Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась позивач [PERSON] із позовом до [PERSON], третя особа - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поділ майна подружжя. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що в липні 2005 року вони з [PERSON] почали проживати однією сім'єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство не перебуваючи в шлюбі. 23.09.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий запис №561. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. На утриманні позивача [PERSON] залишився неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що влітку 2005 року вони з відповідачем, проживаючи однією сім'єю, вирішили придбати квартиру [ADDRESS]. На придбання зазначеної квартири на ім'я [PERSON] було оформлено кредитний договір у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 28000 доларів США. [PERSON] вказує, що протягом всього їх сумісного проживання з [PERSON] кредит за придбану квартиру виплачувався зі спільних сімейних коштів, тому грошові кошти, сплачені на виконання кредитних зобов'язань - є спільною сумісною власністю подружжя. У зв'язку із тим, що згода щодо розподілу майна між сторонами в позасудовому порядку не досягнута, позивач просить суд поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач за остаточно уточненими позовними вимогами просить суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів, сплачених за кредитним договором №014/0054/74/454 від 15.07.2005 року, у період перебування в шлюбі, тобто з 15.09.2006 року до 31.05.2012 року, що становить 11479 доларів США 79 центів, що в гривневому еквіваленті становить 91757 гривень 96 копійок. Представник позивача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №2/1519/6487/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було встановлено інші обставини періоду спільного проживання сторін, а придбана [PERSON] квартира та витрачені ним кошти на оплату по її придбанню є його особистою власністю та позивач не може відповідати по боргових зобов'язаннях відповідача, які виникли до реєстрації шлюбу. Представник третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2006 року [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», шлюб зареєстровано Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси, актовий запис №561, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Першим відділом РАЦС Малиновського РУЮ м. Одеси. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 11.10.2007 року Петрівською сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №14. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). В судовому засіданні встановлено, що 15.07.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком Аваль, правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0054/74/454, за умовами якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 28000 доларів США на споживчі цілі, а [PERSON] зобов'язався сплачувати 13,5% річних за користування кредитом, та здійснювати щомісячне погашення кредиту у строк до 15.07.2025 року. 15.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1581, згідно якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], що підтверджується примірником відповідного договору та витягом КП «ОМБТІ та РОН» про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №7808982 від 19.07.2005 року. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 20.07.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним Банком Аваль, правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та [PERSON] було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу зареєстрований в реєстрі за №3931. За умовами договору іпотеки [PERSON] передав в іпотеку Банку квартиру [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 15.07.2005 року. Позивач зазначає, що квартира [ADDRESS], була придбана [PERSON] за рахунок грошових коштів, отриманих за кредитним договором №014/0054/74/454 від 15.07.2005 року, а здійснення погашення кредиту здійснювалось за рахунок спільних коштів з сімейного бюджету. З інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №16928487 від 28.01.2014 року, вбачається, що на теперішній час квартира [ADDRESS], належить [PERSON] на праві приватної власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Частинами 2, 3 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя; якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. В пунктах 23-24 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 р. також роз'яснено, що при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Представник відповідача посилалась на те, що [PERSON], як моряк мав постійний заробіток з якого оплачувався кредит за придбану ним особисто квартиру, а залишок коштів витрачався на спільний бюджет сім'ї, а позивач [PERSON] за весь період шлюбу ніде не працювала та мала будь-якого доходу. На підставі пояснень сторін в судовому засіданні встановлено, що за придбану [PERSON] у кредит до укладення шлюбу квартиру, повернення кредиту здійснювалось за рахунок зароблених ним грошових коштів, які згідно ст. 61 СК України є спільними грошовими коштами подружжя [PERSON] та [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що кредитні зобов'язання виконані не в повному обсязі, строк кредитного договору не закінчився, та дійсно грошові кошти оплачувались в рахунок погашення кредиту в період шлюбу, під час ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету, тобто до моменту розірвання шлюбу 31.05.2012 року, тому суд вважає, що саме ці грошові кошти є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягають розподілу між сторонами відповідно до закону. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №2/1519/6487/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, було встановлено інший період спільного проживання сторін, з урахуванням наступних підстав. В тексті рішення Малиновського районного суду м. Одеси по справі №2/1519/6487/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів -на яке посилається представник відповідача зазначено, що «…починаючи з 2011 року шлюб фактично розпався, відповідач не надає допомоги на утримання дитини, у вихованні участі не бере…». Тобто вказаним рішенням суду не досліджувались та не встановлені обставини та період щодо спільного або окремого проживання сторін, ведення спільного господарства, наявності або відсутності спільного бюджету в зазначений період, в зв'язку з чим суд вважає, що таке рішення не містить преюдиціального факту по визначенню періоду спільного проживання сторін, ведення спільного господарства, підтримання подружніх відносин. Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б спростовували обставини сумісного проживання, ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету [PERSON] і [PERSON] до моменту офіційного розірвання шлюбу - 31.05.2012 року, суду не надано. Згідно довідки про операції за кредитом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №81-1-0-00/33455 від 14.11.2013 року за зобов'язаннями по кредитному договору №014/0054/74/454 від 15.07.2005 року [PERSON] за період перебування в шлюбі з 15.09.2006 року по 31.05.2012 року було сплачено 22959,58 доларів США. У зв'язку із цим, суд вважає можливим стягнути на користь [PERSON] грошову компенсації у розмірі ? частини від сплачених [PERSON] у шлюбі в рахунок погашення кредиту грошових коштів. Статтею 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При таких обставинах, суд задовольняє уточнені позовні вимоги [PERSON] в повному обсязі, та стягує з [PERSON] на її користь 1/2 частини грошових коштів, сплачених за кредитним договором №014/0054/74/454 від 15.07.2005 року за період з 15.09.2006 року до 31.05.2012 року, що становить 22959,58:2 = у розмірі 11479,79 доларів США, що в гривневому еквіваленті на день подачі даного позову до суду становить 11479,79 доларів США* 7,993 гривень = 91757,96 грн.

Outcome: approved