Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

До Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON], в якій останній посилається на те, що він 08.07.2002 року отримав Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №057372 на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 13.02.2002 року №45-р . В Державному акті його прізвище було зазначено як «Надточий», що не збігається з його даними, зазначеними в паспорті, де його прізвище вказано як «Надточій». У зв′язку з цим заявник просить встановити факт належності йому зазначеного вище Державного акту. Заявник в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд заяви без його участі, свої вимоги за заявою підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа - Миколаївська сільська рада свого представника до суду не направили, подали суду заяву в якій просять слухати справу без участі їхнього представника, проти зави не заперечують. За вказаних вище обставин, враховуючи надану заявником заяву, положення ч.2 ст.211, ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності учасників справи за наявними матеріалами справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши викладені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданої до заяви копії паспорту громадянина України АН 231260, виданого Софіївський РВ УМВС України в Дніпропетровській області 11 травня 2004 року, вбачається, що прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначено як «Надточій Василь Іванович» (а.с. 3). Згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ДП №057372, виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 13.02.2002 року №45-р, прізвище, ім'я та по батькові заявника зазначено як «Надточий Василь Іванович» (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» документами, які підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України. Згідно п.1 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Аналізуючи вище наведені письмові докази, враховуючи наявність у заявника оригіналів відповідних документів, суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження та його об'єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для підтвердження йому права власності на землю та подальшої реєстрації його у встановлений законом порядок, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved