Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якої позивач посилається на те, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] , який вона придбала 05.02.2020 року на підставі договору купівлі-продажу. На момент оформлення договору купівлі-продажу будинку в ньому було зареєстроване місце проживання сина колишнього власника [PERSON] [PERSON] . Зі слів [PERSON] та сусідів будинку [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 2010 року, його особистих речей в будинку немає, фактичне місцезнаходження відповідача невідоме. У зв`язку з тим, що [PERSON] зареєстрований у належному позивачу будинку, остання вимушена сплачувати комунальні послуги, які нараховуються на нього, що призводить до додаткового матеріального навантаження на [PERSON] . Відповідач з 2010 року у будинку [ADDRESS] не мешкає, участі в утриманні та обслуговуванні житла не приймає, комунальні платежі не сплачує. [PERSON] ніколи не був членом родини позивача, самостійно з реєстрації місця проживання не знявся, його фактичне місцезнаходження [PERSON] невідоме. У зв`язку з викладеним позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, але надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на надання відзиву не скористався, наданого законом права на участь у судовому засіданні не використав, тому суд, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку від 05.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 461 (а. с. 7-10), [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок з господарчо-побутовими спорудами і будівлями за номером [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці площею 0,0498 га, кадастровий номер 1414100000:01:006:1306. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 199032928 від 05.02.2020 року (а. с. 11), власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченком А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 461. Відповідно до довідки від 04.03.2020 року, виданої ЦНАП виконавчого комітету Слов`янської міської ради (а. с. 13), у житловому будинку [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , 1988 року народження. Як вбачається з акту від 03.03.2020 року № 87, виданого керівником комітету мікрорайону «СЛОВВАЖМАШ», складеного в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] (а. с. 12), [PERSON] дійсно зареєстрований, але не мешкає у житловому будинку [ADDRESS] з 2010 року по теперішній час, особистих речей [PERSON] в квартирі немає. \~ \~ \~ \~За змістом ст. ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в спірному житловому будинку [ADDRESS] не\~мешкає з\~2010 року, він не є членом сім`ї позивача, а також не є особою, які можуть бути прирівняні до членів сім`ї згідно зі ст. 64 ЖК УРСР, а тому відповідач має бути позбавлений права користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] , оскільки його право користування даною нерухомим майном перешкоджає позивачу як власнику житла розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved