Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

До Миронівського районного суду із вказаною заявою звернувся [PERSON] та просив суд встановити факт того, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] були подружжям. Свою вимогу мотивував необхідністю подання державному нотаріусу Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області рішення суду для отримання права на спадщину після смерті батьків. В судовому засіданні заявник та його представник вимогу підтримали та просили її задовольнити. Надаючи пояснення, послалися на обставини, викладені у поданій до суду заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. В надісланій до суду заяві сільський голова Шевченко С.І. просив проводити розглядати справи за відсутності представника сільської ради, вимоги заявника вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Заслухавши пояснення заявника та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтується заявлена вимога, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області, [INFO] померла [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 11 (а.с. 7). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 05 квітня 2006 року Шандрівською сільською радою Миронівського району Київської області, [INFO] помер [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 8 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 12 серпня 1958 року Ржищівським райбюро ЗАГС Київської області, [INFO] народився заявник [PERSON], батьком якого був [PERSON], а матір'ю [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 127 (а.с. 9). Згідно з відміткою на свідоцтві про народження № [NUMBER], виданого відділом актів громадянського стану внутрішніх справ СРСР, [PERSON] 30 вересня 1937 року зареєструвала шлюб (а.с 56). Із показів свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони особисто знали батьків заявника [PERSON] та [PERSON]. Вони повідомили, що [PERSON] та [PERSON] проживали до дня смерті (близько 50 років) як одна сім'я, вели спільне господарство, у них був один син (заявник), а тому вони сприймали їх як чоловік та дружина. У суду не має підстав не довіряти показам свідків. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що померлі [PERSON] та [PERSON] є батьками заявника, проживали однією сім'єю до дня їх смерті (близько 50 років). Із матеріалів справи вбачається, що особа, яка мала прізвище [PERSON] 30 вересня 1937 року зареєструвала свій шлюб в відділі актів громадянського стану внутрішніх справ СРСР. Відповідно до листа Державного архіву Київської області Київської обласної державної адміністрації від 18 жовтня 2016 року № 01-43/1589, книга реєстрації актових записів про шлюб по селу Шандра Ржищівського району Київської області за 1937 рік не зберігання до архіву не передавалася (а.с. 13). Згідно з листом Головного територіального управління юстиції у Київській області від 27 жовтня 2016 року № 20590-31-13, книги реєстрації актових записів про шлюб по селу Шандра Ржищівського району Київської області збереглись лише з 1950 року (а.с. 11-12). Відповідно до довідки № 495, виданої виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської 17 листопада 2016 року, згідно погосподарської книги № 3 з 1967 по 1970 роки в селі Шандра Миронівського району Київської області спільно проживали [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Тобто, під час розгляду справи судом встановлено, що особа на ім'я [PERSON] 30 вересня 1937 року зареєструвала свій шлюб з невідомою особою. Книга реєстрації актових записів про шлюб по селу Шандра Ржищівського району Київської області за 1937 рік не збереглася. [INFO] в селі Шандра Ржищівського району Київської області народився заявник [PERSON], батьком якого був [PERSON], а матір'ю [PERSON], які мали спільне прізвище «[PERSON]» та проживали спільно як чоловік та дружина. Зазначені обставини в сукупності дають можливість суду прийти до висновку, що батьки заявника [PERSON] та [PERSON] перебували до дня своєї смерті у шлюбі, зареєстрованому 30 вересня 1937 року відділом актів громадянського стану внутрішніх справ СРСР. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник звернувся до державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON]. Листом державного нотаріуса Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської Вашеки С.В. від 15 листопада 2016 року № 1346/02-14 заявнику було повідомлено про те, що для видачі свідоцтва про право на спадщину йому необхідно надати документ, що підтверджує родинні стосунки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Таким чином, без отримання рішення суду про встановлення факту родинних відносин [PERSON] та [PERSON], заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину його батька. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Від встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] залежить виникнення у заявника права на спадщину, згідно ст. ст. 1261, 1268 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, заявником доведено факт того, що його батьки [PERSON] та [PERSON] були подружжям. Розбіжності між документальними записами імені [PERSON] виникли у зв'язку із його міжмовних перетвореннях, внаслідок неправомірного застосування етимологічного принципу без урахування походження прізвища. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved