Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулася [PERSON] , в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з 01 березня 2017 року по 17липня 2017 року в сумі 25275,83 грн, компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати в розмірі 6760,19 грн, вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування вказаних вимог позивачка посилалася на те, що у відповідний період вона працювала у виробничому підрозділі «Станція Ясиувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця». З березня 2017 року роботодавець припинив виплачувати їй заробітну плату, хоча продовжував її нараховувати. 17 липня2017 року позивачку було звільнено, проте відповідач не виплатив всі належні позивачу при звільненні суми. Розмір нарахованої, але не виплаченої їй заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року складає 25275,83 грн 58 коп., компенсація за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати складає 6760,19 грн. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на наявність форс-мажорних обставин, що спричинили не виплату заробітної плати позивачу, а саме: захоплення невідомими особами адміністративної будівлі та виробничих об`єктів АТ «Укрзалізниця», розташованих у м. Донецьк, в зв`язку з чим у відповідача з 16.03.2017 року відсутній доступ до документації підприємства (кадрової, первинної, технічної, договірної, податкової, архівної та іншої), до комп`ютерних баз та втрачено контроль над господарською діяльністю. У зв`язку з відсутністю первинних документів в структурному підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» підтвердити інформацію щодо фактичного виконання робіт та здійснити нарахування заробітної плати позивачу з 16.03.2017 р. по 17.07.2017 р. не можливо. Вважає, що позивачем не доведений факт виконання нею трудових обов`язків у спірний період та розмір заборгованості по заробітній платі. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача АТ «Укрзалізниця» в судове засідання не з`явився, про дату,час і місце його проведення відповідач повідомлявся належним чином. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді інженера з охорони праці 2 категорії, зокрема з 11липня 2016 року у реорганізованому на підставі наказу ПАТ «Українська залізниця» №303 від 15.04.2016 року виробничому підрозділі «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 17липня 2017 року на підставі наказу від 10.07.2017 року № 6966/ДН-ОС позивачка була звільнена у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказані обставини підтверджуються трудовою книжкою [PERSON] серії [NUMBER] , наказом(розпорядженням) № 6966/ДН-ОС від 10.07.2017 р. про припинення трудового договору(контракту), копії яких долучені до матеріалів справи. Згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу форми ОК-7 за 2011-2020 роки з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України нарахування заробітної плати в 2017 році відповідачем було припинено [PERSON] з квітня 2017 року, заробітна плата за березень 2017 року складала 4371,47 грн. Відповідно до постанови Кабінету міністрів України № 938 від 31.10.2018 р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» змінило назву на Акціонерне товариство «Українська залізниця». Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Згідно з ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав,зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку. Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку іпровести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму. Відповідно до частини 2 ст. 30 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» роботодавець зобов`язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Згідно з ст. 8 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідачем до відзиву на позов додано копії табуляграм, відповідно до яких працівнику у період з березня 2017 року по липень 2017 року заробітну плату було нараховано з урахуванням часу простою: в березні 2017 року в розмірі 4630,53 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 3682,11 грн; за квітень 2017року в розмірі 3670,65 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 2918,83 грн; за травень 2017 року в розмірі 3670,65 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 2918,83 грн; за червень 2017 року в розмірі923,43 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає734,29 грн; за липень 2017 року заробітну плату було нараховано в розмірі 12380,57 грн,яка складається, в тому числі, з компенсації за невикористану відпустку за 25 днів в сумі5496,50 грн, вихідної допомоги при скороченні в сумі 6486,00 грн, що після утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів складає 9909,68 грн. А у підсумку розмір нарахованої заробітної плати за відповідний період складає 25275,83 грн, що є сумою вищенаведених доданків. Вказані обставини відповідають розрахунку, наданому позивачкою, а також відомостям щодо явки та неявки [PERSON] на роботу, які містяться в табелях обліку використання робочого часу за березень, квітень, травень, червень, липень 2017 року, копії яких надані відповідачем. Крім того, відповідачем надано довідку від 25.02.2021 р. за № 68/3, копію відомості на виплату грошей № 28 за березень 2017 р., з яких випливає, що за першу половину березня 2017 року позивачу було нараховано заробітну плату в розмірі 2449,99 грн, яку після вирахування обов`язкових податків та зборів отримано позивачем 13липня 2017 року в розмірі 1948,19 грн, нарахування заробітної плати з 16 березня 2017 року по липень 2017 року не здійснювалося. Також відповідачем надано копію повідомлення [PERSON] про скорочення від 05.05.2017 року, копію наказу (розпорядження) № 6966/ДН-ОС від 10.07.2017 р. про припинення трудового договору (контракту) з [PERSON] , табельний номер 3260,яким звільнено працівника з 17.07.2017 р. на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та вирішено згідно із ст. 44 КЗпП України надати працівнику вихідну допомогу у розмірі одного середнього заробітку, компенсацію за 25 днів відпустки, копію довідки-розрахунку невикористаних днів відпустки, за які надається компенсація під час звільнення, копії довідок, згідно з якими депонована заробітна плата та заборгованість по спецодягу та спецвзуттю відсутні,копію довідки про відсутність використаних квитків для особистих потреб, копію особової картки працівника, копії особових рахунків, копію наказу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 07/в-твід 12.01.2017р про вихід на роботу з відпустки по догляду за дитиною, копії наказів виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 47/в-твід 17.02.2017р., № 445/в-твід 02.03.2017р. про надання відпусток, копію наказу Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 637/ДНД від 30.12.2016 р. про зміну розміру надбавки за вислугу років 01.01.2017 року працівникам виробничого підрозділу «Станція Ясинувата», копію наказу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 83/ДСвід 28.03.2017р. про підвищення годинних тарифних ставок та посадових окладів, копію наказу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 2/ос від 07.07.2016р. по особовому складу, яким продовжено дію безстрокових трудових договорів,копії розрахунків оплати відпустки та середньої зарплати. Наказами копію наказу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 249від 03.05.2017р., № 258 від 10.05.2017 р., копії яких надано відповідачем, працівникам виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» в червні та липні 2017 року було встановлено неповний робочий час. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Апеляційного суду Донецької області від 04 липня 2018 року у справі 233/559/18 за позовом працівника СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості по заробітній платі було встановлено, що з 20 березня 2017 року згідно з наказом ПАТ «Українська залізниця» філії «Донецька залізниця» №384 від 15.03.2017 року та наказом СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» №236/ДНД від 17.03.2017 року у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця», викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольною українській владі територією відповідно до ст.ст. 34, 113 КЗпП України встановлено простій для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції. Також відповідачем надано копію наказу виробничого підрозділу «Станція Ясинувата» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» № 99/ДС від 20.03.2017р., яким у зв`язку із вищезазначеними обставинами було встановлено простій по виробничому підрозділу «Станція Ясинувата» з 20.03.2017 року. Враховуючи те, що з 20 березня 2017 р. встановлено простій для всіх працівників виробничих підрозділів дирекції на підставі наказу ПАТ «Українська залізниця» філії «Донецька залізниця» № 384 від 15.03.2017 р. та наказу СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» №236/ДНД від 17.03.2017 р., а відповідно до ч. 1 ст. 113, ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 83 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу) та при припиненні трудового договору з підстави, зазначеної пунктом 1 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку, грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також те, що роботодавцем не спростовано вказаний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що розрахунок заборгованості по заробітній платі, здійснений позивачкою, відповідає обставинам справи. Посилання відповідача про неможливість розрахунку заборгованості по заробітній платі через відсутність у роботодавця оригіналів первинних документів щодо розміру виконаної роботи та розміру заборгованості не спростовує висновків суду, оскільки обов`язок вести облік відпрацьованого часу та розміру заробітної плати покладено лише на роботодавця, обставини, які зумовлюють відсутність первинної документації, не звільняють роботодавця від обов`язку сплачувати заробітну плату працівнику, право на яку гарантоване Конституцією України. Вказаний висновок відповідає позиції, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 243/5469/17, відповідно до якого відомості щодо виплати заробітної плати не обмежуються лише первинною документацією роботодавця. Отже відсутність у відповідача первинної документації не є підставою для не нарахування та не виплати позивачу заробітної плати. Наявність форс-мажорних обставин, що спричинили невиплату заробітної плати та відсутність оригіналів первинних документів не спростовує висновків суду, оскільки право на заробітну плату гарантоване статтею 43 Конституції України та відсутність вини відповідача у невиконанні своїх обов`язків щодо виплати заробітної плати не звільняє його від виконання такого обов`язку в наступному, а може лише бути підставою для звільнення роботодавця від відповідальності, передбаченої трудовим законодавством за вказане порушення трудових прав. Відповідно до абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Позивач, здійснюючи розрахунок заборгованості по заробітній платі не врахувала сплачену заробітну плату за першу половину березня 2017 року, нараховану в розмірі 2449,99 грн, та яку після вирахування обов`язкових податків та зборів позивач отримала в розмірі 1948,19 грн. Розглядаючи питання про розмір заборгованості по заробітній платі відповідача перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що відповідачем АТ «Українська залізниця» не спростовано розрахунок, наданий позивачем в частині заборгованості по заробітній платі в розмірі 22825 гривень 84 копійки (25275,83- 2449,99). Разом з тим, суд дійшов висновку про необґрунтованість розрахунку позивачки в частині заборгованості по заробітній платі в розмірі 2449,99 грн з підстав, що наведені вище. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі за період з березня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 22825,84 грн з наступним утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 вказаного Закону). На виконання вимог Закону України № 2050-III від 19.10.2000 року Кабінет Міністрів України постановою № 159 від 21.02.2001 року затвердив «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати». Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (пункт 4). Розрахунок компенсації втрати частини грошових доходів суд здійснює станом на грудень 2020 року шляхом множення суми заборгованості по заробітній платі за відповідний місяць, яка відповідає розміру заборгованості після утримання податків та інших обов`язкових платежів, на коефіцієнт приросту споживчих цін за відповідний період відповідно до даних Державної служби статистики України. Оскільки розмір заборгованості по заробітній платі після утримання податків та інших обов`язкових платежів за березень 2017 року дорівнює 1733,92 грн (3682,11 - 1948,19), а індекс споживчих цін (індекс інфляції) за період невиплати станом на грудень 2020 року дорівнює 0,3 отримуємо такий розрахунок суми інфляційного збільшення заборгованості: 1733,92 * 0,3 = 520,18 грн. Аналогічну арифметичну операцію здійснено для інших періодів, враховуючи такі складові: за квітень 2017 року - 2918,83 грн *0,288 = 1057,15 грн; за травень 2017 року - 2918,83 грн *0,272 = 793,92 грн; за червень 2017 року - 734,29 * 0,252 = 185,04 грн; за липень 2017 року - 9909,68 * 0,249 = 2467,51 грн. А отже, сума інфляційного збільшення заборгованості дорівнює 5023,80 грн, що є сумою вищенаведених доданків. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на корись позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати в сумі 5023,80 гривень. Разом з тим, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації втрати частини грошових доходів в розмірі 1736,39 грн (6760,19 - 5023,80). Згідно із ч.1, п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 789,35 грн, розмір якого вирахуваний виходячи з того, що розмір задоволених позовних вимог дорівнює 27849,64 грн, сукупний розмір позовних вимог, у задоволені яких відмовлено, дорівнює 4186,38 грн, а ціна позову складає 32036,02 грн та відповідає розміру судового збору 908,00 грн.

Outcome: partial