Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До Краснокутського районного суду 25 серпня 2015 року звернулася позивач з позовною заявою про стягнення боргу. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 липня 2014 року відповідач [PERSON] взяв у неї гроші в розмірі 5000 (пять тисяч) гривень 00 копійок, які згідно розписки від 01 липня 2014 року зобовязувався повернути до 31 листопада 2011 року, але до теперішнього часу своїх зобовязань відповідач не виконав, хоча позивач неодноразово до нього зверталася з проханням повренути борг. Дані обставини змусили позивача [PERSON] звернутися до суду з позовом. В відкрите судове засідання позивач не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.. 74 ЦПК України. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. В ході розгляду справи було встановлено, що відповідач [PERSON] згідно розписки від 01 липня 2014 року, яка мається в матеріалах справи, отримав від позивача [PERSON] 5000 (пять тисяч ) гривень, але до теперішнього часу вказану суму не повернув. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти..., а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Тому суд вважає, що відповідачем [PERSON] васильовичем порушено зобовязання повернути борг в розмірі 5000 (пять тисяч ) гривень у встановлений строк, який і підлягає стягненню на користь позивача [PERSON] в повному обсязі. Статтею 11 ЦПК України передбачений обовязок сторін довести ті обставини, на які сторона посилається в якості підстав позовних вимог та заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Відповідно до вимог ст. 1051 Цивільного Кодексу України якщо договір позики має бути укладений в письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved