Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманих коштів по адресній допомозі внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно наданих відповідачем документів відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 ними була призначена допомога сім`ї [PERSON] . Згодом відповідач повідомила, що копія довідки про її працевлаштування не є дійсною, просила зробити перерахунок виплаченої допомоги ВПО та утримати кошти з призначеної її сім`ї допомоги. Ними було здійснено перерахунок незаконно отриманих відповідачем коштів, сума незаконно отриманих відповідачем коштів дорівнювала 7 057, 27 грн. З липня 2016 року по квітень 2017 року управління утримувало з відповідача допомогу ВПО у загальній сумі 3 934, 74. Залишок несплачених коштів дорівнює 3 122, 53 грн. В добровільному порядку відповідач вказану суму не сплатила, тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму допомоги, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі за призначенням адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Згідно наданих [PERSON] документів відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 Управлінням була призначена допомога відповідачу з 28.10.2014 року по 27.12.2014 року у загальній сумі 2 210 грн. щомісячно на сім`ю: на [PERSON] як непрацюючу особу у сумі 442,00 грн. щомісячно, на [PERSON] [INFO] у сумі 884,00 грн. щомісячно та на [PERSON] [INFO] у сумі 884,00 грн. щомісячно. Відповідно до пункту 7 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється». Згідно абзацу 4 п. 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається». З 28.12.2014 року по 27.02.2015 року у загальній сумі 1 989 грн. щомісячно на сім`ю: на [PERSON] як непрацюючу особу у сумі 221 грн. щомісячно зі знижкою 50% відповідно до п. 7 Порядку № 505, на [PERSON] [INFO] у сумі 884 грн. щомісячно та на [PERSON] [INFO] у сумі 884 грн. щомісячно. З 28.02.2015 року по 27.04.2015 року у загальній сумі 1 768 грн. щомісячно на сім`ю: на [PERSON] як непрацюючу особу відповідно до п. 7 Порядку № 505 припинено, на [PERSON] [INFO] у сумі 884 грн. щомісячно та на [PERSON] [INFO] у сумі 884 грн. щомісячно. Заявою від 28.04.2015 року № 628 про призначення допомоги ВПО відповідач надала копію довідки про своє працевлаштування та Управлінням була призначена допомога ВПО сім`ї Відповідача з 28.04.2015 року по 27.10.2015 року у загальній сумі 2 210 грн. За заявою від 28.10.2015 року № 2052 про призначення допомоги ВПО управлінням була призначена допомога ВПО сім`ї відповідача з 28.10.2015 року по 27.04.2016 року у загальній сумі 2 210 грн. щомісячно. За заявою від 29.10.2016 року № 993 про призначення допомоги ВПО управлінням була призначена допомога ВПО сім`ї відповідача з 29.04.2016 року по 28.10.2016 року у загальній сумі 1 326 грн. щомісячно. Заявою від 16.06.2016 року відповідач повідомила Управлінню, що копія довідки від 20.05.2015 року про її працевлаштування не є дійсною та просила зробити перерахунок виплаченої допомоги ВПО та просила утримувати кошти з призначеної її сім`ї допомоги ВПО. Управлінням було зроблено перерахунок виплаченої сім`ї відповідача допомоги ВПО на [PERSON] як на не працюючу особу, сума незаконно отриманих відповідачем коштів допомоги ВПО дорівнювала 7 057, 27 грн. З липня 2016 року по квітень 2017 року Управління утримувало з відповідача допомогу ВПО у загальній сумі 3 934, 74 грн. З квітня 2017 року відповідачу допомога ВПО не призначалась тому утримання залишку заборгованості не проводились. Залишок несплачених незаконно отриманих відповідачем коштів допомоги ВПО дорівнює 3 122, 53 грн. Згідно ст. 1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні судові витрати у розмірі 1 921 грн.

Outcome: approved