Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 13.09.2016 року звернувся позивач МТСБУ із позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою, посилаючись на те, що 21.06.2014 року з вини відповідача [PERSON], який керував автомобілем «Toyota Corsa», державний реєстраційний номер [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода,внаслідок чого автомобіль «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] отримав пошкодження. Вина відповідача [PERSON] підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року. На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, заподіяна відповідачем шкода, спричинена внаслідок ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Згідно звіту №1925 від 23.09.2014 року, складеного ТОВ «Ексас», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] складає 42507,72 грн. У звязку із тим, що відповідач добровільно не відшкодував шкоду, заподіяну власнику автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], потерпілий звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. 21.10.2014 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 35423,10 грн. Також позивачем, в позовній заяві зазначено, що МТСБУ оплатило витрати, повязані із встановленням розміру збитку та збір документів по справі у розмірі 654,40 грн. З підстав наведеного, позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 35423,10 грн; Стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму витрат, понесених на встановлення розміру збитку, що становить 654,40 грн; Стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 грн. Позивач МТСБУ повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У звязку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні, згідно Постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року, встановлено, що 21.06.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем «Toyota Corsa», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. І. Рабіна, в м. Одесі, в порушенням вимог п.п. 12.1, 12.3. ПДР, при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки, при виникненні перешкоди для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху при обїзді перешкоди, не впорався з керуванням свого транспортного засобу та не обрав безпечної швидкості руху, що призвело до зіткнення із автомобілем «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], який стояв попереду, в якому знаходився водій [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова по справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 21.06.2014 року - є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Власником автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВНС 101174, виданим РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області. На дату скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], була застрахована в ПрАТ СК «ТАСТ-Гарантія», згідно Полісу №АВ/8394059 від 28.06.2013 року. Згідно Звіту №1925 від 23.09.2014 року по визначенню вартості матеріального збитку легкового автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного ТОВ «Ексас», встановлено, що: «Вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 42507,72 грн.». В момент скоєння ДТП, відповідач [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Шкода, завдана власнику автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] особисто винуватцем ДТП відповідачем [PERSON] не була відшкодована. Власник пошкодженого автомобіля «Nissan Maxima», державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], з метою отримання страхового відшкодування, 06.08.2014 року звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У звязку з настанням події, передбаченої пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 21.10.2014 року здійснило виплату належного [PERSON] відшкодування на його розрахунковий рахунок у розмірі 35423,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1/24068 від 21.10.2014 року. Відповідно до п. 38.2 та п.п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно п. 40.3. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, передбачених у статті 41 Закону. Судом встановлено, що МТСБУ доручило ТОВ «Ексас» виконання наступних робіт: огляд пошкодженого КТЗ та складання протоколу огляду та фотозйомки пошкоджень КТЗ, визначення розміру завданих збитків КТЗ, що підтверджується рахунками №9/17 та №10/1, та сплатило в загальному 654,40 гривень за виконані роботи (платіжне доручення №7361 від 24.09.2014 року, №7820 від 21.10.2014 року). Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-112цс13 від 25.12.2013 року у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). Згідно\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи припис\~ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що сплачена МТСБУ сума страхового відшкодування у розмірі 35423,10 грн.підлягають стягненню з відповідача в порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз. З підстав наведеного, суд вважає, що витрати, понесені МТСБУ на встановлення розміру збитку у розмірі 654,40 грн.підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 1378 грн., що підтверджується платіжним дорученням №44280 від 26.07.2016 року, наявним в матеріалах справи, у звязку з чим такі витрати також підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved