Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулись [PERSON], [PERSON]. Позов мотивований тим, що позивачі не можуть успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Позивачі в судове засідання не зявились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без участі представника відповідача, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст.. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. За життя [PERSON] отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №067019 від 29.03.2005 року, загальною площею 3,2598 га, в тому числі: рілля площею 1,9394 га, сіножать площею 1,2755 га, сади площею 0,0449 га, яка знаходиться на території Хрещатенської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Але вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку був втрачений. Підтвердженням є оголошення в Козелецькій районній газеті «Новини Придесення» від 29 липня 2017 року, а також довідкою Козелецького ВП ГУНП в Чернігівській області про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], в стіл знахідок Козелецького ВП ГУНП в Чернігівської області не надходив. 30 травня 2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №011433, яке видане 01 червня 2005 року виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради, актовий запис про смерть №22. Після смерті [PERSON], яка померла 30.05.2005 року відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства загальною площею 3,2598 га, які розташовані на території Хрещатенської сільської ради, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №067019 від 29.03.2005 року. Вказану спадщину в силу вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці першої черги спадкування за законом в рівних частинах, кожен по ? прийняли позивач 1 у справі, її син, [PERSON], а також її чоловік і батько позивача [PERSON] - [PERSON], оскільки проживали на момент смерті зі спадкодавцем та протягом шестимісячного строку не заявили про відмову від спадщини. Відповідно вказані родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу батьків. 17 червня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №121935, яке видане 19 червня 2009 року виконавчим комітетом Хрещатенської сільської ради, актовий запис про смерть №21. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить успадкована ним після смерті дружини, [PERSON], ? частина земельної ділянки загальною площею 3,2598 га, за цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку [PERSON] за життя належним чином не оформив та не отримав відповідні правовстановлюючі документи. За життя, [PERSON], розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 15 січня 2009 року приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу [PERSON], за реєстровим №49, яким заповідав усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом, онуці [PERSON], тобто позивачу 2 у справі. Позивач 2 у справі, [PERSON], як спадкоємець за заповітом на дану спадщину прийняла її, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, але в нотаріальному порядку оформити спадщину не може оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], втрачений, а отримати новий на її імя на даний час не є можливим, оскільки остання втратила свою цивільну правоздатність в момент смерті. В той же час [PERSON] свої спадкові права на успадковане після смерті дружини [PERSON] належним чином не оформив та не отримав правовстановлюючі документи, а отримати такі на даний час неможливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності в момент його смерті. Позивачі у справі, [PERSON] і [PERSON] є єдиними спадкоємцям на дану спадщину, спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у даній спадщині та інших спадкоємців, - не має, що підтверджується матеріалами позовної заяви та матеріалами спадкової справи. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його втрату, позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, батьки. Таким чином, позивачі у справі [PERSON], [PERSON] змушені звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно з метою оформлення права на спадщину, відповідно до вимог чинного законодавства України. На підставі наведенного та

Outcome: approved