кредиту на загальну суму 1210,00 грн. У розумінні положення ч. 1 ст. 264 ЦК України вчинення особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, має своїм наслідком переривання перебігу позовної давності. При цьому ч. З ст. 264 ЦК України зазначає, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Однак, відповідна сума в розмірі 1210,00 грн, яка зарахована 20.12.2018, не є наслідком добровільної сплати ані боржником, тобто [PERSON] , ані поручителями- [PERSON] , [PERSON] . Вказане зарахування є наслідком відрахування грошових коштів із заробітної плати [PERSON] бухгалтерією ТОВ «Електросталь-Курахове» на підставі виконавчого провадження № 57316320, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Чернецьким Ю.Д. 27.09.2018, згідно виконавчого листа № 235/1995/15-ц, виданого 01.11.2016 суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Величко О.В. Відповідно до ч. 21 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист № 235/1995/15-ц виданий на підставі заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2015, яке скасоване ухвалою суду 26.11.2015. Крім того, відповідний виконавчий лист був виданий також після того, як судом ухвалою від 17.08.2016 залишено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» без розгляду. З урахуванням цього - виконавчий лист від 01.11.2016 взагалі є незаконним. У будь-якому випадку зарахування у грудні 2018 року грошових коштів не має своїм наслідком переривання строку позовної давності, оскільки переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після її спливу. Відповідна позиція сформована в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі 905/2324/17 від 30.01.2019. В рамках кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 строк позовної давності для пред`явлення вимоги сплив 04.04.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Крім того, не можна брати до уваги відомості з копії кредитного договору, долученого позивачем, щодо домовленості сторін про збільшення строку позовної давності до 10 років (п. 8.6. Договору). У відповідача є великі сумніви щодо наявності відповідної письмової домовленості безпосередньо в оригіналі укладеного договору, який повинен бути у володінні позивача. Позивачем на виконання ч. 5 ст. 95 ЦПК України зазначено, що оригінал відповідного договору знаходиться у нього. Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. З ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідачів просить суд застосувати строк позовної давності у три роки, починаючи з 04.04.2014 р. Відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «Глобал Спліт» у повному обсязі, у зв`язку зі спливом позовної давності. Відповідно до розрахунку заборгованості на 06.03.2019 за кредитною угодою ІKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 клієнта [PERSON] , починаючи з 18.05.2012 року клієнтом періодично здійснювалось погашення основного боргу (стовпчик 6). З даного розрахунку вбачається, що останній платіж клієнтом зроблено 23.08.2014 року на суму 1769,87 гривень. У 3 стовпчику даного розрахунку «фактичне погашення клієнтом» за дату 20.12.2018 вказана сума 1210,00 гривень. За даним розрахунком всього погашено основного боргу на дату - 40139,06 гривень, погашено відсотків на дату - 55669,87 гривень. Станом на 06.03.2019 р. прострочена заборгованість за кредитом - 122220,74 гривень, поточна заборгованість за процентами по кредиту - 93651,26 гривень, заборгованість за штрафами та/або пенею за кредитним договором - 29797,00 гривень. Загальна сума заборгованості - 245669,00 гривень (а.с.6-35). 15.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір ІKAPNUAG.37222.001. Позичальнику надаються грошові кошти (кредит) в розмірі 162360,00 гривень. Термін користування кредитом до 14.05.2017 року. Відповідно до умов кредитного договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, за методом «факт/360» відповідно до чинного законодавства України. Згідно кредитного договору цільове призначення (мета) кредиту: придбання автомобіля, а саме автомобіль марки ТАТА модель ХЕNON 31, 2011 ро випуску, реєстраційний номер: [NUMBER] . Згідно з п. 2.4 період сплати кредиту, комісії та процентів з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими (а.с.36-38). п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору передбачено, що банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, плати комісії та/або процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212. 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену у повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію та відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. 15.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено договір поруки РХ029031.37233.001. П. 1 договору передбачено, що предметом даного договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у п. 18 (а.с.40). 17.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено договір поруки РХ029031.37889.001. П. 1 договору передбачено, що предметом даного договору, є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, укладеним між кредитором та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, комісії, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у п. 18 (а.с.41). 15.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено договір застави рухомого майна ZХА019500.37222.002. П. 1 договору передбачено, що предметом цього договору є надання заставодавцем в заставу рухомого майна, в забезпечення виконання зобов`язань заставодавцем перед ПАТ «ВБР», в силу чого ПАТ «ВБР» має право в разі невиконання заставодавцем зобов`язань, забезпечених заставою, одержати задовільнення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця (а.с.42-45). 06.03.2019 року між ПАТ «ВБР» та Товариством обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 146 про відступлення (купівлю - продаж) прав вимог, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеними між кредитором та позичальником перейшло до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» (а.с.52-55). Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з відповідачем. За вих. № 1897 від 05.03.2014 року на ім`я [PERSON] ПАТ «ВБР» надіслано вимогу сплати. Даною вимогою ПАТ «ВБР» доводить до відома [PERSON] , що станом на 04.03.2014 р. ПАТ «ВБР» змінив умови договору і вимагає дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань передбачених кредитним договором в строк до 03.04.2014р. Банк вимагає погасити суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 163317,99 гривень, яка виникла станом на 04.03.2014р. і заборгованість, яка виникне на момент погашення цієї вимоги. До відома [PERSON] також доведено, що у разі невиконання даної вимоги, на дату вказану в цьому повідомленні, банк буде змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з поручителя (а.с.118). За вих. № 1891 від 05.03.2014 року на ім`я [PERSON] ПАТ «ВБР» надіслано вимогу сплати. Даною вимогою ПАТ «ВБР» доводить до відома [PERSON] , що станом на 04.03.2014 р. ПАТ «ВБР» змінив умови договору і вимагає дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та процентів за користування кредитом та виконання інших зобов`язань передбачених кредитним договором в строк до 03.04.2014р. Банк вимагає погасити суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 163317,99 гривень, яка виникла станом на 04.03.2014р. і заборгованість, яка виникне на момент погашення цієї вимоги. До відома [PERSON] також доведено, що у разі невиконання даної вимоги, на дату вказану в цьому повідомленні, банк буде змушений звернутися до суду для стягнення заборгованості з поручителя (а.с.169). Позивачем до позову долучено копії кредитного договору, договорів поруки та договору застави, при цьому позивачем не зазначено де перебувають оригінали вказаних документів та про можливість подання їх до суду для огляду. Ухвалою суду від 28.01.2021 року витребувано у ТОВ «Глобал спліт» оригінали наступних документів для огляду в судовому засіданні: кредитний договір з додатками від 15.05.2012 року № 1KAPNUAG37222.001, укладеного між [PERSON] та ПАТ «ВБР»; договір поруки PX029031.37233.001 від 15.05.2012 року, укладений між ПАТ «ВБР» та [PERSON] ; договір поруки PX029031.37889.001 від 17.05.2012 року, укладений між ПАТ «ВБР» та [PERSON] ; договір застави рухомого майна № ZXA019500.37222.002 від 15.05.2012 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «ВБР». Зобов`язано надати документи до суду у строк до 10.03.2021 року (а.с.172). Ухвала суду від 28.01.2021 року позивачем не виконана. Представник позивача подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме вказаних договорів у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу, з посиланням на те, що оригінали договорів залишились на окупованій території. Ухвалою суду від 11.03.2021 року оригінали договорів витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Качур Анни Володимирівни, оскільки, відповідно до копії договору застави, саме цим приватним нотаріусом було посвідчено договір застави від 15.05.2012 року, та яка на час укладання договорів здійснювала свою діяльність в межах Донецького міського нотаріального округу (а.с. 183). Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу надала до суду заяву від 22.03.2021року в якій повідомила, що про неможливість виконання в повному обсязі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2021, справа №235/2680/20, провадження №2/235/36/21 про витребування документів, з об`єктивних причин, а саме: 1.Приватна нотаріальна діяльність по Донецькому міському нотаріальному округу припинена приватним нотаріусом 15.07.2014 року, наказ №38/2 Головного управління юстиції у Донецькій області від 15.07.2014 року; 2.Всі оригінали нотаріальних документів за 1998-2014 роки було офіційно передано на зберігання в Донецький обласний нотаріальний архів, Акт приймання-передавання від 28.07.2014 року. 3.З жовтня 2014 року Качур А.В. є приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, і ніяким чином не має відношення до архівних справ нотаріуса Донецького міського нотаріального округу. Таким чином, суду не надано оригіналів договорів для огляду в судовому засіданні. В провадженні Красноармійського міськрайонного суду перебувала цивільна справа № 235/1995/15 за позовом ПАТ «ВБР» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням суду від 27.05.2015 року позовні вимоги були задоволені. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВБР» заборгованість за кредитним договором IKAPNUAG.37222/001 від 15.05.2012 року у розмірі 161882,62 грн, з якої: поточна заборгованість по тілу кредиту 89446,52 грн, прострочена заборгованість по процентам 1056,05 грн, прострочена заборгованість за процентами 8808,83 грн, пеня- 2737,00 грн, штраф 27060 грн. Ухвалою суду від 06.11.2015 року заочне рішення від 27.05.2015 року скасовано. Ухвалою суду від 24.05.2016 року визнано обов`язковою участь представника ПАТ «ВБР» в судовому засіданні. Ухвалою суду від 17.08.2016 року по справі № 235/1995/15 позовну заяву ПАТ «ВБР» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що представник позивача ПАТ «ВБР» двічі не з`явився до судового засідання та позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, що стало приводом для залишення її без руху. Також в межах цивільної справи № 235/1995/15 ТОВ «Глобал спліт» зверталось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвалою суду від 22.04.2019 року в задоволенні даної заяви відмовлено, оскільки відсутнє рішення суду за яким заявник просить замінити сторону виконавчого провадження. Ухвалою суду від 08.07.2019 року у відкриття провадження за заявою ТОВ «Глобал спліт» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено, оскільки є ухвала суду від 22.04.2019 року, яка набула законної сили з того самого питання. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 526 та 527 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання. Пунктом 2.5 кредитного договору № IKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 року передбачено окремі самостійні зобов`язання позичальника [PERSON] про повернення боргу щомісяця частинами (щомісячний платіж), який надається позичальником відповідно до графіку погашення кредиту (додаток №2). Додаток № 2 до кредитного договору суду не надано. Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором із поручителя [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Пунктом 14 договору поруки від 17.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] № РХ029031.37889.001 та від 15.05.2012 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] № РХ029031.37233.001, передбачено, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Термін користування кредитом, відповідно до п. 1.3 кредитного договору, до 14 травня 2018 року. П.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору передбачено, що банк на власний розсуд має право змінити умови договору - зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, плати комісії та/або процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст. 212. 611, 651 Цивільного кодексу України щодо зобов`язань, строк виконання яких не настав, вважається, що строк настав у зазначену у повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, комісію та відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором. Статтею 212 ЦК України передбачено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала. Відповідно до статті 611 ЦК України (в редакції, що діяла на час укладання кредитного договору) у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Саме кредитор вправі змінити умови кредитною договору в односторонньому порядку, та відповідне рішення щодо дострокового повернення кредиту має своїм наслідком встановлення терміну повернення кредиту, відповідно - початок перебігу строків позовної давності. Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Поручителями по кредитному договору № ІKAPNUAG.37222.001 [PERSON] та [PERSON] отримані від ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» вимоги сплати № 1897 від 05.03.2014 (а.с.118) та № 1891 від 05.03.2014 (а.с.169) відповідно. Згідно цих вимог станом на 04.03.2014 банк змінив умови договору і вимагав достроково повернути кредит, сплатити винагороду та проценти за користуванням кредитом та виконати інші зобов`язання, передбачені кредитними договором у строк до 03.04.2014. Таким чином, банк відповідно до п.п. «а)» п.3.1.11. кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 від 15.05.2012 скористався своїм правом щодо зміни умов договору. При цьому строк виконання зобов`язання позичальника за вказаним кредитним договором настав саме 03.04.2014. До суду позивач звернувся 28.04.2020 року, отже зі спливом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання, визначених частиною четвертою статті 559 ЦК України, отже порука припинилася, зважаючи на що, в задоволенні позову до відповідачки [PERSON] та відповідача [PERSON] слід відмовити. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов переконання про припинення поруки та відсутність підстав для задоволення позову до відповідачки [PERSON] та відповідача [PERSON] , що узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 05 червня 2019 року в цивільній справі № 554/1566/17. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Верховний Суд постановою від 16.01.2018 року в справі № 279/11064/15ц погодився з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, стосовно спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за кредитом, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Колегія суддів ВС ухвалою від 23.01.2018 року у справі № 444/9519/12-ц вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15), оскільки поза межами строку позовної давності вимоги задовольнятися не можуть і сплив цього строку є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлено окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а тому й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. За умовами договору погашення кредиту повинне здійснюватися позичальником частинами з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця, то початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником цього зобов`язання. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] останній платіж за кредитним договором здійснив 23.08.2014 року в сумі 1769,87 гривень. Сума в розмірі 1210,00 грн, яка зарахована 20.12.2018, не є наслідком добровільної сплати ані боржником [PERSON] , поручителями- [PERSON] , [PERSON] . Вказане зарахування є наслідком відрахування грошових коштів із заробітної плати [PERSON] бухгалтерією ТОВ «Електросталь-Курахове» на підставі виконавчого провадження № 57316320, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Чернецьким Ю.Д. 27.09.2018, згідно виконавчого листа № 235/1995/15-ц, виданого 01.11.2016 суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Величко О.В. Відповідно до ч. 21 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист № 235/1995/15-ц виданий на підставі заочного рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27.05.2015, яке скасоване ухвалою суду 26.11.2015. Крім того, відповідний виконавчий лист був виданий також після того, як судом ухвалою від 17.08.2016 залишено позов ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» без розгляду. З урахуванням цього - виконавчий лист від 01.11.2016 взагалі є незаконним. У будь-якому випадку зарахування у грудні 2018 року грошових коштів не має своїм наслідком переривання строку позовної давності, оскільки переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після її спливу. Відповідна позиція сформована в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі 905/2324/17 від 30.01.2019. В рамках кредитного договору № ІKAPNUAG.37222.001 строк позовної давності для пред`явлення вимоги сплив 04.04.2017 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною 1 статті 265 ЦК України передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення. Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг строку позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (стаття 261 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 372/1036/15-ц (провадження 14-252цс18) викладено правовий висновок про те, що, виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. За таких обставин застосування наслідків спливу строку позовної давності можливе за умови наявності порушеного права позивача, тобто обґрунтованості позовних вимог. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до статті 141 ЦПК України у зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed