Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав відносно сина - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі до 20.05.2013 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20.05.2013 року шлюб, зареєстрований 07.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 595 між [PERSON], [INFO] та нею - [PERSON], [INFO] було розірвано. За час їхнього шлюбу народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини їхні відносини фактично припинилися. Після цього з 2013 року син - [PERSON] проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Після початку антитерористичної операції на території м. Слов'янська вона вимушена була виїхати до м. Білозерське, де на теперішній час працює та живе разом з дитиною. Зазначає, що відповідач не цікавиться дитиною з 2013 року, не забезпечує її матеріально, не приймає участі в вихованні та її духовному розвитку, не забезпечує належне виховання своєї дитини. Відповідач виїхав в невідомому напрямку, вона намагалася його знайти сама, але ця праця здалася марною. Ніхто з колишніх друзів його теж не бачив. Засобів зв'язку не мають. Місце його мешкання їй не відоме. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач- [PERSON]. повідомлений у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом оголошення про розгляд справи в газеті «Урядовий кур'єр» у судове засідання не з'явився . Про причини своєї неявки в суд не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тобто відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПКУкраїни вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Третя особа - Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради в судовому засіданні в особі представника Ковальчук І.Ю. , яка діє на підставі довіреності № 29/01-525 від 09.03.2016 позов підтримала. Пояснила, що вивчивши обставини справи, відношення батька до виконання батьківських обов'язків, орган опіки прийшов до висновку, що відповідач тривалий час не виконував своїх батьківських обов'язків, не цікавився успіхами сина, не турбувався про стан його здоров'я, не утримував дитину, не надавав ніякої матеріальної допомоги дитині, нехтує своїми батьківськими обов'язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи позивач і відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2011 року. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано.( а.с.5) В шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] в свідоцтві якого зазначені батьками [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 7). Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов'язки стосовно її виховання. Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. В суді встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] та вона здійснює догляд за дитиною , про що свідчить запис у домовій книзі .( а.с. 7-9) Відповідно до наданої характеристики на вихованця ДДЗ № 22 «Райдуга» м. Білозерська , [PERSON], утриманням та вихованням хлопчика займається мати [PERSON] ., батько дитини участі в її житті та вихованні не приймає, батьківські збори та взагалі садочок не відвідує. Вище перелічені доводи позивача та наведені докази, суд розцінює, як неналежне виконання батьківських обов'язків [PERSON] оскільки саме на батьків, покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом же встановлено, що ці обов'язки відповідач не виконує та не має наміру це робити, оскільки з дитиною не проживає та не спілкується з нею, не приймає участі в її вихованні та розвитку. Матеріально не утримує дитину. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування , цей орган вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини [PERSON], [INFO]. При цьому зазначивши, що батько не цікавиться станом здоров'я дитини, не надає матеріальної допомоги, не відвідує дитину за місцем проживання, не піклується про її фізичний , духовний та моральний розвиток. Не приймає участі в житті дитини, не відвідує садочок та батьківські збори, не вирішував питання щодо визначення місця і часу зустрічі та спілкування зі своїм сином. Місце мешкання батька не відоме. Відповідно до роз'яснень наданих в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду україни №3 від 30.03.2007року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не створюють умов для отримання нею освіти; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків. Судом встановлено, що батько дитини не проживає разом з нею не займається її вихованням та утриманням, таким чином відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Перешкод для належного виконання цих обов'язків у відповідача не було. Таке відношення до виконання батьківських обов'язків зумовлено лише особистим ставленням відповідача. З огляду на встановлені у справі обставини, батько дитини- [PERSON] без достатніх підстав ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Доказів, які б спростовували такі доводи відповідач суду не надав. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн. та витрати понесені зі сплатою оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420,0 грн. , відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved