Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

До Решетилівського районного суду Полтавської області звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позивачка зазначає, що з 15 листопада 2008 року по 19 березня 2018 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачкою. Відповідно до рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19.03.2018 відповідач повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З лютого 2020 року відповідач аліменти не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 01.01.2021 становить 39901,30 грн. Посилаючись на положення частини 1 статті 196 СКУ України, позивачка просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 39901,30 грн. Ухвалою судді від 25.02.2021 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначене судове засідання на 08 квітня 2021 року. 30 березня 2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що не ухилявся від сплати аліментів. Причиною виникнення заборгованості є вкрай важке матеріальне становище протягом тривалого періоду, оскільки його 15 січня 2020 року було звільнено з Національної поліції України і тривалий час він не міг знайти роботу, в тому числі через карантинні заходи. В цей час він перебував на утриманні батьків, які також надавали допомогу дитині. Крім цього він має споживчий кредит на суму близько 13000 грн. З 07 грудня 2020 року [PERSON] працює в ДУ «ПВК 64». Станом на березень 2021 року і протягом цього року аліменти він сплачує регулярно, також було сплачено 3140 грн заборгованості. Тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Судове засідання, призначене на 08 квітня 2021 року було відкладено за клопотанням відповідача. У судовому засіданні 19 травня 2021 року представник позивачки Казаков О.А. позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] адвоката Казакова О.А., відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментівпідлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Рішенням Решетилівського районного суду від 19 березня 2018 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 25-26). Судом також встановлено, перебуває на повному матеріальному утриманні матері. Відповідно до довідки №10-12/1423 від 10.02.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: дочка [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.9) Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 22 грудня 2020 року, складеного старшим державним виконавцем Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми), заборгованість по аліментах [PERSON] станом на грудень 2020 року складає 39901,30 грн (а.с.8). Відповідно до наведеного у змісті позовної заяви розрахунку суми пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів, заборгованість з лютого по травень 2020 року складає 40541,51 грн. Позивачка вказує, що розмір пені перевищує 100% заборгованості зі сплати аліментів, а тому просила стягнути пеню в розмірі, що дорівнює заборгованості по сплаті аліментів (39901,30 грн). Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Приписами статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина 2 цієї статті) На обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позову відповідач [PERSON] причиною виникнення заборгованості вказував вкрай важке матеріальне становище протягом тривалого періоду. Судом встановлено, що відповідно до копії наказу Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 15.01.2020 [PERSON] за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної Поліції України) було звільнено зі служби в поліції (а.с.33). За 2020 рік сума нарахованого та виплаченого доходу [PERSON] становить 27525,44 грн, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.32). За період з січня по березень 2021 року [PERSON] було нараховано заробітну плату в сумі 23410,26 грн, фактично виплачено 13162,37 грн та погашено 3140,88 грн боргу по аліментам (а.с.30-31). Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, який викладений у постанові від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19. Водночас, на думку суду, твердження відповідача [PERSON] про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з його вини, не знайшло свого підтвердження під час розгляду даної справи. Так, суд критично оцінює пояснення відповідача, що з 15 січня 2020 року, коли його було звільнено з Національної поліції, він не міг найти роботу аж до грудня 2020 року, зважаючи на досить тривалий проміжок часу між цими подіями. Пояснення відповідача [PERSON] , що він звертався до декількох роботодавців з метою отримання роботи, також не доведено ним належним чином. Крім цього, підставою для звільнення відповідача з органів Національної поліції, є дисциплінарне стягнення. Як зазначив в судовому засіданні відповідач [PERSON] , причиною звільнення є те, що він не з`явився у визначений час до відділу поліції у м. Авдіївка Донецької області. Тобто, причина звільнення безпосередньо перебувала в залежності від дій відповідача і не була пов`язана з хворобою, скороченням штатів чи з іншими поважними причинами, передбаченими статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію». Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не сплачував аліменти з лютого 2020 року, чого відповідач не заперечував в судовому засіданні, позивачем пред`явлено вимогу про стягнення пені за 2020 рік, сума пені за 2020 рік необхідно розраховувати наступним чином: За лютий 2020 року пеня становить 11687,01 грн (3488,66 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 335 днів прострочення сплати аліментів). За березень 2020 року пеня становить 10675,30 грн (3488,66 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 306 днів прострочення сплати аліментів). За квітень 2020 року пеня становить 9614,00 грн (3496,00 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 275 днів прострочення сплати аліментів). За травень 2020 року пеня становить 8565,20 грн (3496,00 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 275 днів прострочення сплати аліментів). За червень 2020 року пеня становить 7481,44 грн (3496,00 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 214 днів прострочення сплати аліментів). За липень 2020 року пеня становить 6834,37 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 184 дні прострочення сплати аліментів). За серпень 2020 року пеня становить 5682,93 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 153 дні прострочення сплати аліментів). За вересень 2020 року пеня становить 4531,48 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 122 дні прострочення сплати аліментів). За жовтень 2020 року пеня становить 3417,18 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 92 дні прострочення сплати аліментів). За листопад 2020 року пеня становить 2265,74 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 61 день прострочення сплати аліментів). За грудень 2020 року пеня становить 1151,44 грн (3714,33 грн - нарахована сума аліментів х 1% х 31 день прострочення сплати аліментів). Загальна сума пені за порушення [PERSON] обов`язку по сплаті аліментів становить 71888,09 грн (11687,01 +10675,30 + 9614,00 + 8565,20 + 7481,44 + 6834,37 + 5682,93 + 4531,48 + 3417,18 + 2265,74 + 1151,44) Разом з тим, у відповідно до ст. 196 СК України, з [PERSON] на користь [PERSON] може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі не більше 100 відсотків заборгованості, що становить 39901,30 грн. Сплати відповідачем частково заборгованості по аліментам не впливає на визначення розміру пені (неустойки), оскільки сплата заборгованості не звільняє його від сплати неустойки (пені) за період, в який ця заборгованість мала місце. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Отже, позивачка [PERSON] була звільнена від сплати судового збору за подачу позову. Відповідач [PERSON] просив звільнити його від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.29). Відповідно до положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюються на випадки звільнення від сплати судового збору у справах за позовами про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звільнення від сплати судового збору у справах, що пов`язані зі стягненнями заборгованості чи пені по аліментам. Тому, в зв`язку із задоволенням позову [PERSON] , покладення обов`язку на відповідача [PERSON] сплати судовий збір не зачіпає порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій. Висновок суду базується на правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленій в ухвалі від 06 травня 2020 року у справі №9901/70/20. З урахуванням вищезазначеного та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі [PERSON] в розмірі 908,00 грн на користь держави. На підставі викладеного, та

Outcome: approved