Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулись [PERSON] та [PERSON] з позовом до [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - Товарна біржа «Одеська товарна біржа» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визначення часток. Позивачі обгрунтували свої позовні вимоги тим, що договір № 23958 від 01.07.1999 року оформлявся на Одеській товарній біржі, всі істотні умови угоди дотримані, право власності за договором купівлі - продажу зареєстроване в ОМБТІ та РОН 23.07.1999 року. В звязку зі смертю [PERSON] позивачі звернулися до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, але в зв'язку з тим, що договір, учасником якого був неповнолітній на той час [PERSON], не був нотаріально посвідчений їм було відмовлено. Крім цього у договорі купівлі - продажу не були вказані частки, які належать кожному співвласнику, що також позбавляє позивачів можливості оформити спадкові права. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, що зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Крім цього до суду надійшла заява відповідачки про визнання позову (а.с.28). Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 01.07.1999 року на Одеській товарній біржі було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] в місті > Одесі, за №23958, між [PERSON], діючий в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], [PERSON], з однієї сторони як покупцями, і відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діяв від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей 1 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], з другого боку як продавцями (а.с.11-13). Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну ^-'квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №23958 від 01.07.1999 року, укладений на Одеській товарній біржі, без наступного нотаріального посвідчення угоди, з реєстрацією його в „Журнале регистрации биржевих сделок с недвижимостью'', реєстраційний №23958 від 01.07.1999 року. Після укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови. Відповідачі виселилися зі спірної квартири, а також були зняті з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Факт передачі покупної ціни від покупців, позивачів по справі, до продавців - відповідачів, підтверджується пунктом 5 договору № №23958 від 01.07.1999 року, зареєстрованого на Одеській товарній біржі, згідно якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру до підписання договору. Підтвердженням виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляра договору, другий екземпляр залишений на зберігання в біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у позивачів на квартиру є його реєстрація на підставі договору купівлі-продажу №23958 від 01.07.1999 року в КП «ОМБТІ та РОН» 23.07.1999 року, реєстр №99, стр.152 - кн.328 пр. До укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна №23958 від 01.07.1999 року ця квартира належала на праві власності відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на майно, виданого 20.05.1999 року ВАТ «Краян», за №27-99 , зареєстрованого в КГІ «ОМБТІ та РОН» в реєстр, книзі № 328 пр. на стор.152 реєстр №99, 15.06.1999 року, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР, який був чинний на момент укладання правочину, відповідачі вправі були здійснювати її відчуження. На сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, сторони не можуть, оскільки згідно зі ст. 15 Закону України „Про товарну біржу угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р. „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Таким чином, за договором купівлі - продажу від 01.07.1999 року за №23958, укладеного на Одеській товарній біржі, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належало по 1/3 частці зазначеної квартири. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON]. [PERSON] в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved