Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

До Нововодолазького районного суду Харківської області звернулась [PERSON] про визнання особі такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилаються на те, що на підставі договору дарування квартири від 05 квітня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], позивачу належить на праві приватної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В даному домоволодінні крім членів сімї позивачки зареєстрована відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO], які фактично не проживають за даною адресою. Майна відповідача та її доньки в квартирі [PERSON] не має, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає. Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] у квартирі [PERSON] перешкоджає їй отримувати субсидію для оплати комунальних послуг та вільно розпоряджатися належним їй майном. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати [PERSON], [PERSON] такими що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не зявились. Судом було надана об'ява у газету Слобідський край про виклик [PERSON] та [PERSON] в судове засідання для участі у розгляді справи. Але відповідачі до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються не надали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, розглянувши заяву позивача, перевірив матеріали справи, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Судом встановлено, що на підставі договору дарування квартири від 05 квітня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом [PERSON], позивачу належить на праві приватної власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. В даному домоволодінні крім членів сімї позивачки зареєстрована відповідачка [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO], що підтверджено довідкою Станичненської сільської ради Нововодолазького району Харківської області №993 від 21.09.2015 року. [PERSON] та її донька [PERSON]А фактично не проживають за даною адресою, що підтверджено актом депутата Станичненської сільської ради [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що майна відповідача та її доньки в квартирі [PERSON] не має, участі в оплаті комунальних послуг відповідачі не приймають. Факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] у квартирі [PERSON] перешкоджає їй отримувати субсидію для оплати комунальних послуг та вільно розпоряджатися належним їй майном. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про достовірність та правдивість фактів, що містять матеріали справи, а також доводів, наведених позивачами в позовній заяві у підтвердження своєї правової позиції. Реєстрація відповідачів в квартирі, що належить позивачу, безперечно обмежує права власників по користуванню нерухомим майном. Відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку більше ніж 6 останніх місяців, а тому за правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України втратив право на користування цим житлом. Таким чином, позовна вимога про визнання [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. підлягає задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оскільки підставою для зняття відповідача з реєстрації є рішення суду про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, позовна вимога щодо зняття з реєстраційного обліку [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial