Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова надійшов вказаний Позов, в якому Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.06.2018 року\~у розмірі 20760 грн. 46 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2018 року Відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву№ б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Представник позивача надав заяву, вказав що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи за його відсутності та проти винесення заочного рішення. Прохав розглядати справу спрощеному провадженні. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки не повідомив, заперечень на позов не надав. Правом участі представника у судовому засіданні не скористалась. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Відповідно до ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Судом встановлено: 25.06.2018 року Відповідач звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву№ б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 5100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У відповідності до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Однією з форм договору позики на підставі\~ст. 1054 ЦК України\~є кредитний договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором на підставі ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~застосовуються ті ж правила, що і по договору позики. На підставі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України. Встановлено, що умови Кредитного договору Відповідачем не виконуються належним чином, тому утворилась заборгованість у розмірі 20760 грн. 46 коп., яка складається з наступного: -заборгованості за тілом кредита 14512,89 грн. -заборгованості за простроченими відсотками 974,40 грн.; -заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит 3808,39 грн.; -штраф (фіксована частина) 500 грн.; -штраф (процентна складова) 964,78 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч. 1 ст.611,ч.1 ст.612 ЦК України. Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв`язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов`язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 964,78 грн. відсутні, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Виходячи з того, що [PERSON] не виконав умови кредитного договору від 25.06.2018 року, то суд доходить висновку про необхідність стягнення з нього суми заборгованості за тілом кредиту\~14512,89 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту\~14 512,89 грн. заборгованість з простроченими відсотками 974,40 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит- 3808,39 грн., а разом 19 295,68 грн. У відповідності зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial