Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) до [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] (гуртожиток), в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 18 лютого 1995 року В-Веселівським с/ЗАГС Владіївського району Миколаївської області управління юстиції, актовий запис №1, обґрунтовуючи свої вимоги таким. Сімейні відносини між сторонами не склалися, сім`я носить формальний характер. Як причину розпаду сім`ї позивачка вказує на той факт, що на протязі їх сумісного з відповідачем життя, між ними виникали суперечки з приводу важливих життєвих питань, у зв`язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Від цього шлюбу є син [PERSON] , [INFO] . Позивач надала до суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзив не надав. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. 18.02.1995 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що В-Веселівським с/ЗАГС Владіївського району Миколаївської області був зроблений актовий запис №1 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.02.1995 року. Від цього шлюбу є дитина: син [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 березня 2003 року, запис №146. Сімейні відносини фактично припинені, сторони подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв`язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Спору між сторонами щодо місця проживання дітей не встановлено. Дитина на час розірвання шлюбу проживає разом з матір`ю. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 лютого 2019 року за заявою позивача сторонам надано строк на примирення протягом шести місяців. Провадження у справі зупинено. 07 червня 2019 року провадження у справі поновлено за заявою позивача, сторони не примирилися. Позивач наполягала на тому, що відновлення сім`ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати додаткових заходів щодо примирення сторін. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу. Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved