Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості в розмірі 116885,25 грн. та судових витрат у розмірі 2270,00 грн.. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилався на те, що 12.02.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву приєднання № 1221971/290817 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов якої відповідач отримав кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у розмірі в межах максимального параметру кредитування у розмірі 104000,00 грн. з можливістю збільшення до 250000,00 грн., строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява про приєднання разом з «Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)» в редакції, яка на день підписання вказаної заяви викладена на банківському сайті http://oshadbank.ua, складає між ним та банком договір, складовою частиною якого є умови банківського договору, кредитного договору, що підтверджується підписом у заяві. Як вказує позивач, банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит, у встановленому договором розмірі. Проте, відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з останньої суму заборгованості за кредитним договором станом на 14.01.2021 року у розмірі 116885,25 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. Представник АТ «Ощадбанк», в судове засідання не з`явився про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а. с. 52 - 53). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а. с. 59). У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що ПАТ «Державний ощадний банк України» з 05.06.2019 року змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», що підтверджується статутом та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Крім того, встановлено, що 12.02.2020 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву приєднання № 1221971/290817 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно умов якої відповідач отримав кредит на споживчі потреби в національній валюті, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на його картковий рахунок у розмірі в межах максимального параметру кредитування у розмірі 104000,00 грн. з можливістю збільшення до 250000,00 грн., строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. (а. с. 24 - 25). Відповідач був ознайомлений з паспортом споживчого кредиту, який містить всі відомості щодо вартості кредиту, умов та строків, що підтверджується його особистим підписом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява про приєднання разом з «Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки)» в редакції, яка на день підписання вказаної заяви викладена на банківському сайті http://oshadbank.ua, складає між ним та банком договір, складовою частиною якого є умови банківського договору, кредитного договору, що підтверджується підписом у заяві. Проте, відповідач ухиляється від належного виконання взятих на себе зобов`язань, встановлених кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 14.01.2021 року виникла заборгованість у розмірі 116885,25 грн., з яких: - 102400,26 грн. - основний борг по кредиту; - 14245,91 грн. - комісія; - 176,26 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу; - 62,82 грн. - 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З матеріалів справи, судом встановлено, що банк свої зобов`язання за кредитним договором від 12.02.2020 року виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобов`язань ухиляється. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. У відповідності до положень ст. ст. 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Суд звертає увагу відповідача на той факт, що до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2270,00 грн., тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача (а. с. 1).

Outcome: approved