Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи: Індустріальна районна у м. Дніпропетровську рада, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», громадська організація «Народна», Індустріальний районний відділ в місті Дніпропетровськ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання ордеру недійсним, зняття з реєстраційного обліку та виселення. [PERSON] був поданий зустрічний позов до колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро», треті особи: Індустріальна районна у м. Дніпропетровську рада, комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, Дніпропетровська міська рада, комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням в гуртожитку, зобовязання видати ордер на право користування житловим приміщенням. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2013 року в задоволенні позову колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання ордеру недійсним, зняття з реєстраційного обліку та виселення відмовлено в повному обсязі. [PERSON] в задоволенні зустрічного позову до колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» про визнання права користування жилим приміщенням в гуртожитку, зобовязання видати ордер на право користування житловим приміщенням відмовлено в повному обсязі. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2013 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2013 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 09 квітня 2014 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровській області від 15 листопада 2013 року у частині позовних вимог колективного підприємства «Дніпропетровський пиво безалкогольний комбінат «Дніпро» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання ордеру недійсним, зняття з реєстраційного обліку, виселення з наданням іншого жилого скасовано, справу у цій частині передано на розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування поданої позовної заяви, з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог, представник колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» зазначив, що посадові особи КП ДПБК «Дніпро» не підписували та не надавали згоду на реєстрацію місця проживання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в приміщенні № 105 по вул. Осіння, 8а в м. Дніпропетровську до Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. 28 листопада 2011 року [PERSON] отримала від завідуючої гуртожитком ордер та ключі для вселення в житлове приміщення № 105 з порушенням вимог законодавства. [PERSON], працюючи на посаді завідуючої гуртожитком не мала повноважень на підписання ордеру. Директор КП «ДПБК «Дніпро» не підписував відповідачу ордер на вселення. Наголошували, що згідно технічного паспорту на адміністративно побутову будівлю (гуртожиток) по вул. Осіння, 8а, приміщення № 105 є нежитловим і на час видачі ордеру зміна статусу даного приміщення не відбувалась. Раніше в зазначеному приміщенні розташовувався офіс відділення КБ «Промінвестбанк України», а після того як банк залишив приміщення, КП «ДПБК «Дніпро» уклало з ГО «Народна» договір оренди офісного приміщення № 105. Стверджували, що приміщення на яке відповідачу [PERSON] було видано ордер ніколи не використовувалось як житлове і не придатне для проживання. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мають право користуватись кімнатами № 46 і № 53, які займали на момент отримання ордеру на приміщення № 105 по вул. Осіння, буд. 8а. Кімнати № 46 і № 53 відповідачі не здавали адміністрації КП «ДПБК «Дніпро» і підприємство нікому іншому не надавало ці кімнати для проживання. Просили суд визнати ордер, виданий [PERSON] на приміщення № 105 гуртожитку КП «ДПБК «Дніпро» по вул. Осіння, 8а в м. Дніпро недійсним, зобовязати Індустріальний районний відділ у м. Дніпро Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8а, та зареєструвати [PERSON], [PERSON] за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8 а, кімната 46, а [PERSON] за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8а кімната 53, виселити відповідачів з приміщення № 105 з наданням їм кімнат № 46 і № 53, які вони займали раніше. В судові засідання зявлявся представник позивача, який підтримав викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначаючи, що оскільки власником спірного приміщення є держава, то відповідно забезпечувати приміщеннями повинен фонд Державного майна України. Відповідач [PERSON] в судові засідання зявлялась, просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, наголошуючи, що вона правомірно займає приміщення № 105 за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, буд. 8а, а в кімнатах № 46 та № 53 на відповідних правових підставах проживають сімя [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявлялись, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представники третіх осіб: комунального підприємства «Жилсервіс-5», Індустріальної районної у місті раді, комунального підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», [PERSON], в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку, причини неявки не повідомили. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судові засідання не зявлялись, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, та просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. [PERSON] померла 04 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 519234, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Представник громадської організації «Народна» подав до суду заяву, в якому просив суд розглянути справу без участі їх представника. Зазначив, що у відповідності до п. 1.3 договору оренди приміщення № 16/05 від 16 травня 2011 року, укладеного між КП «ДПБК «Дніпро» і ГО «Народна», договір оренди пролонгований до 31 грудня 2015 року. В звязку з видачею не уповноваженою особою ордеру від 03 листопада 2011 року, на підставі якого [PERSON] з родиною займають нежитлове приміщення № 105 по вул. Осіння, 8 а, а ГО «Народна» не має можливості користуватися цим приміщенням. Просили суд задовольнити позовні вимоги. Представник Дніпропетровської міської ради в судове засідання зявився, просив суд відмовити в задоволенні позову у звязку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог, оскільки позивач не є власником зазначеного приміщення, та будь-які права позивача не порушуються. Крім цього, звертали увагу, що в матеріалах цивільної справи не має жодного документа, що підтверджує доводи позивача, що приміщення № 105 по вул. Осіння, буд. 8а в м. Дніпро є нежитловим, разом з цим копія технічного паспорту, на яку посилається представник позивача не є належним та допустимим доказом. Представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області в судове засідання зявився, просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В письмових поясненнях, які підтримав в судовому засіданні зазначив, що гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпро, по вул. Осіння, 8а є державною власністю. Наголошував, що [PERSON] правомірно був виданий ордер у звязку з необхідністю поліпшення житлових умов сімї [PERSON] Кімнати № 46 та № 53 по вул. Осінній, 8а в м. Дніпро займають інші мешканці на відповідних правових підставах, ордери на ці кімнати недійсними не визнані, а гуртожиток є державною власністю. У звязку з чим доводи представника позивача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши доказі у справі, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] у звязку з перебуванням у трудових відносинах з КП «ДПБК «Дніпро» було виділено в користування кімнату № 128, площею 12,08 кв. м. у гуртожитку по вул. Осіння, 8а у м. Дніпро на підставі ордеру № 69 від 27 лютого 1995 року. Відповідно до протоколу зібрання адміністрації КП «ДПБК «Дніпро» та будинкового комітету «Дніпро» від 03 жовтня 2011 року для проживання сімї [PERSON] вирішено виділити житлову площу у кімнаті № 105 гуртожитку. На підставі вказаного рішення 03 жовтня 2011 року [PERSON] був виданий ордер на зайняття кімнати № 105, площею 106,2 кв. м. у гуртожитку по вул. Осіння, 8а у м. Дніпропетровську на сімю у складі 4 осіб (чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON]Ю.). За даними паспортів [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у кімнаті № 105 гуртожитку по вул. Осіння, 8а в м. Дніпропетровську 03 липня 2012 року, про що свідчать відповідні відмітки. Також згідно карток реєстрації та паспортів [PERSON], [PERSON], [PERSON] з 22 травня 2009 року по 02 липня 2012 року були зареєстровані в кімнатах 46/53 гуртожитку по вул. Осіння, 8а в м. Дніпропетровську, [PERSON] з 03 жовтня 2008 року в кімнаті № 53. Судом не було встановлено, а представником позивача не було доведено неправомірних дій відповідачів щодо одержання ордеру на приміщення № 105 по вул. Осіння, 8а в м. Дніпропетровську. Кімнати № 67 та № 46 гуртожитку по вул. Осіння, 8а займають [PERSON] та [PERSON] на підставі ордерів № 27 від 05 березня 2009 року та № 118 від 109 жовтня 2011 року. Вказані особи зареєстровані 04 липня 2012 року. Кімната площею 12.0 кв.м. в гуртожитку по вул. Осіння, 8а була виділена 18 січня 1987 року [PERSON]І,. якій був виданий ордер на сімю з трьох осіб: неї, сина [PERSON] та [PERSON] У вказаних кімнатах проживали станом на 08 квітня 2013 року треті особи, що підтверджується актами, складеними КП «Жилсервіс-5» ДМР. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відповідно до ч. 4, ч. 5\~ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 109 ЖК України, виселення\~\~із займаного жилого приміщення\~\~допускається з підстав, установлених законом. Згідно із ч. 2 ст.\~128, ст.\~129 ЖК України, ч. 1 п. 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого\~постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Отже, єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного з профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Відповідно до ст. 58 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку та умов надання жилих приміщень. Відповідно до ст. 117 ЖК України у разі визнання ордера недійсним внаслідок неправомірних дій осіб, які одержали ордер, вони підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Якщо громадяни, зазначені в ордері, раніше користувались жилим приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду, їм повинно бути надано житлове приміщення, яке вони раніше займали або інше житлове приміщення. У випадках визнання ордеру на жиле приміщення недійсним з інших підстав, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті, громадяни , зазначені в ордері, підлягають виселенню з наданням іншого приміщення, яке вони раніше займали. Згідно матеріалів справи 20 листопада 1990 року між виробничим обєднанням пивобезалкогольної промисловості (орендодавець) та організацією орендарів пивобезалкогольного комбінату «Дніпро» (орендар) було укладено договір оренди із правом викупу майна. 05 жовтня 1994 року було укладено додаткову угоду до договору оренди на викуп організацією орендарів майна Дніпропетровського орендного пивобезалкогольного комбінату «Дніпро». У п. 2 додаткової угоди наведено перелік майна, яке підлягало викупу, зазначено, що вартість цілісного майнового комплексу складає 57\~908\~798 тис. крб., у тому числі і вартість майна, яке належить орендареві складає 54\~719\~251 тис. крб., вартість майна для якого орендодавцем встановлені пільги 738\~496 тис. крб. Обєкти, які не підлягають викупу, відсутні. Вартість майна, яке підлягає приватизації, визначено у 2\~909\~778, 4 тис. крб. 13 жовтня 1994 року між Фондом комунального майна Дніпропетровської обласної ради народних депутатів (продавець) та організацією орендарів Дніпропетровського пивобезалкогольного комбінату «Дніпро» було укладено договір купівлі-продажу державного майна Дніпропетровського пивобезалкогольного комбінату «Дніпро», який був зареєстрований рішенням № 550-1 від 14 жовтня 1994 року Виконкому Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська. За актом передачі майна державного підприємства від 14 грудня 1994 року вказані обєкти: будівля адміністративна-побутова (гуртожиток) по вул. Осіння, 8-А вартістю 738\~496 тис. крб. передано організації орендарів Дніпропетровського орендного пивобезалкогольного комбінату «Дніпро». Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради було прийнято рішенні № 1718 від 28.12.2011 року «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста гуртожитку за адресою: вул. Осіння, 8а», відповідно до пункту 1 якого до комунальної власності територіальної громади міста прийнято гуртожиток літ. А-9, загальною площею 4\~730,2 кв. м. за адресою: вул. Осіння, 8 а, від колективного підприємства Дніпропетровського пивобезалкогольного комбінату «Дніпро». Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року по справі № 904/10479/14 в задоволенні позову колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» до Дніпропетровської міської ради, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за участю прокурора Дніпропетровської області, треті особи: Регіональне відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській області, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про скасування рішення та визнання права власності на нерухоме майно будівлю, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння, 8а, відмовлено. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної или, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року по справі № 904/10479/14 встановлено, що на час укладання договору між фондом комунальної власності Дніпропетровської обласної ради народних депутатів та організацією орендарів Дніпропетровського орендного пиво безалкогольного комбінату «Дніпро» від 13 жовтня 1994 року законодавством про приватизацію державного майна не було встановлено пільги у вигляді безоплатної передачі обєктів соціально-побутового призначення у власність покупців, створених у формі організації орендарів, тому спірний обєкт гуртожиток по вул. Осіння, 8а, був переданий КП «ДПБК «Дніпро» лише у користування (на баланс). Спірна будівля гуртожитку не увійшла до статутного капіталу КП Дніпропетровського пивобезалкогольного комбінату «Дніпро» та залишилась у державній власності. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 лютого 2016 року по справі № 904/10479/14 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2015 року у справі № 90/10479/14 залишено без змін. В ході розгляду справи Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області, не надавало згоди на виселення відповідачів і не надавало КП «ДПБК «Дніпро» повноважень на звернення до суду із даним позовом.\~\~ Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України визначено\~право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, колективне підприємство «Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат «Дніпро» не є уповноваженою особою на звернення до суду із позовом про визнання ордеру недійсним, виселення мешканців та відповідно зняття з реєстрації відповідачів за відсутності згоди власника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, на підставі чого у задоволенні позову Колективного підприємства «Дніпропетровський пивобезалкогольного комбінату «Дніпро», як неналежному позивачу у даній справі, необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed