Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який з урахуванням уточнень позивачі мотивують тим, що вони 26.03.2003 р. за договорами купівлі-продажу придбали житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS], де зараз і проживають. Відповідно до вказаних договорів вони придбали в рівних частинах земельну ділянку загальною площею 619 кв.м та житловий будинок, житловою площею 27,9 кв.м, з сараєм «Б», сараєм «В», сараєм «Г», вбиральнею «Д», 1/2 частиною колодязя під №1, огорожею під № 2-4,5. Вказують, що з квітня 2013 р. [PERSON] встановила огорожу зі сторони будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], таким чином, що позивачі втратили можливість користуватися своєю частиною колодязя, який придбали за договором купівлі-продажу житлового будинку. Вказують, що відповідно до рішення Ірпінської міської ради від 25.02.11 № 285 відповідачка отримала у власність земельні ділянки площею 0,0003 га і 0,0042 га за адресою: [ADDRESS]. Із вказаним рішенням позивачі не погоджуються, у зв'язку з тим, що з ними не погоджувались межі земельних ділянок, що приватизовувалися, а також вказана приватизація обмежує їх право власності на частину колодязя №1 та сараю «Б». На підставі наведеного просять визнати недійсним протокол узгоджувальної комісії Ірпінського міськвиконкому від 08.10.10 № 44; визнати недійсним рішення Ірпінської міської ради від 25.02.11 № 285 з приводу передачі земельної ділянки за адресою: [ADDRESS], в приватну власність [PERSON]; визнати недійсними Державні акти на право власності на земельну ділянку від 05.09.11 серія АК №200615 та від 05.09.11 серія АК №200614. Позивач [PERSON] та представник позивачів в судовому засіданні позов підтримали, підтвердили обставини наведені в позовній заяві, просили задовольнити уточнені позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки межі земельної ділянки позивачів, встановлені їх державним актом на право власності на земельну ділянку, не порушено оскаржуваними рішенням Ірпінської міської ради та державними актами на право власності на земельні ділянки [PERSON], а також позивачами не надано доказів того, що господарські споруди позивачів знаходяться на земельній ділянці відповідачки. Представник відповідача Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, до суду надійшла від нього заява з проханням слухати справу за його відсутності та відмовити у задоволенні позову, оскільки рада при прийнятті оскаржуваного рішення діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Представник відповідача Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що позивачам на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку від 26.03.2011 р. (а.с. 5,6) належить право власності житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до вказаних договорів вони придбали в рівних частинах житловий будинок, житловою площею 27,9 кв.м, з сараєм «Б», сараєм «В», сараєм «Г», вбиральнею «Д», та 1/2 частину колодязя під №1, огорожею під № 2-4,5 та земельну ділянку загальною площею 619 кв.м. Судом також встановлено, що відповідачу [PERSON] на підставі договорів дарування від 05.09.2008 р. (а.с. 29-30) належить право власності на земельну ділянку та 1/2 частину житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Ірпінської міської ради Київської області від 25.02.11 № 285 (а.с. 124) було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянина та безкоштовно передано [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,0045 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS]. та зобов'язано виготовити державні акти на дану земельну ділянку. На підставі даного рішення відповідач [PERSON] отримала державні акти на право власності на землю від 05.09.11 серія АК № 290615 та від 05.09.011 серія АК № 29061 відповідно ( а.с. 48-50). Зазначене рішення ради у зв'язку із непідписанням позивачами акту погодження меж земельних ділянок було прийнято з урахуванням Протоколу узгоджувальної комісії Ірпінського міськвиконкому від 08.10.10 № 44 (а.с.35), яким встановлено, що порушення меж земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] немає, а тому [PERSON] має право виготовити державний акт на земельну ділянку площею 45 кв.м в існуючих межах. Відносини між сторонами, що є предметом спору, врегульовуються Цивільним кодексом України (надалі -ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Позивачами в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду доказів того, що рішення Ірпінської міської ради Київської області від 25.02.11 № 285 щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок порушує межі їх земельної ділянки чи обмежує їх право власності на частину колодязя № 1 та сараю «Б». Суду не надано доказів того, що колодязь № 1 та сарай «Б» розташовані на земельних ділянках, що були передані у власність [PERSON], а також того, що паркан між їх та відповідачки земельними ділянками не відповідає межам, встановленим їх державними актами на право власності земельну ділянку. Отже, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання недійсним рішення Ірпінської міської ради Київської області від 25.02.11 № 285 щодо передачі у власність [PERSON] земельних ділянок. Оскільки вимоги про визнання недійсними державних актів відповідачки на право власності на змелені ділянки є похідними від недійсності рішення ради, суд відмовляє також у задоволенні таких вимог. Суд також відмовляє у задоволенні вимог про визнання недійсним протоколу узгоджувальної комісії Ірпінського міськвиконкому, оскільки чинним законодавством не передбачено визнання недійсним протоколу постійної комісії ради, який відповідно до ч. 10 ст. 47 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» по суті є висновком чи рекомендацією для місцевої ради з вирішення відповідного питання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed