Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що між сторонами у встановленому порядку був укладений шлюб. З липня 2018 року сторони припинили сімейні та подружні стосунки та проживають окремо. На думку позивача подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим. Шлюб існує формально та протиріч її інтересам. Від шлюбу спільних дітей у сторін немає, проте на утриманні позивача знаходяться п`ятеро малолітніх дітей, що унеможливлює її явку до ОРАЦС іншої області для розірвання шлюбу. Крім того, відповідач категорично відмовляється розривати шлюб з позивачем. У зв`язку з викладеним позивач просить розірвати указаний шлюб. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте у позовній заяві просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення заперечень не висловлювала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, жодного разу в судове засідання не з`явився. Правом надати письмовий відзив чи усні пояснення під час судового засідання не скористався. Ураховуючи викладене суд постановив ухвалу про здійснення розгляду справи у заочному порядку. На підставі ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. У ході розгляду справи судом встановлено наступне. Виконавчим комітетом Стеблівської селищної ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області 12.05.2017 було зареєстровано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , про що вчинено актовий запис № 04. Указаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.05.2017. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позивач у позовній заяві зазначає, що з липня 2018 року сторони припинили подружні стосунки внаслідок відсутності взаєморозуміння та довіри. Спільне господарство не ведеться. Подальше перебування у шлюбі з відповідачем є неможливим. Відповідач свою позицію щодо заявленого позову не висловив. В силу ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12.06.2014 зазначено «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона ….і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням того, що позивач не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, тому шлюб слід розірвати. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви, у сумі 908,0 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved