Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, [PERSON], із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну неповнолітню дитину. З відповідачем проживають окремо. Добровільної допомоги на утримання дитини відповідач не надає. У звязку з наведеним, після уточнення позовних вимог, просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. Позивач через канцелярію суду надала заяву про\~ розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач через канцелярію суду надав заяву про\~ розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб І-ЕД 240342 виданого 31.01.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 31 січня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис №34, прізвища після одруження присвоєні чоловіку [PERSON], дружині - [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 379668, виданого 11 жовтня 2016 року Лисичанським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області, [PERSON], народився 05 жовтня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 541. Батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON]. \~ \~ \~ \~ Згідно довідки від 11.10.2017 року, виданої головою вуличного комітету, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], на її утриманні перебуває її син [PERSON]. Як вбачається з позовної заяви, відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, а позивач потребує такої допомоги. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості\~ потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована\~ Постановою ВР\~ N 789-XII від 27.02.1991 р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька та (чи) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. В ході розгляду справи відповідач позов визнав, про що надав письмову заяву. Згідно приписів ст. 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд зазначає, що визнання позову в даній справі не суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси. Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved