Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом звернулось Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та просила ухвалити рішення, на підставі якого позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]; призначити опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] його бабусю [PERSON], [INFO]; закріпити за малолітнім [PERSON], [INFO], житло, що розташоване за адресою [ADDRESS]; стягнути з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що мати дитини, [PERSON], померла [INFO] року. Батько дитини, [PERSON] самоусунувся від виховання, навчання та утримання свого сина [PERSON]. Відповідач оформив нотаріально заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав та призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON]. Згідно листів КЗ «Дошкільний навчальний заклад (яслі-садок) №143 та КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №2» вихованням малолітнього [PERSON] займається виключно його бабуся, [PERSON] На даний час дитина проживає разом з бабусею [PERSON] та сестрою [PERSON], [INFO], опікуном якої призначена [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання задовільнені, дитина забезпечена всім необхідним, завжди доглянутий, охайний. Батько хлопчика його вихованням не займається, за місцем своєї реєстрації більше двох років не проживає. Оскільки вихованням хлопчика займається бабуся, яка у відповідності до вимог Закону може бути призначена опікуном над малолітнім [PERSON], позивач і просить призначити [PERSON] опікуном над її малолітнім онуком. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], оскільки батько добровільної участі у матеріальному забезпеченні хлопчика не приймає. В судове засідання представник позивача Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності №29 від 06.01.2016 року, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, з підстав, які викладені у рішенні вище. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим, на підставі вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує і позивач. 3-тя особа [PERSON] в судовому засіданні заявлений позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, матері малолітнього [PERSON], онук проживає разом з нею за адресою [ADDRESS], дитина знаходиться на її повному забезпечені. Вихованням хлопчика займається виключно вона. Батько [PERSON], [PERSON] вихованням сина не займається, участі у його матеріальному забезпеченні не приймає. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім*ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров*я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як було встановлено судом [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. ( а.с. 10) [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблено відповідний актовий запис №3239. ( а.с. 10) Як зазначила суду представник позивача, і це підтвердила 3-тя особа [PERSON], після смерті матері, [PERSON] забрала на виховання його бабуся, яка є 3-тьою особою у справі. З цього часу хлопчик проживає разом з нею [ADDRESS]. 20.01.2016 року відповідач [PERSON] склав нотаріально засвідчену заяву, відповідно до якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO] та надав згоду щоб опікуном останнього була призначена його бабуся [PERSON]. ( а.с. 9) Згідно довідки про склад сім* ї виданої ділянкою №911 КП «Жилкомсервіс» 03.06.2016 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а.с. 15) Малолітній [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS]. ( а.с.36) Як пояснила суду [PERSON], хоча [PERSON] і зареєстрований за адресою [ADDRESS], де раніше проживав зі своєю матрі*ю [PERSON], однак після смерті останньої, він став проживати разом з нею, за адресою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON], хоча і зареєстрований за вищевказаною адресою, однак фактично тривалий час там не проживає. Факт не проживання батька, відповідача у справі [PERSON], протягом тривалого часу разом зі своєю малолітньою дитиною об'єктивно підтверджується актом про не проживання, складеного сусідами та засвідченого дільницею №65 КП «Жилкомсервіс». ( а.с. 16) Згідно довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад №143 від 31.08.2016 року за №07-26/1094/16, дитина, [PERSON], [INFO], перебував у даному закладі з 09.09.2013 року і по 08.08.2016 року. За весь час відвідування дитину до дитячого садка приводить та забирає бабуся. Всі заходи (свята, розваги, батьківські збори) відвідує бабуся [PERSON], стосовно виховання та навчання дитини спілкувалася з вчителем-логопедом та вихователем. ( а.с. 13) Факт того, що відповідач [PERSON] не цікавляться станом здоров'я свого малолітнього сина [PERSON] підтверджується довідкою міської дитячої лікарні №2 від 02.09.2016 року, з якої вбачається, що дитина [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом у даній лікарні з 2013 року, мешкає за адресою: [ADDRESS]. Дитина знаходиться на обліку у лікаря-невролога дитячого, лікаря-кардіолога, у лікаря-ортопеда травматолога. Належний догляд за дитиною здійснює бабуся, всі рекомендації лікарів виконує в повному обсязі. ( а.с. 14) Відповідно до Висновку Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради від 03.10.2016 року №548 про доцільність позбавлення батьківських прав, вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. ( а.с. 24-25) Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню свого малолітнього сина: не піклуються про фізичний і духовний розвиток хлопчика, стан його здоров'я, матеріально не забезпечує, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Також позивач просить суд встановити опіку над малолітнім [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] опікуном онука. У відповідності до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцять років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Як вбачається з матеріалів справи, малолітньому [PERSON], на момент ухвалення рішення, виповнилося сім років. Згідно подання про можливість призначення [PERSON] опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] за №549 від 03.10.2016 року, [PERSON], [INFO] є бабусею малолітнього [PERSON], вона всебічно займається вихованням та навчанням свого онука, здійснює за ним належний догляд, забезпечує матеріально. Умови проживання родини відповідають потребам дитини. [PERSON] здорова, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, не має хронічних захворювань, які б перешкоджали вихованню та утриманню дитини. За станом здоров'я може бути опікуном. До кримінальної відповідальності не притягалася, не знятої чи не погашеної судимості не має. ( а.с. 26-27) Обставини, які викладені у вищезазначеному поданні об'єктивно підтверджуються доказами, наданими сторонами, які були досліджені в судовому засіданні, а саме: паспортом на ім'я [PERSON]; довідкою про доходи; висновком про стан здоров'я; сертифікатами від лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; довідкою управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВСУ в Харківській області. ( а.с.17-23) Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована і проживає у чотирьохкімнатній квартирі, яка належить їй на праві власності, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов, довідкою з місця проживання про склад родини та реєстрацію, копією свідоцтва про право власності на житло. (а.с. 15, 17, 23 ) В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона бажає стати опікуном свого малолітнього онука [PERSON], дане бажання мотивує тим, що між нею та дитиною склалися теплі, дружні стосунки, з великою відповідальністю ставиться до проблеми опіки, уже фактично прийняла на себе всю відповідальність за долю малолітнього онука. Згідно ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повноліття дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не може бути опікуном, піклувальником дитини особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, особа, позбавлена батьківських прав, а також, інтереси якої суперечать інтересам дитини. Частинами 3,4 статті 63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] про призначення її опікуном малолітнього [PERSON] Також, матеріалами справи підтверджується факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], з яких відомо, що останній є онуком 3-тьої особи. Вищенаведеними обставинами повністю підтверджується доцільність встановлення опіки над малолітнім [PERSON] та призначення його опікуном [PERSON] Як зазначено у рішенні вище, малолітній [PERSON] на теперішній час фактично проживає разом з бабусею (опікуном) за адресою [ADDRESS], але при цьому залишається бути зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], де вона проживала раніше. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 247, п. 2 ч. 1 ст. 248 СК України, а також п. 3 ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України, в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Таким чином, збереження права користування квартирою [ADDRESS], в якій проживав [PERSON] встановлено законом і воно є безспірним. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь опікуна аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст. 180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Як було встановлено судом відповідач [PERSON] від утримання своєї дитини ухиляється, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини. Відповідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд даючи оцінку вищезазначеним обставинам, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх у повному обсязі. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з нього на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved