Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. У своїй позовній заяві позивач вказує, що 16 червня 2011 року Гадяцька міська рада прийняла рішення про надання йому дозволу на будівництво гаража з погребом на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS]. 13 червня 2012 року, між позивачем та Гадяцькою міською радою, було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0039 га, яка знаходиться за вищевказаною адресою. У 2011 році на зазначеній земельній ділянці позивач самочинно збудував гараж з погребом. З метою прийняття в експлуатацію побудованої ним споруди, він звернувся до Департаменту ДАБІ у Полтавській області, але отримав відмову, з тих підстав, що прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, які збудовані самочинно не передбачено Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, тому позивач звернувся до суду для вирішення питання визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника міської ради, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудований гараж визнає. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви про можливість розгляду справи без їх участі, проти позовних вимог позивача не заперечують. Представники третіх осіб: Департаменту ДАБІ у Полтавській області, сектору містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА, Гадяцького РС ГУ ДСНС України в Полтавській області у судове засідання не з'явилися, надали суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Гадяцької міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Гадяцької міської ради від 09.06.2011 року, позивачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] для обслуговування індивідуального гаража. Рішенням Гадяцької міської ради від 16.06.2011 року, [PERSON] надано дозвіл на будівництво гаража розміром 7,0х4,5 м. з погребом на виділеній земельній ділянці по [ADDRESS] Згідно договору оренди землі від 13.06.2012 року, Гадяцька міська рада передала позивачу в оренду земельну ділянку площею 0,0039 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] строком на п`ять років, на якій знаходиться індивідуальний гараж. У технічному паспорті на гараж за адресою: [ADDRESS] виготовленому 15 січня 2015 року КП «Контур» замовнику [PERSON], зазначено, що до самовільно забудованих приміщень при новому будівництві відноситься: гараж з погребом - літ. А-1. У відповідності до повідомлення Департаменту ДАБІ у Полтавській області, позивачу [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію новозбудованого гаража з погребом [ADDRESS]. Свою відмову Департамент обґрунтовує тим, що на даний час порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року. Відповідно до п. 2 зазначеної постанови, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I-III категорії складності та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, які збудовані самочинно, постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року не передбачено. Крім того, відповідно до постанови № ПЦ-5-15 від 13.02.2015 року по справі про адміністративне правопорушення, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУпАП (порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який позивачем сплачений згідно доданої копії квитанції. Як зазначає ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК) та землекористувачі (стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року зазначено, що у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком. Згідно висновку сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА значиться, що гараж [ADDRESS] збудований з відхиленням від державних будівельних норм та правил ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень», згідно яких нормована відстань між будівлями має становити 8,0 м., тоді як: між сусіднім гаражем [ADDRESS] - фактична відстань між будівлями становить 1,88 м., між сусіднім гаражем [ADDRESS], 44-а, м. Гадяч - фактична відстань між будівлями становить 1,5 м. та між сусіднім гаражем по [ADDRESS] - фактична відстань між будівлями становить 3,1 м. Як зазначено у повідомленнях Гадяцького міжрайонного Управління Головного управління Держсанепідслужби та Гадяцького РС ГУ ДСНС України в Полтавській області, самочинно збудований гараж з погребом [ADDRESS] збудований з відхиленням від державних будівельних норм та правил ДБН 360-92, оскільки відстань до сусідніх гаражів не відповідає нормі - 8,0 м. Виходячи з того, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що позивач є власником самочинно збудованого гаража з погребом по [ADDRESS], гараж № 14 в м. Гадяч Полтавської області, а також враховуючи, що власники сусідніх гаражів № 13 та № 15 по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача, беручи до уваги відсутність порушення прав інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинне будівництво, підлягають до задоволення.

Outcome: approved