Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~До суду звернувся заступник прокурора Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Хмельницької обласної державної адміністрації із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Хмельницької районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсними державних актів, зобов`язання повернення та витребування земельних ділянок. Позов мотивує тим, що відповідачам було надано земельні ділянки, однак Хмельницькою РДА порушено порядок зміни цільового призначення зазначених ділянок, оскільки на момент передачі земельні ділянки відносились до земельних ділянок водного фонду, які могли бути передані лише в користування на умовах оренди, а відповідачі отримали їх у приватну власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення. У зв`язку із наведеним позивач змушений звернутись до суду. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з наведених підстав, просить поновити строк на звернення до суду та позовну заяву задовільнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Хмельницька РДА не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, просить закрити провадження у зв`язку із пропуском строку на звернення до суду або відмовити в задоволенні позову через відсутність доказів. \~ \~ \~ \~11.07.2018 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позов з додатками, який долучено до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~27.11.2018 року представником позивача надано відповідь на відзив. \~ \~ \~ \~25.04.2019 року ухвалою суду провадження в справі в частині позовних вимог заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до Хмельницької районної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження голови Хмельницької районної державної адміністрації від 10.11.2008 року №1536/08 закрито. \~ \~ \~ \~10.05.2019 року позивачем подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу. \~ \~ \~ \~24.06.2019 року Хмельницьким апеляційним судом апеляційну скаргу задоволено, ухвалу від 25.04.2019 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що розпорядженням Хмельницької районної державної адміністрації від 10.11.2008 №1536/08-р затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером 6825087000:02:001:0166, [PERSON] земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером 6825087000:02:001:0167, [PERSON] земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером 6825087000:02:001:0168 та [PERSON] земельної ділянки площею 1,5 га з кадастровим номером 6825087000:02:001:0169, розташованих за межами населених пунктів на території Райківецької сільської ради Хмельницького району та передано їм у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного розпорядження, 14.11.2008 [PERSON] видано державний акт серії ЯЗ №114766, [PERSON] державний акт серії ЯЗ №114765, [PERSON] державний акт серії ЯЗ №114768 та [PERSON] державний акт серії ЯЗ №114767 відповідно. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 13.08.2015 [PERSON] подарував земельну ділянку з кадастровим номером 6825087000:02:001:0168 площею 1,5 га [PERSON] , про що свідчить копія договору дарування №3229 від 13.08.2015 посвідченого приватним нотаріусом Байрачним А.І. Також, 13.08.2015 [PERSON] подарувала земельну ділянку з кадастровим номером 6825087000:02:001:0169 площею 1,5 га [PERSON] . Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст.78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України, громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Частиною 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно інформації Хмельницької філії ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 25.01.2018 №9, земельні ділянки з кадастровими номерами 6825087000:02:001:0166, 6825087000:02:001:0167, 6825087000:02:001:0168 та 6825087000:02:001:0169 частково розташовані в межах прибережно-захисної смуги. Окрім того, згідно інформації Хмельницького обласного управління водних ресурсів від 09.10.2017 №1078, земельні ділянки з кадастровими номерами 6825087000:02:001:0166, \~ \~ \~ \~6825087000:02:001:0167, 6825087000:02:001:0168 та 6825087000:02:001:0169 частково знаходяться в межах прибережно-захисної смуги струмка без назви - права притока р. Смотрич (басейн р. Дністер). Відповідно до ч. 1 ст. 3 Водного кодексу України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), до водного фонду України належать поверхневі води, природні водойми (озера), водотоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки), канали, інші водні об`єкти. Так, відповідно до ст. ст. 22, 23 ЗК України (чинної на момент \~ \~ \~ \~виникнення спірних правовідносин), \~ \~ \~ \~землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва \~ \~ \~ \~сільськогосподарської \~ \~ \~ \~продукції, \~ \~ \~ \~здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей. Землі, придатні для потреб сільського господарства, повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. Згідно із ст. 59 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. Статтею 85 Водного кодексу України встановлено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством. Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо. Згідно ч. 2 ст. 20 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико- культурного призначення. Частинами 6,7\~та 10\~ст.\~1,\~18\~ЗК України\~(чинної\~на момент\~виникнення спірних\~правовідносин)\~встановлено,\~що громадяни,\~зацікавлені в\~одержанні безоплатно\~у власність\~земельної ділянки\~із земель\~державної власності\~для ведення\~особистого селянського\~господарства межах\~норм безоплатної\~приватизації,\~подають заяву\~до відповідної\~районної,\~Київської чи\~Севастопольської міської\~державної адміністрації\~або сільської,\~селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Відповідно до ст. 21 ЗК України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) \~ \~ \~ \~визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) \~ \~ \~ \~визнання недійсними угод щодо земельних ділянок. З аналізу вшценаведених правових норм слідує, що Хмельницькою РДА порушено порядок зміни цільового призначення вказаних земельних ділянок, який встановлено ст.21 Земельного кодексу України, оскільки, на момент передачі земельні ділянки з кадастровими номерами 6825087000:02:001:0166, 6825087000:02:001:0167, 6825087000:02:001:0168 та 6825087000:02:001:0169 площею 1,5 га кожна, відносилися до земель водного фонду, які могли бути передані лише в користування на умовах оренди, виключення становить лише передача у власність замкнених природних водойм загальною площею до 3 га без зміни цільового призначення, а [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в свою чергу отримали дані земельні ділянки у приватну власність саме для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення, що прямо зазначено в розпорядженні Хмельницької районної державної адміністрації від 10.11.2008 №1536/08-р. [PERSON] подарував земельну ділянку з кадастровим номером 6825087000:02:001:0168 площею 1,5 га [PERSON] , а [PERSON] подарувала земельну ділянку з кадастровим номером 6825087000:02:001:0169 площею 1,5 га [PERSON] . Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 330, 388, 658 Цивільного кодексу України право власності на майно, яке було передане за угодами про його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна. Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 01.03.2018 №911/2049/16. На наявність права власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угод відчуження, укладених іншими особами, оскільки дійсний власник не був стороною цих угод, а ст. 346 Цивільного кодексу України не передбачено припинення права власності дійсного власника у зв`язку із реєстрацією договорів дарування за іншими особами, що відбулось без участі та поза межами волі дійсного власника. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 17.10.2011 у справі №5002-8/5447-2010, від 11.02.2015 у справі №6-1цс15 та від 24.06.2015 у справі №6-535це15. Статтею 131-1 Конституції України, на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.З ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Щодо клопотання представника відповідача щодо застосування строків позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до правил статті 261 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи те, що про вказані порушення прокурору та позивачу не було відомо, а стало відомо прокурору лише після надходження листа Хмельницького обласного управління водних ресурсів від 09.10.2017 №1078, строки позовної давності пропущено з поважних причин. Окрім того, позивачу не було відомо про вищевказані порушення, що підтверджується листом Хмельницької ОДА від 20.03.2018 №68/11-12- 1263/2018. За таких обставин, суд вважає, що позивачеві слід поновити строк на звернення до суду. Оскільки, розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 10.11.2008 №1536/08-р, прийняте з порушенням вимог земельного законодавства, то воно підлягає визнанню недійсним, а державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЗ №114766, серії ЯЗ №114765, ЯЗ №114768 та ЯЗ №114767 також підлягають визнанню недійсними, тоді як відповідачі мають повернути державі зазначені земельні ділянки. У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України. Керуюючись 81, 141, 258, 263, 264, 265, ЦПК України, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 21, 33, 58, 59, 116,118 ЗК України, ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, суд

Outcome: approved