Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що між позивачем - [PERSON] та ПрАТ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № к078886, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом «Деу Сенс» д/н [NUMBER]. Страхова сума за договором складає 96 420 грн. 16 коп. сума франшизи - 482 грн. 10 коп. 25.11.2016 року за участю застрахованого транспортного засобу сталася дорожньо-транспортна пригода, про настання якої одразу було повідомлено представників поліції, відповідача. Для проведення оцінки вартості матеріального збитку позивачем було ініційоване проведення авто товарознавчого дослідження вартістю 1 000 грн., яким встановлена сума матеріального збитку заподіяного позивачу - 100 151 грн. 71 коп. та визначено залишкову вартість пошкодженого автомобілю 31 200 грн. Крім цього, позивач скористався послугами евакуації вартістю 1 340 грн. для доставляння пошкодженого транспортного засобу з місця пригоди до місця проведення ремонтних робіт. Разом з цим, відповідач, всупереч положень укладеного договору страхування та чинного законодавства, безпідставно посилаючись на те, що застрахований транспортний засіб використовувався позивачем в якості таксі під час настання дорожньо-транспортної пригоди, відмовився здійснювати страхову виплату, чим порушив права позивача, через що, останній був змушений звернутися за правовою допомогою для подання позову до суду. У зв'язку з чим, представник позивача посилаючись на ст. ст.8, 26, ЗУ «Про страхування», ст. ст. 525, 526 ЦК України, просив суд: стягнути із відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 64 738 грн. 06 коп., вартість проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1 000 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1 340 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 5 100 грн. Судові витрати стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав в повному обсязі, та просив її задовольнити. Позивач у судові засідання не з'являвся. Відповідач у судове засідання не з'явився, поштою надіслав письмові заперечення, в яких зазначив, що позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 22.1.8 укладеного 18.11.2016 року комплексного договору добровільного страхування транспортного засобу № 06/02-40К-0078886, оскільки застрахований транспортний засіб використовувався у якості таксі і був оснащений розпізнавальним ліхтарем, що встановлюється на даху ТЗ, що підтверджується фото таблицею, долученою до заперечень. Звертав увагу суду на те, що всі публікації в засобах масової інформації свідчать про те, що транспортний засіб «Део Сенс» використовувався у якості таксі, численні фотографії підтверджують зазначений факт, оскільки на них зафіксовано, що на застрахованому транспортному засобі під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю автомобіля позивача був встановлений розпізнавальний ліхтар таксі. Просив відмовити у задоволенні позову, розглядати цивільну справу за відсутністю представника відповідача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, ознайомившись із письмовими запереченнями відповідача та долученою до нього фото таблицею, дослідивши матеріали цивільної справи, адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно [PERSON], дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.11.2016 року між [PERSON] Юрійовием та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» було укладено комплексний договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків № к078886, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом Daewoo SENS [NUMBER], строком дії до 18.11.2017 року, та встановленням страхової суми у розмірі 96 420 грн. 16 коп., розмір франшизи 482 грн. 10 коп. Застрахований транспортний засіб потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 065857 від 29.05.2017 року, згідно якого, 25.11.2016 року [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по вул Січових Стрільців в напрямку пр. Д.Яворницького виїхав на перехрестя з вул. Шевченко на заборонений рух сигнала світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Тойота Пріус» [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодженням. Постановою судді Індустріального районного суду від 29 червня 2017 року, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з п. 17.2 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, виплата страхового відшкодування відбувається на підставі калькуляції, проведеної страховиком. Так, відповідно до п. 19.1. договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, сторони погодили, що дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху застрахованого транспортного засобу, внаслідок якої завдані матеріальні збитки. Пунктом 19.2 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886 передбачено, що страховим випадком за цим договором є знищення, пошкодження, втрата транспортного засобу внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п. 20.4.3 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, страхових зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в передбачений договором строк. Відповідно до п. 20.5.11. страхувальник зобов'язаний після настання події, що має ознаки страхового випадку вжити у межах розумної доцільності всіх можливих заходів щодо рятування майна, повідомити компетентні органи, не пізніше двох дім за винятком вихідних, святкових та неробочих днів письмово повідомити страховика про страховий випадок. Розділом 23 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886 регламентовано порядок і умови здійснення страхового відшкодування. Так, відповідно до п. 23.1. договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, Виплата страхового відшкодування здійснюється Страховиком відповідно до умов цього Договору на підставі Заяви Страхувальника про подію та виплату страхового відшкодування і страхового Акта, який складається Страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється Страховиком та на підставі всіх необхідних документів. Пунктом 23.2. договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, визначено перелік документів, які має подати страхувальних для встановлення обставин страхового випадку та визначення розміру збитку при настанні страхового випадку за будь-яким ризиком та в разі дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 23.10.3.2 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, встановлено формулу відшкодування при знищенні транспортного засобу внаслідок будь-якого ризику. З метою отримання страхового відшкодування та відшкодування інших витрат, пов'язаних із дорожньо-транспортною пригодою, представником [PERSON] було направлено до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» весь перелік документів, передбачений п 23.2. договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, що підтверджується переліком документів, наданому до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с. 11 та 11 зв). Листом від 29.03.2017 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило позивача про відмову у здійсненні страхової виплати, окільки страховиком було виявлено, що застрахований транспортний засіб був оснащений розпізнавальним ліхтарем, використовувався в режимі Таксі та це не передбачено в договорі. Листом від 11.05.2017 року за вих.. № 16-92546-7 ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило позивача, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, у зв'язку з використанням застрахованого автомобіля Daewoo SENS, було прийнято при з'ясуванні усіх обставин заявленої події. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд, дослідивши доводи відповідача щодо використання застрахованого транспортного засобу в якості таксі та оцінивши належність, допустимість наданих відповідачем доказів дійшов до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку; Розділом 22 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886, а саме п. 22.1.8 серед причин відмови у виплаті страхового відшкодування, передбачено використання застрахованого транспортного засобу в якості таксі. Визначено, що на умовах цього Договору ТЗ вважається таким, що використовується в якості таксі, якщо відповідно до фотографій, показань свідків чи результатів огляду ТЗ, проведеного представником Страховика, йому притаманна хоча б одна з характерних ознак таксі: ТЗ оснащений розпізнавальним ліхтарем помаранчевого, зеленого чи білого кольору, що встановлюється на даху ТЗ (такий ліхтар знаходиться в ТЗ); ТЗ оснащений діючим/недіючим таксометром; ТЗ оснащений сигнальним ліхтарем з зеленим чи червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла (такий ліхтар знаходиться вТЗ); ТЗ знаходиться (знаходився) на інформаційному забезпеченні в службі таксі; ТЗ містить нанесені композиції із квадратів, які розташовані в шаховому порядку на дверях або інших місцях ТЗ; ТЗ містить нанесені зображення телефонних номерів, назв чи логотипів диспетчерських служб таксі; ТЗ оснащений діючими/недіючими засобами радіозв'язку (рація, обладнане місце для встановлення рації, антена тощо), за виключенням випадків, коли такі засоби радіозв'язку були в застрахованому ТЗ на момент укладання Договору, про що зазначено в Акті огляду ТЗ, і представником Страховика здійснено перевірку, що такі засоби радіозв'язку використовуються не для цілей таксі; ТЗ використовується для надання послуг щодо перевезення пасажирів та їх багажу в індивідуальному порядку за оплату. Відповідач на підтвердження своїх доводів про правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування у листах до позивача та у письмових запереченнях, посилався на використання застрахованого транспортного засобу в якості таксі та зазначав, що останній оснащений розпізнавальним ліхтарем помаранчевого, зеленого або білого кольору, що був встановлений на ТЗ на момент ДТП, що підтверджується фотографіями з місця ДТП. (а.с. 13, 14, 59). Разом з цим, з фотографій, долучених відповідачем, позивачем, скріншотів публікацій з інтернет - ресурсів наданих відповідачем, не вбачається можливим ідентифікувати жодну з ознак притаманних таксі та передбачених ЗУ «Про автомобільних транспорт», договором страхування від 18.11.2016 року № к078886. Крім цього, адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] та наявні в ньому матеріали: рапорти, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.11.2016 року, численні пояснення, надані учасниками дорожньо-транспортної пригоди, та постанова судді від 29.06.2017 року, не містять жодних відомостей з приводу того, що пошкоджений транспортний засіб Daewoo SENS АЕ6456ЕЕ використовувався в якості таксі. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не надано допустимих доказів на підтвердження доводів, щодо використання застрахованого транспортного засобу Daewoo SENS АЕ6456ЕЕ в якості таксі, та, як наслідок, правомірності відмови у виплаті страхового відшкодування. Вирішуючи питання про стягнення страхового відшкодування, вартості проведення авто товарознавчого дослідження та витрат на евакуацію транспортного засобу, суд виходить з наступного. Висновком експертного дослідження №1601/17/17 від 17.01.2017 року, на яке було запрошено представника відповідача (а.с. 14 зв), по визначенню вартості матеріального збитку, завданого володільцю автомобілю Daewoo SENS [NUMBER], складеним судовим експертом [PERSON] встановлено, що вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 106 242 грн., ринкова вартість транспортного засобу 100 151 грн. 71 коп. тобто відновлення транспортного засобу є економічно невиправданим, у зв'язку з чим, зроблено висновок, що розмір матеріального збитку, нанесеного власнику автомобілю [NUMBER], становить 100 151 грн. 71 коп. Згідно квитанції про сплату наданий експертних послуг від 17.01.2017 року, вартість складання висновку авто товарознавчого дослідження склала 1 000 грн. На виконання вимог п 23.10.3.2 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886 та на запит суду, відповідачем надано зобов'язуючу пропозицію щодо вартості залишків пошкоджено автомобіля, яка становить 31 200 грн. Згідно акту виконаних робіт № 88 ФОП «[PERSON] надав, а [PERSON] прийняв послугу технічної допомоги - евакуації несправного автомобіля [NUMBER] з вул. Артема (нова назва - Січових Стрільців) в м. Дніпро до вул. Калинова в м. Дніпро, вартість наданих послуг евакуації склала 1 340 грн. , Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 3 ч. 1 статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Укладеним між позивачем та відповідачем договором страхування від 18.11.2016 року № к078886, також встановлено обов'язок у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату. За формулою, визначеною пунктом 23.10.3.2 договору страхування від 18.11.2016 року № к078886 та відповідно до матеріалів цивільної справи, страхове відшкодування становить 64 738 грн. 06 коп. Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно положень ч. 12 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» Проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін. Згідно з ст. 28 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд, враховуючи, відповідно до договору страхування відповідач зобов'язанний здійснити страхову виплату, той факт, що відповідачем не доведено правомірність відмови позивачу у здійсненні страхової виплати, те, що позивач з метою встановлення розміру шкоду, завданої йому під час дорожньо-транспортної пригоди та евакуації пошкодженого транспортного поніс збитки, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 64 738 грн. 06 коп., вартість проведення авто товарознавчого дослідження в розмірі 1 000 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 1 340 грн. Також позивачем заявлено вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5 100 грн. та надано договір про надання правової допомоги № 17/05/17-1, розрахунок вартості адвокатського гонорару та квитанція до договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається із розрахунку адвокатом за ознайомлення із суттю правових питань клієнта, підготовку позовної заяви та комплекту документів для пред'явлення позову, участь адвоката у судових засіданням, час витрачений на прибуття адвоката до місця розгляду судової справи визначено суму адвокатського гонорару - 5 100 грн. Суд вважає зазначену вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 675 грн. 00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved