Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що з відповідачем вони\~припинили шлюбно-сімейні\~відносини та проживають окремо. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину. Подальше сумісне життя, примирення та збереження родини неможливе. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, заперечує проти твердження відповідача про відсутність спору щодо майна, наполягає на поділі майна, придбаного за період шлюбу подружжя. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив суд розірвати шлюб з відповідачем. Зазначив, що з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство з квітня 2019 року. Строк для примирення просив не надавати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала, що з позивачем вони\~припинили шлюбно-сімейні\~відносини та проживають окремо, подальше сумісне життя, примирення та збереження родини вважає неможливим, але заперечила проти розірвання шлюбу через наявність спору щодо поділу майна подружжя. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони одружені з 30.04.2003 року, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 30.04.2003 року, актовий запис № 242. Позивач та відповідач мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 27.04.2007 року. Відповідно до положень\~\~ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень частини третьої та четвертої\~ст. 56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами\~ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, оскільки сторони разом не проживають, втратили почуття любові, не мають бажання залишатись у шлюбі, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved