Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Київського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та просить встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло, номер запису у реєстровій книзі № 4-2210, виданого 18 травня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на квартиру [ADDRESS], яке видано на імя [PERSON] та [PERSON]. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог, заявник вказує, що 18 травня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської [PERSON] народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS], дійсно належить на праві приватної спільної власності: [PERSON] та [PERSON]. Свідоцтво про право власності на житло було видане згідно з розпорядженням (наказом) № 10610 від 18 травня 1993 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 4-2210. При підготовці документів, щодо відчуження квартири [ADDRESS], заявник звернув увагу на розбіжності у написанні «прізвища» у свідоцтві про право власності на житло та у паспорті громадянина України, а саме: у свідоцтві: [PERSON], тоді як у паспорті: [PERSON]. Розбіжності у написанні «прізвища» заявника унеможливлюють належне оформлення всіх необхідних документів для відчуження квартири. За вказаних обставин він вимушений був звернутися до суду з відповідною заявою. 20 червня 2018 року ухвалою судді відкрите провадження у цивільній справі № 2-о/520/335/18 за заявою [PERSON] та справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні 30.07.2018 року представник заявника [PERSON] просив суд задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документу. В-подальшому, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримку заявлених [PERSON] вимог. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлялася про дату, час та місце слухання справи належним чином. Надала до канцелярії суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Департаменту міського господарства Одеської міської ради у судове засідання не зявився. Повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином. Надав до канцелярії суду витребуванні ухвалою від 20.06.2018 року документи та клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відсутність учасників справи у судовому засіданні не перешкоджає суду у розгляді справи, оскільки матеріали справи є повними та достатніми. Додані до заяви [PERSON] письмові докази засвідчені у встановленому частиною пятою статті 95 ЦПК України порядку. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що свідоцтво про право власності на житло № 10610, належність якого просить встановити заявник, зареєстроване і записане у реєстрову книгу за № 4-2210 від 18 травня 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Свідоцтво видане на підтвердження права власності на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Співвласниками квартири у свідоцтві вказані [PERSON] та [PERSON]. В паспорті серії КЕ 685255, виданому 24 липня 1997 року Київським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявника зазначено як «Смигановський Олександр Віленович». При ознайомлені із одержаними з Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради документами, судом встановлено, що у 1992 році [PERSON], як уповноважений власник квартири, звернулася із заявою від 28.12.1992 року до УЖГХ виконкому Одеської міської ради про передачу в приватну спільну часткову власність квартири, яку займала разом із членом сімї. У заяві прізвище [PERSON] та її сина [PERSON], [INFO] викладені заявником на російській мові «Смигановська» та «Смигановський». На підставі заяви [PERSON] та доданих до заяви документів Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів 18 травня 1993 року було видане свідоцтво про право власності на житло, в якому прізвище співвласника було вказано на українській мові як «Смігановський», хоча в наступному ним було одержано паспорт на прізвище «Смигановський». Судом встановлено, що власник паспорту громадянина України КЕ470674, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 24.07.1997 року, - [PERSON], [INFO], та особа, зазначена у Свідоцтві про право власності на житло Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 18.05.1993 р. (реєстр. № 4-2210) як співвласник квартири [ADDRESS] [PERSON] є однією і тою ж людиною. Отже, всі досліджені судом докази, достеменно підтверджують факт наявності помилки в інтерпретації прізвища заявника [PERSON], а всі додані до заяви документи, підтверджують належність цій особі свідоцтва про право власності на житло від 18 травня 1993 року, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням (наказом) №10610 від 18 травня 1993 року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №4-2210 на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з положенням пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Предметом розгляду заяви [PERSON] є встановлення факту належності йому правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У відповідності до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Докази, які б спростовували факт належності заявнику правовстановлюючого документу суду не надані. Заява [PERSON] обґрунтована, мотивована, та підтверджена належними, достатніми й допустимими доказами. Підстави для відмови у задоволенні заявлених [PERSON] вимог судом не встановлені.

Outcome: approved