Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи: державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна, територіальна громада в особі Дніпровської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на частину квартири [ADDRESS] . Вона та її мати, [PERSON] , спадкоємиці першої черги. [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини на її користь. До складу спадщини входить частка квартири номер [ADDRESS] , що належить її матері - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2000 року та набута під час зареєстрованого шлюбу із спадкодавцем [PERSON] . Однак, державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що набувачем за договором купівлі-продажу від 07.04.2000 року зазначена [PERSON] , а не [PERSON] , адже згідно актового запису № 441 від 28.01.1997 року прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] ». [PERSON] надала відзив на позовну заяву, позов визнала та зазначила, що квартира [ADDRESS] набута нею у власність на підставі договору купівлі - продажу під час перебування її в шлюбі з [PERSON] , який помер. Наголошувала, що квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та кожному із подружжя належить по 1/2 його частині. Зазначення в договорі купівлі-продажу дівочого прізвища « [PERSON] » є суто технічним та пов`язано з не вчасною заміною нею паспортного документу після одруження. Представник позивача відповідно до заяви просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала та просила задовольнити. Державний нотаріус Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяна Олександрівна надала заяву про розгляд справи без її участі. Представник територіальної громади в особі Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 06.09.2019 року. [PERSON] , [INFO] , є дочкою померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, 14.02.1997 року. Крім позивача, спадкоємцем є його дружина, [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 441, 11.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] ». Згідно договору купівлі-продажу від 07.04.2000 року квартири номер [ADDRESS] набувачем зазначена [PERSON] , у зв`язку із несвоєчасним обміном відповідачем [PERSON] паспорту. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення 'її померлою. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 ст.1266 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Отже, [PERSON] на день смерті належала 1/2 частина квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності подружжя, що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 07.04.2000 року та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч.2 ст.1274 ЦК України). Відповідно до копії спадкової справи після померлого [PERSON] , [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу від 03.03.2020 року відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець [PERSON] за життя не скористався правом на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, а саме квартира [ADDRESS] . Окрім цього, набувачем за договором купівлі-продажу від 07.04.2000 року квартири номер [ADDRESS] зазначена [PERSON] , а не [PERSON] , адже згідно актового запису № 441 від 28.01.1997 року прізвище дружини після одруження змінено на « [PERSON] ». Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи вищезазначене, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved