Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

До Кам'янобрідського районного суду м. Луганська звернулася [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Протягом розгляду цивільної справи позивач [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги в сторону їх збільшення (т.1 а.с.60-64, т.1 а.с.91-93, т.2 а.с.3-11, т.2 а.с.104-105, т.3 а.с.47), остаточно [PERSON] звернулася до суду із позовом в своїх інтересах, а також в інтересах недієздатної [PERSON] до [PERSON], із залученням у позові у якості третіх осіб - Відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Кам'янобрідського районного відділу ЛМУ УМВС України в Луганській області, Опікунської ради Виконавчого комітету Кам'янобрідської районної ради м. Луганська та Державної інспекції архітектурно-будівельного контролю в Луганській області, які не заявляють самостійних вимог, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, визнання права власності на новозбудоване майно та поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що за нею зареєстроване право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], який було придбано в період її з [PERSON] шлюбу. Даний шлюб між ними було розірвано рішенням суду 14.12.2010 року. Крім того, зазначила, що відповідач [PERSON] у вказаному вище домоволодінні не проживає з 2005 року, не веде спільне господарство, не здійснює його утримання, не вкладає кошти в ремонт домоволодіння, тобто вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням і повинен знятися з реєстрації. Вказала, що [PERSON] є її рідною матір'ю, яка рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 11.11.2010 року визнана недієздатною і встановлено опіку, де вона є її опікуном. Після того, як вона забрала матір проживати в будинок [ADDRESS] з дозволу Виконавчого комітету Кам'янобрідської районної у м. Луганську ради за 130 000 гривень вона продала 49/100 часток житлового будинку, що належав її матері [PERSON] і кошти від продажу вказаного майна були вкладені в капітальний ремонт і поліпшення будинку [ADDRESS], де вона почала проживати з матір'ю і поліпшувати стан будинку вже після розірвання шлюбу із [PERSON], вважає, що у [PERSON] виникло право власності на поліпшене за кошти останньої майно і її мати - [PERSON] має право на визнання права власності на це майно. Також вказала, що у власності [PERSON] перебуває інше спірне майно, що придбано в період їхнього шлюбу, яке останній приховує, не бажаючи ділити його за законом, а саме: два автомобілі, земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS], земельна частка (пай), яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське». Вважає, що оскільки у власності [PERSON] є зазначене додаткове, не розподілене між ними спільно нажите майно, яке було набуте відповідачем в період їхнього шлюбу, просила суд винести рішення, яким визнати за [PERSON]. право власності на 90/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], розділити спільне майно подружжя, згідно з яким виділити їй - [PERSON] 10/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] і виділити [PERSON] 5/100 частки вказаного оспорюваного житлового будинку за рахунок іншого майна подружжя, яке було придбане в період шлюбу, виділивши [PERSON] у спільному майні подружжя земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS], земельну частку (пай), яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське», два автомобілі, придбаних в період шлюбу, зобов'язати [PERSON] знятися з реєстрації за адресою: [ADDRESS], зобов'язати відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Кам'янобрідського районного відділу ЛМУ УМВС України в Луганській області зняти [PERSON] з реєстрації постійного місця проживання за адресою: [ADDRESS], з приводу чого зробити відповідну відмітку у будинковій книзі позивача, та стягнути з [PERSON] на її - [PERSON] користь понесені судові витрати. До Кам'янобрідського районного суду м. Луганська із зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю. Уточнивши в подальшому позовні вимоги, [PERSON] вказав, що з 02.12.1978 року по 14.12.2010 рік він перебував із [PERSON] в шлюбі під час якого в 1985 році вони, як подружжя, за спільні кошти придбали будинок за адресою: [ADDRESS], який, у 1999 році було продано і за кошти від продажу вказаного будинку, на підставі договору купівлі-продажу, було придбано інший житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який було оформлено на [PERSON] Вказав, що приблизно у 2005 році відносини з [PERSON] та її сином від іншого шлюбу у нього погіршилися і вони вигнали його з будинку, він був змушений, забравши свої речі, мешкати у своїх родичів та друзів. На неодноразові звернення до [PERSON] із проханням виділити йому законну частину від спільного майна, [PERSON] та її син відмовляли йому у грубій формі, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач за первісним позовом [PERSON], що діє також від імені недієздатної [PERSON], надала суду пояснення аналогічні, викладеним у її позові, просила суд задовольнити її уточнені позовні вимоги в повному обсязі. Стосовно заявленого [PERSON] зустрічного позову зазначила, що дійсно будинок [ADDRESS] був придбаний в період шлюбу із [PERSON], однак враховуючи те, що її колишній чоловік не здійснював ремонтних робіт в будинку, в 2005 році пішов від неї, і вони разом не мешкали, спільне господарство не вели, після того, як вона продала будинок своєї матері [PERSON] і забрала її жити до себе, всі кошти від продажу будинку її матері були нею витрачені на поліпшення оспорюваного будинку, оскільки будинок був в поганому стані, вважає, що [PERSON] не може мати жодних прав на вказаний житловий будинок, враховуючи, що на цей час йому належить більш значна частка спільного майна подружжя, це придбані в період шлюбу два автомобілі та майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] і земельна частка (пай), яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське», яке також підлягає поділу майна подружжя. Зазначила що за рахунок наявності у [PERSON] цього майна, вона вважає, що він не має будь-якого права вимагати поділу оспорюваного будинку, просила суд відмовити у задоволенні вимог, викладених в зустрічному позові. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог, які викладені в уточненому позові [PERSON], вважали їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги, які викладені в уточненому зустрічному позові просили суд задовольнити. Представник третьої особи за уточненим первісним позовом - відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Кам'янобрідського районного відділу ЛМУ УМВС України в Луганській області - Хомяков С.Р. до суду не з'явився, надав суду заяву в якій просив вказану цивільну справу розглядати без його присутності та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи за уточненим первісним позовом - опікунської ради Виконавчого комітету Кам'янобрідської районної у м. Луганську ради - Черненко С.М., до суду не з'явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, вказала, що підтримує вимоги уточненого позову [PERSON], яка звернулася до суду як в своїх інтересах так і інтересах недієздатної [PERSON] Представник третьої особи за уточненим первісним позовом - державної інспекції архітектурно-будівельного контролю в Луганській області до суду не з'явився, просив розглядати справу без його участі, надав до суду письмові пояснення, в обґрунтування яких зазначив, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] Відповідно до технічного паспорту виготовленого станом на 08.08.2011 року, [PERSON] здійснено самочинне будівництво об'єктів: літ.А-1, літ.А2-1, літ.Л в період з 2005 по 2007 роки, які знаходяться у стані недобудованості. Позивач був замовником будівельних робіт з капітального ремонту об'єктів будівництва за вищевказаною адресою для поліпшення умов проживання. Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт та інших документів, будівельні роботи було фактично виконані до 29.07.2011 року, у які входило відновлення старого будинку та будівництва будівлі-прибудови. У [PERSON] відсутні документи що підтверджують закінчення будівництва, що унеможливлює введення до експлуатації вищезазначених об'єктів нерухомості. Вказали, що до теперішнього часу, на законодавчому рівні, ще не затверджено порядок, який би передбачав процедуру прийняття до експлуатації об'єктів самочинного будівництва (з періодом побудови об'єктів, який би надав можливість приймати об'єкти самочинного будівництва збудованих 29.07.2011 року). Допитані в суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в суді пояснили, що вони знали подружжя [PERSON], які мешкали до 2006 року разом в будинку за адресою: [ADDRESS], зазначали, що на даний час [PERSON] мешкає в будинку разом із своїм сином та матір'ю [PERSON], на протязі тривалого часу [PERSON] здійснює ремонт будинку, зі слів останньої їм відомо, що ремонт в будинку вона здійснює за кошти від продажу будинку, який належав [PERSON]. Допитана в суді свідок [PERSON] повідомила, що вона є рідною сестрою [PERSON], вказала, що будинок по [ADDRESS] придбався її братом під час перебування останнього у шлюбі із [PERSON], однак чи проводилися в будинку будь-які ремонтні роботи вона не знає, оскільки рідко спілкувалася із сім'єю брата. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що уточнений первісний позов [PERSON], яка звернулася до суду в своїх інтересах, а також в інтересах недієздатної [PERSON] підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Вирішуючи дану справу по суті, суд насамперед виходить з фактичних її обставин. Судом встановлено, що з 02.12.1978 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 14.12.2010 року було розірвано (т.1 а.с.66). Відповідно до даних МКП БТІ від 15.03.2012 року, за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.1985 року був зареєстрований об'єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS], який на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.1999 року був проданий (т.1 а.с.132). В період шлюбу подружжям [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.05.1999 року було придбано домоволодіння за адресою: [ADDRESS], яке зареєстровано в МКП БТІ м. Луганська на ім'я [PERSON], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 08.08.2011 року (т.1 а.с. 72-75, 78). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, у домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.80-81). Рішенням Кам'янобрідського районного суду м. Луганська від 11.11.2010 року [PERSON], 04.04.1928 року, було визнано недієздатною і встановлено опікуна, яким є [PERSON] (т.1 а.с.101), на підставі рішення Виконавчого комітету Кам'янобрідської районної у м. Луганську ради від 15.12.2011 року № 112/4 [PERSON] було надано дозвіл на відчуження 49/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS], які належать недієздатній [PERSON], факт продажу вказаного домоволодіння підтверджується договором купівлі-продажу від 30.12.2011 року (т.3 а.с.37, 38). З акту технічного стану житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 20.12.2010 року вбачається, що будинок знаходиться в аварійному стані та потребує термінового ремонту та поновлення. Луганською філією ДП «Державний науково-дослідницький інститут будівельних конструкцій» 16.09.2013 року за заявою [PERSON] було проведено обстеження, оцінка технічного стану будівельних конструкцій будівлі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та надано висновок, відповідно до якого загальний стан будівельних конструкцій житлового будинку за адресою: [ADDRESS] відповідає 3 категорії (непридатне до експлуатації без проведення поновлювальних робот та капремонту) (т.3 а.с.17; т.2 а.с.44-61). При розгляді справи судом з'ясовано, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.08.2003 року та 2009 року, посвідчених державними нотаріусами Білопільської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] та земельної частки (паю), яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське», що також підтверджують державні акти на право власності: серії ЯЛ №706586, серії ЯЛ №706584, серії ЯЛ №706585 (т.2 а.с.82-86). Згідно наданої УДАІ ГУМВС України у Луганській області інформації, за [PERSON] станом на 25.01.2014 року зареєстровано два автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер [NUMBER] і ВАЗ 2109, державний номер [NUMBER], які були придбані в період шлюбу (т.2 а.с.103). За повідомленням голови квартального комітету від 16.03.2012 року, [PERSON] з 2006 року не проживає за адресою: [ADDRESS], участі в будівництві і утриманні будинку не приймає (т.3 а.с.32). Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Розглядаючи уточнені вимоги зустрічного позову, суд виходить з положень ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України (в ред. 1969р.), які передбачають, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Враховуючи, що будинок [ADDRESS] був придбаний [PERSON] та [PERSON] в період перебування їх шлюбі, суд вважає за необхідним визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірного житлового будинку. Вимога [PERSON], де вона просить суд визнати за [PERSON] 5/100 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] за рахунок іншого майна подружжя, яке було придбане в період шлюбу, виділивши відповідачу у спільному майні подружжя земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] та земельну частку (пай), яка перебуває у АПТЗТ «Ободівське», не заслуговують на увагу, оскільки вказане майно було набуто [PERSON] в порядку спадкування (ст. 57 Сімейного кодексу України). Враховуючи, що [PERSON] є власником ? частки будинку [ADDRESS], визнання його таким, що він втратив право користування житловим приміщенням і повинен бути знятий з реєстрації буде суперечити вимогам ст.47 Конституції України, яка гарантує, що кожен має право на житло, держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимога [PERSON] з цього приводу є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Крім того, суд вважає, що [PERSON] невірно обрано спосіб захисту порушеного права щодо пред'явлення вимоги до третьої особи - відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Кам'янобрідського районного відділу ЛМУ УМВС України в Луганській області, де вона просить зобов'язати вказану установу зняти відповідача [PERSON] з реєстрації місця постійного проживання за адресою: [ADDRESS], про що здійснити відповідну відмітку у будинковій книзі, оскільки в цивільному судочинстві є недопустимим пред'явлення стороною вимог до третіх осіб. Допитані судом свідки не повідомили суду будь-яких важливих для розгляду даної цивільної справи обставин, які б суд мав можливість взяти до уваги при вирішенні даної справи по суті, тому суд їх свідчення не розцінює як доказ у справі. Суд вважає безпідставними ствердження [PERSON] в тому, що право власності на 90/100 частки будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] повинно бути визнано за її матір'ю [PERSON]., в інтересах якої вона звернулася до суду, наполягаючи на тому, що ремонт та поліпшення оспорюваного будинку відбувалося за кошти, які Цакмалова отримала від продажу будинку її матері. Відповідно до ст. 156 ЖК члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку та зобов'язані брати участі у витратах по утриманню будинку і придомової території та проведенню ремонту. Суд вважає, що недієздатна [PERSON] не має будь-якого відношення до спільного сумісного майна подружжя, оскільки члени сім'ї, які здійснювали ремонт, поліпшували житло, брали участь у будівництві лише господарських будівель, прибудові підсобних приміщень, не набувають з цих підстав права власності на жилий будинок та інші будівлі. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] не давав своєї згоди на проведення будь-яких будівельних робіт стосовно поліпшення спірного житлового будинку, отже участь [PERSON] у поліпшенні оспорюваного будинку може створювати для неї право власності на нього лише у випадках, коли мала місце угода із забудовником про створення спільної власності на будинок, підтвердженою відповідними доказами. Крім того, як зазначено в акті технічного стану житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 20.12.2010 року, будинок знаходиться в аварійному стані, потребує термінового ремонту та поновлення, згідно оцінки технічного стану його будівельних конструкцій, яка була надана Луганською філією ДП «Державний науково-дослідницький інститут будівельних конструкцій» 16.09.2013 року, загальний стан будинку відповідає 3 категорії, тобто житлове приміщення не придатне до експлуатації без проведення поновлювальних робіт та капремонту. Як зазначив у своїх поясненнях представник третьої особи за уточненим первісним позовом - державної інспекції архітектурно-будівельного контролю в Луганській області у [PERSON] відсутні документи що підтверджують закінчення будівництва, що унеможливлює введення до експлуатації оспорюваного об'єкту нерухомості. Отже, посилання [PERSON] на те, що будинок [ADDRESS] було відремонтовано, поліпшено його житловий стан, та він взагалі є новозбудованим майном, суд вважає безпідставним. В своєму уточненому первісному позові [PERSON], вважаючи предметом спору автомобілі VOLKSWAGEN PASSAT, державний номер [NUMBER] та ВАЗ 2109 та державний номер [NUMBER], просила суд виділити їх [PERSON], однак, враховуючи, що вказане майно було придбано в період їх шлюбу, суд вважає за можливим визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на вказані автомобілі по ? частині за кожним. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, отже на користь [PERSON] з [PERSON] підлягають понесені ним судові витрати у розмірі 868 гривень 88 коп. ([PERSON] сплачено 51грн., 120грн., 229,40грн.; [PERSON] сплачено 214,60грн., 1054, 68грн., виходячи з розрахунку наявних у справі квитанцій - (1054,68грн.+214,60грн.)-(229,40грн+120грн.+51грн.)= 868 гривень 88 коп.). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial