Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся [PERSON] до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, третя особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування. Прохав суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого 03.09.2016 року [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, 06.09.2016 року помер його син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 218. Після смерті сина відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] та належить померлому на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1998 року. Будучи єдиним спадкоємцем першої черги [PERSON] звернувся до Першої нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначену квартиру. Позивач до суду не зявився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Представник відповідача до суду не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи до суду не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. 03.09.2016 року помер син позивача, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 218 ( а. с. 31 ) Після смерті сина відкрилася спадщина яка складається з квартири [ADDRESS], яка належить йому на праві договору купівлі-продажу від 23.03.1998 року. За заявою позивача державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа № 321/2016 від 05.10.2016 року. Інших спадкоємців не має. У передбачений законом строк позивач подала заяву до Першої полтавської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина [PERSON], однак постановою від 29.03.2017 року № 600/02-31 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як, спадкоємцем не надано оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно (а. с. 39 ). Право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] підтверджується договором купівлі-продажу від 23.03.1998 року ( а. с. 30 ). На даний час, відмова нотаріуса перешкоджає позивачу оформити своє право власності на спадкове майно після смерті сина. У відповідності до ст. 328 ЦК України, - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Згідно ст. 1216 ЦК України, - спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право\~\~прийняти спадщину або не\~\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого\~\~ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права та свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Відповідно до ст. 16 ЦК України, - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності. Суд, враховуючи вищевикладене прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved