Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати із здійсненням регламентної виплати потерпілому у розмірі 6 045,91 грн., витрати понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 587,20 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 13.02.2017 року о 19 год. 00 хв., на вул. Чернишевській в місті Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , та транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . За результатами даної дорожньо-транспортної пригоди на відповідача за порушення вимог п. 13.1 ПДР України складено протокол про адміністративне правопорушення. 11.04.2017 року постановою Київського районного суду міста Харкова відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, внаслідок чого його власнику завдано матеріальних збитків. Станом на дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач зазначає, що для визначення матеріального збитку, завданого автомобілю «Nissan», д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, позивач надав відповідне доручення ТОВ «Незалежна експертна компанія». За послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» позивач поніс витрати в розмірі: 587,20 грн., що підтверджується рахунком № СФ-0000277 від 28.03.2017 року, актом та платіжним дорученням № СФ-0000277 від 19.04.2017 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 225/М/2017 від 27.03.2017 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 6 045,91 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем потерпілому не відшкодована. 20.02.2017 року відповідно до положень ст. 33 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілий подав позивачу повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 13.03.2017 року потерпілий подав позивачу заяву про відшкодування шкоди. На підставі Наказу № 5539 від 05.07.2017 року позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду, в розмірі 6 045,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5539рв від 10.07.2017 року. Враховуючи викладене та посилаючись на п.п.38.2.1, 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення ч.1 ст. 1191 ЦК України, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.09.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Призначено судове засідання. В судове засідання 10.12.2019 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.12.2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові доказам, приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що 13.02.2017 року о 19 год. 00 хв. на вул. Чернишевській, в місті Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ford», д.н.з. [NUMBER] , який знаходився під керуванням [PERSON] , автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , та транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Харкова від 11.04.2017 року [PERSON] визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, і накладено адміністративний штраф на користь держави у розмірі 340 грн. Стягнуто з [PERSON] судовий збір у розмірі 320 грн. Відповідно до обставин, встановлених постановою суду, 13.02.2017 року о 19-00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем FORD держ. №[NUMBER] по вул. Чернишевській,14 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу та допустив зіткнення з автомобілем MITSUBISHI держ. № [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем NISSAN держ. № [NUMBER], під керуванням [PERSON] . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали технічні пошкодження. У суді встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася за обставин, визнаних судом встановленими і викладених в постанові і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13.02.2017 року, схемою місця ДТП від 13.02.2017 року, письмовими поясненнями [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода відбулася в результаті невиконання водієм [PERSON] п. 13.1 Правил дорожнього руху України, тому в діях [PERSON] є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, тобто порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с.6). Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, власник пошкодженого транспортного засобу «Nissan», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди та із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 7, 11). Моторне (транспортне) страхове бюро України для визначення матеріального збитку завданого автомобілю «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, надало відповідне доручення ТОВ «Незалежна експертна компанія» (а.с.8). Відповідно до платіжного доручення № СФ-0000277 від 19.04.2017 року, рахунку № СФ-0000277 від 28.03.2017 року та актуза послуги ТОВ «Незалежна експертна компанія» позивач поніс витрати в розмірі 587,20 грн. (а.с. 9). Як вбачається зі звіту про визначення вартості матеріального збитку № 225/М/2017 від 27.03.2017 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 6 045,91 грн. (а.с. 10) На підставі Наказу № 5539 від 05.07.2017 року (а.с.12) позивач відшкодував [PERSON] майнову шкоду, в розмірі 6 045,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5539рв від 10.07.2017 року (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, то потерпілий [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування йому заподіяної шкоди. На підставі його заяви Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодувало йому заподіяну шкоду в розмірі 6 045,91 грн., сплатило витрати на проведення дослідження КТЗ та збір документів в розмірі 587,20 грн. Всього сплачено Моторним (транспортним) страховим бюро України 6 633,11 грн., отже позивач має право зворотної вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Виходячи з викладеного, враховуючи надані позивачем докази і ненадання відповідачем відзиву на позов з відповідними запереченнями і доказами на їх підтвердження, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до платіжного доручення від 13.03.2019 року у сумі 1 921,00 грн. (а.с.2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved