Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання втративши право користування жилим приміщенням та встановлення порядку виконання рішення суду, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею в [ADDRESS] та встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким рішення суду є підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказувала, що вона є основним квартиронаймачем вказаної квартири. 04.08.2004р. позивачка уклала з матір»ю [PERSON] договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом. 06.09.2004р. право приватної власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за позивачкою в КП «ОМБТІ та РОН». 18.01.2006р. позивачка зареєструвалася у вказаній квартирі. Разом з нею у квартирі зареєстровані її чоловік [PERSON] та донька [PERSON], які разом з нею до теперішнього часу мешкають у квартирі. У квартирі з 03.12.1997р. зареєстрований брат позивачки відповідач по справі [PERSON] Після смерті матері у квартирі залишилися проживати позивачка та члени її сім»ї. З червня 2011р. відповідач у квартирі не проживає, забравши власні речі, він переїхав на інше постійне місце мешкання, що підтверджується актом. Добровільно з реєстраційного обліку відповідач не знімається. Ніяких претензій на квартиру він не пред'являє. Позивачка вимушена сплачувати з відповідача усі комунальні послуги. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до суду не з'явився, сповіщений належним чино. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що згідно договору довічного утримання від 04.08.2004р. [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй ізольовану квартиру [ADDRESS] та складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 31,7 кв.м., в тому числі житловою площею 17,0 кв.м. Зазначена квартира належить відчужувачу на праві приватної власності на підставі Договору № 8632 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською товарною біржею 31.07.1995р., зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі № 127пр-79, номер запису 181. Договір довічного утримання зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 06.09.2004р. З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ОМБТІ та РОН» від 06.09.2004р. вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] згідно договору довічного утримання, р№2-3671, 04.08.2004р. Сьома Одеська державна нотаріальна контора. [INFO] померла [PERSON], згідно до свідоцтва про смерть, виданого 26.02.2009р. Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актова запис № 1260. Згідно до виписки з домової книги про склад сім»ї та реєстрації від 13.01.2014р. вбачається, що у [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON] чоловік позивачки, [PERSON] донька позивачки, [PERSON] брат позивачки. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що відповідача останній раз бачила років 3 тому, у квартирі його речей не має, вселення не було, ключів від квартири він не має. Допитана в судовому засіданні свідок позивача [PERSON] пояснила, що позивачку та відповідача знає біля 20 років, відповідач з 2009р. після смерті матері пішов з квартири, з позивачкою відповідач має нормальні стосунки. Свідок зазначила, що у квартири позивачки буває часто, речі відповідача в ній відсутні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки та знає її приблизно з 2002 року. Вона відповідача не бачила біля 3-4 років. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в квартирі немає та ніколи не було, не цікавиться квартирою, як житловою площею, а отже суд вважає правомірними вимоги позивачки щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач більше року без поважних причин не проживає у спірній квартирі, іншої домовленості між позивачкою та відповідачем не має, відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved