Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про усиновлення дитини, у якій просив суд: постановити рішення про усиновлення [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; внести зміни в актовий запис № 14 в книзі записів актів громадянського стану про народження від 25.02.2004 року, що був зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, виклавши графу «батько» в наступній редакції: « [PERSON] , громадянин України»; внести зміни в актовий запис № 14 в книзі записів актів громадянського стану про народження від 25.02.2004 року, що був зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, виклавши графу «прізвище, ім`я, по батькові» в наступній редакції: «[PERSON]». Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] зазначив, що має намір усиновити [PERSON] , [INFO] , який з 2007 року проживає з ним та своєю матір`ю, [PERSON] , однією сім`єю з [PERSON] 20 серпня 2010 року заявник та [PERSON] уклали шлюб. [PERSON] , - матір [PERSON] , [INFO] , надала нотаріальну згоду на усиновлення заявником свого сина, а також дала згоду на присвоєння дитині прізвища «[PERSON]» та по-батькові «[PERSON]». Батько дитини - [PERSON] , заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2018 року позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно позовної заяви, [PERSON] вже понад 10 років є батьком даної дитини, безпосередньо виконує всі батьківські обов`язки відносно [PERSON] Сама дитина надала свою письмову згоду на усиновлення його заявником, в якій зазначила, що вважає його своїм рідним батьком. В судове засідання заявник з`явився, заяву підтримав та просив задовольнити. Зацікавлена особа - [PERSON] ., інтереси якого представляє [PERSON] , у судове засідання з`явилися, заяву підтримали та просили задовольнити. Зацікавлена особа - орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явилося, подало до канцелярії суду заяву, в якій просило слухати справу без його участі. До матеріалів справи доданий позитивний висновок цього органу, з якого вбачається, що усиновлення є доцільним і відповідає інтересам дитини. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що заява про усиновлення підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , про що Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 493 від 20 серпня 2010 року. [PERSON] має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження, актовий запис №16, серія 1-НМ, актовий запис № 204674 від 25.02.2004 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області. Батько дитини - [PERSON] , заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 5 вересня 2018 року позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Різниця у віці між усиновлювачем та дитиною не може бути більшою ніж сорок п`ять років (ч.ч. 1, 2 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Згідно ст. 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно ч. 1 п. 4 ст. 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до ч. 1 ст. 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України [PERSON] може бути усиновленим. [PERSON] жодних медичних протипоказань не має, є нормально розвиненою та практично здоровою людиною (крім міопії - очної хвороби), даний факт підтверджується Висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, виданого КУ «Дитяча міська поліклініка №55» від 25.10.2018 року. Судом установлено, що заявник за місцем проживання характеризується позитивно. На даний час [PERSON] працює в Громадській організації «Десяте квітня» на посаді водія, має постійний дохід , згідно Довідки про доходи, виданої ГО «Десяте квітня», вихідний №535 від 03.12.2018 року. Також, [PERSON] має на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , згідно Свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 06.04.2006 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10385152 від 13.04.2006 року. Заявник не знаходиться на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, стан здоров`я задовільний, згідно Висновку ЛКК №16/40, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №16» Одеської міської ради. У [PERSON] немає власних дітей. Заявник до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не знаходиться, згідно Довідки Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2018 року, серія ААА №0484808. Заявник проживає тривалий час з матір`ю та дитиною , а саме з 2007 року, згідно довідки - виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку від 05.01.2019 року. Дружина заявника надала нотаріально засвідчену згоду на усиновлення її сина. [PERSON] також надав свою згоду на усиновлення, в якій зазначив, що вважає його своїм рідним батьком. Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов від 12.12.2018 року, виконаного Службою у справах дітей Одеської міської ради, встановлено: [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , [INFO] , проживають однією родиною за місцем реєстрації заявника, у дитини в приміщенні заявника є власна кімната, облаштована всім необхідним для розвитку дитини, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , рідного батька майже не пам`ятає та вважає [PERSON] своїм батьком, [PERSON] приймає безпосередню участь в вихованні та утриманні [PERSON] , [INFO] , ставиться до нього як до свого рідного сина. Відповідно до висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради № 01/-25 від 14.02.2019 року, Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що усиновлення неповнолітнього [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із записом в якості батька - [PERSON] в актових записах про народження дитини, є доцільним та відповідає інтересам дитини. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Якщо усиновлюється повнолітня особа, її прізвище, ім`я та по батькові можуть бути змінені у зв`язку з усиновленням за заявою усиновлювача та усиновленої особи. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає можливим у відповідності до ст. ст. 229, 231 СК України, ч. 3 ст. 314 ЦПК України задовольнити прохання заявника та змінити прізвище дитині з «[PERSON]» на «[PERSON]», змінити її по-батькові з «[PERSON]» на «[PERSON]» відповідно, записати заявника батьком усиновленої дитини, що є підставою для внесення змін в книгу записів актів про народження. Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved