overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 07 серпня 2004 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрував шлюб, від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, різні погляди на сімейне життя та виховання дитини. З квітня 2013 року подружні стосунки між подружжям припинено та спільного господарства вони не ведуть, а тому позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 07 серпня 2004 року між сторонами було зареєстровано шлюб, про що виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 50, зареєстрований виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області. Від шлюбу у сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 126, що видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області 10.07.2007 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 08.06.2008 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 08 червня 2008 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Виконком Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 7. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідний актовий запис № 381, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського району Київської області, дата видачі 11 листопада 2008 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 08 листопада 2013 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач проживає а АР Крим, наміру повернутися до сім'ї немає та з 2015 року вони проживають окремо. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Урядовий кур'єр». За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 08 листопада 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що виконавчим комітетом Желябовської сільської ради Нижньогірського району Автономної Республіки Крим видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено актовий запис № 10. Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 08 травня 1997 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають доньку [PERSON], 1997 року народження та сина [PERSON], 1998 року народження. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та з червня 2013 року шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився. Представник позивача також не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик до суду в газеті «Голос України». За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 08 травня 1997 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька зроблено актовий запис № 227 від 08.05.1997 року та видано Свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], 1997 року народження та сина [PERSON], 1998 року народження. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 09 вересня 2006 року з відповідачем - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судовому засіданні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 09 вересня 2006 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Гаврилівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 16. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 23, що зареєстрований Гаврилівською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області, дата видачі 10 вересня 2009 року та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зроблено відповідний актовий запис № 13, що зареєстрований виконкомом Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області, дата видачі 11 червня 2007 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 09 жовтня 2009 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 09 жовтня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], відповідний актовий запис № 334. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER], відповідний запис № 13, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, дата видачі 15 січня 2010 року. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON] з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 10 листопада 2006 року з відповідачем - [PERSON] зареєстрували шлюб, від спільного проживання та шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося і перебуваючи у шлюбі подружжя проживає окремо, а шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 10 листопада 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управляння юстиції у Київській області, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторнами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 11 березня 2016 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу мають малолітню дитину - сина, [PERSON], [INFO], який проживають з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, постійні суперечки та конфлікти. Позивач з відповідачем подружніх стосунків не підтримують, на примирення не погоджується та не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву, заяв чи клопотанюдо суду не подав, хоч про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області звернувся позивач - [PERSON], з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 13 липня 2013 року з відповідачем по справі - [PERSON] зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Крім того, позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, втрату поваги один до одного, постійні сварки. З відповідачем вони шлюбні відносини припинили. Позивач не вбачає можливим будь-яке подальше збереження шлюбу, оскільки він носить формальний характер, при його фактичному розпаді, на примирення з відповідачем не погоджується. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує та на примирення з позивачем не погоджується. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено, що 13 липня 2013 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], зроблено відповідний актовий запис № 108. Від шлюбу сторони дітей не мають. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене,

Outcome: approved