Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси 27.01.2009 р. звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку. Обгрунтовуючи вимоги поданого позову, позивачка зазначила, що 13.01.2003 року їй, та членам її сімї: батьку - [PERSON], матері - [PERSON], бабусі - [PERSON] було безоплатно передано в приватну спільну часткову власність по ? частині 3-кімнатної квартири, що розташована за адресою [ADDRESS]. Після приватизації, співвласники вирішили продати зазначену квартиру та придбати будинок для подальшого проживання. 10.09.2004 р., згідно договору купівлі-продажу квартира була продана, та 14.09.2004 року на імя [PERSON], за виручені від продажу квартири кошти, придбано житловий будинок №11, по вул. Тираспольська (Застава 1) в м. Одесі. Позивачка разом з дітьми була зареєстрована та фактично проживала у придбаному будинку. Крім того 1\\3 будинку також належить її братові - [PERSON] Позивачка зазначає, що їй не було відомо до літа 2008 р., що при придбанні спірного будинку, право власності було оформлено тільки на [PERSON], тому просила суд визнати за нею право власності на 1\\3 частину зазначеного будинку. В процесі розгляду справи позивачка декілька раз змінювала, уточнювала позовні вимоги, за остаточно уточненою редакцію позовних вимог, просила визнати 2/3 частини житлового будинку №11, по вул. Тираспольській, у м. Одесі спільною сумісною [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Визначити частку позивачки у спільному майні, визнавши за [PERSON] право власності на 1/6 частину спірного будинку та залишити ? частину житлового будинку у спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та стягнути на користь позивачки судові витрати. Обгрунтовуючи вимоги уточненої позовної заяви, позивачка зазначила, що оскільки 1\\3 частини спірного будинку належить її братові, тому 2\\3 частини є спільною сумісної власністю інших членів сімї, у звязку з тим, що придбання спірного будинку відбувалось за спільні кошти, виручені від продажу квартири. Таким чином, позивачка вважає, що її 1\\4 частина від 2\\3 частини спірного будинку складає 1/6 частину. В судовому засіданні позивачка її представник за довіреністю [PERSON] підтримали остаточно уточнені позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON], залучений в якості співвідповідача [PERSON], їх представник за ордером [PERSON], заявлені позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, згідно поданих письмових заперечень, відповідно до яких вказали, що позивачці було відомо про умови укладання договору купівлі-продажу будинку, позивачем був пропущений строк позовної давності, поважних причин щодо обґрунтування підстав його пропуску позивачем не наведено, спірна частина будинку була придбана за значно більші кошти ніж отримано за продану квартиру, тому підстав для задоволення позовних вимог немає. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не заявляли самостійних вимог щодо предмета спору, протокольною ухвалою суду, за згодою сторін та їх представників, виключені із кола учасників судового процесу. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 13.01.2003 року, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради, квартира №52, по вул. Жоліо Кюрі, буд.№68, у м. Одесі належала на праві спільної часткової власності: [PERSON], та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках, що зареєстровано в КП «ОМБТІтаРОН» 16.04.2003 р. За договором купівлі-продажу, укладеного 10.09.2004 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру №52, по вул. Жоліо Кюрі, буд.№68, у м. Одесі. Договір підписано сторонами особисто у присутності нотаріуса. 14.09.2004 року, за договором купівлі продажу [PERSON] купив 2\\3 частини, а [PERSON] купила 1/3 частину житлового будинку №11 по вул. Тираспольській, (Застава 1) у м. Одесі, договір посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрований у реєстрі за №8-4162. Право власності зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 05.10.2004 р. за номером 22596 в книзі 219-176, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. 15.01.2008 р. [PERSON] придбав у [PERSON] 1\\3 частину спірного будинку за нотаріально посвідченим Договором купівлі-продажу. Після придбання [PERSON] 2/3 частини будинку №11, по вул. Тираспольській, у м. Одесі, [PERSON] була зареєстрована у придбаному будинку, що підтверджується Довідкою про склад сімї та прописку від 17.07.2008 р. З пояснень позивачки, [PERSON], [PERSON], встановлено, що позивачка проживає у спірному будинку, для неї та її неповнолітніх дітей виділено дві жилі кімнати. У судовому засіданні 17.03.2009 р. позивачка пояснила суду, що 2/3 частини будинку №11, по вул. Тираспольська, 11, у м. Одесі у 2004 р. були придбані на праві власності на імя батька [PERSON], за спільною згодою членів сімї, що відчужували кв. №52, по вул. Жоліо Кюрі, буд.№68, у м. Одесі. При цьому позивачка вказала, що вартість придбаних 2/3 частин будинку була більшою на 7 тис. доларів. США, від вартості проданої квартири, що зафіксовано технічним звукозаписом судового засідання. В обґрунтування своїх письмових позовних вимог позивачка також вказувала, що придбання 2/3 частин спірного будинку на імя [PERSON] було здійснено за спільною згодою членів сімї співвласників квартири. Допитаний в якості свідка, за клопотанням позивачки [PERSON], також підтвердив суду, що він з 2004 р. особисто знайомий з членами сімї [PERSON] та [PERSON], за його участю здійснювався вибір будинку для придбання. Від спілкування йому відомо, що за спільною згодою, в тому числі згодою [PERSON], було за суму більшу ніж вартість проданої квартири, придбано 2/3 частини будинку №11, по вул. Тираспольській, у м. Одесі на праві власності на імя [PERSON] Показання свідка [PERSON], допитаного в судовому засіданні, суд не приймає до уваги, так як своїми пояснення він вказав, що обставини придбання спірної частини будинку йому не відомі, свідок вказав що він здійснював ремонт в частині будинку де проживає [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Своїми обґрунтуваннями позовних вимог та поясненнями у судовому засіданні позивачка [PERSON], підтвердила факт згоди членів сімї на придбання у 2004 р. 2/3 частини будинку №11, по вул. Тираспольській, у м. Одесі на праві власності на імя [PERSON], та при цьому ж заперечувала, що їй було відомо про оформлення права власності у 2004 р. на імя [PERSON], вказуючи що про це їй стало відомо тільки у 2008 р. Згідно ч. 4 ст. 368 ЦК України, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Посилання позивачки на порушення її права як співвласника проданої ? частини приватизованої квартири, та придбання внаслідок цього за, в тому числі виручені від продажу квартири кошти - 2/3 частини спірного будинку №11, по вул. Тираспольській, у м. Одесі на імя [PERSON], знайшли своє підтвердження, згідно поданих доказів. При цьому суд враховує, що момент порушення права позивачки виник з моменту укладення угоди - 14.09.2004 року договору купівлі продажу, за яким [PERSON] купив 2\\3 частини житлового будинку №11, по вул. Тираспольській, (Застава 1) у м. Одесі, в тому числі за грошові кошти виручені від належної на праві власності [PERSON] ? частки кв. №52, по вул. Жоліо Кюрі, буд.№68, у м. Одесі, - про умови якої їй було відомо, але до суду позивачка звернулась тільки 27.01.2009 р. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права. З пояснень наданих позивачкою, а також свідка [PERSON] вбачається, що позивачка знала про умови договору купівлі-продажу спірного будинку з часу його укладення, порушення своїх прав повязує з виникненням конфліктних відносин щодо користування будинком з батьком та братом у 2008 році. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд вважає, що обставини якими позивачка обґрунтовує пропущення строку позовної є безпідставними та необґрунтованими, так як не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, тому строк позовної давності не підлягає поновленню. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні 08.12.2010 р. просив урахувати, що придбана спірна частина будинку є спільною власністю батьків та дітей, посилаючись на норми ст. 175 СК України. Такі обставини не можуть бути прийняті судом до уваги, так як на час відчуження належної їй частки квартири, та придбання [PERSON] 2/3 частини спірного будинку, [PERSON] була повнолітньою особою та не мала статусу дитини. Згідно ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України п равовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Outcome: dismissed