Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулася [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Братівник Ігор Васильович із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 25.05.2020, до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна. Позивач просить: 1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити цивільне провадження по справі. 2. Визнати виконавчий напис вчинений 04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., зареєстрований у реєстрі за №6090 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», заборгованості у сумі 15393, 57 грн., а також стягнення з неї витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1400 грн., - таким, що не підлягає до виконання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. від 04.04.2020, в реєстрі за №6090 є таким, що не підлягає до виконання, зважаючи на незаконність та нечинність розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» в частині розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Постанови Кабінету Міністрів України №1172, а тому є таким, що не підлягає до виконання, оскільки вчинений на підставі норм, які втратили юридичну силу. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/789/20 провадження №2/598/369/2020. Ухвалою Збаразького районного суду від 27 травня 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно з\~пред`явленням даного\~позову -\~до суду адвокатом Братівником Ігорем\~Васильовичем, представником\~позивача[PERSON] , подано заяву про забезпечення даного позову (а.с.19-21). В якій заявник просить: 1. Прийняти дану заяву до свого провадження. 2. Постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження №61777190 відкритого 09.04.2020 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. та зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №6090 від 04.04.2020 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В.. 3. Постановлену ухвалу суду про забезпечення позову негайно після її постановлення надіслати для негайного виконання: - до приватного виконавця Дорошкевич Віри Леонідівни, адреса: 02002, м.Київ, вул.Раїси Окіпної, буд.4-А, оф.71-А. Заяву мотивує тим, що в 09.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. всупереч вимог чинного законодавства відкрито виконавче провадження №61777190 щодо виконавчого напису №6090 від 04.04.2020 приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованість у розмірі 15393,57 грн, а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1400 грн, що в свою чергу, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача у вигляді стягнення не лише суми боргу на підставі оспорюваного виконавчого напису, а й витрат виконавчого провадження, а отже незастосування заходів забезпечення позову взагалі знівелює право звернення до суду. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 травня 2020 року постановлено в забезпечення позову [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Братівник Ігор Васильович до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕСКРЕДИТ» про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віра Леонідівна, зупинити стягнення на підставі виконавчого документа,\~який оскаржується\~боржником[PERSON] у судовому порядку, а саме виконавчого напису, вчиненого 04 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №6090, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, яке проводиться за постановою про відкриття виконавчого провадження №61777190 від 09 квітня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни по стягненню з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором №1282936 від 09 червня 2018 року у розмірі 15393,57 грн (п`ятнадцять тисяч триста дев`яносто три гривні п`ятдесят сім копійок), а також стягнення витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1400 грн (одна тисяча чотириста гривень). Відповідач не подав до суду відзиву. Треті особи,\~які не\~заявлять самостійних\~вимог щодо\~предмету спору\~на стороні\~відповідача:\~приватний нотаріус\~Броварського районного\~нотаріального округу\~Київської області\~Колейчик Володимир\~Вікторович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~міста Києва\~Дорошкевич Віра\~Леонідівна, не подали до суду пояснення щодо позову. Суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09.06.2018 між [PERSON] та ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» укладено договір про надання кредиту №1282936, за умовами якого ТОВ\~«АЛЕКСКРЕДИТ»\~надав позичальнику грошові кошти на умовах строковості, платності та цільового характеру у розмірі 10000грн. з кінцевим терміном повернення 09.07.2018 включно. Кредит надавався в безготівковій формі\~шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Нарахування процентів за користування кредитом строком більше 5 календарних днів нараховуються, виходячи з фіксованої процентної ставки від визначеної в п.1.4 договору суми кредиту за фактичну кількість днів користування кредитом. Процентна ставка складає 1,02 % в день. Проценти за користування кредитом строком менше ніж 5 календарних днів визначаються фіксованою сумою і складають 510 грн від визначеної в п.1.4 договору суми кредиту за весь період користування кредитом. Дата надання кредиту, узгоджений строк повернення кредиту і відповідна узгоджена дата повернення кредиту, сума кредиту (загальний розмір кредиту), проценти за користування кредитом, реальна процентна ставка за кредитом, абсолютне значення подорожчання кредиту вказані у Графіку платежів, що визначається у Додатку№1 до цього договору та є невід`ємною його частиною. За умовами договору, кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник зобов`язався здійснювати сплату грошових коштів з метою погашення заборгованості за виданим кредитом та нарахованими процентами. Згідно п.7.9 договору сторони погодили, що договір укладається в електронній формі на сайті кредитодавця відповідно до чинного законодавства України. Підписання позичальником цього договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та/або комбінацією логіну та пароля особистого кабінету позичальника (а.с.10-12). Договір про надання кредиту №1282936, а також Графік платежів з боку позичальника [PERSON] підписаний за допомогою одноразового ідентифікатору PS 2162814. Посилання позивача в позовній заяві на нікчемність укладеного договору з тих підстав, що договір позивачем не укладався, кредитні кошти не отримувалися, суд оцінює критично, оскільки недійсність, нікчемність договору не встановлено судовим рішенням, зустрічних вимог позивачем не заявлено, доказів які б спростовували надані ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» документи щодо укладеного договору, позивачем надано не було. 04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №6090 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» заборгованості за кредитним договором №1282936 від 09.06.2018 в розмірі 15393,57 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10000 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 393,57 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 5000 грн Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31Закону України «Про нотаріат» в розмірі 1400 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає\~16793,57 грн. У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 29.08.2018р. по 31.01.2020р. (а.с. №9). На підставі виконавчого напису №6090 виданого 04.04.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., 09.04.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61777190 (а.с.15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. №61777190 від 09.04.2020р. постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 19472,93 грн. (а.с.14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. №61777190 від 08.05.2020р. постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід від особи, якою є Вишнівецька селищна рада (а.с.13). Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, для одержання виконавчого напису надаються:\~оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.\~Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 10.10.2018 справа №61-10285св18. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис:\~як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині),\~з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника. В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику та отримання ним повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними. В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі №6-887цс17. З тексту оспорюваного виконавчого напису №6308 від 04.04.2020 встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Відповідно п.2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів) для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа №826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п.10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України\~№662\~від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у зазначеній частині, з моменту її прийняття. Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі №910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами». Отже, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не врахував, що станом на 04.04.2020 Постановою Кабінету\~Міністрів України №662\~від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі є нечинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, яким договір про надання кредиту №1282936 від 09.06.2018 укладений між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та [PERSON] не являється, оскільки укладений в простій письмовій формі. Зважаючи, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», дає підстави стверджувати, що не посвідчений нотаріально ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» договір №1282936 від 09.06.2018 не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів та не може підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Згідно умов кредитного договору кредитна установа повинна надіслати особі, яка порушила свої обов`язки, письмову вимогу про усунення порушення. У вимозі мало б зазначатися: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк не більше ніж тридцять днів та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Нотаріусом не було перевірено факт одержання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень за договором. Були відсутні документи про повідомлення боржника про надіслання йому письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань за кредитним договором. Зокрема, це фіскальний чек про відправлення листа та опис вкладення. Була відсутня також довідка фінансової установи про ненадходження платежу. При цьому, у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Враховуючи все вищенаведене, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису №6090 від 04.04.2020 таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Стягуючи з\~ТзОВ «АЛЕКСКРЕДИТ»\~в користь\~ [PERSON] \~5420,40\~гривень понесених\~судових витрат,\~суд приймає\~до уваги: ордер серії ВО №1004777 від 20.05.2020 (а.с.17), квитанцію до прибуткового касового ордера №33 від 19 травня 2020 року на суму 5000 грн за підготовку процесуальних документів та супроводження розгляду справи у суді (а.с.16), квитанцію №26684110 від 20.05.2020 про сплату судового збору за подачу заяви про забезпечення позову (а.с.4). Разом з тим, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача в користь держави 840,80 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати. На підставі наведеного та

Outcome: approved