Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії -Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив суд постановити рішення в силу якого стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 115 884,28 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 1 278,84 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 19.07.2007 року між ВАТ «Держаний ощадний банк України» в особі філії -Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1975, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 121 500,00 грн. на споживчі потреби на строк 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.07.2017 року з зобов'язанням сплачувати 18 відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до умов укладеного кредитного договору, [PERSON] зобов'язався щомісячно проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1 012,50 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 15 серпня 2007 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18 липня 2017 року. У випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань [PERSON] зобов'язався сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені цим договором. При цьому, у разі порушення позичальником умов укладеного кредитного договору, він зобов'язався достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій. В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між [PERSON], банком, та [PERSON] був укладений договір поруки №1975/1 від 19.07.2007 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №1975 від 19.07.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. Згідно з умовами укладеного договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Позивач вказує, що [PERSON] зобов'язання, встановлені кредитним договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними 16.09.2011 року відповідач має прострочену заборгованість у сумі 115 884,28 гривен, з яких заборгованість по кредиту - 71 887,50 грн., прострочена заборгованість по кредиту - 41 373,59 грн., нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту відсотків - 2 623,19 грн. Окрім цього, позивач зазначає, що постановою КМУ від 06.04.2011 року за № 502 назву Відкритого акціонерного товариства «Держаний ощадний банк України» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Держаний ощадний банк України». У зв'язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, Усатюк І.В., яка діє на підставі довіреності від 16.02.2013 року, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі по справі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи, призначеної на 05.12.2013 року, 19.12.2013 року, 20.01.2014 року та на 12.02.2014 року, повідомлялися належним чином, але судові повістки поверталися до суду за закінченням терміну зберігання, а телеграми ними не були отримані. Відповідачі причини неявки суду не повідомляли, клопотання про відкладення справи до суду не надходили. На думку суду, відповідачі умисно ухиляються від явки в судове засідання, а тому, згідно з вимогами ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 19.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Держаний ощадний банк України» в особі філії -Харківське обласне управління ВАТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1975, за яким останній отримав грошові кошти у сумі 121 500,00 грн. на споживчі потреби на строк 10 років, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.07.2017 року з зобов'язанням сплачувати 18 відсотків річних за користування кредитом. (а.с. 13-18) Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. З виписки за період з 01.07.2001 року по 01.07.2012 року від 11.12.2013 року вбачається, що [PERSON] було надано кредит у сумі 121 500 грн. 19.07.2007 року. (а.с. 116) Надавши відповідачу кредит у сумі 121 500 грн. банк свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, [PERSON] зобов'язався щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1012,50 грн. та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 15 серпня 2007 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк». Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 18 липня 2017 року. (а/с 13-14) Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до п. 4.2.2 кредитного договору, при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами, а також в інших випадках. Передбачених договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість в примусовому порядку. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №010-2/07/1-75-07 від 29.01.2007 року, між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір поруки №010-2/07/1-75/2-07 від 29.01.2007 року. (а.с. 42) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №1975 від 19.07.2007 року, між [PERSON], банком та [PERSON] був укладений договір поруки №1975/1 від 19.07.2007 року, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором №1975 від 19.07.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому. (а/с 24-25) Відповідно до п. 3.1 договору поруки, поручитель відповідає по зобов'язаннях за вищезазначеним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Крім того, п. 3.2 договору поруки, встановлено, що поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання по кредитному договору не будуть виконані повністю. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Пунктом 3.4 Кредитного договору встановлено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем будь-яких зобов'язань за цим договором, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому. Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо в договорі встановлений обов'язок позичальника повернути позику (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредиту позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати належних йому процентів. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 16.09.2011 року відповідачі порушили умови кредитного договору та договору поруки, та мають прострочену заборгованість за кредитним договором у сумі 115 884,28 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 71 887,50 грн., прострочена сума заборгованості - 41 373,59 грн.; сума пені, нарахована за порушення строку погашення тіла кредиту та відсотків - 2 623,19 грн. Заперечення представника відповідача [PERSON], які викладені в заяві про перегляд заочного рішення від 04.11.2013 року щодо суми заборгованості, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем було надано суду відповідні виписки банку по рахунках позичальника, з яких чітко вбачається розрахована банком сума заборгованості, де враховані кошти, сплачені відповідачем [PERSON] на користь банку. (а.с. 116-153) Крім того, 15.02.2008 року [PERSON] було направлено попередження про стягнення заборгованості, яка станом на 14.02.2008 року становила 15 166,04 грн. без врахування суми кредиту. (а.с. 26) Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов'язковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ґрунтуються на законі, а тому підлягають безумовному задоволенню. У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з відповідачів, з них на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до платіжних доручень №19202949, №19202984 від 16.09.2011 року в сумі 1278,84 грн. Згідно ч. 3 ст. 232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. На підставі викладеного і

Outcome: approved