Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідача, згідно якого просив суд визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]; зобов'язати Оболонський районний відділ Головного управління ДМС України в м. Києві зняти з реєстраційного обліку відповідача. Свої вимоги мотивував тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності. 26.07.1997 року донька позивача зареєструвала шлюб з відповідачем та з 2005 року [PERSON] зареєстрував у своєму помешканні [PERSON] Починаючи з 2008 року відповідач перестав проживати в спірній квартири. За весь час проживання в квартирі відповідач не ніс витрат за житлово-комунальні послуги та утримання квартири. З 2014 року [PERSON] не проживає у квартирі понад рік, що підтверджується актами ЖБК «Арсеналець-14». Будь-яких заяв до ЖБК про збереження як за тимчасово відсутнім помешкання від відповідача не надходило. Особистих речей у вказаній квартирі відповідача не має, поштових повідомлень на його ім'я не надходить. Позивач та його представник в судовому засідання позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, при цьому позивач зазначив, що відповідач є колишнім чоловіком його доньки. Після розлучення на прохання позивача відповідач не заперечував, що готовий знятись з реєстрації, однак будь-яких дій для цього не вчиняв. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за останньою відомою адресою його місця проживання, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечує проти позову. Представник третьої особи Оболонського районного відділу Головного управління ДМС України в м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 03.09.2002 року. (а.с. 5) Згідно довідки форми № 3, виданої ЖБК «Арсеналець-14» від 18.03.2015 року № 28 у вказаній квартирі зареєстровані власник [PERSON], його дружина - [PERSON], [PERSON] - донька, [PERSON] - онука та [PERSON] - зять власника квартири. (а.с. 8) Відповідно до актів обстеження квартири № 40 ЖБК «Арсеналець-14» від 11.03.2015 року та від 08.10.2014 року засвідчено, що відповідач зареєстрований, проте не проживає в квартирі [ADDRESS] з 01.01.2014 року. (а.с.9-10) Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1, 2 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Під час розгляду справи судом не встановлено поважності причин не проживання відповідача у спірній квартирі понад один рік, крім того реєстрація відповідача в квартирі позивача створює власнику перешкоди у користуванні власністю, отже позовні вимоги підлягають задоволенню, та [PERSON] підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідача, оскільки заявлена передчасно, до третьої особи, яка будь яких прав позивача не порушувала. З даного питання позивач не звертався до третьої особи, а відповідно до положень ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має підстав. На підставі викладеного та

Outcome: partial