Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

До суду 08 вересня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Автрамат» про стягнення заробітної плати, невиплаченої працівнику при звільненні, у розмірі 27762 грн. 09 коп., середнього заробітку за увесь час затримки остаточного розрахунку по день ухвалення рішення по справі, починаючи з 02.08.2014 року при середньомісячному заробітку 3633,561 грн., компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати у розмірі 377,02 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 09.01.2003 р. його було прийнято на роботу слюсарем-ремонтником 6 розряду в механічний цех № 2 ВАТ «Автрамат» на підставі наказу № 9 від 09.01.2003 року, з 02.03.2005 р. його було переведено механіком механічного цеху № 2 на підставі наказу № 70 від 02.03.2005 р., з 01.10.2006 р. його було переведено механіком в механообробне виробництво на підставі наказу № 391 від 27.07.2006 р., з 01.04.2009 р. його переведено начальником дільниці ремонту технологічного обладнання в ремонтний цех на підставі наказу № 2 від 26.01.2009 р. 01.08.2014 року його було звільнено за згодою сторін згідно ст. 36 п.1 КЗпП України на підставі наказу № 333к від 31.07.2014 року. При звільненні з ним не було проведено остаточного розрахунку. В зв'язку з тим, що після звільнення до теперішнього часу з ним не було проведено остаточного розрахунку, заробітна плата не виплачена, відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по дань фактичного розрахунку, а також компенсацію втрати частини грошових доходів. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Представник відповідача Василинич О.А., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 27 956,94 грн. та в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку визнала, та просила розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ксерокопії трудової книжки позивача [PERSON] 09.01.2003 р. було прийнято на роботу слюсарем-ремонтником 6 розряду в механічний цех № 2 ВАТ «Автрамат» на підставі наказу № 9 від 09.01.2003 року, з 02.03.2005 р. його було переведено механіком механічного цеху № 2 на підставі наказу № 70 від 02.03.2005 р., з 01.10.2006 р. його було переведено механіком в механообробне виробництво на підставі наказу № 391 від 27.07.2006 р., з 01.04.2009 р. його переведено начальником дільниці ремонту технологічного обладнання в ремонтний цех на підставі наказу № 2 від 26.01.2009 р. 01.08.2014 року його було звільнено за згодою сторін згідно ст. 36 п.1 КЗпП України на підставі наказу № 333к від 31.07.2014 року (а.с.10). Згідно довідки ПАТ «Автрамат» має заборгованість із заробітної плати перед колишнім працівником [PERSON] з березня 2014 року по серпень 2014 року в сумі 27956 грн. 94 коп. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст. 117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено з 01 серпня 2014 року по теперішній час. Згідно з п. 2, п. 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 8 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно довідки ПАТ «Автрамат» від 19.09.2014 року середньоденна заробітна плата позивача складає 215,09 грн. Середній заробіток позивача за час затримки розрахунку при звільненні складає 4624 грн. 44 коп. (215,09х21,5). Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Компенсація заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою здійснюється відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. № 159, з урахуванням внесених змін згідно постанови КМУ від 31.03.2003 р. № 430. Розрахунок проводиться за формулою: сума заборгованості по заробітній платі помножена на приріст індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації за період невиплати доходу по день винесення судового рішення, поділений на 100. Компенсація за нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 01.08.2014 року з урахуванням індексу інфляції становить 377 грн. 02 коп. При зверненні до суду позивач поніс судові витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн., що підтверджується квитанцією № 40 від 01.09.2014 року адвоката ЮК Нововодолазького району Харківської області [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, в зв'язку з чим, відповідно вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 334 грн. 58 коп.

Outcome: approved