Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

До суду звернувся заявник [PERSON] з заявою у якій просить встановити факт народження [PERSON], [INFO], громадянкою України, уродженки м. Луганська зареєстрованою за адренсою [ADDRESS], перебуваючи у шлюбі з [PERSON] [INFO], громадянина України, уродженця м. Луганська який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , дитини чоловічої статі, [PERSON] [INFO], місце народження Україна, Луганська область, м. Луганськ. Свою заяву обгрунтовує тим, що він знаходиться у шлюбі з [PERSON] який зареєстрований 22 вересня 2017 року, проживають на непідконтрольній території Україні у м. Луганську. [INFO] в них народився син [PERSON]. Як йому стало відомо документи видані на території так званої Луганської народної республіки є нелегитивними. 01 лютого 2018 року при зверненні до Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області з метою реєстрації народження сина та отримання свідоцтва про його народження українського зразку йому було відмиовлено. Заявник [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак поваідомив суд про можливість розгляду справи без його участі. Свою заяву він підтримує повністю. Представник зацікавленої від Міловського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управліня юстиції у Луганській області до судового засідання не з'явився однак повідомив суд про можливість розгляду справи за їх відсутністю. Заперечень проти заяви надано не було. Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення заяви. Як слід з копії паспорту заявника [PERSON] він є громадянином України місце проживання та реєстрації в якому вказана м. Луганськ Луганської області.. (а.с.5-6) З наданої копії паспорту [PERSON] є громадянином України місце проживання та реєстрації в якому вказано м. Луганськ Луганської області. (а.с.9) Згідно свідоцтва про шлюб заявник [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON] 22 вересня 2017 року у Міловському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганської області. (а.с.11) Відповідно довідки від 01 лютого 2018 року № 0000467846 яка видана Управлінням соціального захисту населення Міловської районної державної адміністрації Луганської області [PERSON] є особою яка взята на облік як внутрішньо переміщена особа і фактичне місце проживання є смт. Мілове. (а.с.8) З медичної довідки про народження №23 яка видана Луганським перинатальним центром так званої Луганської народної республіки слід, що [PERSON] народила [INFO] дитину ,хлопчика вагою 3950 грамів, доношеним на 41 неділі вагітності при одно плідних пологах.(а.с.12) Як слід з відмови у проведенні державної реєстрації народження як видано Міловським районним відділом у державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Луганської області вбачається що, заявнику [PERSON] було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини оскільки надані документи не відповідають формі яка визначена ч.4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» .(а.с.13) Відповідно до ст. 76 ЦПК України- 2017 року « Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.» За ст. 77 ЦПК України-2017 року « Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.» З ст.79 ЦПК України-2017 року «Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.» З ст.80 ЦПК України-2017 року «Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.» З ст. 81ЦПК України -2017 року « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.» З ст. 89 ЦПК України-2017 року « Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).» З наведених підстав суд оцінює медичне свідоцтво про народження дитини яке видане на непідконтрольній території України як інформацію для прийняття конкретного рішення , оскільки воно не має юридичної сили, складено на території не підконтрольної України, однак це можна оцінювати як наявність обставин які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.315 ЦПК України «Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 3. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. 4. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. З ч.1 ст. 317 ЦПК України « Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.» Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження; у разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Таким чином було доведено, що у дружини заявника який знаходиться у шлюбі народилась дитина чоловічої статі на території не підконтрольній української владі, документи які йому були видані не були визнані центральним органом виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері охорони здоров'я , однак вони є наявністю обставин які мають значення для вирішення справи і з цих підстав заяву заявника слід задовольнити.

Outcome: approved