Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просить визнати за нею в порядку спадкування право на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві [PERSON], яка \~померла\~ 03.01.2018 р., а саме на: земельну ділянку площею 2,61 га, рілля, кадастровий номер 7422484500:08:000:0820 для ведення товарного сільськогосподарського товариства, що розташована на території Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач належним чином оповіщена про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявилась, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Представник відповідача належним чином оповіщений про час та місце розгляду справи, у підготовче засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи у підготовче засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до частини 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом по справі встановлено, що [PERSON] (дівоче прізвище Мороз) [PERSON], народилася\~22 червня 1958 року в\~с. Козилівка, Корюківського району, Чернігівської області, що підтверджується паспортом НК\~788637, виданим Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 30.03.2000 року. Відповідно до свідоцтва про народження батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження ІІ-ЯР № 382472 від 02.07.1958 року). 25 вересня 1982 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище Мороз на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження І-ЕЛ № 437233, видане Козилівською сільською радою, Корюківського району, Чернігівської області 25.09.1982 року. 03 січня 2018 року мати позивачки [PERSON] померла, про що 04.01.2018 року Корюківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області видано свідоцтво про смерть (серія І-ЕЛ № 316873) та складено 04.01.2018 \~року відповідний актовий запис № 09. За життя [PERSON] була членом колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Суворова» на території Козилівської сільської ради, тому до спадкового майна належать земельна\~ділянка (колишня земельна частка (пай), власність на яку підтверджувалася державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 783741, до якого увійшла земельна ділянка: ?земельна ділянка площею 2,61 га, рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, нормативна грошова оцінка на момент смерті 41882,18 грн. Саме на дане майно після смерті спадкодавця\~відкрилась спадщина. Відповідно до довідки Корюківської міської ради Чернігівської області\~ № 1602 від 10.04.2018 року на \~момент смерті [PERSON], яка померла 03.01.2018 року, проживала з дочкою [PERSON] за адресою [ADDRESS]. 01 березня 2018 року державним нотаріусом Сосницької районної державної нотаріальної контори була зареєстрована спадкова справа, номер у спадковому реєстрі 62087005, номер в реєстрі 36/2018, відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 51105285 від 01.03.2018 року. Позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON], проте нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно. Для підтвердження дійсності отримання покійною документу на земельну ділянку \~позивачка звернулася з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де їй надали відповідні інформації \~(31-25-0.201-1918/177-18 від 04.05.2018 року, 1900/177-18 від 03.05.2018 року) та надали копію архівного \~примірнику державного акту. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна\~ спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна (п. 4.15 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 р. № 296/5). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно\~\~статті 16 Цивільного кодексу України\~\~ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.\~Оскільки спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визнання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде юридичним документом для\~ оформлення права на це майно. Відповідно до положень статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із вимогами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 1\~статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 3 статті 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину\~ не\~ позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. Зважаючи на викладене вище, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в підготовчому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони,\~своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 352 грн. 40 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 352,40 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved