Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, в якій просив усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], виселити відповідача [PERSON] з вищевказаної квартири, а також зобов'язати Орджонікідзевський районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області виписати [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира була придбана [PERSON] у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Згідно п.6.1 договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року продавець зобов'язаний звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку та передати покупцю ключі від квартири та технічну документацію на неї. Позивач зазначив, що відповідачем було передано йому технічний паспорт на квартиру, після чого [PERSON] уклав із МКП «Основаніє» ряд договорів, а саме: договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 04.03.2013 року, договір із ПАТ «Запоріжгаз» про надання послуг із електропостачання від 05.03.2013 року, а також договір із ВАТ «Запоріжжяобленерго» про користування електричною енергією від 13.03.2013 року. Після підписання договору купівлі-продажу квартири [PERSON] звернулася до [PERSON] із проханням не заселятися до квартири до квітня місяця 2013 року, поки вона не купить собі інше житло, а саме житловий будинок за містом, після чого пообіцяла виписатися із належній позивачу квартири. Позивач зазначив, що в порушення вимог договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року, [PERSON] своєї обіцянки не виконала, добровільно із квартири не виселилася, з реєстрації не знялася, а також не віддає ключі від вхідних дверей до квартири та не впускає у вищевказану квартиру. Під час розгляду справи позивачем неодноразово уточнювалися позовні вимоги. Так, 21.11.2013 року позивач через канцелярію суду надав уточнену позовну заяву у якій просив усунути йому перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS], які чинить [PERSON], визнати відповідача такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою, а також виселити відповідача із спірної квартири без надання іншого житлового приміщення, зняти [PERSON] з реєстраційного обліку з квартири [ADDRESS] та стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити повністю з зазначених підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, зазначивши, що її племінник - [PERSON], який є батьком позивача ввів її в оману щодо природи укладеного правочину. Під час підписання у нотаріуса договору, вважала що дарує позивачу квартиру, а той в свою чергу мав би нею опікуватися. Представник третьої особи - у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Квартира придбана [PERSON] у [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] Даний договір [PERSON] просила визнати недійсним, звертаючись з відповідним позовом до [PERSON], проте рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2013 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16.01.2014 року, в задоволенні позову було відмовлено. Згідно п.6.1 договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року продавець зобов'язаний звільнити квартиру від речей домашньої обстановки та вжитку та передати покупцю ключі від квартири та технічну документацію на неї. На момент розгляду справи відповідач, взяті на себе обов'язки по звільненню квартири не виконала, квартиру не звільнила, ключі від неї покупцю не передала, з реєстрації по місцю знаходження квартири не знялася. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що [PERSON], яка приходиться йому тіткою, в лютому 2013 року запропонувала йому купити квартиру в якій проживає, мотивуючи це тим що хоче переїхати до своєї молодшої доньки, можливо купити будинок в селі. На таку пропозицію [PERSON] погодився і придбав квартиру для свого сина - [PERSON] Проте на даний час син не може нею користуватися через те, що відповідач відмовилася звільнити квартиру та вимагає здійснити доплату, оскільки вважає, що продала квартиру дешево. Позивачем на утримання та обслуговування нерухомості укладено ряд договорів: із МКП «Основаніє» договір про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території від 04.03.2013 року, із ПАТ «Запоріжгаз» договір про надання послуг із електропостачання від 05.03.2013 року, із ВАТ «Запоріжжяобленерго» договір про користування електричною енергією від 13.03.2013 року. Власник, відповідно до ст.319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-IV, реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Зняття з реєстрації місця проживання особи відповідно до ст.7 цього Закону здійснюється в тому числі і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, якими підтверджується небажання [PERSON] виселятися із квартири та згідно діючого законодавства, порушення прав позивача як власника квартири, наявні підстави для виселення та зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь [PERSON] підлягають понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved