Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17 січня 2011 року він надав відповідачу позику - грошові кошти в розмірі 8740 грн., про що останньою було дано відповідну розписку. Вказані грошові кошти [PERSON] зобов'язувалася повернути до кінця 2013 року, однак станом на даний час свої зобов'язання не виконала і грошові кошти не повернула. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку грошові кошти повернути відмовляється, на неодноразові нагадування про повернення грошей не реагує, тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] в його користь 8740,00 грн. боргу за договором позики та судові витрати, понесені ним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи двічі була повідомлена належним чином, не повідомила відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.224 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив із наступного. Як вбачається із розписки від 17.01.2011 року, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в розмірі 8740 грн., які зобов'язується віддавати в сумі 350 грн. щомісяця та повернути повністю всю суму до кінця 2013 року (а.с.5). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] умов договору позики не виконувала, грошових коштів в строк не повернула і станом на даний час її борг становить 8740 гривень 00 копійок. Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 8740 гривень 00 копійок боргу за договором позики. Згідно ст. 88 ЦПК України суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 243 гривні 60 копійок сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги квитанцію про сплату судового збору №ПН8822 від 13.08.2014 року (а.с.1). На підставі наведеного та

Outcome: approved