Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Петрівсько-Роменської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.1992 року йому належить право власності на ? частину будинку [ADDRESS], розміщеного на приватизованій земельній ділянці. На підставі рішення виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради № 154 від 27.09.2013 року поштову адресу зазначеного вище будинку змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS]. У даній квартирі він зареєстрований та проживає. У 1994 році він самовільно здійснив переобладнання квартири за літ. «А-1, а», а саме кухні - площею 6,6 кв.м. в жилу кімнату № 7 площею 6,8 кв.м. та збудував літню кухню за літ. «Л» [ADDRESS] без належно затвердженого проекту та дозволу на будівництво. 17 лютого 2014 року, з метою узаконення самовільно збудованої прибудови КП «Контур» м. Гадяч було виготовлено технічний паспорт на вищезазначену квартиру. Враховуючи те, що відповідна документація на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна у нього відсутня, тому він звернувся до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно визнає. Представник третьої особи Інспекції ДБК у Полтавській області у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника департаменту. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Петрівсько-Роменської сільської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, підлягають до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 17 листопада 1992 року, [PERSON] належить ? частина будинку, що знаходиться в [ADDRESS] та складається в цілому з жилого будинку А-1, жилою площею 75 кв.м., гаража - Б, сараю - В, сараю - в, сараю - Г, вбиральні - Е, вбиральні - Д, колодязя - К, огорожі № 1-2. Відповідно до рішення виконавчого комітету Петрівсько-Роменської сільської ради від 27 вересня 2013 року № 154, поштову адресу розташування будинку, власником ? частини якої є [PERSON], змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Відповідно до Державного акту серії І-ПЛ № 005471 від 17 вересня 1996 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,68 га, що розташована на території с. Петрівка-Роменська Гадяцького району для обслуговування житлового будинку - 0,08 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,60 га. У технічному паспорті на квартиру з господарськими будівлями № 1 у житловому будинку [ADDRESS]виготовленому 17 лютого 2014 року КП «Контур» м. Гадяч, станом на 17.02.2014 року, замовнику [PERSON], зазначено, що до самовільних забудов відносяться жила кімната № 7 квартири «А-1,а» та літня кухя «Л». У відповідності до повідомлення Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, [PERSON] відмовлено у прийнятті в експлуатацію об'єктів будівництва, а саме самочинно збудованої літньої кухня «літ. Л» та реконструйованої квартири з господарськими будівлями № 1 за рахунок зміни функціонального призначення приміщення [ADDRESS], у зв`язку з тим, що Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року не передбачено прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об`єктів. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пункт 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачає, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до висновку відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства та будівництва Гадяцької РДА значиться, що самочинно переобладнана квартира та самочинно збудована літня кухня за адресою [ADDRESS] переобладнана та збудована без відхилень від державних будівельних норм та правил ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських поселень». Як зазначено у повідомленні Гадяцького міжрайонного Управління Держсанепідслужби, самочинно переобладнана квартира та самочинно збудована літня кухня, що знаходяться за адресою [ADDRESS] не суперечать вимогам ДБН 360-92. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що він є власником самочинно переобладнаної квартири та самовільно збудованої літньої кухні.

Outcome: approved