Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на майно, що належить спадкодавцеві [PERSON], а саме: на земельну ділянку площею 2,46 га, рілля, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER].; на земельну ділянку площею 0,66 га, пасовище, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]; ? майнового паю в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» села Перелюб Корюківського району Чернігівської області та ? житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивач прийняв спадщину після смерті матері, проте нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки оригінали документів на нього було втрачено. Позивач належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі. Надав уточнення до заявленого позову та відмовився від позовних вимог в частині визнання права власності на ? частину майнового паю в пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» села Перелюб Корюківського району Чернігівської області та ? житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Остаточно просив визнати за ним право власності тільки на земельну ділянку площею 2,46 га, рілля, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER].; на земельну ділянку площею 0,66 га, пасовище, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, власність на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, у встановленому законом порядку повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в селі Перелюб Корюківського району Чернігівської області, де на даний час і проживає. 01 грудня 2008 року його мати [PERSON] склала заповіт про те, що на випадок її смерті заповідає позивачу в тому числі земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту серії [NUMBER] виданого Корюківською райдержадміністрацією 19 лютого 2007 року. Даний заповіт посвідчений Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області та зареєстрований в реєстрі за №402. [INFO] [PERSON] у віці 88 років померла, про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено актовий запис № 07. За життя покійна була членом колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, тому до спадкового майна належать земельні ділянки, власність на які підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], до якого увійшли: земельна ділянка площею 2,46 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка на момент смерті складає 30972,64 грн. та земельна ділянка площею 0,66 га, пасовище, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативно грошова оцінка на момент смерті складає 2581,70 грн. Спадкоємцем [PERSON], за заповітом на дані земельні ділянки є позивач. Заяву про відмову від прийняття спадщини він не подавав. За таких обставин та відповідно до положень статті 1268 ЦК України спадщину прийняв позивач, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем (довідка Перелюбської сільської ради № 310 від 06.10.2017). Відповідно до вимог статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач виявив бажання оформити належним чином право на спадкове майно, тому і звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори де надав докази прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], але через відсутність правовстановлюючих документів на вищезгадані земельні ділянки неможливо видати свідоцтво про право на спадщину. Нажаль документи були втрачені, тому для вирішення даного спірного питання позивач вимушений звернутися до суду. Для підтвердження дійсності отримання спадкодавцем документів на земельні ділянки позивач звернувся із заявою до міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де його надали відповідну інформацію, що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1219/177-18 від 26.02.2018. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного зрозуміло, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна покійної матері, так як відповідно до положень частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із статтею 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до положень статей 1218, 1220, 1223, 1268, 1296 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно довідок загальна вартість земельних ділянок становить 33554,34 грн. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, так як за життя спадкодавець набув право на земельні ділянки, позивач прийняв спадщину після смерті матері, проте, позбавлений можливості оформити спадщину через втрату правовстановлюючих документів. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 гривень. Враховуючи викладене,

Outcome: approved