Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

До Лисичанського міського суду звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, в якому просив визнати спільно набутим майном подружжя: -житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ульянових, 23 -транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, VIN-Y6DSF48YE6B641165KL1SF48YE6B641165, вартістю 120000 гривень; -дитячі речі (приналежності) та меблі зі шафою-купе, вартістю 10000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 4000 гривень; -тренажер, вартістю 5000 гривень; -шафа купе світлого кольору, дзеркальна, вартістю 6000 гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 гривень; -телевізор ж/к «Samsung», LE32C530F1WBT(XUA), вартістю 5000 гривень; -холодильник «Samsung», вартістю 6000 гривень; -миючий пилосос «Zelmer», вартістю 3000 гривень; -стінка в прихожій (зроблена на замовлення) зі шафою купе, вартістю 10000 гривень; -машинка пральна «LG», вартістю 4000 гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 гривень; -люстри, вартістю 2000 гривень; -програвач DVD «BBK», вартістю 300 гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 гривень; -ліжко зі спального гарнітуру, вартістю 1000 гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «FORTE», вартістю 3000 гривень; -перфоратор, вартістю 2000 гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 5000 гривень; -паркан з бетону, вартістю 20000 гривень; -ванна стальна емальована, вартістю 3500 гривень. Поділити спільно набуте майно подружжя, виділивши: [PERSON] - -транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, VIN-Y6DSF48YE6B641165KL1SF48YE6B641165; [PERSON] -дитячі речі (приналежності) та меблі зі шафою-купе, вартістю 10000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 4000 гривень; -тренажер, вартістю 5000 гривень; -шафу купе світлого кольору, дзеркальна, вартістю 6000 гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 гривень; -телевізор ж/к «Samsung», LE32C530F1WBT(XUA), вартістю 5000 гривень; -холодильник «Samsung», вартістю 6000 гривень; -миючий пилосос «Zelmer», вартістю 3000 гривень; -стінку в прихожій (зроблена на замовлення) зі шафою купе, вартістю 10000 гривень; -машинку пральна «LG», вартістю 4000 гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 гривень; -люстри, вартістю 2000 гривень; -програвач DVD «BBK», вартістю 300 гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 гривень; -ліжко зі спальною гарнітурою, вартістю 1000 гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «FORTE», вартістю 3000 гривень; -перфоратор, вартістю 2000 гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 5000 гривень; -паркан з бетону, вартістю 20000 гривень; -ванну стальну емальовану, вартістю 3500 гривень. Загальна вартість майна складає 129074 гривні 92 копійки. Здійснити розподіл судових витрат, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. В обґрунтування позову зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 23 вересня 2014 року розірвано. В період шлюбу сторони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільні грошові кошти, які складались із заробітної плати позивача та відповідача, за які придбалося спільне майно. За період шлюбу сторонами було придбано наступне майно: -житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, вул. Ульянових, 23 -транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, VIN-Y6DSF48YE6B641165KL1SF48YE6B641165, вартістю 120000 гривень; -дитячі речі (приналежності) та меблі зі шафою-купе, вартістю 10000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 4000 гривень; -тренажер, вартістю 5000 гривень; -шафа купе світлого кольору, дзеркальна, вартістю 6000 гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 5000 гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 гривень; -телевізор ж/к «Samsung», LE32C530F1WBT(XUA), вартістю 5000 гривень; -холодильник «Samsung», вартістю 6000 гривень; -миючий пилосос «Zelmer», вартістю 3000 гривень; -стінка в прихожій (зроблена на замовлення) зі шафою купе, вартістю 10000 гривень; -машинка пральна «LG», вартістю 4000 гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 гривень; -люстри, вартістю 2000 гривень; -програвач DVD «BBK», вартістю 300 гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 гривень; -ліжко зі спального гарнітуру, вартістю 1000 гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «FORTE», вартістю 3000 гривень; -перфоратор, вартістю 2000 гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 5000 гривень; -паркан з бетону, вартістю 20000 гривень; -ванна стальна емальована, вартістю 3500 гривень. Загальна вартість майна складає 249074 гривні 92 копійки. Домовленості щодо порядку поділу майна між сторонами не знайдено. Шлюбний договір не укладався. Тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом, для поділу спільного майна подружжя. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала письмові пояснення, в яких просила справу розглядати без її участі, представляти інтереси в суді вона передала своєму представник [PERSON] Просила позов задовольнити, залишити їй автомобіль марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, оскільки вона на даний час проживає за межами міста Лисичанська та потребує в користуванні автомобілем, працюючи торгівельним представником. Все інше спільно набуте майно, заявлене в позові, просила залишити відповідачу, оскільки після розлучення вона виїхала з будинку, в якому проживала з відповідачем та залишила все майно відповідачу, тому що не має наміру проживати з ним та користуватись майном, забравши собі тільки особисті речі, та особисті речі дитини. Вважає, що такий розподіл спільно набутого майна є справедливим та не порушує права та інтереси сторін спору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, та просив: визнати спільно набутим майном подружжя: -транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, вартістю 50000 гривень; -шафа купе (дитячий), вартістю 6000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 4000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 3000 гривень; -тренажер, вартістю 3000 гривень; -шафа купе світлого кольору, дзеркальна, вартістю 5000 гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 4000 гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 гривень; -телевізор ж/к «Samsung», вартістю 5000 гривень; -холодильник «Samsung», вартістю 6000 гривень; -миючий пилосос «Zelmer», вартістю 3000 гривень; -стінка в прихожій (зроблена на замовлення) зі шафою купе, вартістю 7000 гривень; -машинка пральна «LG», вартістю 4000 гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 гривень; -люстри, вартістю 1000 гривень; -програвач DVD «ВВК», вартістю 300 гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 гривень; -ліжко зі спальною гарнітурою, вартістю 1000 гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «Форте», вартістю 3000 гривень; -перфоратор, вартістю 1500 гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 4000 гривень; -паркан з бетону, вартістю 15000 гривень; -ванну стальна емальована, вартістю 2000 гривень. Поділити спільно набуте майно подружжя, виділивши: [PERSON] транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, вартістю 50000 гривень; [PERSON] - купе (дитячий), вартістю 6000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 4000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 3000 (три тисячі) гривень; -тренажер, вартістю 3000 (три тисячі) гривень; -шафу купе світлого кольору, дзеркальну, вартістю 5000 (пять тисяч) гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 (пять тисяч) гривень; -телевізор ж/к «Самсунг», вартістю 5000 (пять тисяч) гривень; -холодильник «Самсунг», вартістю 6000 (шість тисяч) гривень; -миючий пилосос «Зелмер» вартістю 3000 (три тисячі) гривень; -стінку в прихожій (зроблену на замовлення) зі шафою купе, вартістю 7000 (сім тисяч) гривень; -машинку пральна «LG», вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 (шість тисяч) гривень; -люстри, вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; -програвач DVD, вартістю 300 (триста) гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 (три тисячі) гривень; -ліжко зі спального гарнітуру, вартістю 1000 (одна тисяча) гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 (тринадцять тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «Форте», вартістю 3000 (три тисячі) гривень; -перфоратор, вартістю 1500 (одна тисяча пятсот) гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 4000 (чотири тисячі) гривень; -паркан з бетону, вартістю 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень; -ванну стальну емальовану, вартістю 2000 (дві тисячі) гривень. Додатково пояснив, що наявність майна, заявленого в уточненому позові, позивачка не заперечує, просить залишити позивачці автомобіль, оскільки вона потребує у його користуванні, працюючи торгівельним представником. На даний час автомобіль знаходиться у фактичному користуванні позивачки, вона перебуває за межами міста Лисичанська, виїхала з дитиною з будинку, в якому проживала з відповідачем, оскільки життя з відповідачем не склалось через сварки, образи та погрози застосування насилля щодо позивачки зі сторони відповідача. У її фактичному володінні перебуває програвач DVD та телевізор, які вона згодна повернути відповідачу. Також позивачка потребує у користуванні автомобілем, оскільки з нею проживає малолітня дитина, яка відвідує спортивні секції та школу в місті Черкасах, тобто для пересування з дитиною. Загальна вартість майна, яка залишається позивачці менша, ніж в сукупності вартість майна відповідача, проте позивачка не заперечує проти саме такого поділу майна, оскільки всім іншим майном, заявленим в уточненому позові фактично володіє відповідач, який крім того, залишається проживати в будинку, який придбано під час шлюбу сторонами, спору про поділ якого вона не має. Крім того, позивачка не вимагає від відповідача грошової компенсації у звязку з тим, що вартість майна, яку вона просить виділити відповідачу більша ніж вартість автомобіля, який вона просить виділити їй. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення, в яких зазначив, що наявність майна зазначеного в позові, яке відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, він визнає, проте не згоден з, заявленою позивачкою, вартістю майна. Натомість паркан, відповідно до договору від 13.04.2013 коштує всього 10880 гривень, а не 20000 гривень, як заявлено в позові позивачкою, також він не згоден з вартістю автомобіля, вартість якого насправді 50000 гривень, а не 120000 гривень. Вважає, що позивачка навмисно завищила вартість речей, щоб в сукупності вони дорівнювали вартості автомобіля на який вона претендує. Зауважив, що він теж бажає користуватись автомобілем, який він використовував частіше ніж позивачка, та який вона вивезла без його згоди. Тому запропонований варіант поділу майна його не влаштовує. Просив взяти до уваги заперечення та розподілити спільно набуте майно, виділивши у власність позивачки: -? частину автомобіля Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, -дитячі речі та меблі зі шафою купе, -мякий куток, темно сірого кольору, -тренажер, -шафу-купе світлого кольору, дзеркальний, мякий куток коричневий, -кондиціонер «ВЕКО», 12-ка, -пральну машину «LG», -стінку в прихожій за шафою-купе, -телевізор «JVC», -люстри, -програвач DVD «ВВК», -штори та тюль, зроблені на замовлення, -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури, -паркан з бетону; виділивши у власність відповідача: -? частку автомобіля Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, -кондиціонер «ВЕКО», 12-ка, -телевізор «LG», -телевізор «Samsung», -миючий пилосос «Zelmer», -кухонний гарнітур з мяким кутком, -ліжко зі спальною гарнітурою, -супутникові антени з тюнерами, -перфоратор, -стальну емальовану ванну. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідач не заперечує проти існування спільного майна подружжя, заявленого в уточненому позові, також відповідач не заперечує проти вартості майна, зазначеного в уточненій позовній заяві. Просив, розділити майно, як зазначено в письмових запереченнях відповідача, визнати по ? частині спільного автомобіля за позивачем та відповідачем, оскільки відповідач теж потребує у користуванні автомобілем. Суд, вислухавши доводи представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своє власністю, результатом своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод,Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.ст.60, 69-71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Лисичанського міського суду 23.09.2014(а.с.4). Під час шлюбу сторонами було придбано транспортний засіб марки Chevrolet AVEO, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер В5144ВТ, вартістю 50000 гривень; -шафа купе (дитячий), вартістю 6000 гривень; -мякий куток темно сірого кольору, вартістю 4000 гривень; -кондиціонер BEKO (9-ка), вартістю 3000 гривень; -тренажер, вартістю 3000 гривень; -шафа купе світлого кольору, дзеркальна, вартістю 5000 гривень; -мякий куток, коричневий, вартістю 4000 гривень; -кондиціонер BEKO (12-ка), вартістю 5000 гривень; -телевізор ж/к «Samsung», вартістю 5000 гривень; -холодильник «Samsung», вартістю 6000 гривень; -миючий пилосос «Zelmer», вартістю 3000 гривень; -стінка в прихожій (зроблена на замовлення) зі шафою купе, вартістю 7000 гривень; -машинка пральна «LG», вартістю 4000 гривень; -телевізор «JVC», вартістю 1000 гривень; -телевізор «LG», вартістю 1000 гривень; -кухонний гарнітур з мяким кутком, вартістю 6000 гривень; -люстри, вартістю 1000 гривень; -програвач DVD «ВВК», вартістю 300 гривень; -штори та тюль, зроблені на замовлення, вартістю 3000 гривень; -ліжко зі спальною гарнітурою, вартістю 1000 гривень; -будівельні матеріали, згідно рахунку-фактури № 1009, № 1002, № 1038, вартістю 13274 гривні 92 копійки; -бетонозмішувач «Форте», вартістю 3000 гривень; -перфоратор, вартістю 1500 гривень; -супутникові антени з тюнерами 2 шт., вартістю 4000 гривень; -паркан з бетону, вартістю 15000 гривень; -ванна стальна емальована, вартістю 2000 гривень. В судовому засіданні сторонами не заперечувалось фактичне існування спірного майна, те що воно було придбано під час шлюбу, також не заперечувалась вартість майна, зазначена в уточненій позовній заяві. Оскільки вищевказане майно придбане під час перебування сторін у шлюбі, тому, відповідно до ст. 60 СК України, воно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому підлягає визнанню спільно набутим майном подружжя. Пленум Верховного Суду України в постанові № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди\~\~виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Отже, законодавець визначився, що поділ спільної сумісної власності подружжя здійснюється в натурі. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] разом із спільною з відповідачем дитиною, проживає та працює в місті Черкасах. Згідно наданої копії довідки Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 22 [PERSON], [INFO], відвідує спортивну секцію футболу /а.с.88/. Відповідно до довідки на а.с.89, вбачається, що [PERSON] займається на секції бойового карате 3 рази в неділю. Відповідно до пояснень сторін позивачка виїхала з дитиною забравши спірний автомобіль та просить при поділі майна виділити їй автомобіль, вартістю 50000 гривень, оскільки вона потребує в його користуванні, працюючи торгівельним представником та необхідності пересування з дитиною, яка навчається в школі та відвідує спортивні секції. Все інше спірне майно виділити відповідачу, оскільки він фактично володіє ним, та вона на нього не претендує. Аналізуючи позовні вимоги, враховуючи інтереси малолітньої дитини, та встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд дійшов висновку, про можливість задоволення позову та виділення позивачці спірного автомобілю, вартість якого складає 50000 гривень, а відповідачу, виділення спірного майна, заявленого в позові, загальною вартістю 107074 гривні. Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось сторонами, у фактичному володінні відповідача перебуває майно, окрім програвача DVD та телевізора, які перебувають у володінні позивачки та які вона згодна передати відповідачу, яке просить виділити представник позивача, відповідачу, загальна вартість якого більша ніж вартість спірного автомобілю, який представник позивача просить в уточненому позову виділити позивачці. Крім того, суд враховує позицію позивачки, яка не вимагає від відповідача грошової компенсації. На підставі викладеного, суд вважає можливим відступити від равенства часток у поділі майна, оскільки сама позивачка просить про це в позові, її доля при поділі майна значна менша ніж відповідача, та вона не вимагає за це грошової компенсації та з цього приводу критично ставить до позиції відповідача щодо виділення по ? частині автомобіля сторонам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2490,75 грн.

Outcome: approved