Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

До Малиновського районного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа - Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що перебуваючи з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.08.2008 р. шлюб між ними було розірвано, їх син залишився проживати разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Весь цей час відповідач життям сина фактично не цікавився, не проявляв бажання спілкуватися у необхідному обсязі з сином, свідомо ухилявся та ухиляється від прийняття участі у вихованні сина, тобто не проявляв та не проявляє реальної турботи, ігнорує та не цікавиться потребами дитини, не забезпечував та не забезпечує його необхідним харчуванням, медичним доглядом, освітою тощо, в тому числі, не надавав та не надає матеріальної допомоги сину. На сьогоднішній день, сину [PERSON] вже п`ятнадцять років, він немає до батька ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки дуже рідко його бачив. Також в спілкуванні зі нею, син ніколи про нього не питав про батька та не цікавився. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. З урахуванням викладеного, позивачка звернулася з наведеним позовом до суду та просить позбавити батьківських прав відповідача у відношенні сина. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся заздалегідь належним чином, в матеріалах справи наявна його нотаріально посвідчена заява про його згоду на позбавлення його батьківських прав та розгляд справи без його присутності. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, висновок від 28.01.2020р. № 01-05-8/1612 щодо доцільності позбавлення батьківських прав підтримують. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини та ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, турбуватися про його здоров`я , фізичний, моральний та духовний розвиток. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому діюче законодавство не звільняє одного з батьків від цього обов`язку залежно від того, чи перебувають вони з другим з батьків в зареєстрованому шлюбі, мешкають разом чи окремо тощо. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи.(а.с. 12) Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.08.2008р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало чинності 26.08.2008р. А також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 10,11,20) Після розірвання шлюбу їх спільний син залишився проживати разом із матір`ю - [PERSON] , що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім`ї та прописку) № 206 від 28.10.2019р., з якої вбачається, що у квартирі [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6) На підставі свідоцтва про шлюб вбачається, що 15.12.2012р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 1852. У зв`язку із чим позивач змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 5) В матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви [PERSON] , який відмовляється від батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 13) Згідно з характеристикою Одеської спеціалізованої школи № 111 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради, на учня 9-Б класу [PERSON] , [INFO] , навчався в зазначеній школі з першого класу, протягом навчання показав себе здібним учнем, має навчальні досягнення достатнього та високого рівня, має добрий загальний розвиток. Протягом всіх років навчання мати велику увагу приділяє вихованню та всебічному розвитку сина. В період навчання відвідувала батьківські збори, спілкування з класним керівником та вчителями школи з приводу успіхів у навчанні, результатами оцінювання здійснювала тільки мати [PERSON] . (а.с. 14) На даний момент [PERSON] навчається у ДВНЗ «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу» за спеціальністю « Харчові технології», що підтверджується довідкою № 3651 від 06.11.2019р. виданою Державним вищим навчальним закладом «Одеський коледж економіки, права та готельно-ресторанного бізнесу». (а.с. 17) Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Оцінюючи висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.01.2020р. № 01-05-8/1612 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , суд вважає, що даний висновок відповідає інтересам дитини. (а.с. 45-46) За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. У відповідності до положень ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина, не повідомив суд про намір в подальшому здійснювати піклування над ним, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] . З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. В порядку ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved