overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

До суду 06 липня 2018 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2013 року з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, майнові спори між нею та відповідачем відсутні. В підготовчому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач просить повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]», про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 12 серпня 2013 року у виконавчому комітеті Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8,9). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

До суду 06 листопада 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.01.2012 року з [PERSON], посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені рік назад, та з цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет, причиною розпаду сімї є зникнення порозуміння, почуття любові і довіри один до одного. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає та залишається проживати разом з нею. Позивач зазначає, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина. Спір про майно в них відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Венець», у разі неявки відповідача постановити заочне рішення, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 21 січня 2012 року в Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

До суду 06 червня 2014 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.02.1998 року з [PERSON], посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з нею, спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок погіршення стосунків, що призвело до відчуження між ними, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, разом не проживають, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]», розглядати справу за її відсутністю, про що надала письмову заяву. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати та розглядати справу за його відсутністю, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. 14 лютого 1998 року у Фрунзенському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

До суду 07.04.2014 р. із позовом до [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Сніжнянська міська рада про визнання права власності за набувальною давністю на будинок [ADDRESS] звернулась [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона 15.11.2003 року придбала будинок [ADDRESS] у [PERSON] між ними був укладений договір купівлі-продажу будинку в простій формі від 15.11.2003 року, який не був посвідчений нотаріально. Вона передала [PERSON] гроші за придбання будинку в сумі 2000 грн., а остання віддала їй всі документи на будинок. В грудні 2003 року позивачка вселилася у вказаний будинок де проживає разом з сім'єю по теперішній час. [INFO] [PERSON] померла, документи на будинок не були переоформлені. Право на спадок має [PERSON] - відповідачка по справі, але вона спадщину оформлювати не бажає.. Оскільки добросовісно заволоділа нерухомим майном та продовжує відкрито і безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, просить визнати за нею право власності на оспорюваний будинок. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Представник третьої особи, в судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно домової книги та технічного паспорту будинок [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.10-11). Але правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на цей будинок суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути з сукупності певних юридичних фактів: законності об'єкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач. Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено у ч.1 ст. 344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном по волі власника і завжди знає, хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке належить володільцю в силу певного титулу -оренди, найму, зберігання, оперативного управління, застави, тощо. Такий володілець завжди знає похідний та обмежений характер свого права на майно. Позивачка в справі знала, хто є власником будинку [ADDRESS], тому підстав вважати її добросовісним володільцем не має. Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

До суду 07.04.2020 року надійшов позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до [PERSON] , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про невідкладне відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Згідно обґрунтування позову, на підставі клопотання служби у справах дітей Одеської міської ради від 29.03.2021 року № 07/4132, про невідкладене відібрання малолітніх [PERSON] та [PERSON] було з`ясовано, що на контролі служби у справах дітей Одеської міської ради перебуває питання соціального захисту прав та інтересів вказаних дітей. Мати дітей - [PERSON] офіційно не працює, батько дітей помер приблизно 6 місяців тому. 28.03.2021 року на лінію 102 надійшов дзвінок від жінки з повідомленням про те, що її дочка ймовірно знаходиться у стані наркотичного сп`яніння та скоює насилля у присутності дітей. Для з`ясування обставин було здійснено негайний виїзд за адресою проживання родини [PERSON] . За результатами комісійного виїзду було встановлено, що в квартирі порушені санітарно-гігієнічні умови, безлад, квартира потребує косметичного ремонту, низький рівень гігієни дітей. В квартирі присутній неприємний запах, матір мала наявні ознаки наркотичного сп`яніння, поводилась агресивно та погрожувала своїй матері, разом з якою проживає. Зі слів бабусі дітей, [PERSON] , мати, [PERSON] , не займається розвитком та вихованням своїх дітей. [PERSON] , понад добу була відсутня вдома, після чого, прийшла приблизно о четвертій годині ранку та почала проявляти агресію до бабусі у присутності дітей, закидала речі з квартири, оббризкувала всіх святою водою, читаючи молитви. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей від 28.03.2021 року, встановлено, що проживання малолітніх дітей разом з матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю. У зв`язку з чим, 28.03.2021 року дітей було доставлено до спеціалізованого психоневрологічного будинку дитини № 3 «Сонечко» м. Одеса та на підставі відповідного клопотання було видано розпорядження № 14 від 31.03.2021 року. На підставі викладеного, беручи до уваги наявність обставин, які несуть загрозу життю та здоров`ю дитини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

До суду 07.06.2016 р. надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.10.2014 року з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем спільні діти відсутні, в період спільного проживання виявилось, що у них різні характери, різні погляди на життя, внаслідок чого між ними постійно виникали суперечки, що призвело до втрати почуття любові один до одного, вважає, що, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Колісниченко», про що виклала у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 25 жовтня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, разом не проживають, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

До суду 07.07.2015 року із позовом до [PERSON] про стягнення суми звернувся [PERSON]. Посилається на таке. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2012 року по цивільній справі №2/812/2040/12 за його позовом про стягнення боргу з [PERSON] було стягнуто за договором позики від 12.11.2007 р. з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми та неустойки у розмірі 44365,57 грн., а також судові витрати у розмірі 978,80 грн. З цієї суми 27300 грн. сума основного боргу. Після набрання рішенням законної сили і станом на день звернення до суду із цим позовом, відповідач здійснив часткове погашення позики в сумі 2900 грн. Після 05.03.2014 р. виконання зобовязань не здійснювалось. За період з 22.06.2012 р. по 15.06.2015 р. з відповідача мають бути стягнуті інфляційні втрати згідно ч.2 ст. 625 ЦК України в сумі 20567,90 грн., 3% річних в сумі 2443,54 грн. На підставі ст. 625 ч.2 ЦК України просить стягнути з відповідача вказані суми. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, повідомлявся належним чином. Позивач свою згоду на ухвалення заочного рішення не надавав, тому справа розглянута на підставі наданих письмових матеріалів в загальному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2012 р. по цивільній справі №2/812/2040/12 за його позовом про стягнення боргу з [PERSON], [PERSON] було стягнуто за договором позики від 12.11.2007 р. з урахуванням інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми та неустойки у розмірі 44365,57 грн., а також судові витрати у розмірі 978,80 грн. Рішення набуло законної сили 11.09.2012 року. Позивач в своєму позові вказує, що на час подання позову сума основного боргу 27300 грн. - не змінилась, тому нарахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми повинно здійснюватись на цю суму. Але позивачем не було надано суду жодних доказів того, що на час розгляду справи існує заборгованість відповідача перед ним саме в такій сумі. Так, до матеріалів справи була надана копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.11.2012 р. (а.с.13), але відомостей про виконання виконавчого листа №812/2040/2012 від 05.11.2012 р. не має.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

До суду 07 березня 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21.02.2003 року з [PERSON], посилаючись на те, що причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння, спільності поглядів на життя, остаточно шлюбно-сімейні відносини між ними припинені три місяці назад, з цього часу вони спільне господарство не ведуть, мають спільний бюджет, подальше зберігання шлюбу суперечить їх інтересам. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом з [PERSON], спір про розподіл майна в них відсутній. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила розглядати справу без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Бондарєва», про що виклала у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21 лютого 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з того, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, обидва бажають розірвати шлюб, позов підлягає задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

До суду 07 грудня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.07.2015 року з [PERSON], посилаючись на те, що після укладання шлюбу відповідач змінився, спільне проживання з ним стало неможливим, шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, від шлюбу дітей не мають, після розірвання шлюбу позивач просить повернути їй дівоче прізвище [PERSON]. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 25 липня 2015 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 942 був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.11). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом на проживають, мають роздільний бюджет. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

До суду 07 жовтня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON], посилаючись на те, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], з 15.02.2015 року шлюбно-сімейні відносини вони не підтримують через відсутність взаєморозуміння, разом не проживають, зберігання шлюбу неможливо та суперечить її інтересам. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «Сосонна», та розглядати справу без її участі, про що виклала у письмовій заяві. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати та розглядати справу без його участі, про що виклав у письмовій заяві. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 04 жовтня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1388 був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] (дошлюбне прізвище Сосонною) [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом на проживають, мають роздільний бюджет, обидва бажають розірвати шлюб. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

До суду 07 листопада 2017 року надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.06.2010 року з [PERSON], посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з 2013 року, та з цього часу вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет, причиною розпаду сімї є взаємне непорозуміння та втрата почуттів любові. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Позивач зазначає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, спір про майно в них відсутній. Позивач позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Рейндам», у разі неявки відповідача постановити заочне рішення, про що зазначила у письмовій заяві. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В звязку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній даних. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 12 червня 2010 року в Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved