Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 25.03.2016 року звернувся позивач [PERSON], зазначаючи, що 19.09.2015 року, керуючи автомобілем, він здійснив наїзд на яму, у звязку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження. Зазначена подія трапилась у звязку із проведенням ремонтних робіт по вул. Розумовській, 46 в м. Одесі та відсутністю будь-яких попереджувальних та огороджувальних знаків, які б свідчили про наявність на дорожньому покритті перешкод (ям). З урахуванням уточненої позовної заяви від 21.02.2017 року позивач просить стягнути солідарно з КП «Міські дороги», Одеської міської ради, Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради, Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», ТОВ «Істок-07» на користь позивача майнову шкоду в розмірі 8\~854,86 грн., 1000 грн. моральної шкоди та збитки в розмірі 25\~806,80 грн., в тому числі 24\~806,80 грн. витрат на відновлювальний ремонт та 1000 грн. витрат на виготовлення висновку автотоварознавчого дослідження. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що Департамент не є належним відповідачем у справі. Представник Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» проти задоволення позову заперечувала, зазначаючи, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, що є підставою для відшкодування шкоди. Представник ТОВ «Істок-07» проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що ТОВ «Істок-07» прийняло ділянку для відновлення асфальтного покриття за актом здачі-приймання лише 24.09.2015 року, тоді як шкоду завдано позивачу 19.09.2015 року. Представник КП «Міські дороги» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Представник Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Представник третьої особи Управління дорожнього господарства Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2015 року в темну пору доби о 01:00 годині позивач, керуючи автомобілем «Fiat Uno», н/з 422-98АО, по вул. Розумовській, 46 в м. Одесі скоїв наїзд на перешкоди ( 2 ями). Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою апеляційного суду Одеської області від 10.12.2015 року постанову Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року скасовано, провадження по справі закрито у звязку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Так, судом апеляційної інстанції при дослідженні відеоматеріалів встановлено, що будь-які знаки чи загороджувальні споруди по вул. Розумовській, 46 у м. Одесі, які б попереджали про наявність на дорожньому покритті перешкод (ям) були відсутні, внаслідок чого, враховуючи, що ДТП сталось в темну пору доби, водій [PERSON] не мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги. З матеріалів справи вбачається, що Департаментом муніципальної безпеки Одеської міської ради 17.09.2015 року видано дозвіл №2668 Департаменту водовідведення філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» проводити роботи, повязані з розкриттям дорожнього покриття вулиці, площею 10м.кв. (аварійний ремонт хозфекальної каналізації) за адресою: м. Одеса, вул. Розумовська, 46 (проїзна частина). Дозвіл дійсний з 16.09.2015 року по 20.09.2015 року. Аналогічний дозвіл №2738 було видано 23.09.2015 року на термін з 21.09.2015 року по 25.09.2015 року. Як вбачається з наданих представником ТОВ «Істок-07» доказів, 31.12.2014 року між ТОВ «Істок-07» та філією «Інфокс» ТОВ «Інфоксводоканал» було укладено договір №5 по виконанню робіт по відновленню дорожнього покриття після проведення робіт на підземних інженерних мережах замовника по мірі отримання його заявок на весь період дії цього договору. Згідно акту здачі-приймання розкопки по відновленню асфальтного покриття по вул. Розумовській, 46, ТОВ «Істок-07» прийняв обєкт лише 24.09.2015 року, тобто після отримання автомобілем позивача механічних пошкоджень, а тому ТОВ «Істок-07» не є належним відповідачем у справі та особою, відповідальною за завдання шкоди. Таким чином, судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, особою, відповідальною за проведення ремонтних робіт на ділянці дороги був саме ТОВ «Інфоксводоканал» в особі філії «Інфокс», а тому і обовязок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху покладено саме на останнього, який у випадку нездійснення відповідних дій, внаслідок чого спричинено шкоду третім особам, є особою, відповідальною за завдання такої шкоди, тож суд зазначає, що Одеська міська рада та Департамент муніципальної безпеки Одеської міської ради є неналежними відповідачами по справі. Згідно п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 р. N 198, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Таким чином, на дорожньо-експлуатаційну організацію покладено обовязок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху при проведенні ремонтних робіт, розміщенні огороджувальних та попереджувальних знаків. Однак, зазначеного обовязку ТОВ «Інфоксводоканал» в особі філії «Інфокс» не виконав, що встановлено і судом апеляційної інстанції в постанові від 10.12.205 року, а тому зазначена обставина не потребує додаткового доказування. Згідно висновку №376/15 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Fiat Uno», н/з 42298АО від 26.01.2016 року, вартість матеріальної шкоди складає 8\~854,86 грн., вартість відновлювального ремонту авто становить 24\~806,80 грн. Згідно п. 14 Постанови Пленуму ВССУ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд зазначає, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну позивача, слід враховувати реальну вартість майна та зношеність автомобіля, у звязку з чим суд вважає за можливе стягнути з ТОВ «Інфоксводоканал» в особі філії «Інфокс» на користь позивача суму заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 8\~854,86 грн. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №163 від 10.10.2015 року позивачем було сплачено 1000 грн. за проведення експертного дослідження, які також підлягають стягненню на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9, 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Суд погоджується з тим, що внаслідок пошкодження автомобіля позивачу було завдано моральну шкоду, яку з врахуванням принципу розумності та справедливості суд оцінює в розмірі 1000,00 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, а також звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: partial