Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

До Малиновського районного суду м.Одеси звернулося ПАТ «ВТБ Банк» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № R53400410139B від 01.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 80 000 грн., зі сплатою 22 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 01.04.2018р.. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 01.04.2013р. укладено з [PERSON] договір поруки. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. У зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 21.08.2014р. виникла заборгованість в сумі 111 753,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 66 579,28 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 7 388,74 грн.; прострочена заборгованість за відсотками - 10 824,20 грн.; заборгованість за простроченою комісією - 8 896,00 грн.; інфляційні витрати від суми простроченого кредиту - 517,86 грн.; інфляційні витрати від суми прострочених відсотків - 765,73 грн.; інфляційні витрати від суми простроченої комісії - 634,89 грн.; 3 відсотки річних від суми простроченого кредиту - 70,02 грн.; 3 відсотки річних від суми прострочених відсотків - 104,84 грн.; 3 відсотки річних від суми простроченої комісії - 86,27 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків, кредиту та комісії - 15 886,09 грн. Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просить розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлялися за місцем своєї реєстрації. За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з умовами укладеного кредитного договору № R53400410139B від 01.04.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 80 000 грн., зі сплатою 22 % річних, з кінцевим строком погашення заборгованості до 01.04.2018р.. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору банком 01.04.2013р. укладено з [PERSON] договір поруки. Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредиту станом на 21.08.2014р. виникла заборгованість в сумі 111 753,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 66 579,28 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 7 388,74 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 10 824,20 грн.; заборгованість за простроченою комісією 8 896,00 грн.; інфляційні витрати від суми простроченого кредиту - 517,86 грн.; інфляційні витрати від суми прострочених відсотків - 765,73 грн.; інфляційні витрати від суми простроченої комісії - 634,89 грн.; 3 відсотки річних від суми простроченого кредиту - 70,02 грн.; 3 відсотки річних від суми прострочених відсотків - 104,84 грн.; 3 відсотки річних від суми простроченої комісії - 86,27 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків, кредиту та комісії - 15 886,09 грн. Про порушення зобов'язання та необхідності повного погашення боргу відповідачі повідомлені належним чином, відповідно до претензії - вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов'язання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Частина 2 ст. 554 ЦК України визначає також, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи. До позовної заяви додано квитанцію про сплату позивачем судового збору в сумі 1117,54 грн. За таких підстав суд вважає за необхідне позов ПАТ «ВТБ Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved