Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

До Ленінського районного суду м Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш дім Запоріжжя» про стягнення заборгованості із заробітній плати, середнього заробітку за час затримки та внесення запису до трудової книжки. Позов обґрунтований тим, що позивач з 01 серпня 2017 року по 3 червня 2019 року працювала у відповідача. 03 червня 2019 року вона написала заяву про звільнення з посади робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями за власним бажанням. 04 червня 2019 року вона була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗПП згідно з наказом №59-К від 3.06.2019 року, який був записаний у трудовій книжці, але копію наказу не отримала. Запис про ознайомлення з наказом про звільнення позивач зробила у кінці червня 2019 року,а саме після виплати грошових коштів лише 27.06.2019 року у сумі 1200 грн. за невиплачену зарплату раніше заробітну плату. Оскільки останні два місяці квітень та травень 2019 року позивачці не виплачувалася зарплата, вона прийшла до компанії, де її ознайомили з наказом про звільнення та завірили про те, що розрахунок буде проведений пізніше. 29 липня 2019року позивачці було видано трудову книжку серії [NUMBER] , де був зроблений запис про прийняття її на роботу до відповідача 9.04.2019 року. Між тим позивач працювала з 01.08.2017 року по 03.06.2019 року, отримувала весь час зарплату, що підтверджується надходженнями грошей на банківську картку. 22 серпня 2019 року позивачці на картку прийшли грошові кошти від відповідача у сумі 1542,38 грн., тобто частина від заборгованості в розмірі 10330 грн. Згідно з розрахунковим листом за червень 2019 року позивачу було нараховано до виплати оклад по часам 2019 року 469,93 грн.,5396,60 грн. відпускні. Борг підприємства на початок місця 5590,53 грн. Всього нараховано 10313,08 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 10313, 08 грн., стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку, визнати помилковим запис у трудовий книжці щодо період роботи з 9.04.2019 року по 4.06.2019 року та внести новий запис щодо трудового стажу з 1.08.2017 року по 3.06.2019 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, вимоги підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи. Відзив не надав. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч. 4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Відповідно до трудової книжки (дублікату) серії АН №334973 на ім`я [PERSON] у розділі відомості про роботу мається запис №1 «9.04.2019 року прийнято робітником з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями до ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» на підставі наказу №02/27-к від 9.04.2019 року.»; Запис №2 «4.06.2019 року звільнено за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України на підставі наказу №59-К від 3.06.2019 року.» Трудова книжка оформлювалася відповідальним працівником «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» - заступником директора І.Н. Рахімовою. Відповідно до розрахункового листа за червень 2019 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 10313,08 грн. Згідно з інформацією щодо операціями по банківському рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» з 30.08.2017 року по 2.04.2019 року від відповідача надходили періодичні платежі із зазначенням Зарплата КК НАШ ДІМ ЗАПОРІЖЖЯ. Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. За ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів на спростування розрахунку невиплаченої заробітної плати, тому суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості із зарплати в розмірі 10313,08 грн. 1542,84 грн. = 8770,24 грн. та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 4.06.2019 року по 3.12.2020 року в розмірі 378 днів х 161 грн. (середньоденний заробіток) = 60858 грн. Щодо внесення змін до трудової книжки слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р.: 2.6. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. 2.9. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці. З урахуванням відомостей з банківського рахунку позивача, наданих суду, вбачається періодичне перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів із зазначенням платежу як зарплати за період з серпня 2017 року по червень 2019 року, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо внесення запису в трудовій книжці про початок роботи. Щодо запису в трудовій книжці щодо дня звільнення, то суд вважає в цій частині відмовити, оскільки згідно поясненням самої позивачка 3 червня 2019 року виходила на роботу,тому днем звільнення слід вважати 4 червня 2019 року. На підставі ст. 141 КЗпП України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: partial