Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 10 вересня 2015 року звернулась [PERSON] (далі позивач) з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач), аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно. В обґрунтування свого позову зазначила, що сторони розірвали шлюб 18 серпня 2009 року, проживають окремо. Від цього шлюбу мають повнолітню сина [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], які на даний момент проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. 20.06.2015 року сину виповнилося 18 років, однак він продовжує навчатися в Куйбишевському ПАЛ та потребує коштів на утримання. Відповідач працездатний, має земельну частку (пай), що знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма «40 років Жовтня». На сьогодні відповідач будь-яку матеріальну допомогу для сина не надає, через що вона змушена звернутися до суду за захистом її прав. Позивачка звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі, на задоволенні її позову про стягнення аліментів на час навчання наполягає. Відповідач також звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти позову про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебували в шлюбі, який був розірваний 18 серпня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 063550, виданого 18 серпня 2009 року Відділом РАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області (а.с.8). Сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 316664, виданого 23 липня 1997 року відділом РАГС Куйбишевської райдержадміністрації Запорізької області (а.с.6). 14 серпня 2015 року [PERSON] змінив імя на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії І-ЖС №006463, виданим 14 серпня 2015 року ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ у Запорізькій області, актовий запис №02 (а.с. 17). Згідно із довідкою від 04.09.2015 року № 1381 до складу сімї, проживаючої в [INFO], входять [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з довідкою ДНЗ «Куйбишевський професійний аграрний ліцей» від 23.07.2015 року № 353 [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Куйбишевький ПАЛ» на денному відділенні з 01.09.2012 року по 08.01.2016 року на ІІІ курсі за професією «Кухар; кондитер» (а.с. 5). Частиною 1 ст. 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, але за наявності можливості у них надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, при вирішенні спірних правовідносин потрібно встановити такі обставини: потребу повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у звязку з навчанням, та матеріальне становище батька щодо можливості сплачувати аліменти. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність потреби у повнолітнього сина в матеріальній допомозі від сторін на навчання. Щодо матеріального стану відповідача та його можливості сплачувати аліменти судом встановлено, що [PERSON] не працює, має земельну частку (пай), що знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма «40 років Жовтня». Тому суд приходить до висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] При встановлені розміру аліментів суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріальне становище сторін та дитини, на користь якої позивачка просить стягнути аліменти, стан його здоровя, інші обставини справи, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів на утримання доньки в період навчання у розмірі1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Згідно із ст.ст.191,201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як було встановлено під час розгляду справи, період навчання [PERSON] в ДНЗ «Куйбишевський ПАЛ» з 01 вересня 2012 року по 08 січня 2016 року (а.с.5). \~ \~ \~ \~ Таким чином, період навчання [PERSON] закінчується раніше ніж йому виповнюється 23 роки, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти до закінчення навчання [PERSON]М, а саме до 08.01.2016 року, оскільки право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК України).. Оскільки, [PERSON] на період його навчання, згідно із графіком навчального процесу має перерви у навчанні, то аліменти під час канікул не повинні стягуватись з відповідача, оскільки повнолітня дитина не несе витрат на навчання та не позбавлена можливості працевлаштуватись. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого визначається на час подачі позову до суду, виходячи з положень п.1.1 ст.2 Закону України Про судовий збір.

Outcome: partial