Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод» про відшкодування моральної шкоди. В подальшому як третю особу, яка не заявляє вимоги на предмет спору було залучено відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 05 серпня 2015 року, перебуваючи на своєму робочому місці «Північний стенд» колесопрокатного цеху, о 09 годині 40 хвилин в присутності майстра [PERSON] сталася виробнича травма, а саме у нього із захватів випало колесо, та він отримав тілесне ушкодження, про що 15 вересня 2015 року був складено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1. В результаті завданої травми він змушений був проходити стаціонарне та амбулаторне лікування. Наголошував, що його життя після травми зазнало суттєвих змін, він не може працювати як раніше, на його утриманні знаходяться інші особи, та він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. У нього продовжуються проблеми зі здоровям у вигляді періодичних болів, на протязі тривалого часу тримається температура. Внаслідок обставин отримання тілесних ушкоджень, у нього є почуття приниженої гідності, образи, досади, оскільки були порушені його життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив. Просив суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на його користь 5\~000\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві. Позивач та його представник зявлялись в судове засідання, підтримали викладені в позові обставини та вимоги, просили суд їх задовольнити. Наголошували, що наслідки отриманої травми призвели до появи у нього негативних психоматичних та психоемоційних змін, він швидко втомлюється, має пригнічений настрій, нервозність, дратівливість, невпевненість в собі, має відчуття власної трудової неповноцінності, тривоги з приводу майбутнього. Звертали увагу на встановлені тілесні ушкодження у вигляді синдрому карпального каналу та післятравматичну нейропатію термінальних (кінцівок) гілок правового серединного нерву. Представник відповідача також зявлявся в судові засідання, зазначав про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, оскільки позивачем не було доведено якими саме протиправними діями або бездіяльністю була заподіяна останньому моральна шкода та не підтверджено жодними доказами розмір зазначеної шкоди, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначав, що проведеним розслідуванням було встановлено, що 05 серпня 2015 року о 09 годині 40 хвилин нещасний випадок стався саме в результаті порушення оброблювачем поверхневих дефектів металу [PERSON] п. 3.1. Інструкції з охорони праці для оброблювача поверхневих дефектів металу № 002-19004-10-2014 від 31 жовтня 2014 року. ПАТ «Інтерпайп НТЗ» є підприємством з підвищеною небезпекою, та на виконання вимог ст. 29 КЗпП при укладанні трудового договору від 08 червня 2015 року до початку роботи позивач був ознайомлений зі шкідливими та небезпечними факторами на робочому місці, пройшов відповідний інструктаж, була проведена його перевірка знань. Позивач був забезпечений спецодягом та засобами індивідуального захисту. Наголошують про відсутність вини відповідача, що виключає юридичну відповідальність. Звертають увагу, що позивач знаходився на лікарняному декілька разів з діагнозами, які не повязані з отриманою травмою. Крім цього, і раніше позивач неодноразово отримував травми у звязку зі своєю неуважністю та необережністю, наслідки яких не виключають можливість вплинути на загальний стан здоровя позивача в майбутньому. Представник відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Дніпропетровську в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у звязку з недоведеністю та їх необґрунтованістю. Звертали увагу, що в період з 06 серпня 2015 року по 24 листопада 2015 року відділенням фонду проводилась виплата [PERSON] допомоги у звязку з тимчасовою непрацездатністю за наслідками виробничої травми, у період з 21 жовтня 2015 року по 12 листопада 2015 року відділення Фонду забезпечило [PERSON] путівкою на проходження медичної реабілітації в санаторно-курортному закладі травматологічного профілю. [PERSON] була призначена та виплачена одноразова допомога щодо стійкої втрати працездатності, та була призначена щомісячна виплата, що компенсує частину втраченого заробітку внаслідок часткової втрати професійної працездатності в розмірі 10%. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON] показали, що дійсно після отримання травми, життя [PERSON] змінилось, стан його здоровя значно погіршився та значний проміжок часу він знаходиться на лікуванні. Всі ці обставини дуже виплинули на його емоційний стан, він став образливим, пригніченим, пасивним. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач станом на 05 серпня 2015 року перебували у трудових відносинах. 08 червня 2015 року [PERSON] був прийнятий в колесопрокатний цех публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод»» на посаду оброблювача поверхневих дефектів металу. 15 вересня 2015 року головним інженером ПАТ «Інтерпайп НТЗ» було затверджено акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 серпня 2015 року за формою Н-5, складений комісією з розслідування нещасного випадку. Актом встановлено, що о 09 годині 40 хвилин при кантівки чергового колеса з внутрішньої на зовнішню поверхню [PERSON] натиснув на кнопку пульта керування кантователя, внаслідок чого колесо в автоматичному режимі було захоплено лапами кантователя та переміщено у вертикальне положення. Під час кантування [PERSON] повернувся вліво, щоб переконатись в правильності виконання попередньої команди, яку він дав сортувальнику-здавальнику металу [PERSON] по укладанню коліс на плацу. У цей момент [PERSON] випадково оступився і щоб не втратити рівновагу по необережності правою рукою вхопився в огорожу кантователя, внаслідок чого третій палець правої кисті опинився між кантуючим колесом та внутрішньою поверхнею огорожі. [PERSON] надано невідкладну допомогу в оздоровчому пункті колесопрокатного цеху, після чого він був доставлений до комунального закладу «Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 6» для надання необхідної медичної допомоги. Також 15 вересня 2015 року головним інженером ПАТ «Інтерпайп НТЗ» було затверджено акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за форма Н-1, складений комісією з розслідування нещасного випадку, в якому зазначено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є [PERSON], оброблювач поверхневих дефектів металу ПАТ «Інтерпайп НТЗ», який порушив п. 3.1. Інструкції з охорони праці для оброблювача поверхневих дефектів металу № 002-1004-10-2014 від 31 жовтня 2014 року. 05 лютого 2016 року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області зареєстровано страховий випадок «трудове каліцтво» за номером 10734 з датою реєстрації 05 лютого 2016 року та з датою початку виплат 23 листопада 2015 року. Начальником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області 05 лютого 2016 року прийнято постанову № 0404/10734/10734/9 про призначення [PERSON] щомісячної грошової суми в разі часткової втрати професійної працездатності, що компенсує відповідно частину втраченого заробітку в розмірі 712, 12 грн. Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати призначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 042916 від 02 лютого 2017 року [PERSON] встановлено 10 % втрати працездатності безстроково. Відповідно до ч.1\~ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких частиною 2 вказаної\~статті цього Кодексу\~покладено на власника або уповноважений ним орган. Відповідно ч.2\~ст.153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, що передбачено ч.3\~ст.153 КЗпП України. Згідно зі\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці, відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною 3\~ст.13 Закону України «Про охорону праці»\~на роботодавця покладено безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Однак, [PERSON] виконуючи безпосередньо свої трудові обовязки отримав травму. Згідно висновку експерта № 320е від 13 грудня 2016 року у [PERSON] за даними медичної документації виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нігтьової бугристості третього пальця правої кісті з розтрощеною раною навколо, з приводу чого було проведено формування ампутаційної кукси третього пальця правої кисті на рівні основи дистальної фаланги, з розвитком в посттравматичному періоді набряку мяких тканин правої кисті, що призвело до розвитку синдрому карпального каналу праворуч, з ураженням сенсоневральних волокон серединного нерву та зниження функціональної активності мяза розгинача великого пальця, які виникли незадовго до первинного надання медичної допомоги в травматологічному пункті комунального закладу «Дніпропетровської Шостої міської клінічної лікарні», тобто в термін на який вказує обстежений 05 серпня 2015 року та за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя, строком понад три тижні. Також в матеріалах справи міститься висновок судово-медичної комісії № 55 від 13 грудня 2016 року, відповідно до якого у [PERSON] виявлені відкритий перелом нігтьової бугристості третього пальця правої кісті з раною нігтьової фаланги третього пальця правої кісті, що ускладнилось під час травматичного процесу незначним обмеженням рухів в дистальному між фаланговому суглобі третього пальця правої кісті, післятравматичною нейропатією термінальних (кінцевих) гілок правого серединного нерву з нерізким порушенням чутливості. Обєктивних клінічних даних за синдром запястного (карпального) каналу у гр. [PERSON] членами експертної комісії не встановлено. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості по критерію тривалого розладу здоровя понад 21 добу, що відповідає п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення». В судовому засіданні був допитаний експерт [PERSON], який підтвердив висновки, складені за результатами проведення експертизи. Суд, враховуючи, що питання, які були поставлені, досліджувались різними спеціалістами, бере до уваги саме висновок судово-медичної комісії № 55 від 13 грудня 2016 року. Доводи [PERSON], що в результаті отриманої травми 05 серпня 2015 року в нього тримається підвищена температура, присутня слабкість, постійна пітливість долоней, запаморочення не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновком судово-медичної комісії № 55 від 13 грудня 2016 року, в якому зазначено, що встановлена травма не знаходиться у причинному звязку з підвищенням температури у гр. [PERSON] після 05 серпня 2015 року, не призводить до виникнення загальної слабкості, загальних вегетативних розладів постійної пітливості, постійного запаморочення, тому і не знаходяться у прямому причинному звязку з подіями, що відбулись 05 серпня 2015 року. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача щодо наявності причинного звязку тілесних ушкоджень у [PERSON], які були останнім отримані у 2014 році з травмою, отриманою 05 серпня 2015 року, оскільки зазначені твердження спростовуються також висновком судово-медичної комісії № 55 від 13 грудня 2016 року. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] на даний час продовжує проходити лікування з приводу отриманої травми 05 серпня 2015 року. Згідно листа непрацездатності, виданого комунальним закладом «Дніпропетровська Шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 10 лютого 2017 року по 21 лютого 2017 року. Стаття 23 ЦК України\~передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів Як вказано в ч. 4 цієї ж\~статті ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана із розміром цього відшкодування. Згідно з ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як роз'яснено в п. 3\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частина 2\~ статті 1167 ЦК України\~передбачає, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, внаслідок дії джерел підвищеної небезпеки. \~Статтею 237-1 КЗпП України\~ передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Спричинення моральної шкоди позивачу пов'язано з нещасним випадком на виробництві, що призвело до втрати [PERSON] професійної працездатності в розмірі 10 %, розмір втрати якої відповідач в суді не оспорював. Посилання представника відповідача на те, що позивачем не було надано до суду доказів вини відповідача в отриманні ним виробничої травми\~не приймаються до уваги судом. В акті про проведення розслідування нещасного випадку на виробництві за формою Н - 5, та акті № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н - 1, які складені комісією з розслідування нещасного випадку та затверджені головним інженером ПАТ «Інтерпайп НТЗ» 15 вересня 2015 року дійсно не встановлено вини роботодавця, однак ця обставина не може бути підставою для відмови в позові [PERSON] до роботодавця, виходячи з аналізу норм ч. 2 ст.\~153, ст.\~173, ч.1 ст.\~237-1 КЗпП України та ст. 1167 ЦК України. Наявність у діях позивача [PERSON] порушень вимог інструкцій з охорони праці не впливає на його право на відшкодування завданої йому моральної шкоди у звязку з отриманим трудовим каліцтвом, а має враховувати під час визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди спричиненої позивачу, тому суд також відхиляє доводи представника відповідача в цій частині. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини отримання шкоди позивачем, глибину фізичних та душевних страждань, їх тривалість, істотність вимушених змін у способі життя позивача, та інші обставини, які мають істотне значення, в тому числі, зменшення обсягу трудової діяльності, необхідність проходження курсу лікування, обмеження його життєвої активність і необхідність додаткових зусиль для організації свого життя, неможливість відновлення попереднього стану. Разом з тим, враховуючи наявність вини позивача, відсоток втрати ним професійної працездатності, вимоги розумності, виваженості та справедливості, вважає достатнім розміром для відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат, та оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, вважає необхідним стягнути на користь держави судовий збір з відповідача.

Outcome: partial