Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 04.09.2020 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та витрат на проведення ремонтних робіт. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2021 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] грошові кошти на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) у розмірі 56672 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят два) доларів США 60 центів США, що складається з суми основного боргу у розмірі 55 000 доларів США та трьох відсотків річних у розмірі 1 672,60 доларів США. Стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 10442,00 (десять тисяч чотириста сорок дві) гривні на користь держави. В іншій частині позову відмовлено. 29.06.2021 року позивач звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в обґрунтування якої зазначено, позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40\~000,00 гривень, що підтверджується договором про надання юридичних послуг, додатковою угодою та актом виконаних робіт. Порядок ухвалення додаткового рішення урегульований ст. 270 ЦПК України, а саме: 1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. 2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. 3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. 4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судове засідання 08.07.2021 року сторони по справі не з`явились. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та витрат на проведення ремонтних робіт задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] грошові кошти на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) у розмірі 56672 (п`ятдесят шість тисяч шістсот сімдесят два) доларів США 60 центів США, що складається з суми основного боргу у розмірі 55 000 доларів США та трьох відсотків річних у розмірі 1 672,60 доларів США. Стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 10442,00 (десять тисяч чотириста сорок дві) гривні на користь держави. В іншій частині позову відмовлено. Відповідно до позовної заяви попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс складає 10\~000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу, 500,00 грн. витрати на відвідування судових засідань. 25.11.2020 року представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь адвоката Ради адвокатів Одеської області Погібка О.О. витрати на правничу допомогу у розмірі 40\~000,00 грн. Проте у розумінні Цивільного процесуального кодексу України адвокат не є стороною у справі, а тому відсутні підстави для розгляду позовної вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу на користь адвоката Погібка О.О. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір- обґрунтованим (п.268). Отже, суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (постанови КГС ВС від 31 січня 2019 року у справі №19/64/2012/5003, від 05 січня 2019 року у справі №906/194/18, від 19 лютого 2019 року у справі №917/1071/18). Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено відсутність фінансових документів на підтвердження фактичного здійснення позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1ст. 13\~ЦПК України). У відповідності до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення\~повинно\~ґрунтуватися\~на\~засадах\~верховенства\~права,\~бути\~законним\~і\~обґрунтованим. Таким чином, оскільки позивачем не обґрунтовано розмір судових витрат, тому вимога щодо відшкодування витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню. На\~\~ підставі викладеного та

Outcome: dismissed