Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокатка Булгакова О.Д., з позовом до Центру надання адміністративних послуг м. Покровськ про захист права власності шляхом зобов`язання зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору дарування квартири від 23.07.2014 року позивач став власником жилого приміщення - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач знаходиться на заробітках у іншому місці проживання та бажає розпорядитися своєю власністю. Позивач надав своїй матері [PERSON] нотаріальну довіреність, якою надав право представляти його інтереси та зняти з місця реєстрації та продати нерухоме майно, яке належить йому на праві власності. При зверненні до відповідача з оригіналами документів, представник позивача - [PERSON] , подала формуляр заяви про зняття з реєстрації місця проживання, в якій просила зняти [PERSON] у зв`язку з вибуттям, на зворотній стороні заяви зазначено рішення відповідача: «У знятті реєстрації місця проживання відмовлено 28.02.2020 року». Це, на думку позивача, свідчить про порушене право. Реєстрація позивача в його власному приміщенні визиває в нього певні труднощі та обмежує його права власності та вільний вибір місця проживання. Позивач просить суд винести рішення згідно до якого захистити інтереси як власника жилого приміщення [PERSON] , а саме зобов`язати Центр надання адміністративних послуг міста Покровська Донецької області зняти з реєстраційного обліку місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому представник зазначив, що просить суд прийняти рішення на свій розсуд, позицію щодо заявлених вимог не висловив. До судового засідання не з`явилась представник позивача - адвокатка Булгакова О.Д., на електрону адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Гордієнко В.В. надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору дарування квартири від 23.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом, [PERSON] отримав у власність квартиру [ADDRESS] (а.с.10-12). У паспорті громадянина України [NUMBER] [PERSON] наявна відмітка, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). [PERSON] уповноважив нотаріально посвідченою довіреністю від 12.02.2020 року [PERSON] бути його представником з питань продажу квартири [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] 28.02.2020 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг міста Покровськ з заявою про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] . На зворотньому боці даної заяви наявна відмітка про те, що у знятті з реєстрації місця проживання відмовлено 28.02.2020 року. Причиною відмови є: відповідно до п. 11 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 сектор реєстрації місця проживання фізичних осіб ЦНАП м. Покровськ відмовляє у реєстрації/знятті місця проживання тому, що поданий документ (а саме паспорт громадянина України) є недійсним. Згідно п.6 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 р., вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється (а.с.13). Відповідно до п. 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог статті 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частиною 2 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 7 Закону України Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника). Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання. Правила реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів. Пунктом 26 даних Правил передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач, як власник квартири, виявив бажання її продати для чого надав довіреність, тому є необхідність зняття його з реєстраційного обліку. У знятті з реєстрації його представнику було відмовлено, що стало приводом для звернення до суду. Вирішуючи чи порушене діями відповідача право власності позивача, суд звертає увагу, що причиною відмови стало не відповідність паспорту громадянина України Положенню про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 р. При цьому відповідач діяв відповідно до Правил реєстрації місця проживання, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, право власності позивача не оспорюється. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З матеріалів цивільної справи не вбачається, що у позивача наявні перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач як власник майна особисто, або особа ним уповноважена, не позбавлені права звернутися до державного чи приватного нотаріуса з метою укладання правочину у відношенні квартири. Відсутня відмова нотаріуса у посвідченні такого правочину з причин реєстрації позивача у квартирі. Разом з цим, новий власник, до якого перейде право власності на квартиру, не позбавлений права звернутися до суду з вимогою про визнання колишнього власника квартири таким, що втратив права користування цією квартирою. Не можуть бути в даному випадку застосовані положення статей 405 та 406 ЦК України, на які посилається позивач у позові, оскільки ці регулюють право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що права позивача, як власника нерухомого майна - квартири, не порушені, позов не обґрунтований, тому задоволенню не підлягає. Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати у вигляді судового збору, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed