Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

До Новосанжарського районного суду Полтавської області 17.09.2017 року звернулася [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком [PERSON] На даний час [PERSON] не проживає з позивачкою з 2013 року, належного утримання та виховання сина [PERSON] не здійснює. В судове засідання позивачка не з'явилася, до суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] викликаний до суду за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до положень ст.74 ч.5 ЦПК України, на розгляд справи не з'явився. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Представник органу опіки та піклування Новосанжарської РДА в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без їх участі. Прохає задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 09 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новосанжарського районного управління юстиції Полтавської області, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 69 (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 10.01.2015 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис № 1, після чого змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). З акту обстеження умов проживання позивача [PERSON] від 06.09.2017 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з матір'ю в [ADDRESS] підтверджується факт утримання, виховання, навчання, лікування дітей [PERSON] та її теперішнім чоловіком [PERSON], відомостей про участь [PERSON] батька [PERSON] у його вихованні немає.(а.с.5). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Новосанжарської РДА № 213/02-03 від 04.12.2017 року, вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна зростати в умовах турботи, а відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. У відповідності зі ст. 151 СК України, батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Згідно зі ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в родині є першочерговим завданням розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання й розвиток. У відповідності зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, що проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримку з ними регулярних особистих відносин і прямих контактів. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про свого сина [PERSON], матеріально не забезпечує та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Таким чином, з'ясувавши мету звернення позивача до суду, юридичну природу виниклих правовідносин, всебічно і повно оцінивши надані докази та документи у їх сукупності, з врахуванням зазначених норм Конституції України та вимог законодавства України, встановивши, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне та правильне задовольнити позовні вимоги та застосувати надзвичайний захід впливу - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO]. Позивач не ставить питання про відшкодування судового збору.

Outcome: approved