Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

До Подільського районного суду м. Києва звернулися комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (надалі за текстом - позивач 1) та комунальне підприємство «Синьоозерне Подільського району міста Києва» (надалі за текстом - позивач 2, разом поіменовані - співпозивачі) в особі комунального концерну «Центр комунального сервісу» до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 3), [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 4, разом поіменовані співвідповідачі), про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи позовні вимоги співпозивачі зазначили, що співвідповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] , проживають в ній та користуються послугами, що надавалися співпозивачами. Відповідно до розрахунку заборгованості на житлово-комунальні послуги заборгованість співвідповідачів перед позивачем 2 складає 50534,81 грн. та перед позивачем 1 - 2759,96 грн. Співвідповідачі у встановлений судом строк не подали відзиву на позов, в судове засідання повторно не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавали. Представник позивача подав клопотання про розгляду справи за його відсутності, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечив, а відтак, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Співвідповідачі зареєстровані за адресою [ADDRESS] (а.с. 14). Отже, як наймачі (власники) та споживачі житлово-комунальних послуг, згідно ст.ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язані не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно з розрахунком позивача 2 , співвідповідачі не сплачували за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, за ними утворилась заборгованість, що становить 50534,81 грн. (а.с. 17-18). Крім того, відповідно до розрахунку позивача 1, за співвідповідачами рахується заборгованість перед позивачем 2 в сумі 2759,96 грн. (а.с.19). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» співвідповідачі є споживачами комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Співвідповідачами, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих їм житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед співпозивачами по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав співпозивачів, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України зі співвідповідачів на користь співпозивачів необхідно стягнути пропорційно суму сплаченого судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved