Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Горлівської міської ради Донецької області про визнання дійсним біржового контракту та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що після смерті [INFO] його матері [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого увійшла однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 30,4 кв.м., житлова площа - 17,1 кв.м. Квартира належала померлій [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного у формі біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997. Вказує, що як єдиний спадкоємець померлої [PERSON] він звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою державного нотаріуса Антонюк Л.І. від 10.01.2020 № 21/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що ним не подано належно оформлених документів, які підтверджують право власності на спірну квартиру. Вважаючи своє право на спадкування за законом порушеним позивач просить суд задовольнити його позовні вимоги шляхом визнання дійсним біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997 та визнання за ним права власності на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] загальною площею 30,4 кв.м., житлова площа - 17,1 кв.м. в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. Відповідно до ст. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно із ч. 1 ст. 227 Цивільного Кодексу Української РСР (у редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим, якщо однією із сторін є громадянин. Згідно ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 в редакції, що діяла на момент укладення біржового контракту угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Оскільки на час укладання [PERSON] біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997 мала місце колізія вищезазначених норм законів (кодексів), то відповідно до Постанови № 14 Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 застосуванню підлягає той, що прийнятий пізніше. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, чинного на час укладення між сторонами договору купівлі-продажу у формі біржового контракту, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається. На підставі викладеного позивач вважає, що умови спірного біржового контракту сторонами виконано, однак правочин нотаріально не посвідчено, що перешкоджає йому реалізувати право на прийняття спадщини після смерті матері оскільки право власності не підлягає визнанню державним реєстратором. В судове засідання сторони не з`явились, позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідач повідомлявся про дату та час судового засідання шляхом розміщення виклику на сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до ст.11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», однак до суду не з`явився, відзиву на позов не подано. Ухвалою суду від 05.07.2021 до участі у справі в якості третіх осіб залучено [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Про дату та час судового засідання треті особи повідомлялись шляхом розміщення викликів на сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області відповідно до ст. 11 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», однак до суду не з`явились, відзиву на позов не подано. Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження № [NUMBER] виданого 16.05.1955 встановлено, що [INFO] народився позивач [PERSON] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.08.2019 вбачається, що [INFO] в м. Горлівка Донецької області померла мати позивача [PERSON] . 22.08.2019 позивач [PERSON] звернувся до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої [PERSON] 20.11.2019 позивач подав до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на недоотриману померлою пенсію та на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І. від 10.01.2020 № 21/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з тим, що ним не подано належно оформлених документів, які підтверджують право власності на спірну квартиру, а саме відсутня інформація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про належність майна власнику, що передбачено ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції Закону 5067. Крім того спадкоємець не представив належно оформленої довідки про останнє місце проживання спадкодавця та не вказано коло осіб, які з ним проживали, що є необхідною обставиною для видачі свідоцтва про право на спадщину. Також позивачем додано до позову копію біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997, зі змісту якого випливає, що його укладено між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] , а предметом договору є однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 30,4 кв.м., житлова площа - 17,1 кв.м. Ухвалою суду від 05.07.2021 визнано обов`язковою явку позивача [PERSON] до судового засідання з розгляду даної справи, а також зобов`язано його надати до суду оригінали всіх документів, які подавались ним до позову для дослідження їх у судовому засіданні. Вимоги ухвали суду від 05.07.2021 року позивач не виконав. Листом від 20.07.2021 повідомив суд про неможливість особистої участі в засіданні суду, посилаючись на стан здоров`я та ризики, пов`язані з коронавірусом. Оригінали документів не надав, просив суд вирішити справу за наданими ним до позову копіями документів. Первинною позовною вимогою [PERSON] є визнання дійсним біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997. Вирішуючи вказане питання суд виходить з наступного. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Стаття 76 ЦПК України встановлює, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). До позовної заяви позивачем додано копії документів та зазначено, про наявність їх оригіналів у позивача. З копії біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997 суд не може зробити однозначний висновок про його достовірність, надати оригінал контракту для його огляду позивач відмовився. Не надано позивачем також оригіналів інших документів. Додані до позову копії документів у своїй сукупності також не дозволяють прийти до однозначного переконання про наявність правочину щодо спірної квартири між продавцями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та покупцем [PERSON] . Крім того, з`ясувати позицію третіх осіб щодо спірного питання не виявилось можливим, оскільки до суду за викликом вони не з`явились, будь-яких документів не надали. За наведених обставин суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання дійсним біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997 року у зв`язку з відсутністю достатніх та достовірних доказів. Вимога визнання за позивачем права власності на однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] загальною площею 30,4 кв.м., житлова площа - 17,1 кв.м. в порядку спадкування за законом є похідною від вимоги визнання дійсним біржового контракту № 012-Н від 20.11.1997, в задоволенні якої відмовлено, а отже також задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed