Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

До Миргородського міськрайонного суду 23.06.2021 року звернувся [PERSON] із позовною заявою до Миргородської міської ради Полтавської області ( м. Миргород вул. Незалежності № 17 , код ЄДРПОУ 21051131 ) про визнання права власності на самочинно збудоване майно . З позову вбачається, що 19.03.1980 року рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів Полтавської області № 204 «Про виділення земельної ділянки в районі гаражного кооперативу «За рулем» по вулиці Заливній його членам , в тім числі позивачу було виділено земельну ділянку площею 21 м кв. для будівництва авто гаража розміром 3, 5 на 6 метрів в районі гаражного кооперативу «За рулем» по вулиці Заливній - [PERSON] , в подальшому на підставі цього рішення відділом комунального господарства виконкому Миргородської міської ради народних депутатів було надано 26.03.1980 року дозвіл позивачу на проведення робіт для побудови гаража , та він у 1982 році закінчив будівництво гаража № [NUMBER] . 22.11.2013 року рішенням 38 сесії 6 скликання Миргородської міської ради Полтавської області йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 26 м кв. для будівництва гаража за адресою [ADDRESS] «За рулем» для оформлення права власності на земельну ділянку .Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області 19.12.2018 року № 418 «Про присвоєння поштової адреси « було вирішено присвоїти адресу земельній ділянці [ADDRESS] » , гараж № [NUMBER] . 05.03.2019 року позивач зареєстрував відомості про земельну ділянку з кадастровим номером № 5310900000:50:056:0369 з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» у ДЗК та 22.04.2019 року вчинена державна реєстрація права власності земельної ділянки на ім`я позивача [PERSON] площею 0, 0022 га . Станом на 22.02.2021 року позивач виготовив технічну документацію на об`єкт нерухомого майна , у ньому вказано що гараж є об`єктом завершеного будівництва , за результатами технічного обстеження гараж відповідає вимогам надійності безпечної експлуатації та вимогам державних будівельних норм , не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб , недоліків . Позивач звернувся до Управління архітектури та державного архітектурно- будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради із заявою щодо введення в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта - гаража , але отримав відповідь, що даний гараж ,оскільки він збудований у 1982 році прийняттю в експлуатацію не підлягає , а державний реєстратор Миргородської міської ради зупинив розгляд заяви про державну реєстрацію нерухомого майна на тій підставі , що відсутній правовстановлюючий документ на гараж. Позивач вважає, що альтернативного шляху отримати правовстановлюючий документ на гараж окрім судового порядку немає, тому він звернувся до суду та прохав визнати за ним право власності на гараж . Ухвалою судді від 24.06.2021 року було відкрите провадження по справі і розгляд справи призначено на 28.07.2021 року . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився , до суду надав заяву в якій прохав розглянути справу у його відсутність , позовні вимоги підтримав у повному обсязі ( а.с. 37) , відповідач по справі Миргородська міська рада до суду надали заяву в якій прохали справу розглянути у їх відсутність та вказали, що покладаються на розсуд суду при вирішенні спору ( а.с. 33) , третя особа - Управління архітектури та державного архітектурно - будівельного контролю в судове засідання не з`явились , повідомлені належним чином , до суду надали листа в якому вказали, що вони не мають статусу юридичної особи , а є при виконавчому комітеті та є виконавчим органом Миргородської міської ради , і їй підконтрольні і підзвітні і мають право представляти інтереси в суді тільки на підставі довіреності від виконавчого комітету Миргородської міської ради ( а.с. 36) Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги [PERSON] ( проживає [ADDRESS] , ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER] ) до Миргородської міської ради Полтавської області ( м. Миргород вул. Незалежності № 17 , код ЄДРПОУ 21051131 ) , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Управління архітектури та державного архітектурно - будівельного контролю ( м. Миргород вулиця Гоголя 171/1 ) про визнання права власності на самочинно збудоване майно - підлягають до задоволення, з таких підстав. 19.03.1980 року рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів Полтавської області № 204 «Про виділення земельної ділянки в районі гаражного кооперативу «За рулем» по вулиці Заливній його члену [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 21 м кв. для будівництва авто гаража розміром 3, 5 на 6 метрів в районі гаражного кооперативу «За рулем» по вулиці Заливній ( а.с. 7-8) , відділом комунального господарства виконкому Миргородської міської ради народних депутатів було надано 26.03.1980 року дозвіл позивачу на проведення робіт для побудови гаража ( а.с. 9) , 22.11.2013 року рішенням 38 сесії 6 скликання Миргородської міської ради Полтавської області йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 26 м кв. для будівництва гаража за адресою [ADDRESS] «За рулем» для оформлення права власності на земельну ділянку .( а.с. 10) .Рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області 19.12.2018 року № 418 «Про присвоєння поштової адреси « було вирішено присвоїти адресу земельній ділянці [ADDRESS] » , гараж № [NUMBER] . ( а.с. 11) 05.03.2019 року позивач зареєстрував відомості про земельну ділянку з кадастровим номером № 5310900000:50:056:0369 з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» у ДЗК ( а.с. 12) , 22.04.2019 року вчинена державна реєстрація права власності земельної ділянки на ім`я позивача [PERSON] площею 0, 0022 га . ( а.с. 13) Станом на 22.02.2021 року позивач виготовив технічну документацію на об`єкт нерухомого майна , у ньому вказано що гараж є об`єктом завершеного будівництва , за результатами технічного обстеження гараж відповідає вимогам надійності безпечної експлуатації та вимогам державних будівельних норм , не порушує містобудівних вимог та прав інших осіб , недоліків ( а.с. 14-21 ) . [PERSON] звернувся до Управління архітектури та державного архітектурно- будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради та отримав висновок , що місце розташування гаража відповідає вимогам державних будівельних норм ( а.с. 22) , також Управління архітектури та державного архітектурно- будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради листом вказали, що оскільки гараж збудований у 1982 році , то його не потрібно вводити в експлуатацію ( а.с. 23) державний реєстратор Миргородської міської ради виніс рішення про зупинення розгляду заяви [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на гараж ( а.с. 24) Частиною 2ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно ч.ч.1та 2ст. 376ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом ,якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно звіту про проведення технічного обстеження від 22.02.2021 року , за результатами технічного обстеження гаража [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК)та землекористувачі(стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством. У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 зазначено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Але оскільки гараж збудований у 1982 році ( а.с. 16) , то його він не підлягаю прийняттю в експлуатацію ( а.с. 23 ) , також судом встановлено , що даний гараж розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів та належить позивачу на праві власності ( а.с. 13). Та враховуючи, що самочинно збудований позивачем гараж , як було встановлено судом, придатний для надійної та безпечної експлуатації, тому суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову .

Outcome: approved