Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги позиву обґрунтовані тим, що позивач є рідним сином [PERSON] , [INFO] , місце народження. 13.06.2018 р, біля вул. Вокзальна в с. Заворичі Броварського району Київської області було виявлено труп невідомої жінки віком - 65-75 р. Судово-медичний діагноз - «Розтрощення тіла». 14.06.2018 р. [PERSON] , впізнала [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] . Крім того, згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.06.2018 р. Кримінальне провадження № 12018110130002546 було встановлено, що 13.06.2018 р. о 16.33 за адресою: вул. Вокзальна, 44 в с. Заворичі Броварського району Київської області поїзд № 343 збив жінку, досудовим розслідуванням встановлено, що загиблою є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Броварським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Постановою державного нотаріуса Шостої київської державної нотаріальної контори Мотицької С. А. 17.09.2020 р. було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме було відмовлено Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у зв`язку з пропущенням позивачем. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутність. На позовних вимогах наполягає в повному обсязі. Представник відповідача КМРв судове засідання не з`явився, в поданому відзиві на позовну заяву в якому просив суд на підставі поданих стороною доказів прийняти рішення та слухати справу у відсутність їхнього представника. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. В поданих поясненнях просили розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника. Розгляд справи залишили на розсуд суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2020 року у вказаній справі було відкрито провадження, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 грудня 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано від Шостої Київської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи № 454/2020 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 05 лютого 2021 року на адресу суду з Шостої КДНК надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 454/2020 до майна померлої [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 лютого 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (актовий запис № 607) (а.с.62 звор.). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все належне майно, а саме на квартиру [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0585 га кадастровий номер: 3221285601:01:007:0003, яка розташована в Київській області, Бориспільському районі, с. Мокрець, СТ «Яблунька». (а.с.77 звор.) Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 04 жовтня 1961 року (а.с. 70). 13 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в Шосту КДНК із заявою про відкриття спадкової справи, яка була зареєстрована 09 вересня 2020 року за № 1413. (а.с. 61 звор.) Постановою державного нотаріуса Шостої КДНК Мотицької С.А. від 17 вересня 2020 року позивачу відмовлено у відкритті спадкової справи у зв`язку із пропущенням строків для прийняття спадщини (а.с. 78). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. На обґрунтування поважності пропущеного строку позивач зазначає, що він є громадянином іншої держави, а саме Російської Федерації і до вересня 2020 р. він перебував за місцем свого проживання та реєстрації у м. Хабаровськ, Хабаровського краю РФ та згідно п. 1.3 Глави 10 Порядку вчинення окремих нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень частин 1-3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими, оскільки спадщина після смерті його матері [PERSON] у визначені законом строки ніким не прийнята, пропущений позивачем строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин. Враховуючи наведене та

Outcome: approved