Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулась [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачка не може успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: За життя [PERSON] отримав земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №927181 від 13.08.2007 року, загальною площею 2,3289 га, в тому числі: рілля площею 1,0987 га, сіножать площею 0,8769 га, пасовище площею 0,3533 га, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Але вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] був втрачений. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення», а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. Для позивачки у справі, [PERSON] є батьком, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та про шлюб. 14 березня 2009 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №114326 виданим 18.03.2009 року виконавчим комітетом Максимівської сільської ради, актовий запис про смерть №10. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3289 га, які розташовані на території Максимівської сільської ради, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №927181 від 13.08.2007 року. За життя, [PERSON], розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 12 березня 2009 року секретарем Максимівської сільської ради, за реєстровим №30, яким заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом, - [PERSON], тобто позивачці у справі. Позивачка у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті батька, [PERSON], в силу вимог ст. 1268 ЦК України прийняла її, оскільки проживала з ним на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Максимівської сільської ради №137 від 11.12.2017 року, але оформити право власності на земельні ділянки не може, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку був виготовлений на імя [PERSON] та йому переданий, втрачений, а видати новий неможливо у звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті. Позивачка у справі є єдиним спадкоємцем на дану спадщину за заповітом, інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині не має, що підтверджується матеріалами позовної заяви. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачка у справі [PERSON] змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved