Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , в якому просив стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 2600 грн та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що з вини [PERSON] 20 жовтня 2020 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб, який належить [PERSON] , в зв`язку з чим йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 9388,01 грн, що відповідає вартості відновлювальних робіт з ремонту автомобіля. ПрАТ «УПСК» як страховиком цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу [PERSON] було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 6788,01 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 2600,00 грн. Крім того, діями [PERSON] позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягала в тому, що позивач як власник транспортного засобу зазнав моральних страждань через пошкодження його майна, був позбавлений можливості його використовувати, що призвело до порушення його нормальних життєвих зв`язків, також він зазнав моральних страждань, оскільки відповідач відмовився компенсувати франшизу, проявив байдужість до наслідків ДТП. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач надав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач не звертався до нього про необхідність сплатити завдану ним в шкоду, яка не була сплачена страховиком в межах франшизи. Розмір моральної шкоди є необгрунтованим. А також, просив зменшити витрати позивача на правову допомогу, враховуючи малозначність справи, тяжкого майнового стану відповідача, який є пенсіонером та має невелику пенсію, був вимушений також звернутися за правовою допомогою. Позивач надав відповідь на відзив, в якому повідомив про необґрунтованість доводів відповідача. Відповідач надав заперечення на відповідь, в якому вказав про необґрунтованість доводів позивача. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 20 жовтня 2020 року о 17 годині 00 хвилин в районі перехрестя вулиць Носулі та О. Тихого в м. Костянтинівка Донецької області [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ-Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Lada-219060», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Власником автомобіля «Lada-219060», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу [NUMBER] . У зв`язку з визнанням водієм [PERSON] своєї вини у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] та водієм [PERSON] було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Lada-219060», державний номерний знак [NUMBER] , зазнав механічних ушкоджень правого переднього крила, правої передньої двері, передньої правої фари, бампера. ПрАТ «УПСК» було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Lanos, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , яким керував [PERSON] . Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/8922096 від 06.10.2020 р., страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 130000, 00 грн, розмір франшизи - 2600, 00 грн. Відповідно до виписки АТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку [PERSON] 30.11.2020 року ПрАТ «УПСК» перерахувала на рахунок постраждалої особи суму страхового відшкодування в розмірі 6788,01 грн згідно з актом №044/037/004764/20/1 за автомобіль держ. номер: [NUMBER] . Згідно з ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 вказаного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки сторонами визнаються обставини щодо розміру збитків, завданих відповідачем транспортному засобу, який належить позивачу, та які не були відшкодовані позивачу страховиком у розмірі, визначеному в межах франшизи за договором страхування відповідальності власника транспортного засобу, яким керував відповідач, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди в розмірі 2600,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації (останнє залежить від характеру діяльності потерпілого, посади, часу й зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, наміру, з яким діяв заподіювач шкоди тощо). Якщо законодавством встановлені межі відшкодування моральної шкоди, суд визначає її розмір з урахуванням цих меж. Визначивши розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви. Встановлюючи наявність душевних страждань [PERSON] суд враховує те, що пошкодження майна особи спричиняє йому моральні страждання. Наявність у позивача на праві власності іншого цінного майна само собою не нівелює наявність моральної шкоди у зв`язку з пошкодженням його частини. Зважаючи на характер правопорушення, суд дійшов висновку про те, що винні дії відповідача зумовили здійснення позивачем додаткових зусиль для відновлення порушеного права, та, враховуючи вимоги розумності і справедливості, беручи до уваги характер і тривалість страждань, ступень вини особи, яка завдала моральної шкоди, а саме намір, з яким діяв заподіювач шкоди, який полягав у його необережності, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень 00 копійок. У задоволені позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 3000 гривень 00 копійок необхідно відмовити. Згідно з ч.1, п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп., що підтверджується відповідною квитанцією в матеріалах справи. А отже, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір 508,91 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. ч. 1 - 4, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених позивачем, ним надано договір про надання правничої допомоги від 07.12.2020 з адвокатом, відповідно до п. 3.1. якого за надання правничої допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар в розмірі 2000,00 грн, розрахунок витрат та акт виконаних робіт, відповідно до якого адвокатом здійснено аналіз правового становища клієнта та його консультування - 300 грн, збір доказів, підготовка позовної заяви - 700 грн, представництво клієнта в суду - 1000 грн, підготовка відповіді на відзив - 500 грн, а всього 2500 грн, платіжне доручення від 28.04.2021 про сплату [PERSON] послуг адвоката Мішина М.В. у розмірі 2500 грн. Оскільки вартість наданих послуг і виконаних робіт, а саме: консультації, збір доказів, складання позовної заяви, відповіді на відзив відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціні позову та значення справи для позивача, а також істотно не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд дійшов висновку про їх співмірність, а також доведеність факту їх сплати. Проте оскільки дана цивільна справа розглядалась в письмовому провадженні, в зв`язку з чим адвокат не приймав участі в судових засіданнях, суд дійшов висновку про те, що така послуга як представництво клієнта в суді вартістю 1000 грн не була надана позивачу. А отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 907,89 гривень. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, здійснених відповідачем, ним надано договір про надання правничої допомоги від 26.02.2021 з адвокатом, відповідно до п. 4.1. якого вартість послуг за договором складає 2500,00 грн, акт наданих послуг, відповідно до якого адвокатом здійснено ознайомлення з матеріалами справи та консультування - 300 грн, збір доказів, підготовка відзиву на позовну заяву - 1200 грн, а всього 1500 грн, квитанцію від 02.03.2021 про сплату [PERSON] послуг адвоката Коваленко А.О. у розмірі 1500 грн. Оскільки вартість наданих послуг і виконаних робіт, а саме: консультації, збір доказів, складання позовної заяви, відповіді на відзив відповідає складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання послуг та виконання вказаних робіт, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціні позову та значення справи для позивача, а також істотно не перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд дійшов висновку про їх співмірність, а також доведеність факту їх сплати, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 року у справі № 727/4597/19. У вказаній постанові Верховний Суд здійснив аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, та дійшов висновку про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд дійшов висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. А отже, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких було відмовлено, в сумі 592,11 гривень. Згідно з ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, у зв`язку з покладенням судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість зобов`язати відповідача, на якого покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю позивачу в розмірі 315,78 грн (907,89 - 592,11 = 315,78).

Outcome: partial