Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, виділ в натурі частки спадкового майна. Позивачі в позові посилаються на те, що 15 листопада 2013 року помер їх батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки розміром 5,380 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 042076, виданого 30 січня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3210, кадастровий № 1222380500:01:001:0838. За життя померлий [PERSON] залишив заповіт від 30 липня 2013 року, в якому вказав позивача [PERSON], єдиною спадкоємицею всього його майна. Позивачі зазначають, що у встановлений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, але свідоцтво про право на спадщину не встигла отримати, оскільки вирішила відмовитися від спадщини, щоб розділити спадкове майно між всіма дітьми померлого [PERSON] Мати позивачів померла 16 серпня 2014 року. Однак, спадкоємці звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами після сплину строку для прийняття спадщини, у зв'язку з чим приватний нотаріус [PERSON] в усній формі пояснила їм, що вже неможливо відмовитись від спадщини за заповітом та прийняти її за законом в рівних частках усіма позивачами. Тому позивачі вимушені звертатися до суду та просять визнати за ними право власності за кожним по 1/3 частки земельної ділянки по праву спадкування за законом, виділивши їх в натурі. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити. Позивач [PERSON] раніше в судовому засіданні пояснила, що відмовляється від спадкування за заповітом, бажає розділити земельну ділянку порівну між собою та своїми рідними братами. Від представника позивача [PERSON] також на адресу суду надійшла письмова заява, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, прохає їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в яких прохав розглянути справу без їх участі. Проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у їх відсутність на підставі наявних у справі документів. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2013 року помер батько позивачів [PERSON], про що видано свідоцтво про смерть серії І-КИ № 531138 від 19 листопада 2013 року (а. с. 19, 49). Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки розміром 5,380 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 042076, виданого 30 січня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 3210, кадастровий № 1222380500:01:001:0838 (а. с. 23). Відповідно до заповіту від 30 липня 2013 року, посвідченому секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеному в реєстр за № 02, [PERSON] вказав позивача [PERSON]М, як єдину спадкоємицю всього належного йому майна де б воно не було та з чого б воно не складалося (а. с. 22, 46). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України вказує, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але після подачі заяви, але до отримання свідоцтва вона вирішила відмовитись від спадкування за заповітом, щоб розділити спадщину між усіма спадкоємцями нею та рідними її братами [PERSON] та [PERSON] Позивачі звернулись з відповідними заявами до нотаріальної контори, однак їм було відмовлено, оскільки сплинули строки для відмови від прийняття спадщини за заповітом та прийняття спадщини за законом. Між позивачами досягнута домовленість про розподіл спадкового майна. Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від спадщини чинним законодавством України не передбачено. А, оскільки в Україні на відчуження земель сільськогосподарського призначення (у тому числі купівля-продаж, міна, дарування тощо) на сьогоднішній день діє мораторій, тому розподіл земельної ділянки між спадкоємцями [PERSON] після отримання ними свідоцтв про право на спадщину є неможливим. Частина 5 ст. 1275 ЦК України вказує, що відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Мати позивачів - [PERSON] - померла 16 серпня 2014 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 588004 виданого 19.08.2014 року (а. с. 58). Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Право позивачів на спадщину в порядку спадкування за законом підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах цивільної справи в їх сукупності та приведеними вище. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є спадкоємцям першої черги по закону, мають право на спадкування, спадкоємиця за заповітом позивач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом. Відповідно до ч. 2 ст. 1278 ЦК України кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов, і визнати за позивачами право власності на спадкове майно по праву спадкування за законом, виділивши їх частки в натурі, оскільки згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, законність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову відповідає вимогам чинного законодавства і обґрунтована на обставинах справи та доказах про належність спадкового майна спадкодавцю [PERSON], суд вважає за необхідне постановити рішення про визнання за позивачами права власності на спадкове майно по праву спадкування за законом з виділенням в натурі їх часток. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved