Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 01 грудня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до Смирновської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області (далі відповідач, Смирновська сільська рада), треті особи: Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області (далі нотаріальна контора), реєстраційна служба Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі реєстраційна служба), про визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що після смерті її матері - [PERSON], яка померла 15 грудня 1997 року, відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку №155а по вул. Миронова в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області. За життя [PERSON] рішенням засідяння членів колгоспу «Олексіївський» протокол № 6 від 06.05.1960 року отримала дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Миронова 155а в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області. Факт існування будинку [PERSON] в с.Олексіївка по вул. Миронова, 155а підтверджується технічним паспортом КП «Куйбишевське БТІ» від 12 листопада 2015 року, довідкою Смирновської сільської ради від 10.11.2015р. №2213. Реєстрація будинків в органах БТІ на той час не проводилась, оскільки Інструкцією від 31.01.1966 року комунального господарства Української PCP «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP» передбачається порядок реєстрації житлових будинків лише у містах та селищах міського типу, до яких с.Олексіївка не відносилось. Після вступу в дію Постанови Кабінету Міністрів України №105 від 11.03.1985 року, якою встановлено обов'язок проводити реєстрацію й технічну інвентарізацію житлового фонду у сільській місцевості з 1988 року [PERSON], будинок в органах БТІ не зареєструвала. Після смерті 15.12.1997 року власника будинку - [PERSON], позивач прийняла спадщину в Куйбишевській державній нотаріальній конторі (спадкова справа 147/2000). Правовстановлюючі документи на зазначений будинок не були оформлені за життя [PERSON], а для оформлення позивачу правовстановлюючих документів на будинок, необхідно отримання свідоцтва про прийняття цього будинку як спадщини. [PERSON] звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Куйбишевської держнотконтори, якою 20.11.2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що заявник не надала правовстановлюючих документів на успадкований будинок. Таким чином, позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та зареєструвати своє право власності на будинок. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволення позову наполягає. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Треті особи представники реєстраційної служби та нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 15 грудня 1997 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 079671 від 17 грудня 1997 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку №155а по вул. Миронова в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області. За життя [PERSON] рішенням засідання членів колгоспу «Олексіївський» протокол № 6 від 06.05.1960 року отримала дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Миронова 155а в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області (а.с. 8). Факт існування будинку [PERSON] в с. Олексіївка по вул. Миронова, 155а підтверджується технічним паспортом КП «Куйбишевське БТІ» від 12 листопада 2015 року, довідкою Смирновської сільської ради від 10.11.2015р. №2213 (а.с. 9-12). Реєстрація будинків в органах БТІ на той час не проводилась, оскільки Інструкцією від 31.01.1966 року комунального господарства Української PCP «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP» передбачається порядок реєстрації житлових будинків лише у містах та селищах міського типу, до яких с.Олексіївка не відносилось. Після вступу в дію Постанови Кабінету Міністрів України №105 від 11.03.1985 року, якою встановлено обов'язок проводити реєстрацію й технічну інвентаризацію житлового фонду у сільській місцевості з 1988 року [PERSON], будинок в органах БТІ не зареєструвала. В інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року , Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP». Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 13 січня 1966 року, інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністерства юстиції Української PCP від 13 жовтня 1975 року №45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього прав. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди, у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. В інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України № 10-1387/0/4-12 від 27.03.2012 року роз'яснено, що право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно, набувається у порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим Законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою такого виникнення. Статтями 4, 101, 529, 549 Цивільного кодексу Української PCP від 18.07.1963 р. передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання цивільно-правових наслідків. У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один житловий будинок, що належить на праві власності з них, або є в їх спільній власності. При спадкоємстві за законом, спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина, і батьки померлого. Відповідно до довідки виконавчого комітету Смирновської сільської ради від 10 листопада 2015 року, згідно погосподарської книги №2 за 1958-1960 р.р., особистий рахунок -122, головою домогосподарства по вул. Миронова, 155-а села Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області записана [PERSON], [INFO], яка проживала за вказаною адресою до дня смерті 15 грудня 1997 рік. Після смерті 15 грудня 1997 року власника будинку - [PERSON], позивач прийняла спадщину в Куйбишевській державній нотаріальній конторі (спадкова справа 147/2000). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 28 лютого 2000 року, позивач отримала після смерті [PERSON] у спадщину право на земельну частку (пай). Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, якщо спадкоємець прийняв частину спадщини, він вважається таким, що прийняв усю спадщину. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Як випливає з матеріалів справи, на імя спадкодавця [PERSON] рішенням засідання членів колгоспу «Олексіївський» протокол № 6 від 06.05.1960 року надано дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Миронова 155а в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, відповідно до погосподарської книги №2 за 1958-1960 р.р., власником домогосподарства по вул. Миронова, 155-а села Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області є [PERSON]. Враховуючи те, що спадкодавець мала у власності спірний будинок до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак спадкоємець з обєктивних причин позбавлений можливості оформити на себе право власності в порядку спадкування за законом через відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне захистити порушені права позивача. Позовні вимоги [PERSON]Г є обґрунтованими, такими, що відповідають переліченим нормам закону, доведеними вищевказаними належними та допустимими доказами. Суд, виходячи із встановлених обставин справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved