Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про встановлення факту батьківства, заінтересована особа Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. В обґрунтування заяви, яку заявник під час розгляду у суді, уточнював, зазначено, що 02.06.2017 року помер батько заявника [PERSON]. Однак, так як при реєстрації народження заявника його прізвище, імя, по-батькові у Книзі реєстрації народжень записано за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, тому він позбавлений можливості отримати спадщину після смерті батька. У звязку з викладеним, заявник просить суд встановити факт батьківства та родинні відносини між ним і [PERSON], [INFO], який помер 02.06.2017 року, зобовязати Комунарський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області внести зміни до актового запису про народження дитини № 593, зазначивши батьком [PERSON] [PERSON], [INFO], громадянина України, уродженця [INFO]. Заявник і його представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішення справи поклався на розсуд суду. Відповідно до вимог ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України неявка представника заінтересованої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності зазначеної особи. Суд, заслухавши заявника, його представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. 03.07.1997 року народився [PERSON], про що 21.08.1997 року був зроблений актовий запис № 593, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 235591, виданим повторно 08.10.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, в якому також зазначено: батько «Ілащук Юрій Олександрович», мати «Ілащук Світлана Дмитрівна» (а.с. 8). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження за № 00018296764, сформованого 04.07.2017 року Комунарським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9). Відповідно до довідки про причину смерті від 06.06.2017 року, [PERSON] помер 02.06.2017 року (а.с. 10). У судовому засіданні свідок [PERSON], яка є матірю заявника, показала, що батьком [PERSON] є дійсно [PERSON] Відповідно до довідки № 18 від 31.01.2014 року [PERSON] проживав і був зареєстрований на час видання зазначеної довідки за адресою: м. Запоріжжя, вул. Балка Поповка, буд. 122, разом з дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 17). У медичній картці [PERSON] батьком був зазначений [PERSON] (а.с. 15-16). Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи № 8-354 від 25.09.2017 року, встановити генетичні ознаки крові трупа [PERSON] не вдалося у звязку з деградацією ДНК. У судовому засіданні свідки [PERSON], яка є сусідкою заявника і померлого, зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON], яка також є сусідкою заявника і померлого, зареєстрована за адресою: [INFO], [PERSON], яка є сусідкою заявника і померлого, зареєстрована за адресою: [INFO], кожна окремо, показали, що за весь час не сумнівалися в тому, що [PERSON] є батьком [PERSON], адже останні проживали разом за адресою: м. Запоріжжя, вул. Балка Поповка, буд. 122, спільно проводили багато часу, їхні відносини були дружніми і такими, які мають бути між батьком і сином. Заявник завжди називав [PERSON] батьком, а останній називав [PERSON] сином. [PERSON] забезпечував [PERSON] матеріально, всіляко піклувався про нього і займався його вихованням. З урахуванням вищевикладеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Спору про право, який був би пов'язаний із фактом, який просить встановити заявник, суд не вбачає. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. На підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті\~\~чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що актовий запис про батька [PERSON] учинено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, а саме за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за заявою останньої. З досліджених у судовому засіданні доказів суд встановив, що [PERSON] є батьком [PERSON] Згідно зі ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 Сімейного кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, і видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, з'ясувавши фактичні обставини, мету встановлення факту, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заявника.

Outcome: approved