Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

До Кузнецовського міського суду з позовною заявою звернулось ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] з вимогою стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 10 098,61 грн. за кредитним договором № б/н від 28.02.2013 року, судовий збір у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.02.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 6 447,88 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту та інше. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим, відповідач станом на 07.09.2014 року має заборгованість у сумі 10 098,61 грн., яка складається з 6 354,22 грн. - заборгованість за кредитом; 587,09 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; а також, штрафи відповідно до пункту 2.2Генеральної угоди у сумі 3 157,30 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Будучи належним чином повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи без його участі, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів. Від позивача не надійшло заперечень проти проведення судового засідання без участі відповідача. На підставі цього, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Суд, дослідивши наявні в справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов і правил надання продукту кредитних карт між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останньому наданий строковий кредит в сумі 6447,88 грн строком на 12 місяців, з 28.02.2013 року до 28.02.2014 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку. На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів, представником позивача наданий розрахунок заборгованості за Генеральною угодою від 28.02.2013 року укладеною з [PERSON] Відповідно до розрахунку заборгованість відповідача перед банком станом 07.09.2014 року за кредитом складає 6 354,22 грн. та за нарахованими відсотками 587,09 грн. Відповідно до ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором. З поданого позивачем розрахунку вбачається, що за весь період дії договору відповідач здійснював платежі на погашення боргу по кредиту лише у лютому та березні 2014 року. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Пунктом 2.2 Генеральної угоди сторони домовились, що строк повернення кредиту рахується 32 день з моменту виникнення порушення, заборгованість по кредиту, починаючи з 32 дня, рахується простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 3 157,30 грн. Враховуючи, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредиту та інших платежів позивачу на строк більше ніж 32 дні, суд приходить до висновку, що позивач набув право на стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 2.2 Генеральної угоди.

Outcome: approved