Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулися [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON], третя особа: Індустріальний районний відділу у м. Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про зобовязання зареєструвати нове місце проживання. В обґрунтування поданої заяви, позивачі зазначили, що квартира [ADDRESS] належить на підставі права власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані у зазначеній квартирі. Відповідач фактично в квартирі не проживає з 1997 року. Житлово-комунальні послуги сплачуються тільки особисто ними, відповідач до житла не зявляється, фінансово не допомагає, його особистих речей в квартирі не має. Реєстрація відповідача змушує їх нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Посилаючись на ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» просить суд зобовязати [PERSON], зареєструвати нове місце проживання і знятися з реєстрації в квартирі [ADDRESS] в місячний строк з моменту набрання рішення суду законної сили. В судові засідання зявлялася [PERSON], підтвердила викладені в позовній заяві обставини та просила суд їх задовольнити. В судове засідання, призначене на 04.11.2015 року, не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена була належним чином, через канцелярію надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, через канцелярію надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судові засідання відповідач не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Представник Індустріального районного відділу у м. Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON]не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.12.1997 року, яке видано виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Враховуючи, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS], суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа: Індустріальний районний відділ у м. Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про зобовязання зареєструвати нове місце проживання.

Outcome: dismissed