Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 25.04.2016 р. № ТП 0042920, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] . 17.01.2017 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна подія за участю застрахованого автомобіля під управлінням водія [PERSON] та автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. [NUMBER] , під управлінням [PERSON] . Згідно з постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.03.2017 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до видаткової накладної від 20.01.2017 р. № БА-0000105 та Рахунку - фактури від 23.01.2017 р. № БА-0019534 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 25\~659,77грн. Згідно умов договору страхування АТ «СК «Країна» сплатило на користь Страхувальника суму страхового відшкодування в розмірі 25\~659,77грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена АТ «СК «Країна» у відповідності до статті 25 Закону України «Про страхування» на підставі повідомлення Страхувальника про настання страхового випадку від 18.01.2017 р., страхового акту від 15.02.2017 р. № 23/43161/2.1.5.1. Отже, після виплати страхового відшкодування у АТ «СК «Країна» виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди в розмірі 25\~659, 77 грн. В той же час, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0690477, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 100\~000,00 грн. та франшизу в розмірі 1\~000,00 грн. Відповідно до листа ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 16.05.2017 р. № 12/1746 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу застрахованого автомобіля становить 17\~688,19 грн. Отже, у ТДВ СК «Альфа-Гарант» виник обов`язок відшкодувати АТ «СК «Країна» вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу за вирахуванням франшизи в розмірі 16\~688,19 грн. Оскільки, різниця між фактичним розміром шкоди (25\~659,77 грн.) і страховою виплатою (16\~688,19 грн.) від ТДВ СК «Альфа-Гарант» становить 8\~971,58 грн. то зазначена сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «СК «Країна». Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» суму завданої майнової шкоди в розмірі 8\~971,58грн., витрати на оплату судового збору. До суду 13.12.2018 р. надійшов від [PERSON] відзив на позовну заяву, в якій відповідач вказує, що 17.01.2017 р. у м. Києві по б-ру В.Гавела мала місце ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , під його керуванням, та транспортного засобу «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.03.2017 р. його визнано винним у вчиненні ДТП. Вказав, що його цивільно-правова відповідальність, як водія транспортного засобу «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована Третьою особою згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0690477. Договором страхування №АК/0690477 встановлений ліміт відповідальності ТДВ «СК Альфа-Гарант» за матеріальну шкоду, завдану водієм автомобіля «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 100 000,00 грн. Зазначив, що проведений Третьою особою розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] , який склав 17\~688,19 грн. (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 34,0%) є незаконним та таким, що проведений з грубими порушеннями законодавства України. Також зазначив, що розрахунок, на який посилається Третя особа, та з яким більш за все погодився і Позивач, складений неуповноваженою, некомпетентною особою, оскільки матеріали справи не містять відомостей щодо того, що виконавець розрахунку має відповідні правові підстави для проведення даного роду досліджень. Матеріали справи також не містять і доказів того, що експерт (оцінювач) проводив особистий огляд об`єкту дослідження, та найголовніше, матеріали справи не містять і самого експертного автотоварознавчого дослідження. У зв`язку із цим вважає, що позовні вимоги Позивача є безпідставними та необґрунтованими, які він не визнає у повному обсязі. В свою чергу позивач подав до суду 02.01.2019 р. відповідь на відзив, в якому зазначив, що за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягали на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до листа ТДВ СК «Альфа-Гарант» від 16.05.2017 р. № 12/1746 вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу застрахованого автомобіля становить 17\~688,19 грн. Відповідно до вищевказаного, ПАТ «СК «Країна» та ТДВ «СК «Альфа- Гарант» досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, і ПАТ «СК «Країна» не наполягало на проведенні оцінки пошкодженого автомобіля «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] . В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог, вказав, що його автомобіль на момент ДТП був застрахований, а тому страхова компанія повинна була сплатити потерпілому в ДТП всю майнову шкоду. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 25.04.2016 № ТП 42920, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] , в тому числі на випадок ДТП. (а.с.152-153). 17.01.2017 р. в м.Києві сталася дорожньо-транспортна подія за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] та водія [PERSON] , який керував автомобілем «Toyota Prado», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 02.03.2017 р. [PERSON] визнано винним в скоєні такого ДТП і адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с.154). Відповідно до видаткової накладної від 20.01.2017 р. № БА-0000105 та Рахунку - фактури від 23.01.2017 р. № БА-0019534 вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля з урахуванням запчастин становить 25 659,77грн. (а.с. 156-157). ПАТ «СК «Країна» сплатило на користь постачальника суму страхового відшкодування в розмірі 25 659,77грн. (а.с.159, 161). Крім того, встановлено, що на час вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0690477, згідно якого ліміт відповідальності становить 100\~000,00 грн, франшиза 1000 грн. На вимогу ПАТ «Страхова компанія «Країна» ТДВ СК «Альфа-Гарант» було сплачено позивачу вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу застрахованого автомобіля «Hyundai ix35», д.н.з. [NUMBER] в розмірі 16 688,19, що підтверджується листом від 16.05.2017 № 12/1746. (а.с.163). Таким чином, різницю між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, повинна сплачувати особа, з вини якої настав страховий випадок, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить: 8\~971,58 грн. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченою відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно з ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновліовальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до\~ст.9\~ЗУ «Про\~страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Таким чином, в розумінні ст.ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Приймаючи до уваги те, що ПАТ «СК «Країна» виплатила страхове відшкодування у розмірі 25\~659,77 грн., а ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відшкодувала кошти в розмірі 16\~688,19 грн., із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та франшизи, відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю у розмірі 8\~971,58 грн. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що страхова компанія повинна була сплатити всю суму шкоди, оскільки таке твердження не ґрунтується на вимогах закону. До того ж, позивачем не надано суду доказів наявності фізичного зносу автомобіля та її розміру. Безпідставним також є посилання на те, що для визначення розміру коефіцієнту зношення необхідно було провести експертне дослідження, оскільки такої вимоги не містить чине законодавство. Згідно вимог п.1 ч.2ст.141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1600,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved