Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси у листопаді 2016 року звернувся [PERSON] який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] до прокуратури Одеської області, профспілкової організації прокуратури Одеської області, Приморської та Київської районних адміністрацій Одеської міської ради, ТОВ «Стікон», та просив: визнати протиправними дій адміністрації прокуратури Одеської області та профспілкового комітету прокуратури Одеської області щодо виключення його складом сімї дві особи з контрольного списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у позачерговій групі; зобовязати адміністрацію прокуратури Одеської області та профспілковий комітет прокуратури Одеської області поновити його складом сімї дві особи ([PERSON] та його сина [PERSON]О.) в контрольному списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у позачерговій групі; зобовязати ТОВ «Стікон» здійснити оформлення всіх необхідних документів (включаючи але не обмежуючись, акт прийому-передачі прокуратурі Одеської області 48 збудованих квартир відповідно до договору), що стосуються здачі завершеного будівництвом жилого будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі в експлуатацію, в частині що стосується квартири під будівельним № 180; зобовязати Приморську та Київську районні адміністрації Одеської міської ради видати на імя [PERSON] складом сімї дві особи ([PERSON] та [PERSON]О.) ордер на право вселення до квартири з будівельним № 180 жилого будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 29.10.2008 за № 1670 його, як працівника прокуратури Одеської області, взято на квартирний облік на позачергове отримання житла, а розпорядженням від 26.11.2014 за № 734 внесено зміни до квартирно-облікової справи позивача у звязку зі зміною складу сімї та включення сина [PERSON] [INFO] Позивач зазначив, що право на позачергове отримання ним квартири передбачено ч. 2 ст. 46 ЖК України та ч. 6 ст. 49 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 в редакції 14.08.2014, тому в списку працівників прокуратури Одеської області, які перебувають на квартирному обліку на позачергове отримання житла, позивач повинен бути на першому місці, як особа, що перебуває на квартирному обліку з 2008 року. Пояснив, що у звязку із запланованим завершенням будівництва ТОВ «Стікон» житлового будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі 16.08.2016 відбулося спільне засідання адміністрації прокуратури Одеської області та профспілкової організації прокуратури області, на якому приймалося рішення про розподілення 48 квартир у цьому будинку між працівниками прокуратури області, які перебувають на квартирному обліку. Між тим, квартиру складом сімї дві особи йому не виділено, оскільки за даними профспілкової організації він не перебуває на квартирному обліку на позачергове отримання житла. Вважає дії прокуратури області та профспілкової організації прокуратури області щодо виключення зі списку осіб, які перебувають на квартирному обліку на позачергове отримання житла та відсторонення від участі у розподіленні квартир неправомірними та такими, що суттєво порушують права та охоронювані законом інтереси. Також просить виділити двокімнатну квартиру за будівельним № 180, на яку позивач разом з сином має право згідно з положеннями ст. 47 та 49 ЖК України та Правилами облiку громадян, якi потребують полiпшення житлових умов, i надання їм жилих примiщень в Українськiй РСР, якi затверджено [PERSON] Міністрів УРСР вiд 11.12.1984 № 470 з огляду на наступне. В судовому засіданні позивач [PERSON]М та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Представник прокуратури Одеської області в судовому засіданні позов не визнала, вважала його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, викладених в наданих до суду запереченнях на позов. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, надавши письмові заперечення проти позову. Представник ТОВ «Стікон» у судовому засідання просила у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що товариство не є розпорядником житлового будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі, вказаний будинок, який у майбутньому планується передати прокуратурі області, на теперішній час товариством ще будується, в експлуатацію його не передано, тому квартири фактично прокуратурі області або іншому працівнику прокуратури області, та зокрема, позивачу не передавалися. Представник профспілкової організації прокуратури Одеської області у судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити, надавши письмові заперечення проти позову. Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради, до судового засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач в органах прокуратури працює понад 37 років. Позивачем 22.10.2008 подано до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради заяву про постановку його складом сімї одна особа на квартирний облік відповідно до Закону України» «Про прокуратуру» в ред. 1991 року на позачергове отримання житла та розпорядженням адміністрації від 29.10.2008 за № 1670 його взято на квартирний облік на позачергове отримання житла. У контрольному списку осіб, які потребують покращання житлових умов, прокуратури області позивач перебуває з 17.02.2011. У подальшому, розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 26.11.2014 за № 734 внесено зміни до квартирно-облікової справи позивача та включено сина [PERSON] [INFO] Відповідно до вимог ст. 46 Житлового Кодексу України поза чергою жиле приміщення надається, крім іншого, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків; громадянам, житло яких внаслідок стихійного лиха стало непридатним для проживання; особам, направленим у порядку розподілу на роботу в іншу місцевість; дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; Поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Нормами ч. 5 ст. 49 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 1991 року) щодо матеріального і соціального забезпечення працівників прокуратури, який втратив чинність та діяв на момент постановки позивача на квартирний облік, прокурори і слідчі прокуратури, призначені на роботу в іншу місцевість, протягом шести місяців забезпечуються виконавчими комітетами місцевих [PERSON], а військовослужбовці військових прокуратур - за рахунок Міністерства оборони України за місцем проходження служби благоустроєним жилим приміщенням у позачерговому порядку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 83 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, який набрав чинності з 15.07.2015 щодо матеріально-побутового забезпечення прокурора після призначення на посаду прокурор, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується лише службовим житлом за місцем знаходження прокуратури. Питання надання службових жилих приміщень регулюється цим Законом, Житловим кодексом Української РСР, Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 11.11.2016 за № 377 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.11.2016 за № 1549/29679 та Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37. Пунктом 2 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури (надалі Положення) передбачено, що cлужбові жилі приміщення призначаються для заселення працівниками органів прокуратури за переліком посад, визначених Генеральним прокурором України, які у звязку з характером їх службової діяльності повинні проживати за місцем проходження служби (роботи). Жиле приміщення, з урахуванням п. 4 цього Положення включається до числа службових за рішенням виконавчого органу місцевого самоврядування за місцем розташування приміщення за клопотанням відповідного органу прокуратури Згідно з п. 1 розділу ІІ наведеного Положення службові жилі приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом. Пунктом 12 цього розділу встановлено, що службове жиле приміщення надається на підставі наказу керівника відповідного органу прокуратури, що видається з урахуванням рішення житлово-побутової комісії. Згідно з нормами розділу І Положення про житлово-побутові комісії органів прокуратури це Положення визначає організаційно-правові основи діяльності житлово-побутової комісії відповідного органу прокуратури (далі - комісія) щодо надання службових жилих приміщень та інших жилих приміщень для тимчасового проживання (далі - жилі приміщення) прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури (далі - працівники). Основними завданнями комісії відповідно до п 2 розділу III Положення про житлово-побутові комісії органів прокуратури є: прийняття рішень про надання жилих приміщень працівникам відповідного органу прокуратури; прийняття рішень про звільнення працівниками жилих приміщень; прийняття та перевірка наданих працівниками документів; розгляд питань щодо виключення жилих приміщень з числа службових; розгляд пропозицій, заяв і скарг з питань, які належать до компетенції комісії. Комісія створюється в Генеральній прокуратурі України та регіональних прокуратурах (далі - відповідні органи прокуратури). Комісія є колегіальним органом, утвореним для вирішення житлово-побутових питань працівників. Комісія у своїй діяльності керується Конституцією України, Житловим кодексом Української РСР, законами України, указами Президента України та постановами Верховної [PERSON] України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами України, а також цим Положенням. Зазначене рішення затверджується виконавчим органом місцевого самоврядування, на території якого знаходиться відповідний орган прокуратури. У цьому наказі зазначається, яку посаду займає або виконує роботу працівник, якому надається службове жиле приміщення, склад його сімї, розмір приміщення, що надається, кількість кімнат у ньому та адреса. Як зазначено у п. 21 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37 на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті [PERSON] народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. А з урахуванням пунктів 22 та 23 цього Положення ордер вручається громадянинові, на імя якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При вселенні в надане службове жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Отже, суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про прокуратуру» (далі Закон України № 1697-VII) таПоложенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури, а тому питання про надання службових жилих приміщень працівникам прокуратури належить лише житлово-побутовій комісії. Не підлягає задоволенню вимога позивача про визнання протиправними дій адміністрації прокуратури Одеської області та профспілкового комітету прокуратури Одеської області щодо виключення його з контрольного списку осіб, які перебувають на квартирному обліку у позачерговій групі та зобовязання вчинити певні дії, оскільки на час вирішення спірних правовідносин профспілковий комітет не уповноважений вести контрольні списки осіб, які потребують покращання житлових умов, через те, що змінився порядок надання жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури та на теперішній час не передбачено житловим законодавством ведення контрольних списків в органах прокуратури. У ході судового засідання судом встановлено, що [PERSON] не виключено з контрольного списку осіб прокуратури області, які потребують поліпшення житлових умов, та при цьому, ним не надано доказів щодо виключення його з такого списку. Оскільки чинним законодавством передбачено забезпечення працівників прокуратури лише службовим житлом за місцем знаходження прокуратури у відповідності до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в органах прокуратури, тому перебування позивача у контрольному списку осіб, які потребують поліпшення житлових умов прокуратури області, не впливає на його права. Судом враховано протоколи спільного засідання адміністрації прокуратури Одеської області та профспілкового комітету прокуратури області від 16.08.2016 щодо закріплення права на отримання квартир після завершення будівництва ТОВ «Стікон» житлового будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі та від 10.01.2017 щодо передачі житлово-побутовій комісії прокуратури області квартирних справ працівників прокуратури області, які потребують поліпшення житлових умов, для опрацювання та подальшого обліку. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з нормами частин 1 та 4 ст. 328 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, а права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. З аналізу вказаних документів та вищезазначених положень цивільного кодексу випливає, що протокол не є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на спірну квартиру. Отже, питання розподілу квартир належить лише до повноважень житлово-побутової комісії прокуратури області відповідно до наказу прокурора Одеської області від 22.12.2016 № 519. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації та якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами у цивільному процесі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно з нормами ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування За загальним правилом (ч. 1\~ст. 11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] не підтверджено в межах заявлених позовних вимог належними доказами, що його виключено з контрольного списку осіб, які потребують покращання житлових умов прокуратури області. Не доведено позивачем необхідність зобовязання ТОВ «Стікон» щодо оформлення документів на квартиру з будівельним № 180 багатоквартирного жилого будинку та обовязок Приморської та Київської районних адміністрацій Одеської міської ради щодо видачі йому ордеру. Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої вимоги, які ґрунтуються лише на припущеннях. Звертаючись до суду з вимогою про зобовязання ТОВ «Стікон» здійснити оформлення всіх необхідних документів на квартиру під будівельним № 180, а Приморську та Київську районні адміністрації Одеської міської ради видати на імя [PERSON] складом сімї дві особи ордер на право вселення до спірної квартири суд вважає, що вказані вимоги є передчасними, оскільки питання про оформлення документів на спірну квартиру може вирішитилише житлово-побутова комісія прокуратури області та виконавчий комітет лише після здачі в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку, розташованого на розі вулиць Жаботинського та 1-а Лінія в м. Одесі. В даному випадку позивач до житлово-побутової комісії прокуратури області не звертався. У зв'язку з чим ці вимоги не підлягають задоволенню як передчасні та з тих підстав, що ці відповідачі не є розпорядниками багатоквартирного жилого будинку. Отже, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права. З урахуванням викладених обставин, проаналізувавши та оцінивши у єдності та сукупності надані докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення вимог позивача, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed