Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

До Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердик Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», Акціонерне товариство «Альфа-Банк», приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), приватний виконавець Виконавчого округу Донецької області Олійник Олег Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 20.09.2013 р. ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 500414770. 01.09.2016 р. Добропільським міськрайонним судом Донецької області було переглянуто заочне судове рішення від 23.02.2016 року та постановлено нове судове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Дата Майнінг Груп», який є правонаступником ПАТ «Альфа-Банк», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь TOB «Дата Майнінг Груп» заборгованість по кредитному договору № 500414770 від 20 вересня 2013 року на загальну суму 7889,22 грн. та судовий збір у розмірі 267,96 грн., а всього 8157,18 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 13.09.2016 року. У серпні 2021 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. було винесено виконавчий напис, на підставі якого приватним виконавцем Виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. було відкрито виконавче провадження та звернуто стягнення на заробітну плату. Окрім того, позивачем було встановлено, що наказом Міністра юстиції України від 14.04.2021 року № 1358/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я [PERSON] », свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 13.08.2012 р. за № 8832 на ім`я [PERSON] , було анульовано. Вважаю, що заборгованість, яку визначено до стягнення, взагалі не є безспірною, а вона була позбавлена можливості подати будь-які докази, пояснення або заперечення, оскільки її в порушення вказаних вимог не було будь-яким чином повідомлено про порушення кредитних зобов`язань, оскільки жодних листів на її адресу не надходило та вона нічого не отримувала. Вважає, що стягувач при зверненні до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису свідомо ввів нотаріуса в оману з метою недопущення встановлення останнім дійсного терміну для початку відрахування строку позовної давності. Так, судом в рішенні суду від 01.09.2016р. було встановлено, що кінцевий строк повернення кредитних коштів за кредитним договором, який було узгоджено сторонами, становив 23.09.2016 року. Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, підтверджується, що строк дії договору (кінцевий строк повернення кредиту) сплинув 23.09.2016 року, іншого строку дії договору та інших умов виконання зобов`язань сторони не передбачили, нарахування процентів за кредитним договором після спливу вказаного строку припиняється, що відповідає висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду відхилила аргументи позивача про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України він мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Зважаючи, що кредитний договір мав строк дії до 23.09.2016 року (дату внесення останнього платежу), то у стягувача було право звернутися до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису протягом трьох років з цієї дати, тобто в строк до 23.09.2019 року. Отже, спірний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом в порушення вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». У зв`язку з вищевикладеним, просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 13.04.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем, зареєстрований в реєстрі за № 7826. про стягнення з [PERSON] . РНОКІІП [NUMBER] . на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ 36799749, заборгованості за кредитним договором 500414770 від 20.09.2013 року в розмірі 73806,95 грн.. яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 26175,78 грн., суми заборгованості за відсотками та комісіями в розмірі 46131.17 грн.. витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. - 1500.00 грн. Стягнути відповідача користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29.09.2021 року за вказаним позовом було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, третім особам - для надання пояснень. В строк, встановлений судом, відзиву та пояснень на позовну заяву до суду не надійшло. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, від позивача в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Від інших учасників жодних заяв або доказів поважності неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на наведене,

Outcome: approved