Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова звернулася позивач з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію витрат, понесених на утримання належної відповідачу 21/100 частин домоволодіння будинку літ. Б-1 за адресою [ADDRESS] , який знаходиться у спільній частковій власності у сумі 22292,65 грн. та стягнути судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона є спадкоємицею за заповітом, що за життя залишила їй бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] . За заповітом вона прийняла у спадок 47/100 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків літ А-1 та літ. Б-1 із господарськими надвірними будівлями і спорудами, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Інші частки належать на праві спільної часткової власності [PERSON] 21/100, [PERSON] -16/100, [PERSON] - 16/100. Відомості про договір чи рішення суду, що фактично регулює порядок проживання та користування співвласниками належним їм частками домоволодіння у ХМБТІ відсутні. Відповідач з дня отримання нею свідоцтва про право на спадщину за заповітом і по теперішній час в будинку не зареєстрована та не проживає, витрат по утриманню своєї частки не несе. Звернення позивача з приводу сплати обов`язкових комунальних платежів ігнорує, мотивуючи тим, що в будинку не зареєстрована та не проживає. Позивач вважає, що відповідач повинна нести витрати на комунальні послуги та утримання будинку. Зазначила, що за весь період з 19.01.2001 року по 20.08.2018 року відповідач має заборгованість за комунальні послуги та інші платежі відповідно до її частки в будинку у сумі 22292,65 грн. Ухвалою суду від 16.11.2018 року цивільну справу за\~позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків на утримання житлового будинку\~прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Зазначила, що в спірному будинку проживала її мати та вона. Мати контролювала та сплачувала комунальні послуги до часу смерті, а вона надавала більшу частину грошей для сплати. Вказала, що копії квитанцій які надала позивач про сплату комунальних послуг з 2001 року на підтвердження суми заборгованості, не можуть бути належними доказами, оскільки позивач була дитиною та ніякого відношення до сплати послуг не мала. Позивач стала власницею тільки у 2017 році. Позивач сплачувала комунальні послуги лише тоді коли проживала у будинку та користувалася ним. На даний час житловий будинок не утримує ніхто, ніхто не проживає в будинку. Також зазначила, що позивач перешкоджає їй у користуванні будинком. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] складається з двох житлових будинків - літ. «А» та літ. «Б». Житловий будинок літ. «А» належав на праві власності: [PERSON] 38/100 частин; [PERSON] \~38/100 частин на підставі Договору дарування від 09 грудня 1964 року (реєстровий № 4116); [PERSON] \~24/100 частин на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09 квітня 1982 року (реєстровий № 1-554). Житловий будинок літ. «Б» був введений в експлуатацію за актом прийомки на підставі рішення Виконавчого комітету Жовтневого району м. Харкова від 05 квітня 1988 року № 65-10. У зв`язку з будівництвом житлового будинку літ. «Б» [ADDRESS] за заявою [PERSON] та [PERSON] . Харківським міським бюро технічної інвентаризації долі співвласників були перерозподілені наступним чином: [PERSON] \~16/100 частин домоволодіння замість 38/100 частин; [PERSON] 16/100 частин домоволодіння замість 38/100 частин; [PERSON] \~10/100 частин плюс 58/100 (будинок літ. «Б»), а всього\~68/100 частин домоволодіння замість 24/100 частин. Згідно з Свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок, виданого 14 березня 1989 року Районним житловим експлуатаційним об`єднанням Жовтневого району м. Харкова Виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів, [PERSON] є власницею 68/100 частин житлового будинку з прибудинковими спорудами [ADDRESS] . Право власності зареєстровано Харківським міським бюро технічної інвентаризації 28 березня 1989 року за реєстровим № 37244. 26 січня 1990 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою за\~\~реєстровим № 4-151 посвідчено Договір дарування, за умовами якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] \~прийняв у дар 21/100 частину домоволодіння [ADDRESS] . Згідно з Договором дарування в користування [PERSON] перейшли приміщення житлового будинку літ. «Б-1» № 3-8 житловою площею 22,3 кв. м., № 3-1 площею 12,4 кв. м., № 1У площею 14,6 кв. м., № У1 площею 1,6 кв. м., які складають 21/100 частину житлових будинків з надвірними будівлями по [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким заповідав все своє майно, яке складається з 21/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , [PERSON] про право на спадщину за заповітом посвідчено 02 лютого 2000 року державним нотаріусом П`ятої харківської державної нотаріальної контори Якименко О.І. за реєстровим № 2-1065. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи реєстрацію права власності житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» № 18 з надвірними будівлями по [ADDRESS] станом на 31 грудня 2012 року проведено Комунальним підприємством «Харківської міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради наступним чином: [PERSON] \~47/100 частин; [PERSON] 16/100 частин; [PERSON] \~16/100 частин; [PERSON] 21/100 частина на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 02 лютого 2000 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою за\~\~реєстровим № 5-95. У зв`язку з прийняттям до експлуатації житлового будинку літ. «Б-1» було арифметично перерозподілено ідеальні частки співвласників в житлових будинках з надвірними будівлями за вказаною адресою. На підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого 02 лютого 2000 року П`ятою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-95, право власності на 21/100 частину домоволодіння, що належало [PERSON] , перейшло до [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] залишила заповіт від 27.05.2015 року № 4-253, згідно з яким заповідала все своє майно онуці [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчено 27.12.2017 року державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Печко О.С. за реєстровим № 7-500.Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 47/100 часток у праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-1» та літ «Б-1» з господарськими надвірними будівлями і спорудами, які розташовано за адресою: [ADDRESS] . 27.12.2017 року право власності [PERSON] на 47/100 часток у праві спільної часткової власності на житлові будинки літ. «А-1» та літ «Б-1» з господарськими надвірними будівлями і спорудами, які розташовано за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано в Єдиному реєстрі прав власності. Частиною 1\~статті 316 ЦК України\~закріплено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до\~статті 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина 1\~статті 321 ЦК України). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. (ч. 1 ст. 356 ЦК України). За правилами\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частиною 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у\~праві спільної часткової власності\~зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження\~спільного майна, у сплаті\~податків,\~зборів\~(обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Позивач у судовому засіданні зазначила, що відповідач не сплачує за комунальні послуги з утримання житлового будинку за адресою [ADDRESS] з 2001 року, для підтвердження чого надала копії квитанцій про сплату послуг. З квитанцій вбачається, що сплату послуг за утримання будинку проводила [PERSON] . За життя вона не мала претензій до відповідача стосовно сплати за комунальні послуги. Позивачка до 27.12.2017 року не була власницею спірного майна. Надані позивачем копії квитанцій за оплату послуг електропостачання та вивозу сміття за 2018 рік, які здійснені [PERSON] підтверджують факт сплати позивачем саме тих послуг, якими користувалася вона з сім`ю і не користувалася відповідачка. Відповідач зазначила, що позивач після смерті матері- [PERSON] з 28.07.2016 року перешкоджає їй у користуванні будинком, вона не має можливості потрапити до будинку та користуватися ним. Вказані обставини підтверджуються рішенням судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 03.05.2017 року за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю та зобов`язання вчинити певні дії, яким рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.11.2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Зобов`язано [PERSON] та [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні домоволодінням літ. «Б-1» [ADDRESS] . Як встановлено у судовому засіданні станом на 2018 рік в будинку проживала [PERSON] з сім`єю, а відповідач в будинку не проживала, право власності її було порушено. Згідно з частиною 1\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Посилання позивачки на ст.22 ЦК України ( збитки) та ст.ст.1216,1230 ЦК України ( спадкування та право спадкоємця на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях) в даній конкретній правовій ситуації недоречне, оскільки оплата комунальних послуг спадкоємцем не відноситься до збитків. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги позивача не ґрунтуються на законі, не обґрунтовані та не доведені доказами, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed