Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, в якому просив стягнути з [PERSON] надмірно виплачену суму щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 4832,53 грн. та судових витрат в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що [PERSON] у період з 15.10.2014 року по 02.02.2017 року перебувала на обліку в Департаменті соціальної політики Черкаської міської ради як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] , та згідно із заявою від 15.10.2014 року одержувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання на сім`ю у складі: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМ України №505 від 01.10.2014 року. Під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією було опрацьовано інформацію, отриману від Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, та встановлено, що дитину [PERSON] відрахували зі школи у зв`язку із переїздом на постійне місце проживання до міста Макіївка. Про вказані обставини [PERSON] в порушення п. 11 вищезазначеного Порядку позивача не повідомила. Вказане призвело до зайвого нарахування та виплати щомісячної адресної грошової допомоги за рахунок коштів державного бюджету за період з 01.11.2014 р. по 14.04.2015 р. на загальну суму 4832,53 грн. Відповідачу неодноразово направлялись повідомлення про необхідність повернення кошті, однак, на даний час кошти не повернуті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з тим позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, та підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 26.09.2019 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог з таких підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно з ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. Судом встановлено, що 15 жовтня 2014 року відповідач [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вказавши зареєстроване місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , а також те, що до складу її сім`ї входять діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Одночасно [PERSON] подала заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, що разом з нею проживають її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у м. Черкаси Черкаської області їх фактичне місце проживання (перебування) - [ADDRESS] . Рішенням Управління соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 24.10.2014 [PERSON] була призначена вищевказана допомога на сім`ю з 15.10.2014 по 14.04.2015 р. в сумі 2210,00 грн на місяць. Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 15 квітня 2019 року за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року відповідачу [PERSON] було виплачено допомогу переміщеним особам на проживання в загальному розмірі 12081,33 грн, в тому числі: з листопада 2014 року по березень 2015 року включно по 2210,00 грн щомісячно, в квітні 2015 року в сумі 1031,33 грн. На підставі заяви [PERSON] на ім`я директора Черкаської ЗОШ І-ІІІ ст. № 7 Черкаської міської ради від 24.10.2014 р., копія якої долучена до матеріалів справи, в зв`язку з переїздом за постійним місцем проживання відповідач просила видати їй документи дочки [PERSON] Наказом директора школи від 24.10.2014 р. дитину [PERSON] було відраховано зі школи. Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 21.06.2016 року вирішено здійснити перерахунок [PERSON] адресної допомоги переміщеним особам на проживання на дитину [PERSON] з 01.11.2014 р. по 14.04.2015 р. на підставі наказу з школи від 24.10.2014 року №43. Відповідно до інформації Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, наданої за № 9454/28-5/01-9 від 11.07.2019 р. відповідач [PERSON] перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання в [ADDRESS] , з 15.10.2014 р. по 02.02.2017 р. Листом від 04.07.2016 року позивач повідомляв відповідача про необхідність повернути безпідставно набуте майно, а саме грошові кошти в розмірі 4832 грн 53 коп. отримані відповідачем за період з 01.11.2014 року по 14.04.2015 року. 26.09.2016 року Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради запитало інформацію щодо перетинання [PERSON] державного кордону з 01.10.2014 року по 01.10.2016 року та отримали відповідь від 24.01.2017 року про те, що [PERSON] перетинала лінію розмежування з окупованою територію, зокрема, 23.10.2015 року здійснила в`їзд на територію, яка контролюється державою України, на контрольному пункті Бугас, що підтверджується відповідними листами. Крім того, 20.12.2016 року Департамент соціальної політики Черкаської міської ради здійснив запит до Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо встановлення фактичного місця проживання [PERSON] , на виконання якого позивачем були отриманні пояснення, складені працівником поліції, який опитав [PERSON] , що проживала за адресою: [ADDRESS] , та яка повідомила про те, що [PERSON] три роки тому покинула вказане житлове приміщення разом із сім`єю з метою повернутися до м. Макіївка, в наступному відомостей про неї не отримувала, про що поліцейським 29.11.2017 року складено рапорт. Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради від 15.04.2019 року розмір надмірно виплачених коштів [PERSON] склав 4832,53 грн, в тому числі: з листопада 2014 року по березень 2015 року включно по 884,00 грн щомісячно, в квітні 2015 року в сумі 412,53 грн. Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у абз. 1 ч. 1 ст. 1 встановлено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Статтею 9 Закону окрім прав внутрішньо переміщеної особи передбачені і її обов`язки, в тому числі, пунктами 2, 3, 4 частини другої встановлено, що внутрішньо переміщена особа зобов`язана: повідомляти про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), протягом 10 днів; повідомляти про зміну фактичного місця проживання або про повернення до покинутого місця проживання протягом 10 днів; у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 4 ст. 4 вказаного закону заява внутрішньо переміщеною особою подається особисто, а дітьми, дітьми-сиротами, дітьми, позбавленими батьківського піклування, недієздатними особами або особами, дієздатність яких обмежено, - через законного представника (далі - заявник). Також в статті 12 Закону передбачені підстави для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб. Такими є, між іншим, обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: повернулася до покинутого місця постійного проживання (п.3), виїхала на постійне місце проживання за кордон (п. 4), подала завідомо недостовірні відомості (п.5). При чому ч. 2 ст. 1 Закону передбачено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок). Пунктами 2, 3 Порядку, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців; грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2 400 гривень. Разом з тим, пунктами 10,11 Порядку передбачено, що уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання. Уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Пунктом 12 Порядку встановлено, що виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, але фактично не працюють; зняття з обліку особи, яка переміщується; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги. З вищенаведеного вбачається, що відповідно до Закону обов`язком внутрішньо переміщеної особи було повідомляти найближчий територіальний підрозділ центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції) протягом 10 днів про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи та про зміну фактичного місця проживання або про повернення до покинутого місця проживання. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що відрахування зі школи дитини за заявою матері з мотивів повернення до постійного місця проживання само собою не підтверджує факт повернення дитини [PERSON] для постійного проживання в м. Макіївку. Судом не встановленні відомості про перетинання [PERSON] лінії розмежування з окупованою територію у спірний період. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Станом на час виникнення спірних правовідносин малолітній дитині [PERSON] , [INFO] , виповнилося 10 років, отже місцем її проживання є місце проживання її батьків. Як вже було встановлено судом у вказаний період матір дитини [PERSON] перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання в [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України за № 0.184-39491/0/15-19-Вих від 18.11.2019 року, відомостей про перетинання державного кордону України гр. [PERSON] в період з 15.10.2014 по 14.04.2015 років не виявлено. Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем залишилось не доведеним факт повернення [PERSON] до постійного місця проживання в м. Макіївку, а отже й наявність безпідставного набуття [PERSON] грошових коштів в сумі 4832,53 грн, в зв`язку з чим у задоволені позовних вимог Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради до [PERSON] про повернення безпідставно набутого майна необхідно відмовити.

Outcome: dismissed