Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 52890 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 28.09.2020 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ» заборгованості в сумі 24 278 грн 85 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що згідно з оспорюваним виконавчим написом нотаріуса з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором укладеного між позивачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником якого відповідно до договору про відступлення прав вимоги є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ». Однак заборгованість за вказаним кредитним договором сплачена позивачем, а тому сума заборгованості зазначена в оспорюваному виконавчому написі є необґрунтованою та нічим не підтвердженою. Крім того позивач не отримувала письмової вимоги від відповідача щодо стягнення такої заборгованості. Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність безспірної суми пред`явленої до стягнення. Ухвалою від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за даним позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.02.2021 заяву [PERSON] про забезпечення позову у даній справі задоволено частково: до набрання судовим рішенням законної сили по справі зупинено стягнення у виконавчому провадженні №63600452, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича від 28.09.2020 щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ» заборгованості в сумі 24 278 грн 85 коп, у задоволенні решти вимог відмовлено. Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не надав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи. Судове засідання з розгляду справи призначено на 30.08.2021 року на 12.00 год. Позивач у судове засідання не прибула, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надавши перед початком судового засідання заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про причини такої неявки суд не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи по суті в судовому засіданні 30.08.2021. Треті особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання також не прибули, про причини такої неявки суд не повідомили, що не є перешкодою для розгляду справи по суті в судовому засіданні 30.08.2021. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, на підставі ст.280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» було укладено договір № 553891619 від 29.10.2019, за умовами якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалось надати позичальникові - [PERSON] кредит без конкретної споживчої мети у сумі 6650 грн 00 коп. Відповідно до графіку розрахунків до вказаного договору сторони погодили термін платежу - 28.11.2019, сума кредиту - 6650 грн 00 коп, нарахований процент 20 грн 10 коп, до сплати (разом) - 6670 грн 10 коп. Згідно з квитанцією №0.0.1592206355.1 від 22.01.2020 позивачем здійснено переказ коштів у сумі 3 300 грн 00 коп на рахунок ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», призначення платежу - оплата по кредиту в ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», фінансова допомога [PERSON] . 18 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52890, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ» заборгованості за кредитним договором № 553891619 від 29.10.2019, укладеним з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ». Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.08.2020 по 05.08.2020. Сума заборгованості складає 23 078 грн 85 коп, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6626 грн 75 коп, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 15 762 грн 90 коп, строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 689 грн 20 коп. Витрати за вчинення даного виконавчого напису становлять 1200 грн 00 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню 24 278 грн 85 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною від 12.11.2020 відкрито виконавче провадження № 63600452 з виконання вказаного виконавчого напису. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до пунктів 1 та 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок №296/5) передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Із системного аналізу наведених норм вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. За таких обставин, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд дійсно не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, як на тому наполягав представник відповідача у відзиві. Для правильного застосування положень статтей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц. При вирішенні спору по суті, суд зауважує, що згідно з квитанцією №0.0.1592206355.1 від 22.01.2020 позивачем здійснено переказ коштів у сумі 3 300 грн 00 коп на рахунок ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», призначення платежу - оплата по кредиту в ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», фінансова допомога [PERSON] . У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від кредитної установи та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед кредитною установою, зазначений у написі є безспірним. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту та відсотками є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог кредитної установи до позивача. Наведене свідчить, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність розміру заборгованості. При цьому суд зауважує, що підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15. Щодо тверджень позивача у позовній заяві про неотримання письмової вимоги від відповідача, суд зауважує, що відповідачем не надано суду даних про те, що [PERSON] отримала від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНСИ» письмове повідомлення про порушення зобов`язання. Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю. Суд зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн 80 коп.

Outcome: approved