Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 02 жовтня 2014 року померла його баба [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 4,650 га, розташованої на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності приватної власності на землю серії Р1 № 128802 від 30 липня 2002 року. За життя [PERSON] залишила заповіт від 12 квітня 2001 року, в якому вказав позивача, як спадкоємця земельної ділянки. Позивач зазначає, що він подав заяву про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовили, оскільки не надано документів на земельну ділянку. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Проти позову не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 12 квітня 2001 року, посвідченому секретарем виконкому Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 69, [PERSON] вказала позивача, як спадкоємця належної їй земельної ділянки (а. с. 8). [PERSON] померла 02 жовтня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 587971, актовий запис № 15 (а. с. 13). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що заповідальне розпорядження повинно бути складно на приватизовану земельну ділянку, а не на право на земельну частку (пай). Надано для успадкування не сертифікат, а Державний акт на право приватної власності на землю. (а. с. 7). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 128802 від 30 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 9026, земельна ділянка площею 4.650 га, яка розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області належала [PERSON] (а. с. 15). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишила померла [PERSON], має право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved