Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, за яким просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня моменту ухилення відповідача від повноцінної участі у забезпеченні потреб дочки, а саме з червня 2018 року. Просила допустити негайне виконання рішення суду з моменту його проголошення. В обґрунтування позовних вимог посилалася на такі обставини. Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 28 жовтня 2011 року, про що Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 жовтня 2011 року було зроблено актовий запис № 498. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року шлюб між сторонами був розірваний. В період шлюбу, а саме [INFO] , у подружжя народилася дочка [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції 17 липня 2012 року було зроблено актовий запис № 5945. За домовленістю з відповідачем, після розірвання шлюбу дочка проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Суперечок про місце проживання дитини між сторонами не існує. У зв`язку з особливостями професійної діяльності, відповідач спілкується з дочкою лише у період, коли ним не виконуються обов`язки згідно контракту моряка. Перебуваючи в Україні, відповідач за домовленістю з позивачем спілкується з дочкою, в тому числі запрошує її до проживання з ним у вихідні дні та інколи у свята. У забезпеченні матеріальних потреб дитини відповідач бере участь обмежено. У період фактичного спілкування з дочкою він забезпечує лише придбання продуктів харчування та оплату розваг дочки у вихідні та інколи у святкові дні, кола вона проживає разом з батьком. У період перебування у рейсі, відповідач надсилає на доступний для користування позивача картковий рахунок у ПАТ «МТБ БАНК» суму, еквівалентну 200,0 (двісті) доларів США. Загалом за 2019 рік на забезпечення матеріальних потреб дочки позивач отримала 7 платежів на загальну суму еквівалентну 1400,0 (одна тисяча) доларам США, за 2018 рік - 4 платежі на загальну суму еквівалентну 800,0 (вісімсот) доларам США. На забезпечення потреб дитини цих коштів не вистачає, оскільки щомісяця позивач сплачує кошти до школи, оплачує комунальні послуги та вартість орендованого житла, а також витрачає кошти на додаткове навчання, харчування, одяг, іграшки, розвиток та розваги дочки. Окрім того, після вимушеного обстеження через різке та значне погіршення стану здоров`я у жовтні 2019 року дочці було встановлено діагноз: дисфункція синусового вузла вегетативного генезу з епізодами тахікардії, міграції водія ритму по передсердям, суправентрикулярної екстрасистоли, погіршенням процесів реполяризації міокарда шлуночків; аневризма міжпередсердної перегородки без шунта, аномальна хорта від задньої стінки лівого шлуночку. Через ускладнений стан здоров`я дочка курсами отримує медикаментозну підтримку. Обстеження та лікування здійснювалося та здійснюється також за рахунок позивача. Загалом на забезпечення потреб дочки позивач витрачає близько 7-9 тисяч гривень щомісяця, використовуючи для цього власні заощадження та отримувану пенсію з інвалідності. Влаштуватися на роботу на повний робочий день позивач не може, оскільки дочка лише цього року стала школяркою, допомоги у супроводі до школи за зі школи, а також у догляді за дочкою у післяшкільний час позивач не має. Доходи не можуть у повному обсязі задовольнити потреби дочки. Відповідач приймати рівну з позивачем участь у матеріальному забезпеченні дитини не бажає, від пошуку компромісів ухиляється, але періодично обіцяє оплачувати необхідні для дочки речі, ліки, обстеження тощо. Оскільки відповідач постійно обіцяв позивачу домовитися про адекватний та достатній розмір аліментів, а потім ухилявся від обіцянок, прохаючи при цьому зачекати та не звертатися до суду, позивач була позбавлена моральної можливості залучити батька до забезпечення потреб дитини, а тому вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, кошти на утримання дитини мають бути стягнуті з моменту розірвання шлюб, який співпадає із періодом ухилення відповідача від участі у матеріальному забезпеченні потреб дочки. Батько є здоровим та працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює (або ж працював у період до вересня 2019 року, коли відбув у поточний рейс) за контрактом моряка у компанії «Марлоу Навігейшн Україна». Дохід відповідача є нерегулярним, оскільки оплата його трудової діяльності здійснюється відповідно до умов контракту у повному обсязі лише у період фактичного перебування у рейсі, та, можливо, частково у період між рейсами. Виплата платежів за умовами контракту здійснювалися на рахунок відповідача у ПАТ «МТБ БАНК». Вичерпної інформації щодо розміру винагороди відповідача за поточним контрактом позивач не має, але у період до вересня 2019 року він отримував фінансування у сумі, еквівалентній близько 6000,0 (шість тисяч) доларів США на місяць. Ухилення при цьому від участі у забезпеченні витрат на дочку, на яку загалом за півтора роки після розірвання шлюбу відповідач не витратив і 10 відсотків від щомісячної виплати, хоча донька потребує лікування, навчання, розвитку, харчування, розваг щодня, є неприпустимим. За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Під час розгляду справи позивач змінила прізвище на « [PERSON] » (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 березня 2020 року). 30 квітня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер та паспортні дані відсутні, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) на утримання його малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 09 січня 2020 року, і до повноліття дочки [PERSON] , тобто до [INFO] . Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. 13 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30 квітня 2020 року Малиновським районним судом міста Одеси було ухвалено заочне рішення. Вказане судове рішення не було отримане заявником. З травня 2018 року заявник проживає за адресою: [ADDRESS] . Про існування вищезазначеного рішення суду заявник дізнався від колишньої дружини 28 липня 2020 року, 03 серпня 2020 року він звернувся до суду із заявою про видачу копії та 03 серпня 2020 року отримав його. Відсутність в судовому засіданні відповідача позбавило його можливості довести свою позицію в спорі. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - скасовано, призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позов, в якому просив у позовних вимогах позивача відмовити в повному обсязі та закрити провадження по справі, посилаючись на таке. В позовній заяві позивач зазначає, що їх донька [PERSON] , [INFO] , проживає з позивачем, а він з нею проводить тільки вихідні і деякі святкові дні. Підкреслює, що дана інформація є недостовірною. Починаючи з травня 2018 року відповідач проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , що підтверджується письмовими поясненнями та письмовими свідченнями сусідів. Разом із ними з травня 2018 року почала проживати його донька [PERSON] , [INFO] . Протягом цього часу колишня дружина проводила із дочкою не тривалий час на свята та у вихідні дні. Про що була усна домовленість між ними. Увесь цей час він матеріально утримував дочку та виконував усі функції батька. Грошові перекази, які зазначила у своєму позові його колишня дружина, а саме перекази протягом 2018 року загальним розміром 800 (вісімсот) доларів США, а також перекази протягом 2019 року загальним розміром 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США, - дійсно проводилися ним на банківську картку позивача. Як вже зазначалося, їх донька проводила деякі вихідні і святкові дні з позивачем, знаючи, що позивач не працює, а проживає тільки за рахунок своєї пенсії з інвалідності, він переводив кошти, задля того, щоб позивач могла забезпечити усі потреби їх доньки протягом того короткого часу, який донька проводила з позивачем. Відповідач вказує, що з травня 2018 року та станом на сьогоднішній день донька проживає разом із ним, всі потреби доньки, які необхідні для повного і гармонійного розвитку її особистості, та які відповідають найкращим інтересам дитини, повністю покриває він. Підкреслює, що він, як батько, належно виконує свої батьківські обов`язки. Відповідач забезпечує для своєї доньки належний рівень життя, піклуюся про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан. З квітня 2020 року, позивач майже не бачилися з донькою, бо протягом літа 2020 року місцезнаходження позивача йому було не відомо, оскільки позивач не повідомляла інформацію щодо свого місцезнаходження. Також, задля того, щоб донька отримала найкращу середню освіту, в цьому році вони разом з нею вирішили змінити школу. Донька відвідує Спеціалізовану школу №32 І-ІІІ ступеню, що знаходиться неподалеку від їхнього з нею місцепроживання, за адресою: [ADDRESS] . Та, за два місяці навчання доньки у новій школі позивач жодного разу там не була, в той час як він щодня відводить та забирає доньку зі школи. Більше того, всі витрати пов`язані з підготовкою доньки до нового навчального року повністю покрив відповідач. Він не звертався до позивача з проханням розділити витрати пов`язані з розвитком їх доньки, оскільки сам надає та буде надавати в подальшому всі необхідні умови для повного і гармонійного розвитку своєї доньки. Він вважає, що у позовних вимогах колишньої дружини, суд має відмовити у повному обсязі, оскільки на час звернення колишньої дружини до суду з позовом до нього про стягнення аліментів, дочка вже проживала із батьком, а всі фінансові витрати, вже тривалий час несе він. Позивач в судове засідання після скасування заочного рішення не з`явилася. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову необхідно відмовити. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 28 жовтня 2011 року, про що Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 жовтня 2011 року було зроблено актовий запис № 498. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року шлюб між сторонами був розірваний. В період шлюбу, а саме [INFO] , у подружжя народилася дочка [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції 17 липня 2012 року було зроблено актовий запис № 5945. За домовленістю з відповідачем, після розірвання шлюбу дочка проживала разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . На ухвалу суду від 21.01.2020 р. вих. № 1632/20 по справі №521/259/20 повідомлено, що дійсно раніше [PERSON] за посередництва ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» був неодноразово працевлаштований на судна іноземних судновласників. Останній рейс при посередництві компанії «Марлоу Навігейшн Україна» був завершений 01.08.2018 р. З цієї дати по теперішній час [PERSON] послуги з працевлаштування компанією ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» більше не надавались. Згідно наданих медичних документів малолітній [PERSON] встановлено діагноз: дисфункція синусового вузла вегетативного генезу з епізодами тахікардії, міграції водія ритму по передсердям, суправентрикулярної екстрасистоли, погіршенням процесів реполяризації міокарда шлуночків; аневризма міжпередсердної перегородки без шунта, аномальна хорта від задньої стінки лівого шлуночку. Через ускладнений стан здоров`я дитина курсами отримує медикаментозну підтримку. У період перебування у рейсі, відповідач надсилав на доступний для користування позивача картковий рахунок у ПАТ «МТБ БАНК» суму еквівалентну 200,0 (двісті) доларів США. Загалом за 2019 рік на забезпечення матеріальних потреб дочки позивач отримала 7 платежів на загальну суму еквівалентну 1400,0 (одна тисяча) доларам США, за 2018 рік - 4 платежі на загальну суму еквівалентну 800,0 (вісімсот) доларам США. Судом встановлено, що починаючи з травня 2018 року відповідач проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , що підтверджується письмовими поясненнями та письмовими свідченнями сусідів. Разом із ними з травня 2018 року почала проживати його донька [PERSON] , [INFO] . Протягом цього часу колишня дружина проводила із дочкою не тривалий час на свята та у вихідні дні. Про що була усна домовленість між ними. Увесь цей час він матеріально утримував дочку та виконував усі функції батька. Грошові перекази, які зазначила у своєму позові його колишня дружина, а саме перекази протягом 2018 року загальним розміром 800 (вісімсот) доларів США, а також перекази протягом 2019 року загальним розміром 1400 (одна тисяча чотириста) доларів США, - дійсно проводилися ним на банківську картку позивача. Їх донька проводила деякі вихідні і святкові дні з позивачем, знаючи, що позивач не працює, а проживає тільки за рахунок своєї пенсії з інвалідності, він переводив кошти, задля того щоб позивач могла забезпечити усі потреби їх доньки протягом того короткого часу, який донька проводила з позивачем. З квітня 2020 року, позивач майже не бачилися з донькою, бо протягом літа 2020 року місцезнаходження позивача йому було не відомо, оскільки позивач не повідомляла інформацію щодо свого місцезнаходження. Також, задля того, щоб донька отримала найкращу середню освіту, в цьому році вони разом з нею вирішили змінити школу. Донька відвідує Спеціалізовану школу №32 І-ІІІ ступеню, що знаходиться неподалеку від їхнього з нею місцепроживання, за адресою: [ADDRESS] . Та, за два місяці навчання доньки у новій школі позивач жодного разу там не була, в той час як він щодня відводить та забирає доньку зі школи. Більше того, всі витрати пов`язані з підготовкою доньки до нового навчального року повністю покрив відповідач. Він не звертався до позивача з проханням розділити витрати пов`язані з розвитком їх доньки, оскільки сам надає та буде надавати в подальшому всі необхідні умови для повного і гармонійного розвитку своєї доньки. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволені позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed