Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Маріуполя звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить суд припинити право відповідачки на ? частку житлового будинку № 9 із відповідними господарськими будівлями, розташованими по провулку Білосарайському в м. Маріуполі Донецької області, визнавши за нею права власності на зазначену частку, стягнувши на користь відповідачки грошову компенсацію з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Маріуполя. В обґрунтування заявленого позову посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право особистої власності № 119 від 13.02.1989р., зареєстрованого в КП «БТІ», її бабусі [PERSON], яка померла 23.03.2012р., належав будинок № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі. [PERSON] своїм заповітом № 2-895 від 23.05.2008р. призначила її спадкоємцем свого майна. Крім неї спадкоємців за заповітом не було, однак було два спадкоємця, доньки померлої, які мають право на обовязкову долю, її мати [PERSON] та її тітка [PERSON], остання скористалася своїм правом на звернулася до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини. Обовязкова доля відповідачки складає 3\\4 частки майна. Вона звернулася до нотаріуса, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, які були втрачені, чи утримуються відповідачкою. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2015р. за нею визнано право власності на 3\\4 частки будинку № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Відповідачка є такою, що не прийняла спадок у вигляді 1\\4 частки вказаного будинку, свідоцтво не отримувала. У звязку з тим, що між ними склалися неприязненні стосунки та місце мешкання відповідачки їй не відоме, будинок є річчю неподільною, плати за комунальні послуги відповідачка не здійснює, а частка відповідачки є незначною, яка ніколи у будинку не мешкала, у звязку з чим вона була вимушена звернутися до суду з цим позовом. Представник позивача [PERSON]., який діє на підставі довіреності, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивачки, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, відзиву на позов не надала. У відповідності до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, що представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення, суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 223,280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено,що на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2015р., яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на 3\\4 частки будинку № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 23.03.2012р. (а.с. 9). Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 121061779 від 18.04.2018р. позивачці на підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 266/3639/15-ц від 17.11.2015р. належить на праві спільної часткової власності 3\\4 частки будинку № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі (а.с. 11). Як встановлено вищевказаним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 17.11.2015р. [PERSON], донька померлої [PERSON] ті рідна тітка позивачки, єдиний спадкоємець за законом, яка має право на обовязкову частку померлої, звернулася у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак дотепер свідоцтво про право власності не отримувала. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як було встановлено судом, відповідачка у спірномубудинку ніколи не була зареєстрована, не проживає і ніколи не проживала, не приймає участі в його утриманні та збереженні спільного майна, не сплачує податки та збори, інтересу до будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, не проявляє. Згідно з висновком № 20-с судової будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018р. вартість ідеальної 1\\4 частки будинку № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі на момент проведення експертизи складає 94448,00грн. Виділ в натурі 1\\4 частки будинку № 9 по провулку Білосарайському в м. Маріуполі, неможливий (а.с. 29-39). Згідно з наданою квитанцією №0.0.1204510220 від 06.12.2018 року, представником позивача внесено на депозитний рахунок ТУДСА України в Донецькій області 94448,00 гривень (а.с. 59). Згідно ч.1\~ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~ст.41 Конституції України, ст.ст.317,\~319,\~321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.1\~ст.355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.1\~ст.356 ЦК України\~встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно до ч.1\~ст.365 Цивільного Кодексу України\~право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сім'ї. Згідно ч.2\~ст.365 Цивільного кодексу України\~суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Враховуючи, що спільне володіння та користування будинком, а також виділ в натурі спірної частки є неможливим, а припинення права власності відповідача на спірну частку не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та з урахуванням того, що позивач внесла на депозитний рахунок вартість 1/4 частки спірної квартири, суд дійшов висновку що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, згідно наданих квитанцій було сплачено судовий збір на загальну суму 704,80 гривень, витрати на проведення судової будівельної-експертизи у сумі 4000, 00грн., суму комісії про перерахування коштів на депозит у розмірі 944,48грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved