Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 23 червня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецьк Донецької області за актовим записом №451. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем не підтримують з 2014 року, з того часу проживають окремо. Позивачка вважає, що вони з відповідачем не можуть проживати разом як сім'я, разом виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, вони постійно сперечаються. Відповідач проявляє до неї та дітей неповагу та байдужість. Примиритися з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки подальше спільне життя як подружжя вважає неможливим, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дітей. Крім того, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач працює, іншої сім'ї та неповнолітніх дітей не має, батьків та осіб, що потребують обов'язкового утримання з його сторони, також не має. Позивачка сама виховує двох дітей, працює, отримує заробітну плату, розмір якої недостатній для матеріального забезпечення як дітей, так і її самої. Відповідач ухиляється від обов'язку щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, тому позивачка просить стягнути з нього на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 900 гривень для кожної дитини, щомісячно, до досягнення ними повноліття. Згідно ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Будьоннівському та Кіровському районним судам м.Донецька, визначена підсудність Красноармійському міськрайонному суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів підлягає розгляду Красноармійським міськрайонним судом Донецької області. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.36). Відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи у телефонному режимі, а також шляхом розміщення судової повістки - повідомлення на веб-сторінці Красноармійського міськрайонного суду Донецької області офіційного веб-порталу «Судова влада України». Відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, зі згоди позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецьк Донецької області 23 червня 2000 року, актовий запис №451 (а.с.8). Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 червня 2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №648, та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 липня 2011 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис №765. Діти проживають з позивачкою, відповідач - батько дітей - проживає окремо (а.с.24, 25, 26). Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, тривалий час проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її дітей. Стаття 110 СК України передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 79 Сімейного Кодексу України передбачає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що діти позивачки здорові, повністю знаходяться на утриманні своєї матері, яка працює, але отримує незначну заробітну плату (а.с.27). Відповідач від обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей ухиляється, тому з нього необхідно стягнути аліменти за рішенням суду. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, і це не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved