Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

До Малиновського районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], 05.11.1996р.н. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що відповідач не приймає участі у вихованні сина, не надає гроші на його утримання, хоча має постійну роботу. Позивачка працює, проте отримує заробітну плату в недостатньому розмірі для того, щоб одноособово утримувати та виховувати дитину-підлітка. [PERSON] вважає, що відповідач належним чином не виконує свої обовязки як батько, тому звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 від заробітку відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що відповідач є працездатним, здоровим, має постійну роботу та працює в органах міліції, будь-яких утриманців у нього немає. Відповідач неодноразово повідомлявся телефонограмами, за місцем роботи про слухання справи, необхідність з'явитися в судове засідання та надати свої пояснення. Проте, не з'явився, причин неявки не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або відкладення справи не подавав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України зі згоди позивачки, суд вважає можливим проводити судовий розгляд по справі у відсутності відповідача в заочному порядку. Суд, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін та постановлення рішення. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 5 червня 1998 року уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Цеонтрально-міської районної ради м. Кривого Рога Дніпропетровської області був зроблений актовий запис № 169. Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], 5 листопада 1996 р.н. Також встановлено, що в 2003 році сторони розірвали шлюб, про що Малиновським районним судом м. Одеси 3 червня 2003р. було постановлено рішення. З того часу відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання та виховання сина. Позивачка разом із сином проживають за адресою: [INFO]. На даний час [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Кривий Ріг. [ADDRESS]. Її сімя складається з сина - [PERSON], матері - [PERSON] та брата - [PERSON]. Це підтверджується довідкою з КП «ЖЕК № 20» дільниці № З в м. Кривий Ріг за № 257 від 16.01.2010р. Вбачається, що відповідач не зареєстрований та не проживає за вищевказаною адресою. З копії паспорту відповідача вбачається, що він зареєстрований за адресою: [INFO] в гуртожитку. Проте, згідно довідки Житлово-комунального відділу ВАТ «Стальканат» від 21.09.2009р., підписаної начальником Вовк, ані [PERSON], ані її син - [PERSON] за вищевказаною адресою, тобто місцем реєстрації відповідача, не проживають. [PERSON] навчається в сьомому класі Одеської загальної освітньої школи № 1, що підтверджується довідкою за № 100 від 20.01.2010р. Позивачка [PERSON] працює на ТОВ «Вікторія-ЮНІКА» на посаді заготівника деталей з окладом 630 грн, В судовому засіданні встановлено, що відповідач працює в ПМОН «БЕРКУТ» м. Києва, ривалий час не піклується про свого сина, не допомагає матеріально, не приділяє уваги його духовному вихованню, чим не виконує своїх обовязків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України. Зобовязуючи одного з батьків проводити виплату аліментів на утримання дитини суд керується положеннями ч. З ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, де закріплений обовязок батьків утримувати своїх дітей до їх повноліття. Стягуючи аліменти з відповідача суд виходить з положень ч. 1 ст. 183 ЦПК України, яка передбачає виплату аліментів у встановленій частці від заробітку, доходу батька. При цьому суд враховує положення ст. 182 Сімейного кодексу України, яка дає перелік обставин для визначення розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальний стан дитини; стан здоров'я та матеріальний стан платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; та інші обставини, які мають суттєве значення. Встановлено, що відповідач є працездатним, має постійну роботу, будь-яких утриманців у нього немає. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» не визначений чіткий розмір аліментів, які повинні сплачуватися на одну дитину. Згідно п. 17 розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а максимальний розмір аліментів не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до вищевикладених положень законодавства, враховуючи неодноразову неявку відповідача в судові засідання, у зв'язку з чим розгляд справи триває довгий час, будь-яких підстав для звільнення від сплати аліментів суду не надано, а також те, що чіткого розміру аліментів на одну дитину' законодавством не встановлено, суд вважає можливим стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача.

Outcome: approved