Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява [PERSON] про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя по цивільній справі № 2-2158/05 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за нововиявленими обставинами. В обґрунтування заяви вказано, що 01 березня 2005 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між ним та [PERSON] розірвано, стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Оскільки рішенням суду від 21 березня 2019 року з актового запису про народження [PERSON] були виключені відомості про нього як про батька, рішення набуло законної сили 24 квітня 2019 року, то вважає вказані обставини нововиявленими, через що рішення суду від 01 березня 2005 року повинно бути переглянуто. Також зазначено, що під час перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами [PERSON] просить врахувати перебування на його утриманні [PERSON] , [INFO] , від другого шлюбу. Просить скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2005 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, розірвати шлюб між ним та [PERSON] та стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх доходів. В частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , відмовити. Ухвалою суду від 28 травня 2019 року заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 18 червня 2019 року [PERSON] до суду надано відзив на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, в якому вказано, що [PERSON] заперечує щодо вимог про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, оскільки [PERSON] не надано достатніх доказів щодо стягнення аліментів саме у розмірі 1/6 частин заробітку. Окрім цього, [PERSON] не виконує рішення суду від 01 березня 2005 року через що має заборгованість у розмірі 173 748, 25 грн. та, враховуючи відсутність зареєстрованого місця проживання, ухвалою суду від 03 грудня 2008 року він оголошений у розшук. На підтвердження перебування на утриманні у [PERSON] на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] не надані достатні докази. Вважає, що заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме в частині виключення стягнення аліментів на утримання [PERSON] , 2004 року народження, просить стягнути аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частин від усіх видів заробітку. У судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Прядко Д.В. заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підтримав, просив задовольнити повністю. Представник [PERSON] - адвокат Середа А.А. просив заяву про перегляд рішення задовольнити частково, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву та матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24 січня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жовтневої районної адміністрації м. Запоріжжя було укладено шлюб, про що здійснено актовий запис № 19. У свідоцтвах про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] 10 лютого 2005 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 10 лютого 2005 року. 21 березня 2019 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя виключено з актового запису від 18 травня 2004 року за № 386 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, відомості про [PERSON] , [INFO] , як батька дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Оскільки рішенням суду були виключені відомості про батька [PERSON] , [INFO] , попереднє рішення суду про стягнення з батька аліментів на утримання сина може бути переглянуто за нововивленими обставинами. Щодо вимог позивача [PERSON] про розірвання шлюбу, то необхідно вказати наступне. Згідно зі ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 Сімейного Кодексу України). Оскільки відповідач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що родина розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє, сторони не заперечує проти розірвання шлюбу, через що вказана вимога позивача підлягає задоволенню, шлюб розірванню. Щодо вимог про стягнення аліментів, то суд приходить до наступного. Згідно зі ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дитини, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Оскільки рішенням суду від 01 березня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання двох дітей, враховуючи, що у подальшому відомості про батька одного із дітей були виключені на підставі рішення суду, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Щодо тверджень відповідача про наявність на його утриманні [PERSON] , [INFO] , як підстави для визначення розміру аліментів в 1/6 частині від всіх видів його заробітку (доходу), суд вважає за необхідне роз`яснити наступне. Враховуючи, що із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання двох дітей позивач [PERSON] звернулася до суду 10 лютого 2005 року, за наслідками чого судом 01 березня 2005 року було ухвалено рішення, яке переглядається за нововиявленими обставинами, то народження у відповідача 26 січня 2006 року ще одної дитини не може бути враховано, як підстава для визначення розміру аліментів. Поряд із викладеним, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто відповідач [PERSON] не позбавлений права звернення до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів у випадках, визначеним ст. 192 СК України.

Outcome: partial