Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

До суду звернувся позивач з позовними вимогами про захист прав споживача та зобов,язати вчинити дію. В позовній заяві і уточненні до позовної заяви посилається на те, що 24.06.2014 року ним, було укладено договір банківського владу (Найкращий) № 005-04722-240614 з ПАТ «Дельта Банк» на 6 місяців. Згідно договору, на депозитний рахунок [NUMBER], ним було внесено 50 тисяч гривень. Напередодні закінчення терміну дії договору, він звернувся до Чернігівського відділення №1 ПАТ «Дельта Банк», з письмовою заявою, забезпечити йому повернення депозитного вкладу через касу банку, одноразовою операцією, по закінченню терміну дії договору - 22.12.2014року. У разі відсутності готівкових коштів, він надавав згоду на повернення вкладу в безготівковому вигляді на його розрахунковий рахунок в ПАТ «Промінвестбанку». Платіжне доручення додавалось. Від банку, 17.12.2014року він отримав СМС повідомлення, що його заяву зареєстровано під № 2696798, а 21.12.2014 року надійшло повідомлення про відправлену відповідь, яку він повинен отримати у відділенні банку. 22.12.2014року в Чернігівське відділення №1 ПАТ «Дельта Банк», про повернення вкладу готівкою, йому було відмовлено. Також було відмовлено у виконанні платіжного доручення на перерахування коштів до іншого банку. Тому просив стягнути з Приватного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» на його користь грошові кошти які знаходяться на поточному рахунку [NUMBER] у розмірі 50000 тисяч гривень. У судове засідання позивач не з,явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На заперечував в разі відсутності відповідачів ухвалити заочне рішення. Відповідачі письмових заперечень проти позову не подали, у судове засідання свого представника не направили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності не надіслали, у зв'язку з чим за згодою позивача,відповідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши подані позивачем письмові докази, суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 24.06.2014 року укладено Договір №005-04722-240614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» (для пенсіонерів) у гривнях. Згідно якого позивачем було внесено на депозит 50000 гривень, строком до 21 грудня 2014 року. 17.12 .2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про видачу банківського вкладу за вказаним договором, але відповідачі відмовили в видачі вказаних коштів позивачу. Відповідно до ч.1, 3 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.2 ст.1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов,язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч.1,4,5 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу зі спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а не витребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Згідно ч.1,3 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ст.1070 цього Кодексу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Згідно ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. За статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, вставлених законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. З матеріалів справи вбачається, що вимога про повернення вкладу після спливу строку, встановленого договором, вкладником, - позивачем у справі, була пред'явлена неодноразово, що підтверджується долученими до справи заявами вкладника. Факт невиконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу щодо повернення вкладу відповідач не заперечив. За таких обставин суд вважає справедливими і обґрунтованими вимоги вкладника, - позивача у справі, стягнути 50000 гривень неповернутого банківського вкладу, оскільки відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу, способи захисту яких визначені ч. 2 цієї статті. За правилом ч. З ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, від стягується з відповідача у дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного і

Outcome: approved