Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 23 липня 2018 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АРС-Капітал» до [PERSON] , за участю третіх осіб [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРС-Капітал» за договором позики № 2017/04/04 від 04.04.2017 року в сумі 1\~628 200 (один мільйон шістсот двадцять вісім тисяч двісті) гривень 97 копійок, яка складається з: 386 452 (триста вісімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 34 копійки -\~заборгованість за позикою з урахуванням курсового коефіцієнту; 30 916\~(тридцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 18 копійок\~- заборгованість за процентами; 1\~210 832 (один мільйон двісті десять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні\~45 копійок -\~пеня нарахована відповідно до умов договору позики № 2017/04/04; також 24 423 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять три) гривні 01 копійку сплаченого судового збору та 4\~500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень супровід справи в суді першої інстанції. Позов обґрунтовано тим, що у порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача. У порядку авторозподілу справа надійшла до провадження судді Бойчука А.Ю. та ухвалою суду від 31 липня 2018 року по справі відкрито провадження. До суду 19 вересня 2018 року надійшов відзив на позов адв. Відповідача [PERSON] (т.1, а.с.47-49), згідно якого позовні вимоги не визнав та просив відмовити. При цьому, в відзиві посилалась на те, що дійсно [PERSON] був укладений 04.04.2017 року договір позики №2017/04/04 із ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ», за яким прийняв у власність грошові кошти у розмірі 386\~452, 34 грн., що еквівалентно на час укладення договору 14300 дол. США. Проте, на початку жовтня 2017 року відповідачем особисто у присутності його рідного брата [PERSON] уповноваженій особи товариства гр.. [PERSON] були передані кошти в готівковій сумі у розмірі 490\~000 грн. та в безготівковій формі 23.05.2017 року перераховано на рахунок товариства суму в розмірі 18\~240, 55 грн.. Отже, вказував, що зобов`язання за договором позики були виконанні ним у повному обсязі та позичені кошти були повернуті. Зазначав, що [PERSON] у присутності брата відповідача запевняв, що після зарахування коштів на рахунок товариства будуть наданні розпорядження щодо зняття обтяжень з транспортного засобу відповідача (предмета застави). На підставі заяви, поданої представником ТОВ «ФК «АРС-КАПІТАЛ» Таланчук Ю.І., приватним нотаріусом Футуймою В.Б. 20.10.2017 року було вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №16213551 (припинено заставу транспортного засобу). Отже, вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог товариства у зв`язку з належним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики від 04.04.2017 року. У зв`язку із закінченням повноважень судді Бойчука А.Ю., що був призначений на посаду судді у межах п`ятирічного строку, до обрання судді Бойчука А.Ю. на посаду судді безстроково у визначеному законом порядку, на підставі Розпорядження №711/19 від 04 лютого 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси Німас І.Я. про передачу справ на повторний автоматичний розподіл, та на підставі службової записки помічника судді Бойчука А.Ю. - Кузьміч О. М., з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи. Справа в порядку авторозподілу надійшла до провадження Домусчі Л [PERSON] В.. Ухвалою суду від 27.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовчому засіданні 05.05.2019 року. До суду 20.03.2019 року надійшла відповідь на відзив представника позивача (т.1, а.с.143-144), згідно якої наполягали на задоволенні позовних вимог товариства, зазначаючи, що умовами договору позики (п.4) було передбачено безготівкове повернення позичених коштів шляхом перерахування їх на поточний рахунок товариства. Інших альтернативних варіантів повернення коштів не було передбачено та жоден із працівників товариства не був уповноважений на отримання готівкових коштів. Дійсно, відповідачем 23.05.2017 року було здійснено платіж у розмірі 18\~240,55 грн. на погашення процентів за договором позики, більше платежів на рахунок товариства від відповідача не надходило. Таким чином, вважають, що свої зобов`язання за договором позики відповідач не виконав та в нього існує заборгованість у загальному розмірі 1\~628\~200. 97 грн.. Додатково посилались на те, що [PERSON] як уповноваженою особою товариства були подані неправдиві відомості до приватного нотаріуса щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань та вилучення з реєстру запису про обтяження автомобіля відповідача представник позивача вважає неналежним доказом виконання зобов`язань за позикою. У зв`язку з неявкою сторін та клопотання представник відповідача розгляд справи 02.05.2019 року був відкладений на 10.06.2019 року. У підготовчому засіданні 10.06.2019 року суд протокольною\~ухвалою залучив [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи по справі на боці позивача без самостійних вимог щодо предмета спору. Розгляд справи був відкладений на 15.07.2019 року для належного сповіщення третьої особи. У зв`язку з неявкою сторін 15.07.2019 року розгляд справи відкладено 16.09.2019 року. У підготовче судове засідання 16.09.2019 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення за сімейними обставинами, а від представника позивача - заява про закриття підготовчого засідання. Суд відмовив у відкладенні засідання, з урахуванням того, що це вже 4 підготовче засідання по справі, з урахуванням строків, а також враховуючи те, що [PERSON] не надано жодного доказу в підтвердження поважності причин його неявки. Ухвалою суду від 16.09.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 28.11.2019 року. 28.11.2019 року розгляд справи був відкладений на 18.02.2020 року у зв`язку з першою неявкою відповідача/ його представника та третіх осіб. У судовому засіданні 18.02.2020 року були присутні представники позивача адв. [PERSON] та відповідача адв. [PERSON] .. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на задоволенні у повному обсязі. У судовому засіданні надала для огляду оригінал довідки АТ «ОТП Банк» про зарахування коштів на рахунок ТОВ «ФК «АРС-Капітал» від [PERSON] .. Наполягала на тому, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору, тому сторони зобов`язані виконувати його умови. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення. У відзиві на позовну заяву, позовні вимоги не визнав посилаючись та те, що нібито відповідач передав громадянину [PERSON] грошові кошти у розмірі 490\~000 гривень та зобов`язання свої виконав. По справі було оголошено перерву до 23.04.2020 року. У зв`язку з неявкою сторін 23.04.2020р. розгляд справи був відкладений на 02.07.2020р.. У судове засідання 02.07.2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представника позивача надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності. Від представника відповідача адв. [PERSON] надійшла заява, згідно якої просив відкласти розгляд справи у зв`язку з запровадженням в країні карати них заходів. Між тим, суд вбачає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, з огляду на наступне. Європейський суд у своїх рішеннях наголошує, що сторони, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитись провадженням у справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Суд зауважує, що згідно постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 04.05.2020\~року №343 із змінами та доповненнями внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392, дозволена діяльність адвокатів за умови обмеження кількості осіб в одному місці не більше 50 осіб. Тобто, представник відповідача [PERSON] як адвокат мав можливість брати участь при розгляді справи, незважаючи на ведений на території України карантин, на що посилається представник відповідача в заяві про відкладення розгляду справи. Між тим причину своєї неявки представник відповідача суду не повідомив. При цьому, відповідач/ його представник не був позбавлений можливості участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні суду або поза межами приміщення суду. З огляду на викладене, зважаючи на строки розгляду справи, належне сповіщення сторін, участь останніх через представників, суд відхиляє клопотання представника відповідача щодо відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити її за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку. Із матеріалів\~справи судом\~встановлено,\~що 04.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «АРС-Капітал» та [PERSON] був укладений Договір позики №2017/04/04. Відповідно до п.1.1 договору позики позивач передав, а відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 386 452 гривні 34 копійки, що еквівалентно 14\~300 тисяч доларів США за офіційним курсом НБУ на дату видачі. У Договорі зазначено, що якщо на день повернення суми позики, її частини або процентів за користування позикою офіційний курс НБУ долара США щодо гривні збільшиться, то сума позики та процентів у гривні, які підлягають сплаті, визначаються з урахуванням зміни зазначеного курсу за формулою, наведеною в п.1.1 Договору позики. Днем повернення позики вважається 04.07.2017 року (п.4.1 Договору позики). Позика повертається в повному розмірі в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця (п.4.2 Договору позики). У відповідності до п.2.3 Договору позики розмір процентів за користування позикою становить 4% місячних (48% річних). Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування позикою. Проценти за Договором позики визначаються у графіку погашення позики (Додаток №1 до Договору позики) за кожний фактичний строк користування позикою і починаються з наступного дня отримання Позичальником суми позики, а припиняються з остаточним її погашенням (п.2.4 Договору позики). Згідно з Додатком №1 до Договору позики встановлено періодичність та розміри платежів Позичальника з повернення позики та сплати процентів (щомісячно), де також зазначено, що всі платежі здійснюються з урахуванням зміни курсу, відповідно до п.1.1 Договору позики та можуть бути збільшені. Додатком №1 встановлено, що проценти в розмірі 15\~458, 09 гривень (з урахуванням зміни курсу) мають сплачуватись 04 числа кожного місяця, починаючи з травня 2017 по липень 2017. Та згідно графіку погашення позики (додаток №1 до договору позики), загальна сума відсотків за період з 04.05.2017 року по 04.07.2017 року, яка мала бути сплачена позичальником, складає 46\~374, 27 грн.. Платіжним дорученням №67 від 04.04.2017р. підтверджується перерахування позивачем зі свого рахунку № [NUMBER] в АТ «ОТП Банк», суми позики відповідачу в розмірі 386\~452 гривні 34 копійки на рахунок останнього № [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний». Згідно з п.5.4 Договору позики Позичальник зобов`язується повернути суму позики, сплачувати проценти за користування позикою в строки та у розмірі, передбачені Договором позики та сплатити штрафні санкції у разі порушення умов цього Договору. Пунктом 6.1 Договору позики встановлено, що якщо Позичальник своєчасно не сплатив проценти за користування грошовими коштами або своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1% від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення з дати виникнення простроченої заборгованості по дату погашення простроченої заборгованості. Між тим, станом на 19.04.2018 року Позичальником не повернуто позику в повному обсязі, а також наявна заборгованість за процентами. Згідно позову та пояснень представника позивача, відповідачем на виконання зобов`язання за договором позики було здійснено лише одне погашення на суму 18 240, 55 грн. від 23.05.2017 року (т.1, а.с.9), частина якого була зарахована в погашення процентів за договором у розмірі 15\~458,09 грн., а частина суми зарахована в рахунок погашення пені. Згідно позиції позивача, Позичальником порушено умови Договору позики, зокрема щодо вчасного виконання своїх зобов`язань, що призвело до виникнення перед позивачем заборгованості. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за договором позики, складеної позивачем, станом на 19.04.2018 року виникла заборгованість у розмірі 1\~628 200 (один мільйон шістсот двадцять вісім тисяч двісті) гривень 97 копійок, яка складається з : - 386 452 (триста вісімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят дві) гривні 34 копійки -\~заборгованість за позикою з урахуванням курсового коефіцієнту; - 30 916\~(тридцять тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 18 копійок\~- заборгованість за процентами; - 1\~210 832 (один мільйон двісті десять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні\~45 копійок (за 289 днів)-\~пеня нарахована відповідно до умов договору позики № 2017/04/04. Розрахунок боргу стороною відповідача не спростовано. Представник позивача\~ТОВ «ФК\~«АРС-КАПІТАЛ»\~у судовому\~засіданні 18.02.2020\~року підтримала\~позовну заяву\~і звернула\~увагу суду\~на те,\~що докази\~сплати заборгованості\~відсутні,\~а вилучення\~нотаріусом записів\~про обтяження\~та заставу\~транспортного засобу\~не може\~слугувати підтвердженням\~виконання умов\~договору, оскільки нотаріус не встановлює факт надходження від [PERSON] відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця (ТОВ «ФК «АРС-Капітал»). Крім того грошові кошти не були перераховані в безготівковій формі на рахунок позичальника, як це вказано в мовах договору (п.4.2). Судом встановлено, що [PERSON] не був уповноважений від імені ТОВ «ФК «АРС-Капітал» на отримання готівкових коштів за договором позики, що підтверджується довіреністю та посадовою інструкцією . Навпаки, відповідно до п. 2.3 Посадової інструкції, [PERSON] повинен був слідкувати за дотриманням розрахункової дисципліни щодо укладених ним угод, а також дотримуватися обов`язкової вимоги щодо безготівкової форми розрахунків за всіма укладеними угодами. На підставі викладеного, суд не приймає твердження представника відповідача про повернення коштів, як доказ виконання відповідачем зобов`язань за договором позики, оскільки воно не підтверджується відповідними документами та не є доказом перерахування в безготівковій формі відповідних грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця, та виконання зобов`язанням по поверненню суми позики у встановлений договором спосіб та строки. Будь-яких інших належних та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції стороною відповідача суду надано не було. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Згідно ч.1ст. 1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд вважає, що підписання договору позики є прямою і безумовною згодою відповідача на умови договору позики №2017/04/04, а тому позов щодо стягнення 386 452 гривні 34 копійки, як\~заборгованості за позикою з урахуванням курсового коефіцієнту - є обґрунтований і законний та підлягає задоволенню. Також суд визнає такими що відповідають умовам договору позики вимоги щодо заборгованості 30 916\~гривень 18 копійок\~- заборгованість за процентами та 1\~210 832 гривні\~45 копійок - нарахованої пені, тому в цієї частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Відповідно п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 24\~423 гривні 01 копійка, сплачений згідно платіжного доручення №95 від 11.05.2018 року (а.с.5). Із приводу вимог позивача щодо стягнення витрати у розмірі 4\~500 гривень на супровід адвокатом справи в суді першої інстанції, то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів їх сплати. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Стороною позивача на виконання вимог ч.8 ст.141 ЦПК України надано лише договір про надання правової допомоги №04/18-А від 10.04.2018 року (а.с.34-38, т.1). У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268). Отже, суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (постанови КГС ВС від 31 січня 2019 року у справі №19/64/2012/5003, від 05 січня 2019 року у справі №906/194/18, від 19 лютого 2019 року у справі №917/1071/18). Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги. Між тим, відповідних доказів щодо здійснення позивачем оплати вартості послуг адвоката суду не надано. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: partial