Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

До суду 27 травня 2016 року надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 14.02.1998 року по 27.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В період перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] було придбано спільне майно, зокрема, однокімнатна квартира [ADDRESS] (на даний час пр. Ювілейний) в м. Харкові, загальною площею 32,3 кв.м. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано 01.08.2006 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2006 року наступним чином: [PERSON] - 1/2 частина зазначеної квартири; [PERSON] 1/2 частина зазначеної квартири. Позов про розподіл майна до цього часу не заявлявся, шлюбний договір та договір про розподіл майна подружжя між позивачем та відповідачем не укладались. Позивач стверджує, що вищезазначена квартира була придбана за його особисті кошти, оскільки придбана за кошти, виручені від продажу 20.07.2006 року трикімнатної квартири № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові, що належала позивачу на праві особистої приватної власності на підставі договору дарування від 20.12.2003 року. Оскільки за договором купівлі-продажу однокімнатної квартири одним з покупців квартири є неповнолітня дочка позивача, від імені якої діяла відповідач, і при цьому позивач надав свою згоду на придбання його дочкою 1/2 частини однокімнатної квартири, позивач вважає, що йому на праві особистої приватної власності може належати не вся квартира, а лише 1/2 частина. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] була придбана за його власні кошти та він просить визнати за ним право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири, яка зареєстрована на праві власності за відповідачем на підставі договору купівлі-продажу, при цьому зазначив, що договір купівлі-продажу цієї квартири він не оспорює, а також не оспорює права власності дитини на 1/2 частину квартири. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.29), проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана сторонами за спільні кошти. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, посилаючись на те, що спірна квартира була придбана нею та позивачем за спільні кошти, при цьому зазначила, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу між нею та позивачем, ними було вирішено питання про розподіл спільного майна та накопичених коштів, та спірна квартира була придбана нею після отримання накопичених разом з позивачем коштів в порядку поділу. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.02.1998 року по 27.09.2006 року (а.с.5,6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. За договором дарування квартири від 20.12.2003 року, укладеним між [PERSON] та [PERSON], позивач набув право власності на квартиру № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові (а.с.8-10). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20.07.2006 року [PERSON] продав належну йому квартиру № 383 по Салтівському шосе, 145 в м. Харкові (а.с.11-13). В період шлюбу [PERSON] та [PERSON], 20.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON], яка діяла особисто та як законний представник малолітньої дочки [PERSON], [INFO], був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого [PERSON] та її малолітня дочка [PERSON], [INFO], в інтересах якої діяла [PERSON], набули право власності на вищезазначену квартиру в рівних частках кожному (а.с.13-15). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», право приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] та [PERSON], по 1/2 частини за кожною (а.с.16). Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що зареєстрована на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2006 року, при цьому позивач не оспорює дійсність вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири та не є стороною цього договору. Крім того, ні в судовому засіданні, ні наданими по справі доказами позивач не довів, що квартира [ADDRESS] придбана за його власні кошти. Таким чином, підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частини спірної квартири з зазначених ним посилань, відсутні. На підставі викладеного, та

Outcome: dismissed