Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області в звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 30 листопада 2020 року належить квартира [ADDRESS] . Вказану квартиру він купив у відповідача [PERSON] . За п. 9 зазначеного вище договору відповідач зобов`язувалась знятись із реєстраційного обліку до 5 грудня поточного року, однак до теперішнього часу цього не здійснила. [PERSON] не мешкає в даній квартирі, її речі в ній відсутні. Оскільки відповідач зареєстрована в належній йому квартирі, створюються перепони в користуванні та розпорядженні його власністю, у зв`язку з тим, що позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та не може оформити субсидію на сплату комунальних послуг. Тому просить суд, позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій на заявлених у позовній заяві вимогах наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу в заочному порядку на підставі наявних доказів, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 30 листопада 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу, Копиленко Юлія Віталіївна, діюча в інтересах [PERSON] продала, а [PERSON] купив квартиру під [ADDRESS] та складається з 2 кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 52,5 кв.м. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири, право користування яким просить позбавити відповідача. Відповідач по справі - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія Довідки № 1577, виданої 30 листопада 2020 року ТОВ «Синергія-БТ». Відповідач в даному будинку не проживає з 2014 року, що підтверджується Актом Комітету мікрорайону «Центр-2» м. Слов`янська від 08.12.2020 року. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування даним житлом у випадку відсутності члена сім`ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено угодою між ним та власником житла або законом. Отже, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, право користування якою просить позбавити відповідача; відповідач [PERSON] не проживає в квартирі без поважних причин з 2014 року, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved