Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Представник позивача у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 01 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безпроцентної позики б/н, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав грошові кошти в національній валюті у сумі еквівалентній 10 000,00 доларів США, які зобов'язався повернути протягом шести місяців з моменту надання суми позики. Умовами договору також передбачена сплата 8% річних у разі неповернення всієї запозиченої суми. Проте, всупереч умовам укладеного між сторонами у 2013 році договору позики [PERSON] на день звернення до суду з даним позовом зазначені грошові кошти не повернув позивачу, від виконання умов договору позики ухиляється, у зв'язку з чим представник [PERSON] просила суд стягнути на користь позивача з відповідача суму боргу за договором позики б/н від 01 листопада 2013 року у сумі 134 092,69 грн., в тому числі 131 106,61 грн. осново боргу та 2 986,08 грн. - 8% річних за несвоєчасне повернення грошових коштів; також просила суд стягнути в рахунок повернення судового збору 1 340,92 грн. (а. с. 3-5). Представник позивача у судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 27). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток з викликом у судові засіданні, проте конверти, адресовані відповідачу, були повернуті на адресу суду з приміткою за «закінченням терміну зберігання», у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення суми боргу та відсотків за несвоєчасне повернення суми боргу за договором безпроцентної позики б/н від 01 листопада 2013 року, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі як у недоведених, у зв'язку з неможливістю дійти однозначного висновку щодо фактичного укладання між сторонами даного договору з огляду на ненадання суду стороною позивача оригіналу вказаного договору позики. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed