Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Долинської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, яка мотивована тим, що її бабуся [PERSON] померла 18.01.2006 року. На час її смерті позивач була неповнолітньою, тому згідно з ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. До складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Леніна» розміром 7,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі. За життя спадкодавця оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) було втрачено. 05.12.2017 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), але постановою нотаріуса від 05.12.2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну частку на імя спадкодавця. Просить визнати за собою право власності в порядку спадкування після [PERSON] на право на земельну частку (пай) розміром 7,9 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності КСП «Леніна» Долинської сільської ради Словянського району Донецької області. В судове засідання позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], не зявилися, надали суду заяви, відповідно до яких просили розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач відповідно до наданої заяви просив розглянути справу без свого представника, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії 1-НО №206092 від 08.05.2010 року [PERSON] 08.05.2010 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Згідно з Свідоцтвом про народження серії VІІІ-НО №457687 від 12.11.1992 року, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про народження серії ЯЮ №119411 від 07.09.1950 року, матірю [PERSON] є [PERSON]. Таким чином, позивач [PERSON] є онукою [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО №078835 від 18.01.2006 року, [PERSON] померла 18.01.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 7,9 умовних кадастрових гектарів із земель, що перебували у колективній власності КСП «Леніна» Долинської сільської ради Словянського району Донецької області. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з довідкою Долинської сільської ради від 24.01.2018 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO], з 1978 року по день смерті 18 січня 2006 року. Разом із спадкодавцем ніхто не був зареєстрований. Відповідно до повідомлення завідуючої Другої Словянської державної нотаріальної контори від 05.01.2018 року після померлої 18 січня 2006 року [PERSON] заяви про прийняття спадщини не надходили, спадкова справа не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 05.01.2018 року. Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки на момент смерті [PERSON] 18.01.2006 року її онука, [PERSON], [INFO], була малолітньою, вона вважається такою, що прийняла спадщину після своєї бабусі [PERSON] Частинами 1,2 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), відмовлено, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2017 року. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що у позивача відсутній документ, який посвідчує право власності на земельну частку (пай) на імя спадкодавця. Згідно з п. 4.15 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5\~(зі змінами та доповненнями), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування»\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вирішуючи питання про можливість визнання права власності на вищевказане майно за позивачем, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Згідно з повідомленням Міськрайонного управління у Словянському районі та м. Словянську Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 01.12.2017 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Леніна» Долинської сільської ради Словянського району Донецької області серії ДН №0203332, який зареєстровано 10.07.1996 року за №57. Розмір паю за сертифікатом 7,9 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом,\~\~що посвідчує право на\~\~земельну\~\~частку (пай), є сертифікат\~\~на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Пунктом 3.5 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та розяснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до\~ст.1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки позивач [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину прийняла, то до неї перейшло і право на земельну частку (пай). Оскільки на теперішній час відповідно до ст. 25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] припинилась у звязку з її смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved