Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Держави Україна в особі Прокуратури Донецької області, Державної казначейської служби України, про стягнення моральної шкоди. Дана позовна заява обґрунтована тим, що 29.05.2018 року позивач звернувся до начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Руденко І.О., з заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. за умисне невиконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду № 1-кс/243/202/2016 від 01.04.2016 року та за умисне невиконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду № 1-кс/243/269/2016 від 26.04.2016 року щодо внесення відомостей до ЄРДР по заяві [PERSON] від 21.03.2016 року. Начальник Першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Руденко І.О. та начальник Третього слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Зеленко С.О. не пізніше 24 годин після подання заяви повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесли, досудове розслідування не розпочали, витяг з Єдиного реєстру досудового розслідування заявнику [PERSON] не надали, чим порушили вимоги ст. 3, 19 Конституції України, ст. 214 КПК України та не виконали покладені на них завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування злочинів, не захистив права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства і держави. 02.07.2018 року на виконання ухвали слідчого судді Краматорського міського суду від 12.06.2018 року до ЄРДР внесено відомості щодо умисного невиконання прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. судових рішень, однак з 02.07.2018 року по 20.05.2019 року Прокуратура Донецької області не вчинила жодної дії, спрямованої на забезпечення розслідування кримінального правопорушення. Спричинена позивачу моральна шкода полягає у глибоких душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та у зв`язку з порушенням його прав людини та громадянина, гарантованих Конституцією України та чинними міжнародними договорами, що викликало сильні негативні почуття від посягання службових осіб органу державної влади на конституційний лад республіки Україна, які змінювалися одне одним: почуття обурення, почуття невпевненості в майбутньому, почуття відчаю, почуття гніву. Розмір моральної шкоди оцінює в розмірі 300456,00 грн., яку визначає на підставі методики професора Ерделевського О.М. та вважає її такою, що спроможна обгрунтовати грошовий еквівалент його душевних страждань. Просить суд стягнути з Держави Україна за представництвом Прокуратури Донецької області моральну шкоду, спричинену порушенням права [PERSON] здійснювати безпосередньо управління державними справами, права поширювати та отримувати інформацію, права на розгляд органом державної влади його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.05.2019 року та на отримання обґрунтованої відповіді від посадової особи центрального виконавчого органу державної влади у встановлений законом строк відповідно до норм статей, 3, 5, 8, 9, 13, 19, 34, 38, 40 Конституції України та частини 1 статті 214, статті 219 Кримінального процесуального кодексу України, порушенням права [PERSON] на ефективний правовий засіб захисту прав людини відповідно до статей 1, 6, 10, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до статей 8, 10, 19, 21 Загальної декларації прав людини (прийнята Генеральною Ассамблеею ООН 10 грудня 1948 року), відповідно до статей 14, 19, 25 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року), в сумі 300456,00 гривен. Відповідачем Прокуратурою Донецької області, суду наданий письмовий відзив на позов [PERSON] , відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечують, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач може реалізувати своє право на оскарження бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України, зокрема ст.ст. 303-308 КПК України. Згідно з Постановою Верховного Суду у складі колегії другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 року по справі № 199/1478/17, - шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Позивач повинен надати докази на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями заподіювача та шкодою, на яку посилається позивач. Лише незгода позивача з прийнятими процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. У наданій суду відповіді на відзив, позивач зазначає, що у відзиві на позовну заяву представник відповідача Прокуратури Донецької області посилається на судову справу № 19/1478/17 Верховного Суду від 30.01.2019 року, яка на даний час скасована, та посилається на норми права, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Крім того, у відзиві на позовну заяву не міститься заперечень щодо підстав застосування для розрахунку розміру грошової компенсації методики професора [PERSON] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові. Представник Прокуратури Донецької області Буяновський В.В. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмово відзиву на позов. Відповідач Державна казначейська служба України, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, свого представника для участі в судовому засіданні не направив, причини його неявки не повідомив. Допитаний в якості свідка відповідно до ст. 92 ЦПК України позивач [PERSON] надав показання, що він звертався до суду зі скаргою щодо невнесення відомостей до ЄРДР прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. про вчинення кримінального правопорушення, яку суд задовольнив частково. Позивач знову звертався до суду зі скаргою, однак у 2018 році Прокуратурою Донецької області відомості до ЄРДР щодо прокурора Страшненко О.В. внесені не були. Кожного разу, коли позивач виступав у суді, він відчував негативні емоції, почуття обурення, гніву, відчаю та не впевненості в майбутньому, які викликані неправомірними діями органів прокуратури. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, судом встановлено наступне. Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 1-кс/243/202/2019 від 01.04.2016 року, скарга [PERSON] на невнесення відповідних відомостей до ЄРДР задоволена та зобов`язано уповноважену особу Слов`янської місцевої прокуратури внести відповідні відомості до ЄРДР по заяві [PERSON] від 21.03.2016 року стосовно директора Слов`янського психоневрологічного інтернату [PERSON] . Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 1-кс/243/269/2019 від 26.04.2016 року, скарга [PERSON] на невнесення відповідних відомостей до ЄРДР задоволена частково та зобов`язано прокурора Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. внести відомості, які не були внесені в повному обсязі, в редакції зазначені в резолютивній частині ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 1-кс/243/202/2016 від 01.04.2016 року за скаргою [PERSON] 29.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Руденко І.О з заявою-повідомленням, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності прокурора Слов`янської місцевої прокуратури [PERSON] за умисне невиконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 1-кс/243/202/2016 від 01.04.2016 року та за умисне невиконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду № 1-кс/243/269/2016 від 26.04.2016 року щодо внесення відомостей до ЄРДР по заяві [PERSON] від 21.03.2016 року. Листом від 04.06.2018 року за номером 17/3-56-14вих18 начальником Третього слідчого відділу слідчого управління Прокуратури Донецької області Зеленко С.О. позивачу надана відповідь, в якій роз`яснені положення ст. 214 КПК України та зазначено, що зі змісту заяви [PERSON] не вбачається достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення прокурором Слов`янської місцевої прокуратури того чи іншого кримінального правопорушення під час виконання своїх службових обов`язків. 29.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до прокурора Краматорської місцевої прокуратури Єресько В.М. з заявою-повідомленням, в якій просив притягнути до кримінальної відповідальності директора Слов`янського психоневрологічного інтернату [PERSON] за зловживання владою або службовим становищем. Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області № 1-кс/243/2886/18 від 07.06.2018 року, скарга [PERSON] на бездіяльність прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області Єресько В.М. щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволена та зобов`язано прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області Єресько В.М. внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою [PERSON] від 29.05.2018 року про притягнення до кримінальної відповідальності директора Слов`янського психоневрологічного інтернату [PERSON] . Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області № 1-кс/243/2893/18 від 12.06.2018 року, скарга [PERSON] на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задоволена та зобов`язано Прокуратуру Донецької області внести до ЄРДР відповіді відомості про вчинення кримінального правопорушення прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. за заявою [PERSON] від 29.05.2018 року. Відповідно до Витягу з ЄРДР № 42018050000000388 від 02.07.2018 року, були внесені відомості за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 382 КК України за ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 12.06.2018 року щодо зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей за заявою [PERSON] від 29.05.2018 року про навмисне невиконання судових рішень прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Страшненко О.В. Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог [PERSON] та стягнення моральної шкоди на його користь, суд виходить з наступного. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктивного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 цього Кодексу). Порядок та процедура відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду визначається Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконні дії прокурора Слов`янської місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні його заяви про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України термін, тому відсутні спеціальні підстави для відшкодування моральної шкоди, передбачені ч. 2 ст. 1167 та ст. 1176 ЦК України. Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, а саме: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1167 України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності службової особи органу державної влади, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричинено шкодою. Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Проте у випадку невиконання слідчим або прокурором вимог ст. 214 КПК України, на законодавчому рівні передбачена можливість для позивача захистити свої права, свободи та інтереси у кримінальному провадженні шляхом звернення зі скаргою до слідчого судді. Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження на досудовому провадженні рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, звертаючись зі скаргою в порядку КПК України, особа реалізує своє процесуальне право на оскарження, що відображенням принципу змагальності (ст. 22 КПК України) та принципу оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 24 КПК України). Крім того, показання допитаного в якості свідка [PERSON] , щодо того, що позивач відчуває негативні емоції у зв`язку з протиправними діями службових осіб прокуратури, суд не вважає допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження факту спричинення позивачу моральних страждань в розумінні ст.ст. 78-80 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд доходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed