Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом в якому просить суд стягнути на його користь з відповідача [PERSON] товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» грошові кошти в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16440,36 грн., з яких: 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 25.05.2014 року по 21.11.2014 рік що становить 208,10 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення, 15065,61 гривень, вартість експертного дослідження 903,31 грн., витрати, повязані з відправкою телеграм 263,28 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником причепу марки KROMHOT, номерний знак [NUMBER]. 17 лютого 2014 року на 121 км + 70 м шосе Полтава-Олександрія, з вини водія [PERSON], який керував автомобілем «IVECO 440 E4S» сталася дорожньо-транспортна пригода, в наслідок якої причеп KROMHOT, номерний знак [NUMBER], отримав значні механічні пошкодження. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «IVECO 440 E4S», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], була застрахована СТ «Гарантія». Відповідно договору страхування відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором, але до теперішнього часу не відшкодував позивачу суму страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.2-6). Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не сповістив, письмових заперечень проти позову не надавав. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником причепу марки KROMHOT, номерний знак [NUMBER] (а.с.18). 17 лютого 2014 року на 121 км + 70 м шосе Полтава-Олександрія, водій [PERSON], керуючи автомобілем «IVECO 440 E4S», номерний знак [NUMBER], в порушення п.13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «DAF», номерний знак [NUMBER], з причепом KROMHOT, номерний знак [NUMBER], який рухався попереду, та автомобілем «Mersedes», номерний знак [NUMBER], який рухався назустріч. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. 29 квітня 2014 року постановою Березанського районного суду Миколаївської області [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «IVECO 440 E4S», номерний знак [NUMBER], була застрахована СТ «Гарантія», що підтверджує поліс №АС/2566865 (а.с.7). Відповідно договору страхування відповідач зобов'язався у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. [PERSON]І звернувся до СТ «Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.22) але до теперішнього часу відповідач не відшкодував позивачу суму страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль. Відповідно до положень ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. [PERSON] випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором. Згідно ч.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №1638 від 20.07.2014 року сума матеріальних збитків, спричинених власнику причепа марки KROMHOT, номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 13988,50 грн. (а.с.11-16). Враховуючи, що матеріальна шкода, завдана майну позивача складає 13988,50 грн., а ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну 50000 грн., тобто в межах застрахованої відповідальності, суд вважає, що вказана сума (13988,50 грн.) підлягає стягненню зі страхової компанії. Відносини, що виникають під час виплати страхових сум на підставі договорів страхування, відносяться до договірних відносин, при вирішенні питання про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань за договорами страхування, настають правові наслідки, передбачені ст.625 ЦК України. Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимоги кредитора зобовязаний сплатити суму боргу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач не виконує належним чином покладені на нього зобовязання суд вважає, що з відповідача також підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми заборгованості за період з 25.05.2014 року по 21.11.2014 рік (181 день прострочки), що становить 208,10 гривень (13988,50х181/365х3/ 100), індекс інфляції за весь час прострочення, за період з 25.05.2015 року по 21.11.2014 рік 15065,61 гривень (13988,50 х 1,077). Також з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати повязані зі сплатою вартості експертного дослідження 903,31 грн. (а.с.17), з відправкою телеграм для забезпечення участі сторін у експертному огляді 263,28 грн. (а.с.19), а всього на суму 16440,36 грн. Згідно ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, та у встановлений строк (термін) його виконання. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи, що відповідач товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія» не виконує належним чином зобовязань за договором страхування, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved