Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в позові посилається на те, що 15 березня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,3299 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] залишив заповіт від 16 грудня 2008 року, в якому вказав позивача, як спадкоємця вищезазначеної земельної ділянки. 21.11.2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Позивач своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки не знав про смерть заповідача. Крім того, позивач часто хворів, знаходився у скрутному матеріальному становищі. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визначити додатковий строк три місяці, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, представником позивача до суду надано заяву, в якій вона прохала розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У заповіті від 16 грудня 2008 року, посвідченому секретарем Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеному в реєстр за № 231, [PERSON] вказав позивача як спадкоємця земельної ділянки площею 6,3299 га (а. с. 7). У відповідності до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. [PERSON] помер 15.03.2015 року, згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ № 784265, актовий запис № 113 (а. с. 9). Частиною 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано доказів того, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме, що вказані причини були пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини. Посилання позивача, про те що він не знав про смерть заповідача, що перешкоджало своєчасному зверненню до нотаріальної контори є необґрунтованими. Позивач ніяких дій щодо прийняття спадщини протягом двох років не вчиняв. Вказана бездіяльність позивача, вважається відмовою від спадщини. За вказаних обставин суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed