Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов вищезазначений позов, який позивач мотивує тим, що 15.10.2013 р. о 15.30 год. по вул. Туполева, 19 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю двох автомобілів: «ДЕУ» д.н.з. [NUMBER] та «Опель» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, розширеною довідкою ДАІ, страховим актом № ЦО-41890-АС-0006265872-01 від 25.12.2013 р. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.09.2013 р. №АС/6265872, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використані транспортного засобу «Опель». Вказує, що 24.10.2013 р. [PERSON] (далі -заявник) звернулася до позивача із заявою про настання страхового випадку. 01.11.2013 р. експертом ТОВ «Сальватор» проведено оцінку стосовно вартості матеріального збитку, завданого заявникові в результаті пошкодження транспортного засобу та складено звіт №889. На підставі вказаного страхового акту та заяви [PERSON], позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі - 3 994,24 грн. Кірм того, зазначає, що Святошинським районним судом м. Києва були розглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення та відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП внаслідок порушення правил дорожнього руху України й притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Також вказує, що відповідач не повідомив позивача про настання страхового випадку в строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Тому просить стягнути із відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі - 3 994,24 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання з'явився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з'явився, не заперечував щодо позовних вимог. Висловив думку, що його вина у дорожньо-транспортній пригоді не підтверджена повністю. Заслухавши доводи і заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2013 р. між ПрАТ СТ «Іллічівське» та [PERSON] був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6265872, згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER] (а.с.9). Згідно відомостей №9285933 про дорожньо-транспортну пригоду, 15.10.2013 р. о 15 год. 30 хв. на вул. Туполєва, 19 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд на транспортний засіб, що стоїть за участю автомобіля Daewoo МАТІЗ, д.н.з. [NUMBER], водій - [PERSON], та автомобіля Opel Vectra, д.н.з. [NUMBER], водій - [PERSON] (а.с.5). Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2013 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу (а.с.6). Директор ТОВ «Компанія «Міранд Консалт», власника Daewoo МАТІЗ, д.н.з. [NUMBER], звернувся 24.10.2013 р. до ПрАТ СТ «Іллічівське» із повідомленням про ДТП та 23.12.2013 р. із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.7-8). Також судом встановлено, що сума матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу Daewoo МАТІЗ, д.н.з. [NUMBER], складає 3 994,24 грн., що підтверджується звітом №889 від 31.10.2013 р., складеного ТОВ «Сальватор», актом технічного стану пошкодженого транспортного засобу від 01.11.2013 р., калькуляцією ремонтних робіт від 02.12.2013 р. (а.с.16-21). ПрАТ СТ «Іллічівське» сплатило на користь власника Daewoo МАТІЗ, д.н.з. [NUMBER], а саме: ТОВ «Компанія «Міранд Консалт» страхове відшкодування в розмірі - 3 994,24 грн., що підтверджується страховим актом №ЦО-41890-АС-0006265872-01 від 25.12.2013 р., розрахунком суми страхового відшкодування та платіжним дорученням №1862 від 19.03.2014 р. (а.с.22-24). Крім того, ПрАТ СТ «Іллічівське» направило лист №181 ІЛЛ від 31.07.2014 р. [PERSON] щодо повідомлення останнього про наявну заборгованість в розмірі - 3 994,24 грн. (а.с.25). Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Статтею 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди, якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально. На підставі встановлених судом обставини та зазначених вище норм Закону, оскільки [PERSON] не повідомив страховика у триденний термін про настання страхового випадку, суд вважає, що у позивача виникло право вимоги на стягнення виплаченого страхового відшкодування. Тому надаючи юридичну оцінку зібраним доказам по справі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі - 3 994,24 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому у зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved