Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом, в якому просив: стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на його користь грошові кошти в розмірі 25000 грн., а з [PERSON] просив стягнути на його користь 1000 грн. - матеріальної шкоди, що не покривається договором страхування, та 5000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 19.06.2010р. на перехресті доріг по вул.. 50-річчя СРСР та вул.. Г.Сталінграда в м.Харкові водій автомобіля Фольксваген д.н. [NUMBER] [PERSON] та водій автомобіля БАЗ 22154 д.н. [NUMBER] [PERSON] грубо порушуючи правила дорожнього руху, вчинили зіткнення між собою. В ході провадження слідства по кримінальній справі було встановлено, що дії водія [PERSON] не відповідали вимогам ПДРУ, та знаходились в безпосередньому причинному зв*язку з зіткненням двох автомобілів. Дії водія автомобіля БАЗ [PERSON] теж не відповідали ПДРУ і знаходились в безпосередньому причинному зв*язку з зіткненням автомобілів. Також позивач зазначив, що під час досудового слідства було проведено товарознавчу експертизу, відповідно до висновків якої йому була спричинена матеріальна шкода на суму 24000 грн., яку відповідно до вимог ст.543 ЦК України він просить відшкодувати з водія [PERSON] та ПАТ СГ «ТАС», в якій застрахована відповідаль6ність останнього. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та вказав, що після ДТП [PERSON] був змушений здійснити транспортування пошкодженого автомобіля на автостоянку і за послуги евакуації сплатив грошові кошти в розмірі 2000 грн.. Також, представник позивача зазначив, що позивачу протиправними діями відповідача спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 5000 грн.. Представник відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме: у розмірі 5100 грн., посилаючись на той факт, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 15.01.2014р. було встановлене процентне співвідношення вини учасників ДТП ( 80% [PERSON] та 20% [PERSON]), тому вважає законним стягнення 20% розміру збитків. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав суду письмову заяву з проханням слухати справу без його присутності, позовні вимоги не визнав, оскільки вважає, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04.06.2013р. [PERSON] вже було відмовлено у позові. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.06.2010р. близько 8.00 год. на перехресті доріг по вул.. 50-річчя СРСР та вул.. Г.Сталінграда в м.Харкові водій автомобіля Фольксваген д.н. [NUMBER] [PERSON] та водій автомобіля БАЗ 22154 д.н. [NUMBER] [PERSON] грубо порушили правила дорожнього руху, що стало причиною зіткнення транспортних засобів і заподіяння механічних пошкоджень транспортним засобам і тілесних ушкоджень [PERSON]. Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 873 від 20.12.2010р., яка міститься в матеріалах кримінальної справи за звинуваченням [PERSON] і яка була досліджена судом, причиною ДТП стало невиконання водіями [PERSON] і [PERSON] правил дорожнього руху. Відповідно до висновків авто товарознавчої експертизи № 6198 від 27.08.2010р., яка також була досліджена в судовому засіданні, власнику автомобіля БАЗ 221554 д.н. [NUMBER], яким є [PERSON] була спричинена майнова шкода в розмірі 22055,96 грн.. Твердження позивача та представника, що позивачу спричинена шкода згідно висновків експертизи на суму 24000 грн. спростовується самим висновком експертизи від 27.08.2010р.. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов*язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням). Як вбачається з полісу № 3603076 від 07.06.2010р. обов*язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів, виданого ПАТ СГ «ТАС» [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність з 08 червня 2010р. по 07 червня 2011 року за участю забезпеченого вищевказаного транспортного засобу. Ліміт відповідальності за полісом складає 25500 грн., франшиза нуль грн... Таким чином, судом встановлено, що страхової суми 25500 грн. достатньо для повного відшкодування шкоди, спричиненої [PERSON], яка складається з 22055,96 грн. згідно висновків експертизи та 2000 грн. витрат пов*язаних з евакуацією транспорту. Заперечення представника відповідача про стягнення з ПАТ СГ «ТАС» лише 20% розміру збитків не засновані на законі виходячи з наступного. Статтею 9 ЗУ «Про страхування» передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування та страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до вимог ст. 22 ЗУ «Про обов*язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров*ю, майну третьої особи. Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь моральної шкоди у розмірі 5000 грн., то вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Позивачем та його представником не надано суду доказів на підтвердження спричинення такої шкоди. Розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial