Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, який в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ № 000107 від 01.03.2005 року. У подружжя 17.06.2005 року народився син, [PERSON]. Після народження дитини, із спливом декретної відпустки відповідачка влаштувалась на роботу. Як пізніше зясувалось, що у неї склалися є почуття до колеги по роботі і це продовжується декілька років. Окрім того, після відвертої розмови, відповідачка зібрала речі, перестала ночувати удома, фактично змінила місце проживання. Стосовно місця проживання дитини у позивача та відповідача суперечок немає. Тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем по справі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, та просить понесені втрати повязані з оплатою судового збору залишити за ним. Відповідач також надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що між сторонами 01.03.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 351 (а.с.4). Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 008961, 17.06.2005 року у подружжя народився спільний син [PERSON] (а.с.4). Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, щоміж сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпаласятаіснує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжяі збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved