Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області звернулася позивач та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,71 га, яка розташована на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовну вимогу обґрунтувала тими обставинами, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності АП імені Бузницького. Право на вказаний пай у неї виникло на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Будучи спадкоємцем померлої за заповітом, вона спадщину прийняла. Отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, оскільки сертифікат видано після смерті [PERSON] В судове засідання позивач та представник позивача не з'явилися. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказала, що позовні вимоги позивача підтримує. Представник відповідача Росавської сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] просила слухати справу у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечила. Представник відповідача Миронівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві представник адміністрації просила слухати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві просив слухати справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позовна вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Одним із способів захисту цивільного права є визнання судом цього права. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. а) ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України). Отже, у випадку порушення, невизнання або оспорювання майнового права, особа право якої порушується, оспорюється чи не визнається має право звернутися до суду по його захист шляхом визнання такого права. Позивач звернулася за судовим захистом у зв'язку із тим, що в інший спосіб вона не може реалізувати своє право на отримання 1/2 частини земельної частки (паю) площею 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності АП імені Бузницького. Частиною 1 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 Цивільного кодексу України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, об'єктами спадкування є цивільні права та обов'язки спадкодавця, які не є нерозривно пов'язаними з його особою та які не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно 27 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 48. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] являється позивач та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт складено 02 березня 1994 року та посвідчено секретарем виконкому Зеленьківської сільської ради Миронівського району Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1. У встановлений законом шестимісячний термін позивач та [PERSON] спадщину прийняли шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи. В порядку спадкування за заповітом обидва спадкоємці отримали у спадщину належний спадкодавцеві житловий будинок. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво про право на спадщину складається з права спадкоємців на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності АП імені Бузницького. [PERSON] померла, не отримавши правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). Такий документ у виді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] видано Миронівською районною державною адміністрацією 08 лютого 2000 року, тобто після смерті [PERSON] Вказаний сертифікат містить помилку в написанні прізвища та по батькові померлої. Право на земельну частку не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло в тому числі до позивача, який є одним із спадкоємців померлої. Оскільки позивач успадкував право на 1/2 земельної частки (паю), що належало спадкодавцеві, та в установленому порядку не може одержати правовстановлюючий документ, що підтверджує указане право, то успадковане право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Поряд з цим необхідно врахувати ту обставину, що померла заповіла належне їй майно і все, на що вона матиме право на день смерті, не лише позивачу, а й [PERSON], який прийняв спадщину та отримав частину спадкового майна. За вказаних обставин на підставі ст. 1278 Цивільного кодексу України, за якою частки кожного спадкоємця спадщини є рівними, позивач набуває права на успадкування половини земельної частки (паю). [PERSON] згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 22 листопада 2010 року по справі №2-959/2010 набув право на 1/2 земельної частки (паю) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності АП ім. Бузницького, розташовану на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області, після померлої [INFO] року [PERSON]. Позов підлягає задоволенню частково, з огляду на те, що спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку виділену в натурі, тому позов слід задовольнити в частині визнання за нею у порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] права на 1/2 земельної частки (паю) середнім розміром 2,71 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності АП ім. Бузницького, розташовану на території Росавської сільської ради Миронівського району Київської області. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1222, 1223, 1225, 1233, 1268, 1270, 1278, 1296, 1297 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial