Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами позики. Згідно уточненого позову від 20.01.2017 р. (а.с. 17-19) позивачі просять стягнути: \~з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 54983,80 грн.; \~з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 82475,70 грн. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що 01.11.2015 р. [PERSON] уклав із відповідачем договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 2000,00 дол. США, з умовою їх повернення 01.11.2016 р. За півтора місяці, коли він знаходився у відрядженні, відповідач звернувся до його дружини, [PERSON], з проханням позичити йому гроші. 14.12.2015 р. [PERSON] уклала з відповідачем договір позики, згідно з яким передала йому грошові кошти у сумі 2500,00 дол. США, з умовою їх повернення до 14.12.2016 р. Також, 28.12.2015 р. відповідач додатково взяв у борг у [PERSON] 500,00 дол. США з умовою їх повернення до 14.12.2016 р. Договори з [PERSON] та [PERSON] укладено у письмові формі у вигляді розписок. По закінченню зазначених строків відповідач борг не повернув, на звязок не виходить, ухиляючись від повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобовязання. Відповідно до розрахунку заборгованості, сума боргу за курсом НБУ станом на 19.01.2017 р. становить: за договором позики з [PERSON] 54983,80 грн.; за договором позики з [PERSON] 82475,70 грн. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справі позивач [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив. У судове засідання зявилась позивач [PERSON], яка позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позові. У судове засідання зявилась представник позивачів [PERSON], яка позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справі відповідач [PERSON] до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подав. У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 01 листопада 2015 року між [PERSON] як позикодавцем, і [PERSON] як позичальником, укладений договір позики шляхом написання боргової розписки (а.с. 5). Згідно з вимогами вказаного договору, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у сумі 2000,00 доларів США на строк один рік. 14 грудня 2015 року між [PERSON] як позикодавцем, і [PERSON] як позичальником, укладений договір позики шляхом написання боргової розписки (а.с. 6). Згідно з вимогами вказаного договору, [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у сумі 25000,00 доларів США на строк до 14.12.2016 року. В подальшому, 28 грудня 2015 року [PERSON] додатково надала [PERSON] ще 500,00 дол. США на тих же умовах, тобто зі строком повернення 14.12.2016 р. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 168726, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 25.02.2016 р., [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON]А має прізвище «Вакуленко». Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Наразі матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачам сум боргу. Перевіривши розрахунок позивачів, суд дійшов висновку про його часткову обґрунтованість. Так, у пункті 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. №\~14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на 21.03.2017 р. курс НБУ складає 26,887865 за 1 долар США. Таким чином, заборгованість [PERSON] складає: \~перед [PERSON] 2000,00 дол. США х 26,887865 = 53775,73 грн.; \~перед [PERSON] 3000,00 дол. США х 26,887865 = 80663,59 грн. Оскільки [PERSON] не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги позивачів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати основної суми заборгованості, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачів судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: на користь [PERSON] 539,08 грн.; на користь [PERSON] 806,63 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial