Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася адвокат Забара А.В., яка діє в інтересах [PERSON] , з позовною заявою до Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області про зобов`язання забезпечити житлом. У позові заявник посилається на те, що 26.11.2009 [PERSON] як дитина, позбавлена батьківського піклування, була включена до списку осіб, що потребують позачергового забезпечення житлом. У чергу її було включено під номером два, а 26.02.2013 рішенням № 25 Іванівської сільської ради «Про впорядкування списків черги на отримання житла» переміщено на перше місце. Проте, з 26.11.2009 по сьогоднішній день, відповідач не вчинив дій, передбачених законом, для забезпечення позивача житлом, а тому [PERSON] просить суд зобов`язати Іванівську сільську раду Петриківського району Дніпропетровської області придбати за рахунок сільського бюджету в межах населеного пункту села Іванівка житлове приміщення, що відповідає санітарно-гігієнічним і технічним нормам та зобов`язати відповідача видати житловий ордер на ім`я позивача на придбане житлове приміщення. Ухвалою від 23.09.2020 прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі з призначенням підготовчого судового засідання. 21.01.2021 в даній цивільній справі відповідача Іванівську сільську раду замінено на її правонаступника - Петриківську селищну раду. 25.02.2021 ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач та її представник підтри мали позовні вимоги посилаючись на викладені в позові обставини та просять задовольнити позов. Вказує про те, що після закінчення навчання, позивач [PERSON] втратить право на проживання в гуртожитку. Представник відповідача Петриківської селищної ради Левечко О.А в судовому засіданні пояснила, що вони не заперечують права позивача на забезпечення її житлом, однак на даний час Петриківська селищна рада, як правонаступник Іванівської сільської ради не отримала від останньої відповідного списку осіб, що потребують надання житла та відповідних справ, осіб які перебувають в черзі на отримання житла. За вказаного, список осіб, які потребують позачергового забезпечення житлом Петриківською селищною радою остаточно не сформовано та визначити черговість [PERSON] в даному сприску не можливо. Представник пояснив, що за даними, які вже надійшли до новоствореного органу місцевого самоврядування, крім позивача, відповідні облікові справи складені ще відносно декількох осіб, які мають право на позачергове забезпечення житлом, на таких же підставах, що і позивач. При цьому, позивачем на пропозицію надати документи для формування справи і визначення підстав для постановки на відповідний облік та визначення черговості, до Петриківської селищної ради таких документів не надано. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими що задоволенню не підлягають із наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК). Статтею 12 ЦПК визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи (ч. 1. ст.13 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст. 89 ЦПК, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно до ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами 1, 2, 3 статті 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частини 1 статті 80 ЦПК). Так, судом встановлено, що рішенням Іванівської сільської ради Петриківського району № 84 від 26.11.2009 [PERSON] як дитина, позбавлена батьківського піклування, була включена до списку осіб, що потребують позачергового забезпечення житлом. У чергу її було включено під номером два. 26.02.2013 рішенням Іванівської сільської ради Петриківського району № 25 «Про впорядкування списків черги на отримання житла» [PERSON] визначено першою в черзі на позачергове отримання житла . Згідно довідок від 12.12.2019 [PERSON] станом на час складення таких довідок навчається в Національній металургійній академії України на 3-му курсі та мешкає в гуртожитку. У зв`язку із реорганізацією сільських та селищних рад Петриківського району Дніпропетровської області, на підставі рішення другої сесії восьмого скликання Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 04.12.2020 за № 16-2/УШ, Петриківська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Іванівської сільської ради. Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Контроль за станом обліку на підприємствах, в установах, організаціях громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів і відповідними органами професійних спілок (ст. 41 ЖК УРСР ). Згідно зі статтею 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. Перелік громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання житлових приміщень, визначений статтями 45, 46 ЖК УРСР. Згідно зі статтею 46 ЖК УРСР поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, після завершення терміну перебування у сім`ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також особам з їх числа у разі відсутності житла або неможливості повернення займаного раніше жилого приміщення в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Також передбачено, що громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку. Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, що затверджені постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів від 11 грудня 1984 № 470. Відповідно до підпункту 1 пункту 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень. Підпунктом 3 пункту 38 згаданих Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Визначення місця позивача в відповідній черзі на отримання житла є визначальним при вирішення даного спору та пов`язано з дотриманням прав інших осіб, які перебувають, або можуть перебувати в такій черзі перед позивачем. Вказане відповідає правовим висновкам у постановах Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року № 6-87цс13, від 04 червня 2014 року № 6-50цс14, від 03 червня 2015 року № 6-390цс15 і Верховного Суду від 10 січня 2019 року № 552/9768/16-ц. Враховуючи, що рішення про включення [PERSON] першою до списку осіб, що потребують позачергового забезпечення житлом приймалось в лютому 2013 року, тобто більше ніж сім років до подання даного позову; беручи до уваги відсутності, на час вирішення даного спору судом, належним чином сформованого квартирного обліку та зокрема, обліку осіб, які потребують надання житла позачергово Петриківською селищною радою, як відповідачем та органом на якого покладено контроль за станом обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, суд позбавлений можливості остаточно та безсумнівно стверджувати, що позивач [PERSON] перебуває першою в відповідній черзі та повинна бути забезпечена житлом в спосіб, про який вона просить суд. Тому, суд вважає позовні вимоги про зобов`язання забезпечити житлом не доведеними та в їх задоволенні слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed