Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Вперед №70», третя особа: шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданої заяви позивач [PERSON] зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON]. [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Вперед №70» та у 1979 році сплатила пайові внески у повному обсязі у розмірі 4443 крб. 26.09.2013 року державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори видав постанову від 26.09.2013 року № 2549/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач не надав правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS]. [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS], а тому нотаріус не має достатніх законних підстав для оформлення та видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] Посилаючись на ст.ст. 328, 384, 1218, 1268 ЦК України просить суд визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання призначене на 23.03.2015 року позивач та представник позивача не з'явилися, через канцелярію суду представник позивача подав заяву, в якій просила суд ухвалити рішення за відсутності позивача та його представника, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду представник відвідача подав заяву, в якій просив суд ухвалити рішення за відсутності представника відповідача, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судові засідання не з'являвся, надав суду пояснення в яких зазначив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська, [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого повторно Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 23 липня 2008 року, [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Вперед №70» від 10 грудня 2014 року № 177 [PERSON] була членом Житлово-будівельного кооперативу «Вперед №70» та у 1979 році сплатила пайові внески у повному обсязі у розмірі 4443 руб. за [ADDRESS]. Постановою № 2549/02-31 від 26.09.2013 року державний нотаріус Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори відмов у вчиненні нотаріальної дії, оскільки позивач не надав правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності [PERSON], померлої [INFO], на квартиру [ADDRESS]. Як встановлено судом, [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.02.2015 року. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності квартиру [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved