Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON], приватний нотаріус Лановецького районного нотаріального округу [PERSON], мотивуючи це тим, що 05 січня 2005 року помер його батько [PERSON] На час смерті батька у нього було двоє малолітніх дітей позивач [PERSON] та його сестра - [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) [PERSON] смерті батька залишилося спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1592 га, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області. [PERSON] звернення позивача у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на належну йому частку у спадщині після смерті батька, постановою приватного нотаріуса Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва видано спадкоємцю за законом першої черги - матері спадкодавця [PERSON]. При цьому, [PERSON], котра є їх із сестрою бабусею, у поданій нею заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом зазначала нотаріусу, що окрім неї інших спадкоємців за законом чи заповітом немає, в звязку із чим, оскільки нотаріусу не було відомо про наявність інших спадкоємців та про факт прийняття ними спадщини на час вчинення нотаріальної дії, нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1592 га, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, на ім'я матері спадкодавця - [PERSON] Тому позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25 листопада 2015 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за № 1222. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявились, однак на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у їх відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак на адресу суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватний нотаріус Лановецького районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності. У відповідності до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ИД № 270622, виданого 10 січня 1995 року відділом ЗАГСУ Тернопільського міськвиконкому та серії ІІІ-ИД № 358067, виданого 02 березня 1993 року відділом ЗАГСУ міської адміністрації м.Тернопіль. [PERSON] помер 05 січня 2005 року в м.Москва Росія, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії ІІІ-МЮ № 584037, виданого 15 січня 2005 року Замоскворецким відділом ЗАГС Москви. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-АП № 104884, виданого 05 лютого 2011 року Пахарівською сільською радою Джанкойського району Автономної Республіки Крим України, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 лютого 2001 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Горемикіна». Згідно копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 195/02-31 від 27 листопада 2017 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що ним у встановленому законом порядку не надано відомостей про факт прийняття спадщини, не подано заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та відомостей та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, на час оформлення спадкових прав на майно спадкодавця, а також в звязку з тим, що свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,1592 га, що знаходиться на території Білозірської сільської ради Лановецького району Тернопільської області, вже видано спадкоємцю за законом першої черги - матері спадкодавця [PERSON]. В силу вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до частин 1,2 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них з визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішення суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не має права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно абзацу третього п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку із видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у раз його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення тощо. Позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України, оскільки на момент смерті спадкодавця був малолітнім. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 25 листопада 2015 року приватним нотаріусом Лановецького районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] та зареєстроване в реєстрі за № 1222. На підставі наведеного та

Outcome: approved