Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~надійшла позовна\~заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що 29.12.2019 року між нею та відповідачем було досягнуто згоди про придбання у неї житлового будинку з присадибними земельними ділянками розташованих за адресою: [ADDRESS] . Ціна нерухомого майна була обумовлена в розмірі 30 000 грн. Після чого між ними було досягнуто домовленості, що позивач віддає кошти за вказане нерухоме майно, а відповідач зі свого боку зобов`язалася, що після сплати суми нотаріально посвідчать договір купівлі-продажу. Після отримання грошей, відповідач договір належним чином не посвідчила, на моє прохання посвідчити його нотаріально, посилається на те, що право власності на домоволодіння зареєстровано на її померлого батька [PERSON] , а із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння вона не зверталася та не реєструвала. Позивач вважає, що між ним та відповідачем, яка є спадкоємцем нерухомого майна досягнуто щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, позивачем сплачено всю вартість майна, що підтверджується розпискою, однак неможливо посвідчити договір нотаріально. У зв`язку із чим позивач вважає, що за ним можливо визнати право власності на житловий будинок та присадибні земельні ділянки. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, прохала задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. У відповідності зі статтею 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом. [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину серії НВО № 919387, 919388, 919389 від 20.04.2017 року на праві власності належить житловий будинок\~з присадибними\~земельними ділянками\~площею 0.2500\~га та\~0.4520\~га,\~які розташовані\~за адресою:\~ [ADDRESS] (а. с. 8-13). [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 14). Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є його донька [PERSON] (а. с. 24-25). Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). На а. с. 7 є розписка відповідача про отримання нею плати за житловий будинок з присадибними земельними ділянками, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Виходячи з матеріалів справи, обставини, які склалися, свідчать про наявність укладення договору купівлі-продажу між сторонами. Об`єктивно сторони договору купівлі-продажу порушили вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. Але позивач і відповідачі, як сторони правочину (розписки), домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося виконання договору. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що правочин, який укладено між сторонами у справі вважається таким, що вчинений правомірно, тому є законні підстави для визнання за позивачем права власності на житловий будинок та присадибні земельні ділянки.

Outcome: approved