Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] (далі позивач) з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідачка). В обґрунтування позову позивач зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.10.1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції за актовим записом № 86 не склався, спільних дітей вони від шлюбу не мають і на підставі ст.ст.104, 105,110,112 СК України просить розірвати зазначений шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб, вважаючи примирення між ними неможливим, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечував. Оскільки відповідачка була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 74, 76 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224-226 ЦПК України за згодою позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1995 року за актовим записом № 86, що підтверджується повторним свідоцтвом серії 1-КИ № 333032, виданим 26.04.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції (а.с.3). Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як зазначив позивач, сумісне життя у сторін не склалося. Подальше спільне життя і збереження сімї з відповідачкою не можливе, бо у відповідачки є інший чоловік, з яким вона разом проживає протягом двох років. Зазначені факти відповідачем не спростовані. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спільного майна не мають. Заяв щодо застосування заходів для примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Отже, враховуючи, що позов задоволено повністю, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп., підтверджені квитанцією банку (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved