Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» з позовом до відповідача [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП в порядку суброгації. Позов обґрунтований наступними обставинами. Між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 61120а6о, від 05.10.2016 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] . Позивач вказав, що 30.11.2016 року сталася ДТП, за участю транспортної засобу «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності, та транспортного засобу «BMW», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та в результаті якої було пошкоджено застрахований у АХА Страхування транспортний засіб «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] . Як вказав представник позивача, постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 24.01.2017 року, по справі № 521/21265/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, як вказав представник позивача, згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № АХА2181887, від 14.12.2016 року, рахунку зі станції технічного обслуговування № ЧПС-001871, від 12.12.2016 р., складеного ФОП [PERSON] та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 53261,70 грн. Також, представник позивача вказав, що за страховим випадком було складено страховий акт та згідно платіжного доручення № 291\~392, від 15.12.2016 року, виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 53261,70 грн. Враховуючи викладені обставини, представник позивача стверджує, що до позивача перейшло право звороті вимоги (суброгації) до [PERSON] , як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 53261,70 грн., у зв`язку з чим ПрАТ «СК «АРКС» звернулося з позовом до суду. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити (а. с. 98). Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України, про що свідчить рукописний текст з підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. (а. с. 93). Крім того, про обізнаність відповідача про існування позову до нього свідчить подане ним до Кілійського районного суду Одеської області клопотання про направлення справи за підсудністю (а. с. 76), яке ухвалою Кілійського районного суду Одеської області, від 14.05.2021 року, було задоволено частково (а. с. 81). У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що відповідачу достеменно відомо про існування позову до нього, але жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи останнім до суду не подавалося, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача [PERSON] .. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту № 61120а6о, від 05.10.2016 року, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону та пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - автомобіля марки «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] (а. с. 4 5). 30.11.2016 року сталася ДТП, за участю транспортного засобу «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві приватної власності, та транспортного засобу «BMW», д/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та в результаті якої було пошкоджено застрахований у АХА Страхування транспортний засіб «Suzuki Vitara», д/н [NUMBER] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси, від 24.01.2017 року, по справі № 521/21265/16-п, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а. с. 12). Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд, при винесенні рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача. Крім того, в довідці № 3016358421518189 по даному ДТП, також, зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України (а. с. 9 10). Згідно повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, 31.11.2016 року [PERSON] повідомила страховика про настання ДТП за її участі (а. с. 6). Згідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (суброгації) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до умов Договору, на підставі страхового акту № АХА2181887, від 14.12.2016 року, рахунку зі станції технічного обслуговування № ЧПС-001871, від 12.12.2016 р., складеного ФОП [PERSON] та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 53261,70 грн. (а. с. 13). Крім того, за страховим випадком було складено страховий акт (а. с. 14 17) На підставі платіжного доручення № 291\~392, від 15.12.2016 року, ПАТ «СК «АХА Страхування» на рахунок ФОП [PERSON] здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 53261,70 грн. (а. с. 20). Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області, від 12.12.2019 року, було замінено позивача з ПАТ «СК «АХА Страхування» на його правонаступника ПрАТ «СК «АРКС», у зв`язку із зміною найменування (а. с. 60 61). 12.07.2018 року позивачем на адресу відповідача з метою досудового врегулювання спору було направлено претензію з вимогою перерахувати суму боргу за вих. № ЕЛ_5741, від 12.07.2018 року (а. с. 18) Проте, як вбачається з рекомендованого повідомлення, лист повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 19). Як вже було зазначено судом, відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової компанії, яка здійснила виплату страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, зокрема виплати страхового відшкодування. Разом з тим, статтею 993 ЦК передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Як роз`яснено в п. 26 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК. Тобто, враховуючи припис ст. 993 ЦК України, позивач набув право вимоги у деліктних правовідносинах, що первісно виникли між [PERSON] та відповідачем [PERSON] .. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, з огляду на встановлену вину відповідача у скоєнні ДТП та здійснення виплати з боку позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., який, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved