Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивачка) з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач). В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.02.2014 року Бубушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 81, не склався і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб (а.с.14). Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував (а.с.22). Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26.02.2014 року за актовим записом № 81, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 270294, виданим 26.02.2014 року Бубушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 482102, виданим 01.04.2014 року Бубушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 5). Подружнє життя у сторін не склалося по причині різних поглядів на життя та зловживання відповідачем спиртними напоями. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Зазначені факти відповідачем не спростовані, заперечення на позов не подані. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у порядку, передбаченому ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Згідно з п.п. 3 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивачка в день подання до суду позову сплатила судовий збір в розмірі 551,20 грн., що підтверджено квитанцією банка від 15.11.2016 року (а.с.1). Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. Згідно з ч.3 ст.222 ЦПК України копії повного судового рішення слід надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручити їм під розписку безпосередньо в суді. Відповідно до ч.2 ст.15 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та про ставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення після набрання ним законної сили слід направити до Петропавлівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 вказаної статті). На підставі викладеного, статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 21, 24, 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved