Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: [PERSON] , Управління Державної міграційної служби України і Запорізькій області про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як дочки і батька. Заявлені вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона народилась [INFO] у колонії Ярчів Люблинської області Польщі. Її дівоче прізвище до укладання шлюбу із [PERSON] « [PERSON] ». Її батько, [PERSON] , за національністю є поляком, а мати, [PERSON] - українкою. 09.08.1973 року нею укладено шлюб із [PERSON] , та присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] у неї народилась донька - [PERSON] . 02.10.1999 року її донька, [PERSON] , уклала шлюб із [PERSON] , та змінила прізвище на - « [PERSON] ». [INFO] народився онук - [PERSON] . Онук має намір у 2019 році поступити на навчання до вищого навчального закладу Республіки Польща. Позивач також бажає проживати в Польщі, допомагати своєму онукові під час його навчання. Крім того, під час проживання в Польщі вона вважає за необхідне поновити свої знання щодо історії її Батьківщини. В Республіці Польща впроваджений та діє документ - «карта поляка», яка надається у відповідності до прийнятого 07.09.2007 року Сеймом польської Республіки закону «Про карту поляка» (діє із 28.03.2018 року). «Картки поляка» видаються з 2008 року і громадянам України. Власник «карти поляка», зокрема, має право: безкоштовно отримати візу на перебування, що дає право на багаторазовий перетин кордону Республіки Польща; користуватися у Республіці Польщі безкоштовною системою освіти на початковому, середньому і вищому рівнях на таких самих засадах, як польські громадяни, і одночасно звертатися за фінансовою допомогою й стипендіями, призначеними для іноземців, які навчаються у Польщі; у невідкладних випадках користуватися у Польщі безкоштовною медициною на таких самих засадах, як польські громадяни; користуватися 37-відсотковою знижкою на залізничний проїзд на території Польщі; безкоштовно відвідувати державні музеї у Польщі; у першочерговому порядку претендувати на отримання фінансових коштів, призначених на підтримку поляків за кордоном, з бюджету польської держави або з бюджету місцевого самоврядування. Однією із умов отримання громадянином України «картки поляка» є необхідність підтвердження свого польського коріння (походження). Заявник зазначає, що їй не потрібно встановлювати факт того, що вона за національністю «полька». Для отримання картки поляка їй потрібно підтвердити її «польське коріння», тобто родинні зв`язки з особою, в офіційних документах якої міститься запис про його національність. Позивач [PERSON] народилась в Польщі , за національністю є полькою. В її паспорті відсутній запис про її національність. Як нею вже зазначалось, її рідний батько, [PERSON] , за національністю поляк. І в його офіційних документах, оригінали яких є у неї, існує запис про його національність. [INFO] її батько [PERSON] , помер. З метою отримання особисто нею, [PERSON] , та її онуком, [PERSON] , «картки поляка», володіння якою може надати їй відповідні соціальні пільги і матеріально допомогти під час навіть тимчасового проживання в Польській Республіці вважає за необхідне встановлення судом факту, що має юридичне значення, а саме: факту перебування нею у родинних відносинах з [PERSON] , як дочки і батька. Враховуючи смерть її батька, інакше, як в судовому порядку, встановити факт родинних відносин між нею і [PERSON] , як дочки і батька, - неможливо. У Державній міграційній службі України вона буде в подальшому вирішувати питання щодо виїзду до Республіки Польща, і можливого отримання громадянства Республіки Польща. І саме це обґрунтування і є підставою для залучення в даній цивільній справі в якості зацікавленої особи - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області. Оскільки їй не потрібно встановлювати факт її національності, оскільки він вже встановлений місцем її проживання, вона не зверталась і не має на меті звертатись в подальшому до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про внесення змін щодо її національності або внесення відповідних записів про її національність до офіційних документів. А тому вважає, що відсутня потреба у залученні в якості зацікавленої особи в даній цивільній справі відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. В судове засідання з`явилась заявник [PERSON] , заяву підтримала частково. Зазначила що поданням цієї заяви бажає встановити її приналежність до польської національності, щоб допомогти її онуку отримати «карту поляка». Вважає, що відсутність зазначення її національності у паспорті громадянина України суттєво порушує її права. Зазначила, що має всі документи які б підтверджували її родинні відносини з батьком, а також те, що сам факт наявності родинних відносин між нею та батьком ніким не заперечується та не оскаржується. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа [PERSON] до суду не з`явився, засобами поштового зв`язку надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України і Запорізькій області до суду не з`явились. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права або інтересу, за захистом якого звернулася особа. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 23.02.1955 р. серії [NUMBER] [PERSON] народилась [INFO] , та її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 09.08.1973 р. [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо (частина друга статті 49 ЦК України). Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 1 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За приписами ч. 1 ст. 22 Закону Про державну реєстрацію актів цивільного стану внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом ДРАЦС за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган ДРАЦС складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. При цьому рішення, дії чи бездіяльність органу ДРАЦС щодо внесення змін до актових записів цивільного стану заявниками не оскаржується. Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року N 96/5 затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, за змістом пунктів 1.1, 1.5 яких внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами ДРАЦС України, проводиться за заявами громадян відділами ДРАЦС у випадках, передбачених чинним законодавством. Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України 31 грудня 1991 року N 24 «Про порядок зміни громадянами України національності» від, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99. Чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах про ДРАЦС національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Підставами для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та рішення, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Таким чином, органи ДРАЦС за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін. Відповідно до частин першої та другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині першій статті 315 ЦПК України наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоча за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення). Згідно зі статтею 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки. Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні. Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах про ДРАЦС повністю відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема, незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону «Про національні меншини в Україні». Національна належність особи, таким чином, є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу. З огляду на викладене, справа не містить ознак публічно-правового спору, а вимоги про встановлення факту родинних відносин є похідними від бажання встановити приналежність особи до польської національності. За таких обставин суд приходить до висновку, що дана категорія справ не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку фактів щодо належності осіб до певної національності. Крім того, суд зауважує що сам факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як дочки і батька ніким не оспорюється, та підтверджується наявними в матеріалах справи документами. Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи судом встановлено, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення родинних відносин, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed