Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Дана позовна заява мотивована тим, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Відповідач є батьком дитини позивача, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та з вересня 2013 року по теперішній час не проживає за місцем реєстрації без поважних причин. Самостійно відповідач з реєстрації не знявся. Позивачу доводиться додатково нести витрати на оплату комунальних послуг та вона не може оформити субсидію. Відповідач з різних мотивів відмовляється добровільно зняти себе з реєстраційного обліку. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилася, однак до суду надали заяви, в яких просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у зв`язку з чим суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 23.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Мурадовою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 7752, [PERSON] належить житловий будинок із прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями й спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці земель Слов`янської міської ради. Право власності позивача на вищезазначений будинок зареєстровано на праві приватної власності у КП «БТІ» м. Слов`янськ. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 165659841 від 07.05.2019 року, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачу [PERSON] належить житловий будинок, право користування якого просить позбавити відповідача. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 27.03.2006 року, видно, що [PERSON] на підставі рішення виконкому Слов`янської міської ради від 01.03.2006 року № 157/1, є власником земельної ділянки площею 0,0925 га, яка розташована на території Слов`янської міської ради по [ADDRESS] . З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб видно, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] , дочка - [PERSON] , дочка - [PERSON] , син - [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.07.2004 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З домової книги для приписки громадян видно, що [PERSON] з 29.07.2009 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту від 23.10.2018 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Ж/Д№2», відповідач [PERSON] з 01.09.2013 року не проживає на території України, участі у виховні дитини не приймає. Відповідно до Акту від 02.04.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Ж/Д№2», відповідач [PERSON] з 01.09.2013 року не проживає на території України, участі у виховні дитини не приймає. Згідно з довідкою, складеною керівником комітету мікрорайону «Ж/Д№2», відповідач [PERSON] з 01.09.2013 року за адресою: [ADDRESS] , не проживає. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Згідно ст. 150 Житлового Кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач є власником будинку, право користування якого просить позбавити відповідача, відповідач [PERSON] не проживає у будинку з 2013 року, його особисті речі у будинку відсутні, у зв`язку з чим суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн., оскільки позивач на підставі ст. 5 ч. 1 п. 9 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, що підтверджується довідкою до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0913079 від 28.11.2017 року.

Outcome: approved