Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-18 00:00:00

До суду 12.12.2017 року звернулись [PERSON] та [PERSON] з вимогами визнання за ними права власності в порядку спадкування, після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON], на будинок за адресою: [ADDRESS] по 4/9 часток за кожної. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті батька у [INFO], було складено заповіт на користь позивачів та їх матері, натомість матір прийняла спадщину повністю, у зв'язку із чим позивачки вважаючи свої права порушеними просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування. У судовому засіданні позивачки та їх представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. З боку представника відповідача до суду надано було відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що всі питання було вирішені у інших цивільних справах, рішення по яким мають преюдиціальне значення по даному спору. Також представник відповідача подав письмову заяву про застосування до позовних вимог строків позовної давності. У судовому засіданні відповідач та її представник підтримали заперечення проти позову викладені у відзиві та просили застосувати строки позовної давності. Ухвалою суду від 10.01.2018 року було відкрите провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.04.2018 року було задоволено клопотання позивачів про витребування доказів шляхом зобов'язання Центрального об'єднання Управління пенсійного фонду України у м. Одесі надати суду копію трудової книжки на ім'я [PERSON] Судом, також, ухвалою від 08.05.2018 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України ( у зв'язку із набранням законної сили рішення ухвалена з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав) у зв'язку із тим, що предметом розгляду у даної справи є визнання права власності, а предметом в інших справах було визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, що не є тотожними поняттями. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 1956 року до смерті [PERSON] в [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі, проживали однією сім'єю у спільно побудованому домоволодінні по [ADDRESS] ( право власності виникло у 1958 році) та мали трьох дітей - доньок [PERSON] ( [INFO]), [PERSON] ( [INFO]) та [PERSON] ( [INFO]). [INFO] після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно у вигляді 12 частини житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS]. Згідно заповіту від 03.06.1964 року [PERSON] заповідав своє майно дружині та трьом доньками у рівних частках ( а/с 6). Відповідно до свідоцтва на право власності на частку в спільному майні подружжя [PERSON] отримала у власність ? частину будинку по [ADDRESS] ( а/с 8). [PERSON] померла [INFO] ( а/с 10). Рішенням суду від 14.06.2010 року по справі №2-460/10, яке набрало законної сили 20.10.2010 року, суд за позовом [PERSON] та [PERSON], які звернулись до суду 28.09.2007 року з вимогами до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину від 25.03.1974 року та визнання недійсним свідоцтво про право власності на частину в спільному майні чоловіка та жінки від 25.03.1974 року, а також визначення додаткового строку для надання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини і зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], [PERSON] про визнання частково недійсним договору дарування від 11.09.2004 року, прийняв рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] та частковому задоволенні позову позовних вимог [PERSON] в частині визнання недійсним дарування у власність [PERSON] 3/100 частин домоволодіння , [PERSON] 7/10 частин домоволодіння та передачі у користування [PERSON] та [PERSON] частини приміщень будинку. ( а/с 50). У зазначеному рішенні судом було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 1948 року і до смерті [PERSON] в [INFO] проживали однією сім'єю , в цей час мали трьох дітей, спільно побудували домоволодіння на [ADDRESS] а тому [PERSON] мало право на 1\\2 частку будинку з надвірними спорудами у спільному майні подружжя. Крім того, судом визначено, що на день відкриття спадщини [INFO] [PERSON] виповнився 21 рік, а [PERSON], який на час відкриття спадщини було 13 років, стала повнолітньою [INFO]., та протягом тривалого часу - [PERSON] з 1970 року а [PERSON] з моменту повноліття - [INFO], знаючи що після смерті їх батька спадкове майно успадкувала їх матір, із заявами до нотаріальної контори та суду із позовами до 2007 року не звертались, що є підставою для відмови у позовних вимогах у зв'язку із спливом строку позовної давності. Також у рішенні суду встановлено, що [PERSON] була виписана із спірного будинку рішенням суду 1984 року ( у зв'язку із тривалим не проживанням) а діти [PERSON] проживають відокремлено з 1998 та 2000 років. Також у рішенні зазначено, що [PERSON] на момент винесення рішенні не проживала за вказаною адресою більш десяти років. У відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільної справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якої беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, судом встановлено, що до спадщини, після смерті у [INFO] батька позивачів входило 1\\2 частина будинку [ADDRESS], яка згідно заповіту була заповідана дружині та трьом донькам у рівних частках ( тобто по 1/8 частині кожної). Свідоцтво про право власності на зазначену 1\\2 частину будинку, яка отримала у якості спадщини матір позивачів - [PERSON] не скасовано і є дійсним. Таким чином у судовому засіданні з боку позивачів та її представника не доведено жодним доказом наявність правових підстав для визнання за позивачами у порядку спадкування, після смерті батька у [INFO], по 4/9 частини домоволодіння [ADDRESS]. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень у відповідності до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України , та недоведеність позовних вимог є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed