Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

До Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Дмитрівська сільська рада Новоайдарського району Луганської області. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник заявника посилається на те, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, однак при зверненні до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області для отримання свідоцтва про право на спадщину отримав відмову у зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26 квітня 2014 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, ім`я померлої [PERSON] тоді як згідно свідоцтва про народження заявника [NUMBER] , виданого 30 березня 1950 року Колядівською сільською радою, матір`ю записана [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин потрібно заявнику для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом. У зв`язку з наведеним, представник заявник просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 26 червня 2019 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання представник заявника не з`явився, згідно поданої заяви просив суд розглядати справу без його участі, заяву просив задовольнити (а.с.22). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.23) З огляду на неявку учасників процесу в судове засідання, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. За результатами дослідження матеріалів справи, оцінивши належність і достовірність доказів по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч .1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що до суду звернувся [PERSON] в інтересах [PERSON] (а.с.2-3). Відповідно до копії посвідки про народження серії [NUMBER] , заповненого на російській мові, [INFO] народилась « [PERSON] » (а.с.8). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , заповненого на російській мові, [INFO] року « [PERSON] , 1924 года рождения» та « [PERSON] уроженка с. Колядовка, Н-Айдарского района Ворошиловградсокй области» уклали шлюб, після чого останній присвоєне прізвище « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , заповненого на російській мові, [INFO] народився « [PERSON] » його матір`ю зазначена « [PERSON] , уроженка с. Колядовка, Новоайдарського района Ворошиловградской области» (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). Відповідно до заповіту від 13.01.2005 року, заповненого на російській мові [PERSON] заповіла своє майно своєму сину [PERSON] (а.с.10). Згідно повідомлення приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26 квітня 2014 року виконкомом Дмитрівської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, ім`я померлої [PERSON] тоді як згідно свідоцтва про народження заявника [NUMBER] , виданого 30 березня 1950 року Колядівською сільською радою, матір`ю записана [PERSON] (а.с.13). Як зазначив представник заявника в своїй заяві, встановлення даного факту необхідно для оформлення спадку. Із наявних документів, які були представлені суду доведено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується спів падінням по батькові, місце народження померлої, які зазначені в свідоцтві про укладення шлюбу, свідоцтві про народження померлої та свідоцтві про смерть, свідоцтві про народження заявника. Згідно ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. Проаналізувавши зміст вищенаведених статтей можна відокремити такі умови, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення: факт, який потребує встановлення, має породжувати юридичні наслідки, тобто від нього повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; встановлення відповідного факту не пов`язано з наявністю спору про право; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення такого факту або заявник не має можливості одержати (відновити) загублений (знищений) документ, який посвідчує необхідний факт; встановлення факту потрібно заявникові для конкретної мети. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі вищевикладеного, суд рахує, що у заявника відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved