Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного [PERSON] , а саме: з квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19370651108) та виключити відповідний запис про обтяження майна (реєстраційний номер 15579338 від 25.07.2016, підстава запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30631848 від 26.07.2016) з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.1-2). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2020 на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області було розірвано договір довічного утримання (догляду) укладений 25.07.2016 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області, Савран О.І., заре\-єстрований в реєстрі за №204, та визнано право власності на квар\-тиру за [PERSON] . З метою виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області щодо перереєстрації вищезазначеного майна, позивач звернулась до держав\-ного реєстратора у виконавчому комітеті Чорноморської міської ради Одеської області Шведенко В.В. Квартира була переоформлена на позивача, однак державний реєстратор роз`яснив, що на підставі цього рішення неможливо зняти заборону з нерухомого майна, яка була накладена при реєстрації договору довічного утримання від 25.07.2016 року, зазначена вимога повинна була йти окремо разом з позовом. Позивачу було рекомендова\-но звернутися до суду для зняття зазначеної заборони. Оскільки позивачу належить право власності на зазначену квартиру і договір довічного утримання було розірвано, то й перебування квар\-тири під забороною є недоцільним. За таких обставин позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач надала заяву в якій підтримала та просить задовольнити позовні вимоги, а розгляд справи провести без її участі (а.с.23). Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.24). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області (справа №501/1729/20) від 07.07.2020, було розірвано договір довічного утримання (догляду), укладений 25.07.2016 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області, Савран О.І., заре\-єстрований в реєстрі за №204, та визнано за [PERSON] право власності на квар\-тиру [ADDRESS] (а.с.6-7). [PERSON] , є власницею квартири [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 19370651108), що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.3). Згідно інформацій\-ної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.09.2020 року (а.с.3 зв.), в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про наявність обтяження на квартиру [ADDRESS] (номер запису про обтяжен\-ня: 15579338 від 25.07.2016, підстава запису рішення про державну реєстрацію прав та їх об\-тяжень, індексний номер: 30631848 від 26.07.2016) відносно особи - [PERSON] . Отже, позивачу [PERSON] на праві власності належить зазначена квартира, і так як договір довічного утримання було розірвано, то й перебування квар\-тири під забороною є недоцільним, оскільки наявність обтяження порушує право власності позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена, або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст.41 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином, у зв`язку з наявністю заборони на нерухоме майно, позивач не може реалізувати своє право власності, тому останнє підлягає захисту з боку суду шляхом ухвалення рішення про звільнення майна з-під арешту.

Outcome: approved