Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-15 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, територіальної громади с. Лівенське у складі ОТГ в особі Нехворощанської сільської ради, треті особи: перша Дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйова Олена Олександрівна про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю та визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що з січня 2007 року він проживав фактично однією сім`єю з рідним дядьком - [PERSON] , [INFO] , та його дружиною - [PERSON] , [INFO] , за адресою - [ADDRESS] . [PERSON] з 2007 року внаслідок серцево-судинної хвороби та інсульту був паралізований та потребував цілодобового догляду. Вони жили однією сім`єю, оскільки були пов`язані спільним побутом та майном, мали взаємні права та обов`язки. [INFO] його рідний дядько - [PERSON] помер. [PERSON] , яка постійно проживала однією сім`єю із спадкодавцем, у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України прийняла спадщину та не відмовлялась від неї. Крім того, [PERSON] 14.11.2017 року подала заяву приватному нотаріусу про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] . Звертав увагу суду, що після смерті [PERSON] жодних інших спадкоємців не має. 31.07.2018 року він звернувся до першої дніпровської державної нотаріальної контори у м. Дніпро із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , однак постановою державного нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю належного документального підтвердження факту проживання однією сім`єю. Представник Дніпровської міської ради надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів спільного проживання з [PERSON] та [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Представник [PERSON] з`являвся в судові засідання, позов підтримав та просив задовольнити. Надав суду пояснення, що відповідач [PERSON] є донькою [PERSON] . [PERSON] не доглядала батька коли він хворів, у зв`язку із тим, що постійно проживала за межами України. Представник територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради заперечував щодо задоволення позовних вимог та зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог. Представник територіальної громади с. Лівенське у складі ОТГ в особі Нехворощанської сільської ради надав заяву про розгляд справи без їх участі. [PERSON] позов визнала частково. Зазначала, що позивач дійсно на протязі тривалого часу проживав фактично однією сім`єю з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На день смерті її батька вона постійно проживала за межами України. Повідомила суду, що [PERSON] була дружиною її батька та не є її родичкою. Представник першої Дніпровської державної нотаріальної контори надав заяву про розгляд справи без його участі. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйова Олена Олександрівна в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, 28.09.2017 року. Згідно заповіту від 30.12.2016 року, який посвідчено секретарем Лівенської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 41, [PERSON] заповів своїй дружині - [PERSON] усе своє майно. 14.11.2017 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Воробйової О.О. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Враховуючи викладене, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, 10.02.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно а саме: земельну ділянку загальною площею 0,36 га, яка розташована за адресою: Полтавська область, Новосанжарський район, с. Лівенське, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії III-ПЛ № 028885, виданого Лівенською сільською Радою народних депутатів, 29.03.1997 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25; квартиру [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів 12.12.1996 року; будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадкові справа № 214, зареєстровано в реєстрі за № 1628, виданого державним нотаріусом Дашивською В.М. 24.08.1985 року. 31.07.2018 року [PERSON] звернувся до першої дніпровської державної нотаріальної контори у м. Дніпро із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . Постановою державного нотаріуса від 04.09.2018 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що [PERSON] не є спадкоємцем за заповітом, а також не відноситься до спадкоємця будь-якої із черг, визначених ЦК України. Частиною 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно довідки № 02-34/3-274 від 19.08.2020 року, яка видана виконавчим комітетом Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , з січня 2007 року постійно проживав в [ADDRESS] разом з тіткою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] доглядав її, вони вели спільне господарство і мали спільний бюджет. Після смерті [PERSON] здійснив її поховання. В судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON] , [PERSON] які повідомили суду, що [PERSON] з 2007 року проживав фактично однією сім`єю з рідним дядьком - [PERSON] , [INFO] , та його дружиною - [PERSON] , [INFO] , за адресою - [ADDRESS] . Позивач здійснював догляд за дядьком та його дружиною, вони проживали однією сім`єю та мали спільний побут. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги [PERSON] щодо встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , в будинку [ADDRESS] не менше п`яти років до часу відкриття спадщини [INFO] , а тому позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved