Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 27 серпня 2015 року надійшла позовна [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації (а. с. 4-6), в обґрунтування якої позивач посилалась на те, що вона є власником 2/3 частини квартири № 37, розташованої в будинку №5а по вул. Куйбишева у м.Дніпропетровську, співвласником решти частини 1/3 є син позивачки [PERSON] В зазначеній квартирі з 03 вересня 2004 року прописаний її колишній чоловік [PERSON], який після розірвання шлюбу між сторонами у грудні 2004 року не мешкає за вказаною адресою. У звязку із зазначеним позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою № 37 в будинку № 5а по вул. Куйбишева у м. Дніпропетровську шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної власності належить 1/3 частини квартири № 37, розташованої в будинку №5а по вул. Куйбишева у м.Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 жовтня 1997 року та 1/3 частини цієї квартири належить останній на підставі договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого 13 травня 2004 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а. с. 8, 9). Таким чином [PERSON] є власником 2/3 частин квартири № № 37, розташованої в будинку №5а по вул. Куйбишева у м.Дніпропетровську. Також судом встановлено, що співвласником решти частини квартири, тобто 1/3 частини, є син сторін по справі [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15 жовтня 1997 року (а. с. 8). Відповідно до довідки про склад сімї та місце реєстрації № 28249 від 30 липня 2015 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] з 01 червня 1982 року, [PERSON] з 03 вересня 2004 року, [PERSON] з 20 липня 2001 року (а. с. 13). З матеріалів справи вбачається, що шлюб [PERSON] з [PERSON] був розірваний 15 грудня 2004 року (а. с. 12). Судом встановлено, що внаслідок реєстрації шлюбу 17 квітня 2015 року з [PERSON] прізвище [PERSON] було змінено на «Дорош» (а. с. 11). Згідно з актом про не проживання від 20 серпня 2015 року [PERSON], [INFO], не проживає за адресою квартири № 37, розташованої в будинку № 5а по вул. Куйбишева у м. Дніпропетровську з грудня 2004 року (а. с. 14). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідач відсутній за адресою: [ADDRESS] понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України. У звязку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням. Так, згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по даній цивільній справі, а також враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. (а. с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved