Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

До Енергодарський міський суд Запорізької області надійшла вищезазначена позовна заява. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено заяву про приєднання б/н до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО). Шляхом підписання Заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач беззастережно приєднався до ДКБО та уклав з Банком (позивачем) договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.4.1 даної заяви позивач відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України. Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачу було встановлено кредит в розмірі 15000,00 грн.. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 28.11.2019 року має заборгованість 19782,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14989,01 грн., процентів за користування кредитом 3902,18 грн., комісії 10 грн., заборгованості за пенею у розмірі 592,63 грн.; розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 27,10 грн.; розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 406,94 грн., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 105,61 грн.. Позивач просить стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за Договором Комплексного Банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 19782,88 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.. У судове засідання позивач - АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління не з`явився, надали письмову заяву, в якій просять суд розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с.46). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки (а.с.45). Причину неявки суду не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, відзиву на позов, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надавав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У судовому засіданні встановлено наступне. 20.12.2016 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено заяву про приєднання б/н до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО). Шляхом підписання Заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) відповідач беззастережно приєднався до ДКБО та уклав з Банком (позивачем) договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до п. 3.4.1 даної заяви позивач відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок в гривні України. Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачу було встановлено кредит в розмірі 15000,00 грн. (а.с. 20-23). Згідно розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] станом на 28.11.2019 року має заборгованість 19782,88 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 14989,01 грн., процентів за користування кредитом 3902,18 грн., комісії 10 грн., заборгованості за пенею у розмірі 592,63 грн.; розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 27,10 грн.; розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 406,94 грн., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 105,61 грн. (а.с. 4-10). Позивач направив на адресу відповідача вимогу від 13.09.2019 року № 107.20/2-1695 про дострокове погашення заборгованості по кредиту (а.с. 17-18), яку відповідач отримав, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.19). Однак зазначена вимога відповідачем не виконана, заборгованість перед Банком не погашена. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а ст.. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України сторони повинні виконувати свої обов`язки належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойка є грошова сума, яку божник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Згідно зі ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У відповідності до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки у добровільному порядку відповідач вказану заборгованість позивачеві не відшкодував, суд вважає що дана сума підлягає стягненню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved