Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась з позовною заявою [PERSON] до Новоселидівської сільської ради Мар»їнського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 12.09.202 року [PERSON] склав заповіт в якому вказав, що на випадок його смерті із належного йому майна, а саме земельна ділянка (пай) площею 5,640 га, що знаходиться на території Новоселидівської сільської ради, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДН № 017351 від 31.07.2002 року, а також належні йому грошові вклади, які знаходяться у філії ощадбанку № 3313/028 в селі Новоселидівка Марїнського району Донецької області заповів [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Новоселидівської сільсько ради Марїнського району Донецької області. 21.07.2014 року батько [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка (пай) площею 5.640 га, що знаходиться на території Новоселидівської сільської ради, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДН № 017351 виданого 31 липня 2002 року. 12 листопада 2015 року державний нотаріус Курахівської державної нотаріальної контори [PERSON] винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У вказаній постанові зазначено, що з наданих документів вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла дружина [PERSON] шляхом проживання і реєстрації на день смерті чоловіка і дочка [PERSON] шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 12.09.2012 року секретарем виконкому Новоселидівської сільської ради по реєстру за № 20, яким належні йому земельні ділянки (пай) і грошові вклади залишив [PERSON]. [PERSON] є спадкоємицею, передбаченою ст. 1241 ЦК України. Спадщину прийняла, свідоцтво про право на спадщину за законом на обовязкову частку не отримала, померла 26.02.2015 року. Позивачка просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,640 га, яка розташована на території Новоселидівської сільської ради Мар»їнського району Донецької області, за спадщиною за заповітом, яка залишилась після смерті її батька [PERSON], який помер 21 липня 2014 року. Позивачка до судового засідання не зявилась, в позовній заяві зазначила, що просить слухати без її участі, уповноважила представляти її інтереси [PERSON] Представник позивачки надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача - Новоселидівської сільської ради, до судового засідання не зявився, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень не мають, з позовними вимогами згодні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] помер 21.07.2014 року, актовий запис № 17(а.с. 5). [PERSON] померла 26.02.2015 року, актовий запис № 16 (а.с.6). Згідно заповіту від 12.09.2012 року [PERSON] заповідав [PERSON] наступне майно: земельну ділянку (пай) площею 5.640 га, що знаходиться на території Новоселидівської сільської ради, яка належить йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДН № 017351 виданого 31 липня 2002 року, а також належні йому грошові вклади (а.с.7-8). Земельна ділянка (пай) площею 5.640 га, що знаходиться на території Новоселидівської сільської ради, яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДН № 017351, виданого 31 липня 2002 року (а.с.9). В державному акті зазначена загальна площа земельної ділянки 5,640 га, яка складається з двох земельних ділянок: 1. площею 5,520 га кадастровий номер 1423385400:06:000:0686; 2. площею 0,120 га кадастровий номер1423385400:06:000:0687. [PERSON] народилась 07.01.1957 року, у свідоцтві про народження батьками зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.12). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 7.08.1976 року, прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.13). Постановою державного нотаріуса від 12.11.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, кадастровий номер 1423385400:06:000:0686, 1423385400:06:000:0687 в цілій частці (а.с.15). Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України: ч.1 право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З наведених вище норм діючого законодавства України та фактичних обставин справи, встановлено, що позивач, є спадкоємцем за заповітом майна, що складається з земельної ділянки, загальною площею 5,640 га, яка знаходиться на території Новоселидівської сільської ради, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІУ-ДН № 017351, виданого 31 липня 2002 року. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, як передбачено статтею 392 ЦК України. Відповідно до\~статті 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог п.1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved