Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14 липня 2015 року надійшла позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про повернення банківського вкладу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що 29 січня 2015 року між ним та ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі відділення №42 ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» був укладений договір строкового банківського вкладу № 1/42/3m/0123 на суму 10\~000,00 доларів США на строк 3 місяця з 29 січня 2015 року по 29 квітня 2015 року включно з нарахуванням 9% річних. Оскільки позивачем до банку не подалася письмова заява про прийняття позивачем рішення щодо повернення вкладу із закінченням строку його розміщення, Договір № 1/42/3m/0123 є продовженим ще на 3 місяці з 29 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року з нарахуванням процентів в розмірі 11 % річних. 22 травня 2015 року позивач звернувся на адресу банку із заявою про прийняття рішення про припинення з 08 червня 2015 року дії договору строкового банківського вкладу, без продовження його дії на новий строк, та просив повернути суму вкладу у повному обсязі та нараховані відсотки готівкою у валюті вкладу не пізніше 08 червня 2015 року. 08 червня 2015 року позивач звернувся до відділення № 42 ПАТ «АКБ «Капітал» з метою отримання суми вкладу у повному обсязі та нарахованих відсотків готівкою у валюті вкладу, однак отримав відмову, яка була мотивована відсутністю готівкових коштів у доларах США у касі банку. У зв'язку з зазначеним [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» на користь позивача грошові кошти за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 1/42/3m/0123 від 29 січня 2015 року у розмірі 10\~122,63 доларів США, проценти за банківським вкладом у сумі 30,14доларів США та 3% річних у сумі 8,22 доларів США, а всього 10\~160,99 доларів США. Представник позивача надала заяву про розгляд даної цивільної справи за відсутності сторони позивача, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їхньому задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені. Причини неявки суду не відомі. В звязку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 29 січня 2015 року між ним та ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» в особі відділення №42 ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» був укладений договір строкового банківського вкладу № 1/42/3m/0123 на суму 10\~000,00 доларів США на строк 3 місяця з 29 січня 2015 року по 29 квітня 2015 року включно з нарахуванням 9% річних. Викладене підтверджується копією вказаного договору (а. с. 9-12, 13). Відповідно до копії меморіального валютного ордеру № 856_29 від 29 січня 2015 року позивачем було перераховано 10\~000,00 доларів США не депозитний рахунок в ПАТ «АКБ «Капітал» (а.с. 16). Судом також встановлено, позивачем до банку не подалася письмова заява про прийняття позивачем рішення щодо повернення вкладу із закінченням строку його розміщення, а тому строк Договіру № 1/42/3m/0123 є продовженим ще на 3 місяці, тобто з 29 квітня 2015 року по 29 липня 2015 року (п. 2.9. Договору) 22 травня 2015 року позивач звернувся на адресу банку із заявою про прийняття рішення про припинення з 08 червня 2015 року дії договору строкового банківського вкладу, без продовження його дії на новий строк, та просив повернути суму вкладу у повному обсязі та нараховані відсотки готівкою у валюті вкладу не пізніше 08 червня 2015 року (а.с. 25, 26). Відповідно до письмових пояснень позивача, викладених у позовній заяві, 08 червня 2015 року позивач звернувся до відділення № 42 ПАТ «АКБ «Капітал» з метою отримання суми вкладу у повному обсязі та нарахованих відсотків готівкою у валюті вкладу, однак отримав відмову, яка була мотивована відсутністю готівкових коштів у доларах США у касі банку. Згідно із\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Частиною 1\~ст. 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1\~ст. 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п. 3.1.1, 3.1.2 Вкладник має право отримати суму вкладу та проценти, нараховані на вклад згідно умов цього договору, достроково припинити дію цього договору та отримати суму вкладу, в порядку визначеному цим договором. При цьому банк сплачує вкладнику проценти за фактичний час перебування грошових коштів на вкладному рахунку в розмірі, встановленому відповідно до приписів п. 1.4.цього Договору. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2\~ст. 1060 ЦК України\~передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з положеннями ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, в контексті викладених норм права, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів за вказаним договором разом із нарахованими за ним відсотками та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання загальному розмірі 10\~160,99 доларів США, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі\~ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 17 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved