Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 28.08.2017 р. між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № 85, відповідно до пункту 2.3 якого відповідач повинен був продати йому вхідні двері: «PREMIUM» розмірами 960 на 2050 та розмірами 1040 на 2050, виробник « SDOORS », загальною вартістю 16 100,00 грн. В момент підписання договору він передав відповідачу аванс у розмірі 10 400,00 грн., про що відповідач на договорі поставив відмітку про отримання вказаної суми коштів. 28.08.2017року відповідач привіз йому додому одні вхідні двері, але іншого виробника. Через те, що вказані двері не відповідали замовленим по назві, розміру та виробнику, він 31.08.2017 року звернувся до відповідача щодо обміну привезеної двері на двоє дверей фірми «СДОРС». ФОП [PERSON] повідомив, що на даний час такі двері відсутні на складі і зобов`язався до 05.09.2017 року повернути позивачу аванс у розмірі 10 400,00 грн. На підтвердження цього він написав розписку від 31.08.2017 року, але до даного часу кошти не повернув та ухиляється контактів. Тому він змушений ставити питання про розірвання договору купівлі-продажу від 28.08.2017 № 85 та стягнення з відповідача сплаченого авансу та моральної шкоди, яку він зазнав тому, що відчуває себе ошуканим, оскільки залишився без грошей та без товару. Внаслідок такої відверто протиправної поведінки відповідача зазнав моральної шкоди у вигляді душевних страждань, відчуття провини перед родиною за марно витрачені кошти і, як наслідок приниження гідності та ділової репутації не лише серед членів родини, а й серед друзів та знайомих. Просить суд розірвати договір від 28.08.2017 № 85, який був укладений між ним та фізичною особою-підприємцем [PERSON] ; стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] (код платника податків [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на його користь попередню оплату за договором у розмірі 10 400,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. В судове засідання позивач не з?явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив, не направляв клопотання про відкладення судового засідання. Тому суд вирішив розглянути справу заочно, за відсутності позивача та відповідача, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що між ним та ФОП [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу від 28.08.17 № 85 (а.с. 6), відповідно до пунктів 1.1 та 2.3 якого ФОП [PERSON] зобов?язався передати у власність, а [PERSON] прийняти і сплатити за вхідні двері: «PREMIUM» розмірами 960х2050 та розмірами 1040х2050 фірми «SDOORS», і за три нічника «Канзас». Пунктом 4.2 договору визначена загальна вартість товару в 16 100,00 грн., а згідно п. 3.1 договору поставка товару повинна була відбутись протягом 30 днів. В п. 10.1 вказаного вище договору ФОП [PERSON] підтвердив, що [PERSON] здійснив оплату по договору у розмірі 10 400,00 грн. Також з розписки [PERSON] від 31.08.2017 р. (а.с. 7) вбачається, що 28.08.2017 р. [PERSON] були доставлені одні вхідні двері, які не відповідали дійсності, тому [PERSON] зобов`язався до 05.09.2017 року повернути [PERSON] сплачені ним грошові кошти у розмірі 10 400,00 грн. Жодних доказів виконання такого зобов?язання чи поставки належного товару в межах строків, визначених договором, суду не надано. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Положеннями п.п.1, 4, 5 ч. 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою, необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 28.08.2017 р.) визначено, що споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Отже, враховуючи, що ФОП [PERSON] не було належним чином виконано умови договору купівлі-продажу від 28.08.17 № 85, не поставлено [PERSON] передбачений договором товар, не замінено неналежний товар на інший, є підстави для розірвання вказаного договору та повернення грошей, сплачених за товар. Разом з цим слід врахувати, що згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Таким чином, враховуючи, що позивач відмовився від договору і така відмова була прийнята відповідачем, про що свідчить його розписка, розірвання договору судом не потребується. Тому суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору і задовольняє вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача сплачені за товар кошти. Крім того, відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Враховуючи, що позивач стверджує, що відповідач своєю нечесною підприємницькою практикою продав йому інший товар, через що позивач втратив час на отримання товару, який не замовляв та, відповідно, не міг ним користуватися, втратив значну суму коштів за товар, яким фактично не скористався, але розраховував, що, витративши кошти, реалізує свій намір придбання товару, відповідач станом на теперішній час продовжує ухилятися від повернення коштів, на будь-які звернення не відповідає, суд дійшов висновку, що позивач зазнав моральної шкоди, яку необхідно компенсувати за рахунок відповідача. Однак, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в 20 000,00 грн. є дещо завищеним, тому стягує з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог та звільненням позивача від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved