Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовом [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , за яким просила усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - 63/100 частками домоволодіння під [ADDRESS] встановити порядок виконання рішення суду, за яким, в разі набрання ним чинності, воно стане підставою для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , обґрунтовуючи свої вимоги таким. Відповідно до Договору дарування, посвідченого 25.09.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., за реєстровим №1857, позивачу на праві власності належить 63/100 часток домоволодіння під [ADDRESS]. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2018 р. Крім позивача в домоволодінні зареєстрованими є: її чоловік [PERSON] , неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , та брат чоловіка [PERSON] . Відповідач не проживає у помешканні позивача з кінця 2016 р., місце його проживання позивачу невідоме, зв`язок з ним відсутній. Відповідач залишив житло добровільно. Відповідач у витратах по комунальним платежам участі не бере, факт реєстрації відповідача в цьому приміщенні створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача та позивач надали до суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягають, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив, відзиву не подавав. Суд у зв`язку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не з`явився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. Відповідно до Договору дарування, посвідченого 25.09.2018 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Г.В., за реєстровим №1857, позивачу на праві власності належить 63/100 часток домоволодіння під № [ADDRESS]. Право власності було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2018 р. Крім позивача в домоволодінні згідно копії домової книги зареєстрованими є: її чоловік [PERSON] , неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , та брат чоловіка [PERSON] . За твердженням [PERSON] відповідач по справі не проживає у домоволодінні з кінця 2016 р., тобто понад один рік, місце його проживання позивачу невідоме, зв`язок з ним відсутній. Відповідач залишив житло добровільно. За відповіддю на ухвалу суду АТ «Укрпошта» № 07-81-1982 від 28.02.2019 р. щодо надання інформації стосовно [PERSON] повідомлено, що надати будь-яку інформацію про надходження та вручення поштової кореспонденції з 01.01.2017 р. по 19.02.2018 р. на ім`я відповідача не надається можливим, так як термін зберігання виробничої документації закінчився, документи знищені згідно актів (Наказ Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року №578/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 квітня 2012 року за №571/20884 термін зберігання виробничої документації поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованих поштових відправлень становить один рік). Проведеною перевіркою виробничої документації відділення поштового зв`язку Одеса-7 за період з 20.02.2018 р. по 31.12.2018 р. слідує, що на ім`я [PERSON] на адресу [ADDRESS] в надходженні та видачі рекомендована поштова кореспонденція не значиться. Надати інформацію щодо приймання, пересилання, надходження простих поштових відправлень не надається можливим, так як прості поштові відправлення - відправлення, які приймаються для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляються/вручаються без розписки, вкладаються до поштової скриньки, встановленої на вулиці або біля об`єкту поштового зв`язку. Перевірити шлях проходження простої кореспонденції не є можливим, так як проста письмова кореспонденція на всіх етапах проходженнях слідує простим порядком, тобто без поіменної приписки до супровідних документів. За відповіддю КНП «Центр первинної медико-соціальної допомоги № 10 від 22.03.2019 року № 188 на ухвалу суду адміністрація КНП «ЦПМСД №10» Одеської міської ради гр. [PERSON] , [INFO] р . , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. до сімейного лікаря в КНП «ЦПМСП №10» ОМР за період с 2017 г. по 2018 г. на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою не звертався, декларацію не укладав. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселився з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні користування цією квартирою. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - 63/100 частками домоволодіння під [ADDRESS] Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 768,40 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved