Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшла за підсудністю цивільна справа № 556/21/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] . У позовній заяві позивач просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 квітня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 28. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач на утримання доньки добровільно коштів не надає. Неповнолітня донька перебуває на утриманні позивачки. Відповідач інших осіб на утриманні не має, фізичними чи психічними хворобами не хворіє, є особою працездатного віку. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 22 березня 2021 року. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року розгляд справи відкладено на 08 квітня 2021 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. У клопотанні зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначено, що він ніколи не відмовлявся від утримання своєї доньки та повідомляє суд про визнання позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 28 квітня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який 22 жовтня 2019 року розірвано, що підтверджується рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 жовтня 2019 року у справі № 556/17142/19, яке набрало законної сили 25 листопада 2019 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.8). Малолітня донька [PERSON] проживає з позивачкою, що підтверджується копією довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради № 3339-03 від 09 вересня 2020 року та не оспорюється сторонами (а.с.9). Згідно копії довідки № 1 від 08 вересня 2020 року [PERSON] працює продавцем-консультантом у ФОП [PERSON] (а.с.11). Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 СК України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров`я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. За приписами ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи викладене вище, визнання позивачем позовних вимог, суд вбачає наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved