Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась [PERSON] з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «КЗТС МАШИНІНГ» про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 01.09.2012 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, протягом дії якого відповідач систематично порушує умови даного договору стосовно внесення орендної плати, відповідач вносив її з порушенням строків та не в повному обсязі, орендну плату за 2018 рік взагалі не сплатив. Позивач неодноразово зверталась до ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» з приводу розірвання договору у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, але відповідач вважає, що він умови договору не порушує і, відповідно, не вбачає підстав для розірвання договору. Предметом спірного договору було передання відповідачу в строкове платне користування об`єкту оренди - земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району. Об`єктом оренди є належна позивачу на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,5648 га, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224. Орендна плата за користування земельною ділянкою має вноситися орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» у грошовій формі в розмірі 3 % базової нормативної грошової оцінки, яку згодом на підставі додаткової угоди було збільшено до 4 %. Орендна плата вносить щорічно до 31 грудня розрахункового року. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Відповідач систематично не виконує п. 11 Договору щодо строків внесення орендної плати. Посилаючись на ст. 16 ЦК України, ст. ст. 13, 21, 32 Закону України «Про оренду землі», п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України, постанову Верховного Суду України від 12.12.2012 року № 6-146цс12, позивач просить суд розірвати договір оренди, б/н, від 01.09.2012 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ», код ЄДРПОУ 37388746, предметом якого є земельна ділянка, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224, площею 6,5648 га, яка розташована на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області, що входить до складу Черкаської селищної територіальної громади, в межах від А до Б - землі [PERSON] , від Б до В - землі [PERSON] , від В до Г - землі [PERSON] , від Г до Д - землі [PERSON] , від Д до А - землі загального користування, та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явилась, просила розглядати справу без її участі, за участю її представника [PERSON] . Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснила, що відносини між позивачем та відповідачем триваючі, за 2013 рік позивач не заявляла про стягнення грошового відшкодування, представник позивача наполягала на тому, що порушення з внесення орендної плати відповідачем є систематичними. Договором оренди не було визначено податки, але податки відраховувались. У грудні 2013 року орендну плату не було сплачено, у грудні 2014 року з 3441,86 грн. було сплачено 2900,00 грн., у грудні 2015 року орендну плату не було сплачено, у 2016 році орендну плату було сплачено своєчасно двома платіжками, у грудні 2017 році орендну плату не було своєчасно сплачено, у грудні 2018 року орендну плату не було сплачено, у грудні 2019 року орендну плату було сплачено у строки, встановлені договором. У судовому засіданні представник відповідача Гнатенко Ю.Є. заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що в позовній заяві не зазначено ознаки систематичності невиконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, укладеного у 2012 році. Представник відповідача просила застосувати позовну давність, відповідно до ст. ст. 256, 267 ЦК України, а також зауважила, що відповідач, як податковий агент, повинен був відраховувати податки, звернула увагу суду, що заборгованість за договором оренди на теперішній час відсутня. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 189533 на підставі розпорядження голови Слов`янської райдержадміністрації від 15.08.2005 року за № 360 є власником земельної ділянки площею 7,4958 га, розташованої у с. Прелесне, Прелесненська сільська рада, діл. [NUMBER] , до складу якої входить земельна ділянка, кадастровий номер 1424285700:04:000:0224, площею 6,5648 га, в межах від А до Б - землі [PERSON] , від Б до В - землі [PERSON] , від В до Г - землі [PERSON] , від Г до Д - землі [PERSON] , від Д до А - землі загального користування. 01.09.2012 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» в особі директора Курінного С.І. було укладено договір оренди земельної ділянки, б/н, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Прелеснянської сільської ради Слов`янського району Донецької області, площею 6,5648 га, в тому числі ріллі 6,5648 га, кадастровий номер: 1424285700:04:000:0224. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 114728,78 грн. Договір укладено строком на 10 (десять) років з можливим його подовженням. Орендна плата вносить орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від базової нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. За домовленістю між орендодавцем та орендарем орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт). Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно до 31 грудня розрахункового року. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та унаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. У відповідності до детальної інформації про юридичну особу, основний вид економічної діяльності ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. У 2016 році між позивачем та відповідачем також було укладено додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29.12.2012 року за № 142420004003926, згідно з якою було визначено, що орендна плата вносить орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, з урахуванням щорічної індексації. За домовленістю сторін орендна плата може бути виплачена у натуральній формі або в якості надання послуг (виконання робіт). 07.02.2018 року [PERSON] звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного у 2012 році, оскільки відповідач не виплачує до 31 грудня розрахункового року орендну плату, жодного разу за весь час оренди землі не сплатив індекс інфляції. Згідно з відповіддю ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» на заяву [PERSON] від 16.03.2018 року № 179, грошові кошти для виплати орендної плати завжди наявні в касі орендаря, та [PERSON] лише необхідно з`явитися до каси відповідача для їх отримання або надати орендареві номер свого особового рахунку для перерахування орендної плати. Стосовно виплати індексу інфляції, кошти, передбачені індексом інфляції, [PERSON] отримувала, оскільки вони нараховувались при розрахунку орендної плати, яку [PERSON] отримувала відповідно до розрахункових відомостей. Звертали увагу заявниці на те, що згідно з п. 37 Договору оренди земельної ділянки, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. У відповідності до бухгалтерської довідки щодо нарахування та виплати орендної плати [PERSON] за укладеним договором, ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» повідомило, що виплата орендної плати орендодавцю [PERSON] проводилася щороку в терміни та у розмірі, що визначені умовами договору, укладеного між сторонами, з урахуванням положень чинного законодавства. Зокрема, за період 2012-2019 рр.: нараховано доходу - 35831,84 грн.; утримано податків - 6496,89 грн.; виплачено з урахуванням утримання податків - 28412,12 грн.; нараховано на кінець періоду (2019) - 922,86 грн. (строк оплати - до 31.12.2019 року). Станом на липень 2019 року відсутня заборгованість з виплати орендної плати у ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» перед [PERSON] 20.03.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених вимог [PERSON] , посилаючись на те, що п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України закріпляє, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати, однак, ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» виконувало взяті на себе зобов`язання у відповідності до укладеного договору, сплачувало орендну плату в розмірі та формах, які закріплені укладеним між позивачем та відповідачем договором оренди земельної ділянки. Станом на день відкриття провадження у справі заборгованість з виплати орендної плати позивачу була відсутня, а тому подання позову розцінюється відповідачем як зловживання процесуальними правами відповідно до статті 44 ЦПК України та свідчить про безпідставність позову та про його очевидно штучний характер. Відповідач звертає увагу суду, що позивачем жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту невиконання ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» умов договору до позовної заяви долучено не було всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Позивач не звертався до відповідача з претензією щодо несплати останнім орендної плати, як і не звертався до суду з позовом про стягнення заборгованості по орендній платі, в разі якщо він вважав, що відповідачем було порушено його права та законні інтереси як орендодавця. У відповідності до довідки про взаєморозрахунки № 378 від 03.07.2019 року, на користь [PERSON] від ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ»: - 06.09.2012 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 500,00 грн.; - 18.01.2013 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 475,20 грн.; - 24.01.2014 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 2683,57 грн.; - 14.06.2014 року було реалізовано тварин - ВРХ на суму 1610,00 грн.; - 31.10.2014 року було реалізовано сільськогосподарські культури (ячмінь) на суму 1300,00 грн.; - 27.01.2016 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 3605,34 грн.; - 29.12.2016 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 5537,26 грн.; - 11.12.2017 року було виплачено через касу орендну плату в сумі 5600,00 грн.; - 01.03.2019 року було виплачено орендні платежі на пластикову картку в сумі 5474,46 грн.; - 23.05.2019 року було виплачено орендні платежі на пластикову картку в сумі 1384,29 грн. У підтвердження вищенаведеного відповідачем також надано копії: - видаткового касового ордеру від 06.09.2012 року на суму 500,00 грн.; - видаткового касового ордеру від 18.01.2013 року на суму 475,20 грн.; - платіжної відомості № 00000000009 від 24.01.2014 року, згідно з якою [PERSON] було сплачено орендну плату в сумі 2683,57 грн.; - відомості на видачу зерна ярового ячменю в рахунок земельного паю від 31.10.2014 року, згідно з якою [PERSON] було видано 650 кг зерна на загальну суму 1300,00 грн.; - відомості на виплату грошей за рахунок земельного паю № 25 від 27.01.2016 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 3605,34 грн. орендної плати; - платіжної відомості № 00000000601 від 29.12.2016 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 5537,26 грн. орендної плати; - відомості на виплату грошей № 458 за серпень 2017 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 5600,00 грн. орендної плати; - платіжного доручення № 20888 від 01.03.2019 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 5474,46 грн. орендної плати; - платіжного доручення № 363 від 23.05.2019 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 1384,29 грн. орендної плати; - платіжного доручення № 2580 від 04.10.2019 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 2768,59 грн. орендної плати; - платіжного доручення № 3015 від 04.10.2019 року, згідно з якою [PERSON] було виплачено 1384,33 грн. орендної плати. За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень» від 1 липня 2004 року визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним. Відповідно до частини першої статті 2 цього Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Судом встановлено, що вказана Додаткова угода про внесення змін та доповнень до Договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Слов`янському районі Донецької області у Державному реєстрі земель від 29.12.2012 року за № 142420004003926, не містить дати укладення та державну реєстрацію не проходила. Отже, строк дії Додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати з 3% до 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, щорічно, починається після набрання ним чинності, тобто після його державної реєстрації. Державна реєстрація Додаткової угоди не здійснювалася, а отже, дія Додаткової угоди, якою було збільшено орендну плату до 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, не розпочалася, оскільки не пройшла державну реєстрацію. За таких обставин, суд приходить до висновку, що строк дії Додаткової угоди не розпочався у зв`язку з відсутністю її державної реєстрації та у зв`язку з чим необхідності нарахування щорічної орендної плати у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, як передбачено умовами Договору оренди землі. Між тим, згідно з пунктом 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її щорічної індексації. Згідно з п. 10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність у орендаря обов`язку сплати орендної плати з урахуванням індексу інфляції, оскільки цей обов`язок передбачений п. 9 Договору. Представник відповідача до обставин порушення відповідачем умов договору від 01.09.2012 року щодо внесення (внесення не в повному обсязі) орендної плати за період з 2012 року по 2015 рік включно просила застосувати позовну давність. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Так, в розумінні статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність є часовою межею подання особою позову, тобто звернення з вимогою про прийняття рішення про захист конкретного порушено права. Початок перебігу, тривалість та сплив позовної давності пов`язується з конкретною вимогою про захист окремого порушено права. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Судом з достовірністю встановлено, що Договір оренди землі був укладений між позивачем та відповідачем 01.09.2012 року, та в період часу з 2012 року по 2015 рік, до якого представник відповідача просить застосувати позовну давність, відповідач, хоча й з порушенням строків, передбачених договором, однак, орендну плату на користь позивача сплачував, в результаті чого строк позовної давності переривався. Та окрім цього, як вбачається з доданих до матеріалів документів, після 2015 року відповідач також продовжував сплачувати орендну плату на користь позивача з порушенням строків, передбачених Договором. За таких обставин, суд не знаходить підстав для застосування до виниклих правовідносин позовної давності, оскільки позивачем не було порушено строку звернення до суду з даним позовом з метою захисту своїх цивільних прав. Розглядаючи виниклі між сторонами цивільно-правові відносини, суд керується наступним. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 Земельного Кодексу України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Частиною 1 статті 93 Земельного Кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до статті 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, статтями 13, 15, 21 Закону зазначено, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичного порушення договору, може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати (несвоєчасної сплати відповідно до умов Договору оренди землі) орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. Надані представником відповідача пояснення щодо відрахування з орендної плати податків та зборів суд вважає обґрунтованими, оскільки згідно з пп. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу орендна плата включається до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу з метою справляння ПДФО. Податковим агентом платника податку (орендодавця) є орендар (пп. 170.1.1 п 170.1 ст. 170 Кодексу). Так, аналізуючи надані відповідачем письмові докази, судом встановлено, що ТОВ «КЗТС МАШИНІНГ» порушувався п. 11 спірного договору оренди земельної ділянки в частині строків виплати орендної плати, а саме: за 2012 рік сплачено у 2013 році; за 2013 рік - у 2014 році; за 2015 рік - у 2016 році; за 2018 рік - у 2019 році. Майже у всіх платіжних документах не зазначено період, за який сплачується оренда. Нормами ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) та в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 243/322/17 (провадження № 61-27255св18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в період з часу укладення договору оренди 01 вересня 2012 року по 2019 рік несвоєчасно оплачував орендну плату, при цьому несвоєчасна сплата означає несплату певної суми грошових коштів у певний строк, зокрема, в даному випадку, у строк, передбачений договором оренди землі, суд приходить до висновку про те, що мала місце систематична несплата орендної плати, і це є підставою для розірвання договору оренди. При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду даної справи не аналізувалися суми сплати оренди за земельну ділянку, оскільки у договорі відсутня нормативно-грошова оцінка даної земельної ділянки на дату укладання договору, у зв`язку із чим визначити якою є щорічна сума орендної плати неможливо. Крім того, в рахунок оренди відповідачем орендна плата виплачувалася у натуральній формі, що передбачено умовами Договору. Більш того, позивачем не ставиться питання щодо стягнення можливих недоплачених грошових сум орендної плати. За вищевикладених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Позивачем при зверненні до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 768 гривень 40 копійок, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved