Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з його сином, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 червня 2015 року Петриківський районний суд Дніпропетровської області прийняв заочне рішення про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. З часу розірвання шлюбу у сторін склалися дуже напружені відносини, відповідач безпричинно, в порушення законодавства України, не дає йому можливості спілкуватися з сином [PERSON], придумує всілякі причини аби син не міг потрапити в сім'ю його батьків, де він зараз проживає. Позивач не має можливості впливати на процес виховання свого сина, не має можливості своєчасно направити сина на обслідування та лікування, адже у нього є захворювання очей і необхідно терміново прийняти міри для лікування хвороби. В домоволодінні його батьків, де позивач зараз проживає, є всі умови для проживання та виховання сина, про що свідчить акт обстеження умов мого проживання від 09.12.2015 року, складений депутатами Лобойківської сільської Ради. Мама позивача, [PERSON], педагог з більш ніж тридцятирічним стажем педагогічної роботи, через її руки пройшли сотні учнів, працює методистом районного відділу освіти. Отримавши категоричну відмову від колишньої жінки в можливості спілкування та виховання свого сина [PERSON], позивач був вимушений звернутися до голови Петриківської районної адміністрації аби чітко, згідно з законодавством України, було визначено дні побачень з сином. У висновку, який датовано 31.12.2015 року, вказано, що позивач має право побачення першої і третьої суботи та неделі щомісяця з 9.00 до 16.00, без присутності матері за місцем його проживання; три тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини; один тиждень під час зимових канікул. Нажаль, [PERSON], вчинила черговий скандал і відмовилася виконувати добровільно висновок органу опіки та піклування Петриківської районної адміністрації, тобто своїми діями вона грубо порушила його право і обов'язки щодо виховання сина, порушено право на особисте спілкування з дитиною, позивачу постійно чиняться перешкоди та його просто не допускають до сина. У зв'язку з вищезазначеним просить суд постановити рішення про усунення перешкод у спілкуванні його, [PERSON] з його сином [PERSON], [INFO] з боку [PERSON] та повне і беззаперечне виконання нею висновку органу опіки та піклування Петриківської райдержадміністрації про порядок побачень з сином. Позивач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, оскільки згідна на побачення відповідача з сином лише в її присутності, так як вважає, що мати позивача [PERSON] погано впливає на її сина, говорить в його присутності на неї нецензурні слова. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Петриківської державної адміністрації Брунич М.В. проти задоволення позову не заперечувала. Суду пояснила, що за заявою [PERSON] 29.12.2015 відбулося засідання комісії, на якій було визначено дні побачень позивача з сином. При цьому до уваги приймалося чинне законодавство, що регулює дане питання, позитивна характеристика батька, належні умови проживання за місцем знаходження батька. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER], актовий запис № 03). Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю відповідачем у справі і сторони не можуть дійти згоди щодо її виховання та спілкування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матірю позивача та педагогом з 30-ти річним стажем. Після розлучення сторін, відповідач деякий час не забороняла спілкуватися батьку з сином, однак з вересня 2015 року перестала давати дитину для спілкування з батьком, пояснивши це тим, що їй так захотілося. Щодо доводів відповідача про те, що вона чинить на дитину негативний вплив, чи ображає при ній його матір категорично заперечувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працює методистом відділу освіти. Син сторін у справі [PERSON] є дитиною зі складним характером. У зв'язку чим на даний час вирішується питання щодо встановлення йому режиму індивідуального навчання в школі. Батько [PERSON] користується у нього більшим авторитетом ніж матір. Зазначений висновок вона зробила, судячи з поведінки [PERSON] на уроках, коли були присутні як позивач так і відповідач. Крім того пояснила, що бабуся [PERSON] - [PERSON] дуже піклується про нього, була свідком того як вона запрошувала психолога для спілкування з онуком, неодноразово купувала ліки для нього. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з положень ст. 157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст.. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливості спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно висновку Органу опіки та піклування Петриківської державної адміністрації від 31.12.2015 року, визначений наступний спосіб участі позивача у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO]: побачення першої і третьої суботи та неділі щомісяця (з 09:00 год. до 16:00 год.) без присутності матері за місцем проживання батька [PERSON]; три тижні влітку для сумісного відпочинку та оздоровлення дитини; один тиждень під час зимових канікул. Згідно характеристики, виданої Лобойківською сільською радою 09.12.2015 року [PERSON] проживає в [ADDRESS] та характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно акту обстеження умов проживання від 09.12.2015 року, складений депутатами Лобойківської сільської Ради, [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своєю матірю [PERSON] та сестрою [PERSON], де є всі умови для проживання. Таким чином, враховуючи те, що сторони не досягли згоди щодо порядку спілкування з дитиною, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визначити спосіб Органом опіки та піклування Петриківської державної адміністрації. Запропонований відповідачем варіант спілкування батька з сином за її присутності є не прийнятним для дитини, оскільки як встановлено в судовому засіданні між відповідачем, позивачем та його матірю склалися напружені та неприязні стосунки, у зв'язку з чим під час спілкування з дитиною між сторонами можуть виникати сварки, що може негативно вплинути на психічний розвиток дитини. Крім того доводи відповідача про те, що мати позивача чинить на дитину негативний вплив, чи ображає при ній його матір, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними доказами. На підстав викладеного,

Outcome: approved