Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позові посилається на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,230 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:0217), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала їй відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія І-ДП № 122525 від 21 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4622. За життя тітка позивача залишила заповіт від 01 лютого 2001 року, посвідчений секретарем виконкому Шевченківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 6, в якому вказала позивача спадкоємицею земельної ділянки. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Щоки В.О. заяву про прийняття спадщини, але їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, предметом заповіту є сертифікат на право на земельну частку (пай), а нею був наданий державний акт на право приватної власності на землю. Тому позивач вимушена звертатися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надано заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 01 лютого 2001 року, посвідченому секретарем виконкому Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 6, [PERSON] вказав позивача, як спадкоємця сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0047305 від 21 жовтня 2000 року (а. с. 9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № , актовий запис № 952423 (а. с. 10). Після смерті [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Щоки В.О. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що предметом заповіту є право на земельну частку, а не земельна ділянка, згідно державного акту наданого позивачем (а. с. 5-6). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія І-ДП № 122525 від 21 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4622, земельна ділянка площею 6,230 га (кадастровий номер 1222387400:01:001:0217), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Шевченківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала [PERSON] (а. с. 7). Відповідно до довідки відділу № 2 управління в Новомосковському районі Головного управління держгеокадастру від 03 вересня 20021 року, державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДП № 122525 від 21 травня 2001 року виданий [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0047305 від 21 жовтня 2000 року (а. с. 12). Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що позивач є спадкоємицею за заповітом, який залишила померла [PERSON] , має право на спадкування, прийняла спадщину. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved