Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , про стягнення заборгованості у розмірі 21115,83 грн. та судові витрати у сумі 1921,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на таке. 27 грудня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК» укладено Договір про споживчий кредит № [NUMBER] . 20.03.2018 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір відступлення права вимоги № 20/03/18, у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги до [PERSON] Станом на 27 грудня 2017 року, відповідач має заборгованість в сумі 21115.83 грн., з яких: 20650 грн. - заборгованість по тілу; 1,2 грн. - заборгованість по процентах; 464,63 грн. - заборгованість по комісії. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у відсутності представника позивача, про що надав письмове клопотання. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованою адресою, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 27 грудня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «ОТП БАНК» укладено Договір про споживчий кредит № 2017544422.(а.с. 5) Відповідач підтвердила свою згоду на отримання кредиту, що підтверджується її підписом на Анкеті-Заяві. (а.с. 8) 20.03.2018 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір відступлення права вимоги № 20/03/18, у відповідності до умов якого, АТ «ОТП БАНК» відступив ТОВ «ФК «ЄАПБ» Право грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 22-24) Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги №1 до договору відступлення права вимоги № 20/03/18 від 20.03.2018 року право грошової вимоги за кредитним договором № 2017544422 від 27 грудня 2017 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». (а.с. 25) Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У зв`язку з тим, що позичальник належним чином свої обов`язки не виконує, станом на 27 грудня 2017 року виникла заборгованість за кредитним договором № 2017544422 від 27 грудня 2017 року, на загальну суму 21115.83 грн., з якої: 20650 грн. - заборгованість по тілу; 1,2 грн. - заборгованість по процентах; 464,63 грн. - заборгованість по комісії.(а.с. 20) Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір, в розмірі 1921,00 грн.(а.с. 1), тому дані виплати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved