Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про стягнення оплати за договором купівлі - продажу товару з відстроченням платежу до відповідачів [PERSON], та [PERSON], згідно якої просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь 14000 грн., грошових коштів оплати за договором купівлі-продажу двох голів худоби, укладеного 05.04.2015 року та понесені судові витрати посилаючись на наступне: відповідачі, будучи йому раніше знайомими особами, скупували у жителів селища та продавали м'ясо на ринках Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 05.04.2015 року до належної йому садиби на автомобілі ВАЗ 2106 червоного кольору з причепом прибула [PERSON], і попросила продати їй вирощених ним теличку та бичка. Він погодився на цю пропозицію, і вони визначили вагу худоби у 290 та 300 кг., живої ваги відповідно та встановили, що ціна за дві голови худоби буде складати 14000 грн. [PERSON], також повідомила, що худобу вона купує разом з відповідачем [PERSON], яка займається реалізацією м'яса і попросила відстрочити сплату суми 14000 грн.. на один тиждень, пообіцявши, що гроші вона поверне разом із [PERSON], після продажу м'яса худоби. Оскільки відповідачі не один раз брали худобу у жителів селища з відстроченням платежу, то він погодився з даними умовами та повірив відповідачу [PERSON] Крім цього як гарантію розрахунку з ним за придбану худобу [PERSON], залишила йому паспорт, військовий квиток та індивідуальний податковий номер чоловіка [PERSON], - [PERSON], які до цих пір знаходяться в нього. В той же день в його дворі [PERSON], та її чоловік забили продану ним худобу, завантажили її на причіп автомобіля та поїхали. Разом з тим, через тиждень після продажу худоби відповідачі не розрахувались з ним. Він неодноразово телефонував відповідачам та просив повернути йому гроші. Відповідачі обіцяли в найкоротший строк повернути гроші, але обіцянок своїх не дотримались. 18.08.2016 року відповідач [PERSON], визнала, що винна йому 14000 грн., про що власноручно написала розписку. Проте до цього часу відповідачі не розрахувались з ним, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі та просить їх задовольнити, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що [PERSON], на даний час повернула йому 2000 грн., двічі передавши по 1000 грн. Відповідач [PERSON]В,. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, при цьому пояснила, що, що вона скуповувала м'ясо худоби, так як торгує ним на ринку. Їй зателефонувала її кума [PERSON], та повідомила, що один її дорий знайомий продає худобу на забій. Так в той час у неї було багато м'яса яловичини і його не досить добре розкуповували вона не хотіла брати цю худобу. Але [PERSON], її вмовила, пославшись на те, що це її добрий знайомий і йому вкрай необхідно задати худобу. Вона погодилась на дану пропозицію, але домовилась з позивачем, що розрахується з ним пізніше, так як вільних грошей в неї не було. А як тільки вона продасть м'ясо та вторгує гроші, тоді і розрахується з ним. Вона забрала м'ясо з метою його реалізації, але зважаючи на те, що декілька днів йшов дощ і причеп з м'ясом знаходився на дворі, вона його не встигла продати. Через кілька днів, коли вранці вона вийшла на подвір'я то побачила, що причіп з м'ясом в неї вкрали, про що вона повідомила у відділення поліції. Вона визнає свій обов'язок щодо розрахунку з позивачем. Але хоче зазначити, що йому на даний час вона повернула 4000 грн., та 500 грн., за бензин, так як позивач неодноразово приїздив до неї на ринок, вимагав гроші, перешкоджав їй торгувати. Крім того вони домовлялись, що вона купує худобу не за 14000 грн., а за 12700. Тому вважає, що винна позивачу значно меншу суму. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та надала суду наступні пояснення. Весною 2015 року вона з чоловіком їхали на ринок, везли свинину на продаж. На заправочній станції до них підійшов [PERSON], та почав просити, щоб вони забрали у нього худобу на м'ясо. Так як вона сама на ринку не торгує, то сказала, що дасть позивачу телефон своєї куми [PERSON], яка торгує м'ясом. Позивач неодноразово телефонував [PERSON] щоб вона закупила у нього худобу. [PERSON], погодилась закупити худобу на м'ясо. З позивачем вони домовились, коли приїдуть до нього та попросили, щоб був його син, щоб допомогти їм забити та розібрати худобу. Разом з [PERSON], вона поїхала до [PERSON] [PERSON], забрала м'ясо на реалізацію у позивача та домовились з останнім, що розрахується з ним пізніше, коли продасть м'ясо. Але так сталось, що через декілька днів у [PERSON], викрали причіп з м'ясом. Вона особисто телефонувала з цього приводу до відділення поліції. Борг перед позивачем вони визнають. Але вважає, що даний борг повинна віддавати [PERSON], так як вона була лише посередником між позивачем та [PERSON], та м'яса у позивача не брала і його реалізацією не займалась. З позивачем вони домовлялись, що за худобу віддадуть йому кошти в сумі 12700 грн. Вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами. Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язання із договору купівлі - продажу. А саме із закупівлі худоби на м'ясо. Сама закупівля худоби відбулась 04.04.2015 року, що сторонами визнається. При цьому судом встановлено, що відповідач [PERSON], м'ясо на реалізацію у позивача не брала, лише познайомила його з відповідачем [PERSON], яка фактично ї здійснювала у позивача закупівлю худоби та реалізацію м'яса, що підтверджується поясненнями всіх учасників розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню не підлягають. Відповідно даний факт доказуванню не підлягає так як визнається сторонами. Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму. Судом встановлено, що 04.04.2016 року відповідач [PERSON], забрала у позивача [PERSON]О,. м'ясо худоби на реалізацію, що сторонами визнається. При цьому сторони погодили, що розрахунок за м'ясо відповідач [PERSON], здійснить пізніше після реалізації даного м'яса та отримання прибутку. Також судом встановлено, що на час розгляду справи розрахунок з позивачем здійснений лише в незначній частині. В судовому засіданні сторони називають різну суму, стосовно якої вони погодили здійснити закупівлю худоби на м'ясо. Так , позивач вказує, що ціну худоби вони визначили в 14000 грн. Відповідачі посилають на те, що дану суму вони обумовили в 12700 грн. Так як письмового договору сторони не укладали, будь - яких доказів з приводу визначення ціни товару суду не надали, суд, визначаючи ціну товару виходить із наданої суду розписки, вданої [PERSON], [PERSON], згідно якої остання зобов'язувалась повернути позивачу 14000 грн., протягом десяти днів. Розписка датована 18.06.2016 року. Так як обидві сторони вказують, що ця розписка написана саме з приводу не розрахунку за закупівлю худоби, що відбулась 04.04.2015 року, суд вважає, що саме дану суму погодили сторони, при визначенні купівлі-продажу худоби на м'ясо. Посилання відповідача [PERSON]О,. на те, що дану розписку вона написала під примусом позивача ніякими доказами не підтверджується. Особливо приймаючи до уваги той факт, що позивач є людиною похилого віку, а відповідач молодою та здоровою людиною. Враховуючи той факт, що позивач визнає повернення йому боргу за купівлю худоби на м'ясо в сумі 2000 грн., суд вважає за потрібне стягнути з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON], 12000 грн., за продану худобу. Так як відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарознавчих документів на нього, якщо договором або іншими актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну переданого товару. договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Стягнення даної суми боргу в солідарному порядку і з відповідача [PERSON], суд не вбачає підстав. Так як в судовому засіданні встановлено, що закупку м'яса здійснювала саме відповідач [PERSON]О,, а відповідач [PERSON], лише познайомила позивача з відповідачем [PERSON], та сама закуплю худоби у позивача не здійснювала та реалізацією м'яса не займалась. Тому у стягненні суми заборгованості з відповідача [PERSON], суд вважає за можливе відмовити. Посилання відповідачів на те, що у них було викрадене м'ясо, яке вони закупили у позивача разом а причепом до автомобіля, ніякими доказами не підтверджене. Крім того цей ризик покладається на відповідача [PERSON], яка після отримання товару у продавця стала його власником та повинна була забезпечити належне його зберігання. Так як відповідно до ч. 1 ст. 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлена договором або законом. Виходячи з того, що товар (м'ясо худоби) був переданий позивачем відповідачу [PERSON], тому підстав для звільнення її від відповідальності, тобто оплати за придбаний товар, суд не вбачає. Вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь моральної шкоди в сумі 25000 грн., задоволенню не підлягають, так як позивачем в позові не ставились вимоги про стягнення моральної шкоди, які відповідно до ст. 31, 118, 199 ЦПК України повинні заявлятись в письмовій формі. Крім того правовідносини між сторонами виникли із договору, а саме закупівлі худоби. Нормами цивільного кодексу України не передбачено стягнення моральної шкоди, які виникли із договірних відносин, за виключення випадків, коли сторони погодили дану умову в самому договорі. Так як будь-яких доказів, що сторони погодили дану умову при укладені договору, суду не надано, дані вимоги позивача задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп., так як позовні вимоги позивача задоволені.

Outcome: partial