Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 лютого 2016 року звернувся [PERSON] з позовною заявою до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення грошових коштів. У позовній заяві з урахуванням неодноразових уточнень та у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», в якому на імя позивача відкритий картковий рахунок №5168742325711067, з якого відповідачем без погодження/повідомлення позивача були безпідставно, на думку [PERSON], списані грошові кошти в загальному розмірі 2544,59 грн. У звязку із зазначеним [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням останніх уточнень просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 2\~544,59 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 4-5, 15-17, 77-79). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на правомірність дій банку щодо списання грошових коштів з карткового рахунку позивача відповідно до умов укладеного між сторонами договору (а. с. 34-38). Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участі у судовому засіданні, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, а також було визнано сторонами у судовому засіданні, що [PERSON] є клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», в якому на імя позивача відкритий картковий рахунок №5168742325711067 на виконання умов договору про надання банківських послуг, укладеного між сторонами 02 квітня 2013 року (а. с. 49-50). Судом встановлено, що з зазначеної картки відповідачем було здійснено списання грошових коштів в загальному розмірі 4 009,85 грн. в якості відсотків за користування кредитним лімітом за кредитним договором, укладеним між цими ж сторонами 01 лютого 2010 року, предметом якого було встановлення ПАТ КБ «Приватбанк» на відповідну заяву [PERSON] кредитного ліміту у розмірі 2\~000,00 грн. та з базовою ставкою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 2,5% на місяць на залишок заборгованості: - 31 серпня 2014 року у розмірі 399,82 грн.; - 30 вересня 2014 року у розмірі 415,85 грн.; - 31 жовтня 2014 року у розмірі 412,86 грн.; - 30 листопада 2014 року у розмірі 350,36 грн.; - 31 грудня 2014 року у розмірі 424,30 грн.; - 31 січня 2015 року у розмірі 317,61 грн.; - 20 лютого 2015 року у розмірі 424,65 грн.; - 28 лютого 2015 року у розмірі 225,19 грн.; - 03 березня 2015 року у розмірі 63,20 грн.; - 31 березня 2015 року у розмірі 197,03 грн.; - 30 квітня 2015 року у розмірі 62,10 грн.; - 27 травня 2015 року у розмірі 183,71 грн.; - 31 грудня 2015 року у розмірі 533,17 грн. Викладені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 6, 20-30, 80, 54-66, 96-101). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір відсотків за користування кредитним лімітом за період з 01 липня 2014 року по 25 грудня 2015 року становить 1\~464,96 грн. (а. с. 92). Правовідносини, що виникли між сторонами нормами урегульовані Цивільного кодексу України. Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно з положеннями ч.ч. 1,2 ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 3 ст. 1092 ЦК України якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. Згідно з ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку щодо порушення ПАТ КБ «Приватбанк» прав та законних інтересів свого клієнта [PERSON], яке полягає у безпідставному списанні з карткового рахунку [PERSON] грошових коштів у розмірі 2\~544,59 грн., у звязку з чим суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму грошових коштів. Роблячи такий висновок, суд виходить з того, що за період з 01 липня 2014 року по 25 грудня 2015 року розмір відсотків за користування кредитним лімітом становить 1\~464,96 грн., а банком за цей період в якості відсотків за користування кредитним лімітом були списані грошові кошти в загальному розмірі 4\~009,55 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача рахунок повернення витрат по сплаті судового збору, понесених останнім при зверненні до суду з даним позовом, 551,20 грн. (а. с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved