Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що 28 травня 2013 року помер її племінник [PERSON]. Батько спадкодавця, за час життя свого сина [PERSON], не виконував батьківського обовязку, не працював, зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, у звязку з вчиненням злочинів був декілька разів засуджений до позбавлення волі, та в місцях позбавлення волі перебував роками. Племінник - [PERSON] під опікою перебував у своєї бабусі на підставі рішення виконавчого комітету Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська. Вихованням та утриманням племінника займалась вона та бабуся. Мати [PERSON], [PERSON], була позбавлена батьківських прав на підставі рішення суду. Також позивачем зазначено, що вона разом із племінником, [PERSON] проживала в одній квартирі [ADDRESS], де здійснювала ремонт та займалась благоустроєм, що підтверджується квитанціями та відповідними договорами. Вона займалась вихованням [PERSON], забезпеченням його життям, підтримувала матеріально та морально, займалось його здоровям з дитинства. Батько будь-якої участі в утриманні [PERSON] не приймав. В судове засідання зявлявся представник позивача, підтримала викладені в позовній заяві обставини та вимоги, просив суд їх задовольнити. В судове засідання не зявився відповідач, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що користуючись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 174 ЦПК України визнає повністю заявлені до нього вимоги у позовній заяві, поданій до суду і не заперечує проти ухвалення судового рішення за його відсутністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серії 1-КИ № 541537, виданим повторно [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON], помер 25 травня 2013 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно свідоцтва про народження серії 1-КИ, виданого повторно [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 25 листопада 2013 року, батьками [PERSON], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Самарського окружного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 1992 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Рішенням Індустріальної районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська № 20/5 від 17.01.1992 року призначено [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO]. Підставою для призначення опікуна над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], стало засудження [PERSON] [PERSON] районним судом м. Дніпропетровська від 11.01.1991 року до шести років позбавлення волі. Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] особистого розпорядження на випадок своєї смерті (заповіту) не складав. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 січня 1998 року виконавчим комітетом міської ради народних депутатів м. Дніпропетровська, квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 16 жовтня 2013 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру № 136 у м. Дніпропетровську, по пр. Миру, буд 31, після смерті гр. [PERSON], померлого 25.052013 року, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутні документи на спадкове майно. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки. [PERSON], є рідною тіткою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження № 824033, виданим 28 серпня 1970 року [PERSON] відділом записів актів цивільного стану м. Дніпропетровська, свідоцтвом про укладання шлюбу № 492115, виданим 22 квітня 1989 року відділом записів реєстрації актів цивільного стану Індустріального району м. Дніпропетровська. Згідно з вимогами зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Статтею 1224 ЦК передбачені випадки усунення від права на спадкування осіб, які відповідно до закону або заповіту мають право на спадкування після смерті спадкодавця. За правилами ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Згідно роз'яснень в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] мати відповідача та відповідно бабуся померлого [PERSON], [PERSON] племінник відповідача та відповідно двоюрідний брат померлого та [PERSON] подруга померлого. Свідки зазначили, що відповідач [PERSON] на протязі всього життя не утримував свого сина, вихованням та утриманням [PERSON] виключно займалась бабуся та його рідна тітка [PERSON] Відповідач зловживав алкогольними напоями та на протязі багато років перебував в місцях позбавлення волі. Знаходячись на свободі відповідач ніколи не працював та не вчиняв будь-яких дій щодо утримання свого сина. Згідно інформації, наданою Управлінням Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області від 23.06.2014 року [PERSON], [INFO], був неодноразово засуджений до позбавлення волі, починаючи з 1988 року та в останнє 19.03.2010 року Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до одного року позбавлення волі. З наданих медичних довідок від 20.07.2012 року, від 05.04.2013 року, виписки з історії хвороби № 0836511 від 05.08.2011 року та копії медичних карток [PERSON] вбачається, що останній часто звертався за медичною допомогою, знаходився на лікуванні та відповідно потребував допомоги батька. В судовому засіданні було встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця [PERSON] При цьому судом враховано поведінку відповідача, розуміння ним свого обовязку щодо надання допомоги та свідомого невиконання цього обовязку. Відповідно до ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково протягом усього часу судового розгляду. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, при прийнятті рішення судом також враховується подана до суду заява відповідача [PERSON] про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує законні інтереси інших осіб. Отже, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування є обґрунтованою та відповідно такою, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved