Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтований тим, що позивачка з відповідачем перебувають у шлюбі з 14.02.2018 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Починаючи з 01.10.2019 року позивачка перебуває на стаціонарному лікуванні в КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР з діагнозами: вагітність IV, 22 тижні, пологи ІІІ, головне передлежання; порушення згортання крові; схильність до тромбоемболічних ускладнень; посттромботична хвороба вен нижніх кінцівок; тромбоектомія стегнової вени та кроссектомія підшкірної вени; варикозне розширення вен нижніх кінцівок. На цей час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо . Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги дружині під час її вагітності, позивачка перебуває у відпустці для догляду за [PERSON] до досягнення ним трьохрічного віку, жодних джерел доходу немає, а отже вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання під час вагітності в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитини трьохрічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати позовну заяву без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 14.02.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №34. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №606. Відповідно до довідки № 30 від 08.11.2019 року, виданої КЗ «Обласний перинатальний центр» ЗОР, з 01.10.2019 року по теперішній час знаходиться у відділенні патології вагітності та екстрагенітальної патології у КЗ «Обласний перинатальний центр» з приводу вагітності IV, 22 тижні, пологи ІІІ, головне передлежання; порушення згортання крові; схильність до тромбоемболічних ускладнень; посттромботична хвороба вен нижніх кінцівок; тромбоектомія стегнової вени та кроссектомія підшкірної вени; варикозне розширення вен нижніх кінцівок. Крім цього, позивачка працевлаштована у ТОВ «С.К.Ю.МАРКЕТИНГ» на посаді мерчендайзер з 13.05.2016 року по теперішній час згідно довідки вищевказаного товариства від 17.09.2019 року за № 24. Згідно наданого 25.02.2020 року представником позивачки копії свідоцтва про народження, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 117, у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу (далі - СК) України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності та на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1)вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2)походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3)здатність чоловіка надавати таку допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що дитина була зачата сторонами у шлюбі, а отже вона походить саме від подружжя сторін. Згідно з ч. 1 ст. 85 СК України, право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Визначаючи розмір допомоги, суд виходить з вимог ст. 182 СК України та визначає розмір утримання матері дитини під час вагітності у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років підлягають задоволенню. Відповідно до підп. 3 п. 5 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved