Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та про визнання права власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що 20 жовтня 2011 року помер її батько [PERSON] (свідоцтво про смерть серії I-КИ № 422589, актовий запис № 14). Після його смерті залишилася спадщина, що складається з житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Олександрівка, вул. Українська (колишня 50 років Жовтня), 26 Магдалинівського району Дніпропетровської області та земельної ділянки площею 0,2500 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер 1222380500:02:001:0292) та земельної ділянки площею 0,2800 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства (кадастровий номер 1222380500:02:001:0293), що належали йому відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ДП від 21 березня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд №880 . За життя він залишив заповіт від 20 березня 2006 року, посвідчений секретарем Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №16, в якому вказав позивача? як спадкоємця вище вказаного майна. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини (спадкова справа № 19-2012 р.). Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житловий будинок по батькові власника записано як «Моисеевич» на російській мові, хоча правильно, відповідно з усіма іншими документами - «Мусійович». Позивач вважає, що я має право спадкувати житловий будинок з присадибними ділянками свого батька, оскільки є його єдиною спадкоємицею за заповітом та своєчасно прийняла спадщину. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить встановити факт належності її батькові свідоцтва про право власності на будинок та визнати за нею право власності на житловий будинок та присадибну земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 20 березня 2006 року, посвідченому секретарем Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за №16, в якому вказав позивача як спадкоємця житлового будинку та присадибної земельної ділянки (а. с. 9). [PERSON] помер 20 жовтня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 422589, актовий запис № 14 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] позивач подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Домогосподарство, яке знаходиться за адресою: вул. Українська, 26, (вул. 50 років Жовтня) с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області належало [PERSON], у відповідності до запису погосподарської книги Олександрівської сільської ради (а .с. 10). Згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП від 21 березня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 880 та витягів з Державного земельного кадастру від 07 березня 2017 року, земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1222380500:02:001:0292 та земельна ділянка площею 0,2800 га, призначена для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер 1222380500:02:001:0293, які розташовані по вул. Українська, 26, с. Олександрівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, належали [PERSON] (а. с. 8-21). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишив померлий [PERSON], має право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved