Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, [PERSON], із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами були припинені в з грудня 2016 року через втрату взаєморозуміння. На примирення не згоден. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 27 вересня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Алчевського міського управління юстиції Луганської області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 27 вересня 2013 року, про що зроблено відповідний актовий запис №641, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з грудня 2016 року, з цього часу спільне господарство сторони не ведуть. Спору про поділ спільного майна подружжя, між сторонами на час розгляду даної справи немає. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Підстави припинення шлюбу передбачені ст. 104 СК України, згідно якої шлюб припиняється: внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим; внаслідок його розірвання. Статтею 105 СК України визначені підстави припинення шлюбу внаслідок його розірвання, а саме: шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу; шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу ; шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу (ч.1 ст. 106 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. 112 СК України). Позивач не виявив бажання зберегти подружні відносини, про надання строку для примирення не зазначив. В ході розгляду справи відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву. Згідно приписів ч.ч.1,4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд зазначає, що визнання позову в даній справі не суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір. Проте, оскільки позивач не зазначив про стягнення з відповідача на його користь судового збору, суд не вбачає підстав для його стягнення з відповідача.

Outcome: approved