Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому, мотивуючи тим, що за час шлюбу з відповідачем придбали квартиру [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі загальною площею 62,8 м2, житловою площею 42,8 м2, яка є спільною сумісною власністю подружжя, квартира за його згодою була оформлена на ім'я відповідача, просить суд поділити сумісне майно подружжя, визнати за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частини квартири [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі загальною площею 62,8 м2, житловою площею 42,8 м2. При цьому зазначає, що у шлюбі з відповідачем перебували з 01.10.1988 року, шлюб розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 15.10.2012 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], позивач не пропустив строку позовної давності, оскільки зареєстрований у квартирі, користується нею та сплачує комунальні платежі, квартирну плату. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, зазначивши, що квартра була придбана ним та відповідачем під час шлюбу за сумісні кошти та є спільною власнітю подружжя. Оскільки стосунки останнім часом розладилися, тому просить поділити майно подружжя та визнати за ним право власності на частку квартиру та за відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, зазначила, що дійсно спірна квартира була придбана позивачем та нею за сумісні кошти під час шлюбу, проти визнання права власності за позивачем на 1/2 частку квартири не заперечує, але не знає як квартиру можливо розділити фактично, оскільки стосунки з позивачем не підтримують. Мають спільну дитину. Суд, заслухавши сторони, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 02.10.2012 року, яке набрало чинності 15.10.2012 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 01.10.1988 року, шлюб між подружжям розірвано. 31.10.2009 року [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу купила квартиру [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі. Згідно п.10 договору покупку квартири здійснено за письмовою згодою чоловіка покупця [PERSON], який відповідно до ст. ст. 60, 74, 97 СК України має право на частку в спільному майні подружжя щодо згаданої квартири. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.11.2009 року власником квартири [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі зазначено [PERSON] Згідно технічного паспорту, який виготовлений Маріупольським Бюро технічної інвентаризації [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі має загальну площу 62,8 кв.м., житлову 42,8 кв.м., та складається з трьох житлови кімнат. Відповідно до особистого рахунку на кв.№ 61 у будинку № 12 по вул.Грушевського (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі, у квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 65 СК України встановлено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.2 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом та відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ч. 1 cт. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ст.60 ЦПК України передбачено кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що [PERSON] квартиру [ADDRESS] (раніше 60 років СРСР) у м.Маріуполі набула у власність під час шлюбу з [PERSON], то суд дійшов висновку що це майно є спільною власністю подружжя. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. За приписами ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. При цьому, позовна давність обчисляється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Враховуючі, що позивач користується своєю власністю - квартирою, зареєстрований у квартирі та відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, відповідач визнав позов, заяв про застосування строків позовної давності до позовних вимог суду не надано, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строки позовної давності для пред'явлення позову про поділ сумісного майна - квартири. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved