Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

До суду 10.07.2017 року, в інтересах [PERSON] , звернувся її представник, з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 134 226,15 грн., та моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., завданих внаслідок залиття її квартири [ADDRESS] в ніч з сьомого на восьме грудня 2016 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок залиття квартири була спричинена шкода, розмір якої оцінено згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження, а винною особою є відповідач - власник квартири [NUMBER] даного багатоповерхового будинку, що підтверджується актом, який був складений і підписаний комісією ОСББ. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та підтримав їх, пояснивши що розмір моральної шкоди пов`язаний із діями відповідача, який з грудня 2016 року жодних дій по поновленню стану пошкодженої квартири не здійснив та моральними стражданнями яки виникли внаслідок пошкодження квартири та необхідністю окрім здійснення ремонту звертатись до суду для поновлення прав. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю наполягаючи на тому, що факт винності саме відповідача не доведений - акт складено без його участі та не у спосіб визначений законом а розмір пошкодження, навіть якщо таке пошкодження було не відповідає наявним у акті пошкодженням квартири. Представником відповідача також було заявлене клопотання про проведення повторної експертизи, яке не було задоволено судом, з урахуванням того що із експертним дослідженням сторона відповідача була ознайомлена ще 06.03.2018 року, та відповідне клопотання було заявлене 04.06.2019 року, за вказаний час позивачем було здійснено ремонтні роботи у квартирі що унеможливлюють встановлення експертом певних фактів, а крім того у зв`язку із позицією сторони відповідача щодо не визнання самого факту залиття а не лише розміру шкоди. Як встановлено у судовому засіданні позивача є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири [ADDRESS] на одинадцятому поверсі зазначеного багатоповерхового будинку над квартирою, яка належить позивачу. В ніч з сьомого на восьме грудня 2016 року квартира позивачки, в якої у вересні 2016 року були закінчені ремонтні роботи, була залита у зв`язку із руйнуванням шлангу подачі води у ванній кімнаті квартири відповідача. Дані обставини підтверджені у судовому засіданні актом від 08.12.2016 року, який був складений і підписаний комісією ОСББ « Добробут» на обслуговуванні якого знаходиться даний багатоквартирний будинок ( а/с 6) та пояснення свідка [PERSON] допитаної у судовому засіданні 05.03.2019 року ( а/с 130) , яка пояснила, що в грудні 2016 року проживала у квартирі відповідача, та в ранку 08.12.2016 року до неї у квартиру прийшов сантехник , який пояснив, що стався залив квартири знизу, та у ванної кімнаті квартири №130/2 було встановлено руйнування шлангу подачі води. Згідно висновку №18/2017 будівельно-технічного експертного дослідження від 29.05.2017 року ( а/с 20) розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 134 226,15 грн. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України). Правовідносини, яки пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої майну власника, врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч.1 ст. 15 ЦК України). Частинами 1-3 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.1-5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальними положеннями про право власності, у ч.4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Згідно вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до положень ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В даному випадку суд вважає доведеним у судовому засідання, що залив квартири, яка належить позивачу стався у зв`язку із руйнуванням шлангу подачі води у ванної кімнаті квартири, яка належить на праві власності відповідачу, та який як власник цього майна несе тягар відповідальності за дану шкоду. Судом не приймаються ствердження сторони відповідача про відсутність прямих доказів причин заливу : окрім самого акту даний факт підтверджений у судовому засіданні і особою, яка з дозволу власника користувалась його квартирою. Також судом вважається доведеним розмір матеріальної шкоди, завданої майну позивача у зв`язку із заливом - даний розмір встановлений під час експертного дослідження та його розмір не спростовано у судовому засіданні стороною відповідача. У відповідності до вимог ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, шляхом надання таких доказів суду. Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на відсутність доведеності «гарного «стану квартири перед заливом. У судовому засіданні 25.09.2018 року (а/с 111) було допитано свідка [PERSON] , який підтвердив, що у вересні 2016 року закінчив ремонт квартири позивачки. Пояснення свідка підтверджені і поданими до суду актом виконаних робіт від 02.09.2016 року укладеному замовником [PERSON] і виконавцем Мироновим М.Ю. ( а/с 36 ) та кошторисом на ремонтні роботи від 04.04.2016 року (34). Також стан квартири підтвердила і експерт Чорна Ю.П. яка під час надання пояснень у судовому засіданні 29.05.2019 року ( а\\с 137) стверджувала при візуальне встановлення стану квартири під час її огляду. Факт того, що замовник ремонту не повністю розрахувалась із виконавцем не має суттєвого значення для даної справи, так як не відноситься до предмета доказування - факту виконання ремонтних робіт та стану квартири до заливу. Стосовно розміру моральної шкоди, суд приходить до висновку, що факт пошкодження майна, яке незабаром було приведено до «гарного стану2 шляхом ремонту свідчить при наявність душевних страждань. Враховуючи факт завдання моральної шкоди, суд, приймаючи до уваги поведінку винної особи, тривалість часу пов`язаного із поновленням порушеного права, вважає доведеним розмір моральної шкоду - 5000 грн., яка підлягає стягненню із відповідача. У відповідності до ч.1 ст. 133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, до яких, згідно ч.3 зазначеної статті, також належать витрати пов`язані із проведенням експертиз. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial