Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позову зазначає, що з 14 березня 2014 року призначений на посаду голови Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області. 29 лютого 2016 року відповідно до розпорядження заступника голови з припинення діяльності Автозаводської районної у місті Кременчуці ради та її виконавчих органів [PERSON], звільнено з посади голови Автозаводської районної в місті Кременчуці ради у звязку з ліквідацією установи, відповідно до п.1. ч.1 ст. 40 КЗпП України. Виплату всіх сум (заробітної плати, вихідної допомоги) проведено не в день звільнення, а 04 березня 2016 року. Враховуючи вищевикладене, просить суд, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2358 грн. 64 коп. Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Рішенням Автозаводської районної у місті Кременчуці ради Полтавської області від 12 березня 2014 року шляхом таємного голосування обрано головою Автозаводської районної у місті Кременчуці ради [PERSON]. Відповідно до розпорядження заступника голови комісії з припинення діяльності Автозаводської районної у місті Кременчуці ради та її виконавчих органів [PERSON] від 29 лютого 2016 року [PERSON] з посади у звязку з ліквідацією установи, відповідно до пункту першого частини першої статті 40 КЗпП України. Як передбачено частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Однак відповідачем проігноровані вимоги вищезазначеної статті, що призвело до затримки виплати, відповідач відповідно до виписки за рахунком, здійснив виплату позивачу всіх сум лише 04 березня 2016 року. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені встатті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша\~статті 117 КЗпП України). Згідно пункту 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 ( 100-95-п ) (з наступними змінами і доповненнями). Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, та призначення пенсії. У відповідності до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, а саме: середньоденна заробітна плата складає: 11\~793 грн. 30 коп. (січень 2016 року) + 11\~793 грн. 30 коп. (лютий 2016 року з урахуванням підпункту б п. 4 Порядку) : 40 робочих днів за два місяці (19 робочих днів у січні 2016 року та 21 робочий день у лютому 2916 році) = 589 грн. 66 коп. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає: 589 грн.66 коп. * на 4 дні (з 29 лютого 2016 року по 04 березня 2016 року) = 2358 грн. 64 коп. Щодо витрат на правову допомогу, то суд виходить з наступного. Статтею 79 ЦПК України\~витрати на правову допомогу віднесені до судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.88 України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно наявних в матеріалах справи договору про надання юридичних послуг від № 101 від 16 березня 2016 року та додатку № 1до нього, витрати позивача на юридичну допомогу складають 300 грн. /а.с.14-15/, а також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. Враховуючи вищевикладене, відповідно до статей 215-218 ЦПК України, -

Outcome: approved