Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. З позовної заяви вбачається, що у 2017 році рішенням суду встановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісяця на утримання спільної дочки [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що виконавчого листа про стягнення аліментів за вказаним рішенням суду не отримувала, оскільки відповідач його виконує в добровільному порядку. Однак на даний час визначеної рішенням суду суми на повноцінне утримання спільної дитини сторін та її розвиток вже не вистачає. Матеріальний стан позивача з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів не змінився. Стан здоров`я її та доньки задовільний. Дитина проживає разом з позивачем в орендованій квартирі та перебуває на її утриманні, навчається в загальноосвітній школі, відвідує репетиторів, навчається в центрі дитячої та молодіжної творчості Корсунь-Шевченківської міської ради у зразковому хореографічному колективі «РоялДенс». Позивач зазначає, що відповідач є фізично здоровим, інших утриманців не має, матеріально забезпечений, вже тривалий час перебуває на заробітках у Чехії. Однак у добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання доньки у більшому розмірі відповідач відмовляється. У зв`язку з викладеним позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач подав до суду відзив, у якому позовні вимоги не визнає. Зазначив, що він, розуміючи, що потреби доньки разом з її віком зростають, і так сплачує аліменти на її утримання у більшому розмірі ніж визначено рішенням суду. Крім сплати аліментів він підтримує матеріально і саму доньку, а саме купив їй телефон «Айфон», планшет, ноутбук, по можливості перераховує кошти донці на картковий рахунок колишньої дружини, поповнює рахунок мобільного телефону дочки. Крім того, його теперішня дружина [PERSON] перебуває на обліку у сімейного лікаря з діагнозом лімфогранулематоз (онкологія) та потребує коштовного лікування. Також відповідач надає допомогу в лікуванні хворого батька [PERSON] , який у зв`язку із діагнозом пупкова грижа потребує оперативного лікування. [PERSON] з сім`єю проживає у будинку дружини. Будинок потребує ремонту. Щодо роботи за кордоном відповідач зазначає, що вказані заробітки мають мінливий та не стабільний характер. Ураховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Про дату, час та місце розгляду справи учасники були повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися. Позивач, відповідно до змісту клопотання, що додане до позовної заяви, просила розгляд даної справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Сторони з 12.01.2008 перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.12.2017 по справі № 699/578/17 розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 18.01.2018. У вказаному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 24.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Батьком дитини вказано відповідача - [PERSON] , а матір`ю - позивача [PERSON] . Заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.01.2018 у справі № 699/611/17, яке набрало законної сили 19.02.2018, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,0 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 11.09.2017 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач зареєстрована разом із дочкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1/5821 про склад сім`ї, виданою 11.08.2021 виконавчим комітетом Корсунь-Шевченківської міської ради. Позивач зазначає, що вона працює вчителем початкових класів Корсунь-Шевченківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області, що підтверджується довідкою від 10.08.2021 № 01-14/69. Коштів на повноцінне утримання дитини та її розвиток вже не вистачає. Окрім того, дитина навчається в загальноосвітній школі, навчається в центрі дитячої та молодіжної творчості Корсунь-Шевченківської міської ради у зразковому хореографічному колективі «РоялДенс», на підтвердження чого позивач надає відповідні довідки. Суд звертає увагу позивача, що предметом розгляду цієї справи є зміна способу стягнення аліментів на утримання дитини, а не стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Така вимога може бути предметом окремого позовного провадження. Відповідач проживає разом з теперішньою дружиною [PERSON] (свідоцтво про шлюб від 18.07.2020 серія [NUMBER] ) у будинку тестя за адресою: [ADDRESS] . Будинок, у якому проживає сім`я, потребує ремонту. У цьому будинку відсутнє газо- та водопостачання, будинок об лаштований пічним опаленням на дровах. Указані обставини підтверджуються витягом від 27.10.2021 № 315 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 27.10.2021 № 39. Відповідно до довідки КНП «Перечинський центр первинної медико-санітарної допомоги Перечинської міської ради» від 29.10.2021 № 862 дружина відповідача [PERSON] з 2014 знаходиться на обліку у сімейного лікаря з діагнозом лімфогранулематоз. Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубринської сільської ради Закарпатської області від 03.11.2021 № 8 [PERSON] (відповідно до змісту відзиву на позов - батько відповідача) у зв`язку із діагнозом пупкова грижа потребує оперативного лікування. Відповідач регулярно сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у більшому розмірі ніж визначено рішенням суду - у середньому близько 1600 грн. щомісяця, на підтвердження чого до суду було надано копії відповідних квитанцій. Разом з тим, відповідач не надає доказів, що підтверджують витрати на лікування теперішньої дружини, а також витрати, пов`язані з купівлею для дочки телефона, планшета, ноутбука, поповнення їй рахунку мобільного телефону, як про це зазначено у відзиві на позов. Ураховуючи викладене, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-Х1І від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України(далі -СК України), батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з частинами 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить змінити раніше визначений спосіб стягнення аліментів у виді твердої грошової суми та стягнути з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Частинами 1, 2 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Особа, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина, має право звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів незалежно від будь-яких обставин. З огляду на це суд констатує, що позивач має право на зміну способу стягнення аліментів та така вимога підлягає задоволенню. При цьому належному обґрунтуванню підлягає необхідність стягнення аліментів у певному розмірі. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною. Відповідач позовні вимоги не визнав. З огляду на викладене, ураховуючи обставини визначені частинами 1, 2 ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягувати аліменти у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів. З позову вбачається, що позивач не отримувала виконавчий лист за заочним рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 19.01.2018 у справі № 699/611/17, оскільки відповідача добровільно сплачував аліменти. З огляду на викладене відсутні підстави для вирішення питання про припинення примусового стягнення за вказаним заочним рішенням суду. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про зміну способу стягнення аліментів. Положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 6 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 726,40 грн. В іншій частині судовий збір покладається на рахунок держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про зміну способу стягнення аліментів.

Outcome: partial