Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 19257,68 гривень та судові витрати у розмірі 1600,0 гривень, обґрунтовуючи свою вимогу таким. На момент ДТП між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування № 68675а5оа від 27 березня 2015 року, за яким Страхова компанія застрахувала майнові інтереси потерпілого [PERSON], повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Фольксваген», номерний знак [NUMBER]. 23 вересня 2015 року о 12 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Гайдара сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]; 2) «Фольксваген», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]. 13 листопада 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення [PERSON] дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. [PERSON] вчасно звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі Рахунка-фактури № 1856498 від 12 жовтня 2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 40992,73 гривень. Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «АХА Страхування» було отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована «СТДВ Глобус» за полісом № АЕ 3044478. Відповідно до ст. ст. 979, 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», та ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає: 21735,05 гривень. Отже, згідно ст. 1194 ЦК України, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити [PERSON] складає: 19257,68 гривень (40992,73 21735,05). Оскільки [PERSON] не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» отримало право вимоги на таке відшкодування. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів. Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року о 12 годині 30 хвилин в м. Одесі по вул. Гайдара сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1) «ВАЗ», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]; 2) «Фольксваген», номерний знак [NUMBER], який знаходився під керуванням [PERSON]. В результаті даного ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків власнику автомобіля «Фольксваген», номерний знак [NUMBER], [PERSON]. 13 листопада 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення [PERSON] дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України. На дату скоєння пригоди між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] був укладений Договір добровільного страхування № 68675а5оа від 27 березня 2015 року, за яким Страхова компанія застрахувала майнові інтереси [PERSON], повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «Фольксваген», номерний знак [NUMBER]. [PERSON] вчасно звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. На основі Рахунка-фактури № 1856498 від 12 жовтня 2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 40992,73 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №2-1181 від 15 жовтня 2015 року. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приватним акціонерним товариством «Страховою компанією «АХА Страхування» було отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована «СТДВ Глобус» за полісом № АЕ 3044478. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, п. 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страхова компанія мала право на вирахування коефіцієнта фізичного зносу, тому сплачене нею страхове відшкодування складає: 21735,05 гривень. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному (на загальних підставах) та договірному (в межах умов договору). Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала ті коди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Отже, сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити [PERSON] складає: 19257,68 гривень (40992,73 21735,05). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом. Вина відповідача у спричинені матеріальної шкоди позивачу доведена. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму «страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва. Згідно з п. 1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, з метою виконання обов'язків, покладених Законом та іншими актами цивільного законодавства, страховик здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу, відповідальність якого була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування». Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з підставі, передбачених ст. 38 Закону. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результат порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи, що порушення відповідачем [PERSON] дорожнього руху є основною причиною пошкодження застрахованого майна, яке належить страхувальнику, а інші обставини пригоди не можуть бути розцінені як причини завдання шкоди, а лише як такі обставини, що сприяли його виникненню або збільшували негативні наслідки, суд визнає відповідача винним у завданні шкоди страхувальнику та, враховуючи виплату останньому страховиком, позивачем у цій справі, суми страхового відшкодування, вважає за необхідне вимоги позивача щодо стягнення з 19257,68 гривень задовольнити у повному обсязі. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1600,0 гривень. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved