Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява Паланійчука Валентина Петровича , який діє в інтересах [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в якій він вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2020 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково, однак не вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема є необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу. Сторони та їхні представники в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши заяву, та додані до неї докази, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.07.2020 року позов [PERSON] було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на її користь моральну шкоду у розмірі 40000,00, в решті позовних вимог - відмовлено. Судовим рішенням не вирішено питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки докази на підтвердження таких витрат в судовому засіданні стороною позивача надано не було. Натомість до судових дебатів, представником позивача було заявлено про орієнтовний розмір вказаних витрат, які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таким чином, враховуючи, що до закінчення судових дебатів представником позивача було зроблено відповідну заяву про намір подати до суду докази на підтвердження витрат на правову допомогу, враховуючи, що такі докази було подано протягом 5 днів після ухвалення судового рішення, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл витрат на правничу допомогу. Так, згідно договору про надання правової допомоги від 13.05.2020 року, додатку № 1 до вказаного договору, акту(звіту) про виконані послуги у зв`язку із розглядом справи від 06.07.2020 року та квитанції до прибуткового касового ордеру № 8 від 06.07.2020 року, витрати на правничу допомогу позивача [PERSON] становлять 9000,00 гривень. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову, на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, загальний розмір грошового відшкодування (моральної та матеріальної шкоди), який було заявлено до стягнення із відповідачів на користь позивача становить 258192,17 гривень, з яких 243500,00 належали до відшкодування з відповідача [PERSON] (94,3 % із загальної суми). Таким чином в основу розрахунку стягнення витрат на правничу допомогу повинна лягти сума у розмірі 8497,00 гривень (94,3% від 9000,00 гривень). Із загального розміру позовних вимог до [PERSON] про стягнення шкоди у розмірі 243500,00, судовим рішенням було присуджено до стягнення 40000,00 гривень (що становить 16,4%). Таким чином розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] становить 1393,5 гривень (16,4% від 8497,00 гривень). На підставі викладеного,

Outcome: approved