Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 05.11.2019 року з позовною заявою звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням щомісячної комісії, встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми та штрафних санкцій. В обґрунтування позову зазначається, що 17.12.2017 року між ТОВ «Сучасний факторинг» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Т0182877 про надання кредиту у розмірі 3 553,70 грн. на купівлю смартфону BRAVIS S500, на умовах строковості терміном на 24 місяці та платності - 4,5% щомісячної комісії за управління кредитом. Позивач належним чином виконав своє зобов`язання за кредитним договором шляхом перерахування кредитних коштів ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» та ПАТ «Страхове товариство «Альфа-страхування» відповідно до заяви на отримання споживчого кредиту від 17.12.2017 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання з повернення кредитних коштів, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення боргу в сумі 3 553,70 грн., комісію за управління кредитом в розмірі 3 518,16 грн., штраф в розмірі 1 705,80 грн., збитки від інфляції в розмірі 944,57 грн., 3% річних в розмірі 195,45 грн. та вирішення питання щодо судових витрат. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2019 року залишено позовну заяву без руху та надано час для усунення недоліків. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належний чином, подав заяву до суду в якій просив провести судове засідання без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, будь-яких пояснень та заперечень до суду не направив. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим, датою складання цього судового рішення є 18.08.2020 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, 17.12.2017 року ТОВ «Сучасний факторинг» (кредитодавець), з однієї сторони, та [PERSON] (покупець), з другої сторони, уклали кредитний договір №Т0182877 на споживчі цілі, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати кредит покупцю строком на 24 місяці, а покупець зобов`язується повернути кредит та внести плату за користування кредитом в розмірі, порядку та на умовах, визначених договором. Пунктом 2 договору визначений порядок надання та отримання кредиту. Покупець при бажанні придбати товар за кредитні кошти, звертається до кредитодавця з заявою про надання кредиту та укладення кредитного договору, з наданням продавцю пакету визначених договором документів. 17.12.2017 року [PERSON] було підписано заяву на отримання споживчого кредиту на придбання товарів/послуг: Bravis S500 Diamond Dual Sim (black), послугу «Екстра Сервіс» та sftw Zillya Int. Sec. for Android. Пунктом 3 договору визначено, що вартість товару складає 3 498,9 грн., а сума кредиту - 3 553,07 грн. Відповідно до п. 3.8. договору, плата за користування кредитом складається з: річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту, реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 55,92% річних від загальної суми кредиту; щомісячної комісії за управління кредитом у розмірі 4,5% від суми кредиту. Згідно з п. 6.1 договору погашення кредиту та внесення плати за користування кредитом здійснюється щомісячними платежами, рівними частинами відповідно до додатку №1 Графіку платежів та основних умов кредитування. Пунктом 7.2. договору встановлено, що за повне або часткове прострочення чергового платежу по поверненню кредиту покупець зобов`язаний сплатити кредитодавцю штраф у розмірі 142, 15 грн. за кожний випадок прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Із матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «Сучасний факторинг» надав відповідачу кредит, шляхом перерахування кредитних коштів на ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» на придбання Bravis S500 Diamond Dual Sim (black), послугу «Екстра Сервіс» та sftw Zillya Int. Sec. for Android, відповідно до заяви на отримання споживчого кредиту, що підтверджується копією рахунку-фактури №ОПН-1092-2455467 від 17.12.2017 року та копією видаткової накладної №ОПН-1092-20931574 від 17.12.2017 року. Таким чином позивач свій обов`язок по наданню кредитних коштів виконав, а відповідач, у свою чергу, порушуючи графік платежів не здійснив жодного платежу. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Окрім цього, в позовній заяві позивач зазначає, що звертався до відповідача з листом щодо добровільної сплати боргу від 09.09.2019 року вих. №703 з пропозицією сплати боргу в строк до 09.10.2019 року, однак, позичальником зазначені вимоги залишились без уваги та без задоволення. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №Т0182877 від 17.12.2017 року, у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе обов`язків з повернення кредитних коштів, [PERSON] має заборгованість за період з 17.12.2017 року по 01.10.2019 року, що складається з: суми боргу - 3 553,70 грн., комісії за управління кредитом - 3 518,16 грн., штраф в розмірі 1 705,80 грн., збитки від інфляції в розмірі 944,57 грн., 3% річних в розмірі 195,45 грн. Обґрунтованих заперечень щодо неправильності наданого розрахунку заборгованості відповідачем не надано, із заявами, клопотаннями, відзивом чи запереченнями, які б суд міг урахувати при ухваленні рішення, відповідач не звертався. Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (BRUMARESCU v. ROMANIA, № 28342/95, § 61, ЄСПЛ, від 28 жовтня 1999 року). Враховуючи викладене та відсутність доказів щодо виконання відповідачем [PERSON] зобов`язань за договором, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 9 917,68 грн. (3 553,70 грн. + 3 518,16 грн. + 1 705,80 грн. + 944,57 грн. + 195,45 грн.) з відповідача. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1022035 від 23.10.2019 року. Таким чином, судові витрати у розмірі 1921,00 грн. підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved