Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 21.10.2013 р. між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 2006353743, відповідно до умов даного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 19 856,32 грн., із строком користування до 21.10.2016 року та відсотковою ставкою 0,01 % річних. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав. Однак, у порушення умов договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 12.09.2017 р. заборгованість за кредитним договором становить 28 190,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 19 856,32 грн., заборгованість за відсотками - 2,33 грн., заборгованість за комісією - 8 331,59 грн. Просить стягнути з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ; паспорт серії [NUMBER] ; адреса: [ADDRESS] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, ЄДРПОУ 36789421, п/р № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк» м. Київ, МФО 300528) суму заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 2006353743 від 21.10.2013 року в розмірі 28 190,24 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явивсь, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 21.10.2013 р. між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «ОТП банк» було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2006353743 (а.с. 9-13). В свою чергу, відповідно до умов Договору факторингу від 22.12.14 № 22/12/14/1-1 (а.с. 31-44 ), укладеного між ПАТ «ОТП та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», банк передав, а факторинг прийняв право вимоги до позичальника, що випливають із умов вище зазначеного кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредит в розмірі 19 856,32 грн. на строк до 21.10.2016 р. із сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами. Однак, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків і щомісячної комісії за користування кредитом не виконав, в результаті чого згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 19-27) станом на 21.12.2014 р. він має заборгованість за кредитом - 19 856,32 грн., за відсотками - 2,33 грн., за комісією - 8 331,59 грн., а всього - 28 190, 24 грн. Позивачем на виконання умов кредитного договору [PERSON] було направлено Повідомлення від 05.01.15 № 36196076 про заміну кредитора у зобов`язанні, а також про дострокове повернення кредитних коштів (а.с. 18), однак дана Вимога не виконана. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України). Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до п. 1.5.4, 1.5.5 Кредитного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додаткового виконання зобов`язань за договором (а.с. 9). Оскільки, відповідач взяті на себе зобов`язання з погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами і комісії належним чином не виконав, суд стягує цю суму на користь позивача. В зв`язку із задоволенням позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved