overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON], заінтересована особа: Малиновський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту того, що актовий запис Одеського міського відділу ЗАГС № 5827 від 26 липня 1926 року про народження [PERSON] був задокументований 1926 роком та внесений до книги реєстрації актів про народження Одеського міського відділу ЗАГС за 1926 рік та № 1299 від [INFO] про народження [PERSON] був задокументований 1929 роком та внесений до книги реєстрації актів про народження Одеського міського відділу ЗАГС за 1929 рік - помилково; що актовий запис про народження [PERSON] був складений у 1947 році; що актовий запис про народження [PERSON] був складений у 1948 році. Заявник просив справу розглядати без його участі. Представник зацікавленої особи просив суд розглядати справу без участі відділу. З матеріалив справи вбачається, що [PERSON] і [PERSON] були рідними дідом та бабкою заявника по лінії батька. [PERSON], народився [INFO] року у м. Білгород-Дністровський, батько - [PERSON], [INFO], громадянин України, матір - [PERSON], [INFO], громадянка України. [PERSON], народилася [INFO] року у м. Білгород-Дністровський, батько - [PERSON], [INFO], громадянин України, матір - [PERSON], [INFO], громадянка України. Згідно чінного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2016 року місцем народження [PERSON] і [PERSON] було місто Білгород-Дністровський. Згідно чинного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 вересня 2016 року [PERSON] і [PERSON] з дат своїх народжень і до 28 червня 1940 року включно проживали на теріторії Бесарабії у місті Білгород-Дністровський. Тобто, на териториї іншої держави, а саме Румунії. Факт їх народження був зареєстрований в СРСР вже після їх переїзду разом з батьками до міста Одеси у 1947 та 1948 роках. Згідно архівних довідок Державного архіву Одеської області актовий запіс № 5827 (про народження [PERSON].) датований [INFO] а № 1299 (про народження [PERSON].) датований [INFO]. Тобто, помилково за 1926 та 1929 роки. Помилковість документування вищенаведених актових записів 1926 та 1929 роками також доводиться поясненнями [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення вищенаведеного факту необхідно заявнику для відновлення неправильно складених актових записів. З урахуванням викладеного, вищенаведена заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою про визнання дійсним договору № 1113/98, купівлі-продажу 343/1000 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] на Одеській Новій Біржі 22.06.1998 року. У судове засідання представник позивача надав заяву, у якій просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, сповіщався належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22.06.1998 року на Одеській Новій Біржі було укладено договір № 1113/98, купівлі-продажу 343/1000 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], за яким [PERSON] продав, а [PERSON] придбала вищезазначені частини квартири. Згідно тексту договору, відповідач отримав за продану квартиру грошові кошти, договір зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН», отже, договір повністю виконано. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР умови укладеного договору були виконані в належному порядку, що говорить про те, що продавці передали майно у власність покупця, а покупець прийняв і сплатив певну суму за нього. Що доводить виникнення права власності на майно - квартиру, а саме з моменту передачі (ст. 128 ЦК УРСР). Згідно чому, а так само ст. 86 ЦК УРСР позивач є повноправним власником придбаного майна. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст.ст. 8, 9, 15 ЗУ «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі можуть здійснюватися біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, міну товарів, допущених до обліку на товарній біржі. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою про визнання права власності на 1/2 частку автомобіля Сіtroen Berlingo реєстраційний номер [NUMBER] 2003 року випуску за [PERSON] [INFO]. У судове засідання позивачка надала заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачка до судового засідання надала заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] - позивачка по справі уклала шлюб 18.06.1983 р. з [PERSON], що підтверджується відповідним штампом в громадянському паспорті позивачки та свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.06.1983 р. Від шлюбу подружжя має повнолітню доньку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.1983 р. Під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль Сіtroen Berlingo та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу зареєстрований на [PERSON]. Відповідно до ч. 3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Згідно з ч.2 ст.60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, автомобіль Сіtroen Berlingo реєстраційний номер [NUMBER] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже позивачка має право на 1/2 частки автомобіля Сіtroen Berlingo реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 48 000 грн. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.11.2013 р. З метою отримання свідоцтва про право власності на 1/2 частку спірного автомобіля позивачка звернулась до державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори проте отримала інформаційний лист №2774/02-14 від 06.12.2013 р. з відмовою через неможливість надати звіт про оцінку майна та рекомендацію звернутись до суду. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовною заявою, у якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3891 від 06.12.1997 року, а саме [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа». У судове засідання [PERSON] звернулася з заявою, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач та третя особа до судового засідання не зявилися, сповіщалися належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 06.12.1997 року був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3891, а саме [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа». Позивачка передала відповідачу грошові кошти за квартиру, зареєструвалася та на даний час проживає у ній. Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа»та зареєстрований у КП «ОМБТІ та РОН». Таким чином, усі зобов'язання по договору купівлі-продажу № 3891 від 06.12.1997 року були виконані в повному обсязі. Оскільки на той час був чинним Закон України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, відповідно до ст.15 якого, сторони нотаріально не посвідчили договір купівлі-продажу. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України єдиним правовим способом захисту прав позивача буде визнання в судовому порядку договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності з ч.2 ст. 47 ЦК України (1963), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка підлягає нотаріальному засвідченню, а друга сторона ухиляється від нотаріального засвідчення угоди, суд вправі на вимогу сторони яка виконала угоду, визнати її дійсною. На підставі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; встановити над [PERSON], [INFO] опіку та призначити [PERSON], [INFO], опікуном над [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON], укладеного 26.03.2011 року, народилась [PERSON], [INFO]. Позивач є матір'ю [PERSON] та рідною бабусею [PERSON]. Дівчина з чотиримісячного віку мешкає з бабусею. Батьки її вихованням та матеріальним забезпечення не займаються. В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначення опікуном малолітньої її бабусі [PERSON] і наданий позитивний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 28.10.2014 року № 01-11/1933. У судове засідання позивач з'явилась, вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали повністю, не заперечували проти їх задоволення. Представник третьої особи у суд не з'явився, викликана, про поважність причин не явки суду не повідомлено. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON], укладеного 26.03.2011 року, народилась [PERSON], [INFO]. Позивач є матір'ю [PERSON] та рідною бабусею [PERSON]. Дівчина з чотиримісячного віку мешкає з бабусею. Батьки її вихованням та матеріальним забезпечення не займаються. В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та призначення опікуном малолітньої її бабусі [PERSON] і наданий позитивний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 28.10.2014 року № 01-11/1933. Згідно з п.2. ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами які позбавлені батьківського піклування. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо вона позбавлена батьківського піклування та за поданням органу опіки і піклування призначає опікуна. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (актовий запис № 510 від 04.11.2002 року по відділу РАГС Єнакієвського міського управління юстиції Донецької області). Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що від шлюбу [PERSON] та [PERSON], укладеного у 2002 році, [INFO] року народилась донька [PERSON] 14.12.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З 2004 року і до сьогоднішнього дня відповідач не приймає участі у вихованні дитини, коштів на утримання не надає, тим самим не виконує свої батьківські обов'язки. Громадянин [PERSON] знаходиться в розшуку за Єнакіївським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, місцезнаходження його невідоме, аліменти на дитину не сплачує. Малолітня [PERSON], [INFO], мешкає з матір'ю громадянкою [PERSON], за адресою: [ADDRESS] В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] і наданий позитивний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 30.01.2015 року № К-168. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити та винести заочне рішення по справі за своєї відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином сповіщений через ЗМІ. Представник третьої особи у суд не з'явився, надав заяву, якою уточнений позов підтримав, просив його задовольнити та закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON], укладеного у 2002 році, [INFO] року народилась донька [PERSON] 14.12.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. З 2004 року і до сьогоднішнього дня відповідач не приймає участі у вихованні дитини, коштів на утримання не надає, тим самим не виконує свої батьківські обов'язки. Громадянин [PERSON] знаходиться в розшуку за Єнакіївським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, місцезнаходження його невідомоме, аліменти на дитину не сплачує. Малолітня [PERSON], [INFO], мешкає з матір'ю громадянкою [PERSON], за адресою: [ADDRESS] В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] і наданий позитивний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 30.01.2015 року № К-168. Згідно з п.2. ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком їх спільної дитини - [PERSON], проте з березня 2008 року відповідач повністю перестав відвідувати свою дитину, не цікавився її долею, тобто ухиляється від виховання свого малолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, аліменти за рішенням суду не сплачує. В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та було прийнято позитивне рішення і наданий відповідний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 21.08.2014 року № П-1962. У судове засідання представник позивача по довіреності [PERSON] не з'явився, надав заяву, якою вимоги довірителя підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в суд не з'явилися, про причину неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи у суд не з'явився, надав заяву просив закінчити розгляд справи за своєї відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком спільної з позивачем дитини - [PERSON], проте з березня 2008 року відповідач повністю перестав відвідувати свою дитину, не цікавився її долею, тобто ухиляється від виховання свого малолітнього сина, матеріальної допомоги не надає, аліменти за рішенням суду не сплачує. В Приморській районній адміністрації Одеської міської ради, на засіданні ради опіки та піклування було розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина - [PERSON], [INFO] та було прийнято позитивне рішення і наданий відповідний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації від 21.08.2014 року № П-1962. Згідно з п.2. ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи дозволяють задовольнити позов [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, [PERSON], 20.08.2014 р. н., відповідно до копії свідоцтва серії ЖД-1 № 406952 від 27.08.2014 року, є їх з відповідачем сином, та зазначає, що відповідач не виконує свого батьківського обовязку. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. За даних обставин позивачка, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від заробітної плати щомісячно до повноліття сина, а саме до 20.08.2032р. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], 20.08.2014 р. н., є сином позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЖД-1 № 406952 від 27.08.2014 року. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується характеристикою з Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 171 Одеської міської ради Одеської області від 25.01.2017 року № 5, та не заперечувалось у судовому засіданні відповідачем. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 23.01.2017 р. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Судом приймається, до уваги, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а також, що відповідач визнав позовні вимоги позивача. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, таке визнання є безумовним і не суперечить закону та не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, суд

Outcome: approved