Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до ТОВ «Глобалтек», [PERSON] про захист прав споживачів, в якій позивачі просили суд стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоди у сумі 7 609 грн. та моральну шкоди у розмірі 7 609 грн. На обґрунтування вимог позивачі посилаються на те, що у вересні 2018 року вони придбали через торгову мережу планшет марки «Lenovo TB2- ХЗ0L 16Gb», вартістю 6109 грн. та з моменту його придбання дуже дбайливо до нього ставилися, ніколи його не випускали з рук та на нього ніколи не потрапляла вода, у зв`язку з чим його стан був практично новим, але мав незначні потертості і подряпини. У середині квітня 2019 року, через помилку, стався збій у програмі, у результаті чого вказаний планшет не завжди вмикався та, оскільки ТОВ «ГЛОБАЛТЕК» у м. Маріуполь був заявлений як сервісний центр «Lenovo», 23 квітня 2019 року позивачі звернулися за сервісом до відповідача у пункт прийому товарів, які потребують ремонту, за адресою: [ADDRESS] , де вказаний планшет особисто прийняв [PERSON] та видав їм квитанцію № 30369, в якій зазначено, що строк ремонту становить 14 днів, а в разі відсутності на складі виробника потрібної для ремонту запчастини, то вказаний строк може бути збільшений ще на 14 днів. Протягом травня 2019 року позивачі цікавилися у сервісному центрі щодо часу проведення ремонту, на що їм відповідали, що майстер ще зайнятий або у від`їзді, тому планшетом ніхто не займався. Після 24 днів позивачам повідомлено, що їх планшет відправлений в м. Києва для ремонту, оскільки він не вмикався, планшет потребував заміни запчастин, вартістю 1500 грн., яку їм необхідно сплатити, а в іншому випадку планшет їм повернутий не буде, оскільки запчастини для нього були вже придбані сервісним центром. Позивачами сплачена указана сума. До теперішнього часу планшет відповідачем так і не відремонтований, під час ремонту такий приведений до повної непридатності. Таким чином, діями відповідача завдана матеріальна шкода, яка складається з вартості планшета на день його придбання - 6109 грн. та сплаченої суми у розмірі 1500 грн., а всього: 7609 грн. Також у результаті невиконання відповідачами послуг щодо ремонту і сервісу планшету порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до заподіяння позивачам моральної шкоди у вигляді того, що вони, як, споживачі послуги, не отримали ремонту планшета і протягом більше 9 місяців, не могли користуватися планшетом за призначенням або придбати новий через відсутність грошових коштів, у результаті чого вони не мали можливості виконувати робочі завдання на планшеті, не мали доступу до інтернет-сторінок соціальних мереж, новин, що призвело до порушення звичного способу життя. Зухвале та обурливе невиконання відповідачами вимог закону вплинуло на стан здоров`я позивачів, оскільки вони змушені були постійно нервувати у результаті зазначених неправомірних дій і змушені були протягом тривалого часу приїжджати до відповідача, дзвонити, щоб просити відремонтувати планшет, а також повернути його у справному первісному стані, тобто виконати законні вимоги. У результаті чого у позивачів з`явилася нервозність і дратівливість; зіпсовано взаємовідношення у сім`ї, колі друзів. Вищезазначеними діями [PERSON] та [PERSON] заподіяна моральна шкода, оскільки ці дії призвели до їх морального страждання, яке вони оцінюють на суму, яка рівнозначна сумі матеріального збитку - 7609 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 4, 17, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 1165, 1167 ЦК України, позивачі просили позовні вимоги задовольнити. Відповідачі своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Від [PERSON] 01 квітня 2021 року надійшли письмові пояснення, згідно з якими планшет відремонтовано, номер телефону, який вказаний у квитанції не відповідає, тому відсутня можливість повідомити про готовність пристрою. Відповідно до п. 6 квитанції планшет не є власністю [PERSON] , оскільки він вчасно не забрав його з ремонту, тому позов є недоцільним. Планшет ще не встигли утилізувати та він знаходиться на складі сервісного центру, а позивач [PERSON] може звернутися до ТОВ «Глобалтек» із квитанцією для отримання відремонтованого пристрою. Рух справи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 січня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 березня 2021 року витребувано у ТОВ «Глобалтек», [PERSON] документи щодо проведення ремонтних робіт та актів огляду планшету марки «Lenovo TB2- ХЗ0L 16Gb». Позивачі: [PERSON] , [PERSON] надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, в яких не заперечували проти заочного вирішення справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. [PERSON] до судового засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Своїм правом скористався на власний розсуд, подавши письмові пояснення на позов. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач та витребуваних у відповідача, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Судом установлено, що відповідно до квитанції № 30369 [PERSON] 23 квітня 2019 року передав до Сервісного центру «Глобалтек» планшет марки «Lenovo TB2- ХЗ0L 16Gb», комплектація: подряпини, потертості, заявлена несправність: не вмикається, гарантійне обслуговування: ні. З акта виконаних робіт від 04 червня 2021 року № 30369, складеного ТОВ «Глобал Тек», вбачається, що у планшеті марки «Lenovo TB2- ХЗ0L 16Gb» здійснений ремонт материнської плати, вид обслуговування: не гарантійне обслуговування, номер квитанції 30369, дата приймання 23 квітня 2019 року, дата видачі - клієнт до цих пір не відповідає на дзвінки сервісного центру. На флеш-носії наявні аудіозаписи телефонних розмов [PERSON] та працівників ТОВ «Глобал Тек», які здійснювалися позивачем 21 червня 2019 року, 12 липня 2019 року, 23 липня 2019 року, 06 серпня 2019 року, 14 серпня 2019 року, 15 серпня 2019 року, 21 серпня 2019 року, 12 вересня 2021 року, 13 вересня 2019 року, на яких зафіксовано, як позивач цікавиться станом ремонту планшету марки «Lenovo TB2- ХЗ0L 16Gb», на що йому неодноразово повідомляли працівники ТОВ «Глобал Тек» про те, що планшет знаходився у м. Києві на ремонті, роботи ще виконуються, а також вони очікували деталі, яка мали надійти поштою, а також кілька разів повідомляли про відсутність інформації про стан ремонту указаного планшету. Мотиви суду. Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи. Таким чином, враховуючи правовідносини сторін та положення діючого законодавства, то фактично між сторонами був укладений договір про негарантійний ремонт планшету, який за своєю правовою природою є договором підряду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. На підставі п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачі у правовідносинах, що склалися між сторонами, є споживачами виконаних відповідачем не гарантійних ремонтних робіт планшета. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (стаття 80 ЦПК України). Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачі на обгрунтування позовних вимог посилаються на те, що у вересня 2018 року ними придбаний указаний планшет, вартістю 6109 грн. 24 квітня 2019 року вони здали планшет відповідачу для ремонту, за який заплатили 1500 грн., але станом на теперішній час ремонт так і не здійснений та планшет не повернуто. На підтвердження позовних вимог позивачем представлено суду лише квитанцію № 30369 та аудіо записи телефонних розмов з відповідачем. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження вартості планшету, яка зазначена у позові, а також сплати позивачами на користь відповідача 1500 грн. вартості ремонту, а тому позовні вимоги в частині відшкодування завданих збитків є недоведеними та задоволенню не підлягають. Крім цього, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). З квитанції № 30369 вбачається, що власником планшету є [PERSON] . Будь-яких доказів, які б свідчили про належність планшету [PERSON] або перебування його у користуванні останньої, суду не представлено. Наведене, свідчить про те, що неналежним виконанням умов договору відповідачем ТОВ «Глобалтек» жодним чином не порушено прав позивача [PERSON] , тому суд вважає, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню саме з підстав відсутності порушення прав [PERSON] . Суд вирішує спір у межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи (ст. 13 ЦПК України) і не вирішує питання, яке не порушувалося перед судом (повернення планшету, тощо). Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеню вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Пунктами 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства (зокрема статті 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів»). Враховуючи викладене щодо відшкодування моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору, слід зазначити, що неналежне виконання відповідачем свого обов`язку щодо ремонту планшету (неналежне надання послуги) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статтей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу [PERSON] таким неналежним наданням послуги. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 року у справі № 216/3521/16-ц. З матеріалів справи вбачається, що 24 квітня 2019 року позивач здав планшет до ТОВ «Глобал Тек» для ремонту, але на теперішній планшет не повернуто позивачам. У квитанції № 30369 чітко не визначено строк проведення ремонтних робіт, але у п. 3 зазначено, що у разі відсутності на складі виробника техніки в України потрібних для ремонту запчастин строк ремонту може бути збільшений більше ніж на 14 днів. Лише 04 червня 2021 року ТОВ «Глобал Тек» склало акт виконаних робіт за фактом ремонту планшету. Відповідач жодних доказів на підтвердження тривалої відсутності необхідних для ремонту такого планшету деталей на складі виробника техніки в України суду не представив. У витребуваному у відповідача судом акті виконаних робіт зазначено про здійснення ремонту материнської плати указаного планшету, а в графі про видачу вказано, що клієнт до цих пір не відповідає на дзвінки сервісного центру. Разом із тим, такі посилання відповідача на те, що клієнт (позивач) не відповідає на дзвінки повністю спростовується представленими стороною позивача аудіо записами, з яких слідує, що [PERSON] за період з червня по вересень 2019 року 9 разів телефонував відповідачу та цікавився станом виконання ремонту, на що йому не надавалося будь-якої конкретної інформації щодо ремонту або строків його проведення, а також кожного разу лише зобов`язувалися передзвонити. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті надання неналежної послуги з боку відповідача, який протягом більше ніж 14 місяців не повертає позивачу [PERSON] належний йому планшет. Визначаючи розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд враховує характер правопорушення, а саме тривале неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків щодо ремонту планшету, глибину душевних страждань позивача, який протягом тривалого часу неодноразово безрезультатно звертався до відповідача для отримання інформації про ремонт, у результаті дій відповідача фактично позбавлений можливості володіти та користуватися об`єктом його приватної власності, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ТОВ «Глобалтек» на користь позивача [PERSON] 2 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди солідарно з ТОВ «Глобалтек» та [PERSON] , суд виходить з наступного. Договірні відносини виникли між [PERSON] та ТОВ «Глобалтек», між якими фактично укладений договір про виконання негарантійного ремонту планшету, який за своєю правовою природою є договором підряду. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є засновником ТОВ «Глобалтек». Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Статтею 128 ГК передбачено, що громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення. Отже, положення цієї статті стосуються громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність за умови державної реєстрації їх як підприємців без статусу юридичної особи. Тому до спірних правовідносин застосуванню не підлягають, оскільки відповідач [PERSON] є засновником ТОВ «Глобалтек», яке має статус юридичної особи, і, відповідно, він як учасник (засновник) не відповідає за зобов`язаннями створеної ним юридичної особи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 607/3095/16-ц (провадження № 61-1755св18). Відповідно до ст. 541 ЦК країни солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання Законодавство України (ЦК України, Закон України «Про господарські товариства») не передбачає солідарного обов`язку юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю та фізичної особи-засновника щодо відшкодування шкоди щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок надання неналежної якості послуг, тому вимоги в цій часині не ґрунтуються на законі. Щодо судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Позивачами, які звільнені від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», заявлено дві позовні вимоги (про відшкодування матеріальної та моральної шкоди), суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення 1000 грн. відшкодування моральної шкоди, а тому з ТОВ «Глобалтек» на користь держави слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційну до розміру задоволеної позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 1000 грн. х 100% : 7 609 грн. заявленої моральної шкоди = 13,14 %), тобто 13,14 % від ціни позову в частині відшкодування моральної шкоди (13,14 % х 840,80 грн. : 100% = 110,48 грн.), що складає 110,48 грн.

Outcome: partial