Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 06.03.2019 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обгрунтування позову позивач зазначила, що у них з відповідачем [INFO] народилася донька [PERSON] . Донька проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. [PERSON] з березня 2009 року з [PERSON] та донькою не проживає, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23.12.2020 року розгляд справи вирішено проводити 05.02.2021 року за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач копію ухвали отримав 06.01.2021 року, відзив до суду не направив. Жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] [PERSON] визнаний батком дитини [PERSON] , яка народилась [INFO] у громадянки [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилась дочка [PERSON] . Згідно із довідкою № 2-33 від 06.02.2019 року, виданою Оратівською селищною радою Оратівського району Вінницької області на утриманні [PERSON] знаходиться її донька [PERSON] , [INFO] . В акті обстеження матеріально-побутових умов від 06.02.2019 року зазначено, що [PERSON] проживає одиноко у власному будинку, постійної роботи не має, на її утриманні перебуває дочка [PERSON] , 2002 року народження. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В статті 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, визначаючись щодо розміру стягнення аліментів, суд враховує майновий стан відповідача, те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу. При цьому, доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано. А дитина, проживаючи з матір`ю, потребує такої допомоги, тому, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, викладені обставини, що мають значення в їх сукупності, суд вважає справедливим стягнення аліментів з відповідача на дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави 768 грн 40 коп судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved