Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 08.08.2008 року за вказаною адресою не проживає до теперішнього часу. Перешкод для його проживання у вказаному домоволодінні позивач не чинила. У зв`язку з тим, що відповідач жодного разу за вказаний період не виявив бажання повернутися до вказаного жилого приміщення, позивач вважає, що він втратив свою заінтересованість до даного житла. Позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 03 червня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 01 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення інформації про судові засідання на сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет. Однак, відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 1 статті 280 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про поважність причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі договору купівлі-продажу від 22 січня 1998 року, посвідченого старшим державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори Кудіновою В.І., зареєстрованого в реєстрі за №78, позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с.8). За даними домової книги для прописки громадян, які проживають в будинку [ADDRESS] , за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] (а.с.9-10). З довідки №6236 від 01.06.2021 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки №01-12/2470 від 01.06.2021 року, виданої КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В довідці також зазначено, що [PERSON] за вказаною адресою не проживає (а.с.12). Згідно акту за № 01-12/2469 від 01.06.2021 року КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, за підписом голови квартального комітету №28 та інспектора Покровського ККСН та сусідів, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований, але не проживає, місце знаходження його невідоме (а.с.13). Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть. Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved