Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернулася [PERSON] до відповідача [PERSON] , в якому просить, усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом виселення відповідача з належного їй будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] . В період зареєстрованого шлюбу відповідач теж проживав в цьому будинку, але без реєстрації. 29.10.2009 року їх шлюб розірваний, і з того часу вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільне господарство. Відповідач хоча і має своє власне житло, але після розірвання шлюбу продовжує проживати в спірному будинку. На неодноразові звернення з проханням виселитись він відмовляє. Проживання відповідача порушує її права як власника, створює додаткові витрати щодо утримання житла, оскільки відповідач не бере участі у сплаті комунальних платежів, перешкоджає користуватися власним майном. Тому, виникла необхідність у примусовому виселенні відповідача, так як мирним шляхом вказане питання вона вирішити не змогла. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд виселити відповідача з належного їй будинку з підстав, наведених в позові. Судові витрати по справі просила залишити за нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що відповідач, дійсно, проживає в будинку [ADDRESS] , що належить позивачу, але не зареєстрований за цією адресою. Також пояснили, що шлюб між сторонами розірваний, однією сім`єю як чоловік і жінка вони не проживають давно. Відповідач часто влаштовує сварки, ображає, вчиняє насильство психологічного та фізичного характеру, що негативно впливає на позивача та дітей, крім того псує посуд та інше майно, яке знаходиться в будинку. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] ,дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями від 29.10.2009 року, посвідченим державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори Оніщенко А.А., зареєстрованим в реєстрі за № 3121. Крім неї в даному будинку зареєстровані сини [PERSON] 2002 року народження та [PERSON] 2011 року народження, що підтверджується довідкою Павлиської селищної ради № 1823. Відповідач [PERSON] , який є колишнім чоловіком позивачки, за вищезазначеною адресою проживає без реєстрації згідно довідки Павлиської селищної ради № 24 від 09.01.2020 року. Шлюб між сторонами розірваний 29.10.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Відповідач, будучи не зареєстрованим за вказаною адресою, не являючись членом сім`ї власниці, перешкоджає їй в користуванні власним майном, тому підлягає примусовому виселенню. Статтею 1 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності та закріплює право власника володіти, користуватись, розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України). За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше, ніж з підстав і в порядку, визначених законом. Угода між сторонами щодо безоплатного користування житловим приміщенням відсутня. Наміру укладати угоду із відповідачем щодо платного користування житловим приміщенням у позивача, як законного власника будинку, не має. Добровільно виселитися [PERSON] відмовляється, чим перешкоджає позивачу повноцінно реалізовувати своє право власності. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач порушує права позивача як власника майна, що унеможливлює користування та володіння позивачкою своїм майном, а саме житловим будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги позивача про виселення відповідача з належного їй житлового будинку за вказаною адресою. Судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Outcome: approved