Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить: поділити в натурі житловий будинок та господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: місто Коростишів, вулиця Пролетарська, 36, відповідно зі зміною часток в праві власності, виділивши позивачу та відповідачу відповідні квартири згідно варіанту поділу №1 висновку експерта №779/12.17 від 02.01.2018; припинити право спільної часткової власності на житловий будинок №36 по вулиці Пролетарська у місті Коростишів; визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS] та стягнути з позивача на користь відповідача грошову компенсацію у розмірі 23 615,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в повному обсязі у розмірі 8370,06 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що він є власником 3/4 часток жилого будинку №36 по вулиці Пролетарська у місті Коростишів. Відповідач подав заяву про отримання спадщини після смерті [PERSON] на 3/4 частки житлового будинку №36 по вулиці Пролетарська у місті Коростишів, але свідоцтво не отримав. Позивач як співвласник часток жилого будинку має право володіння, користування та розпорядження власним майном, однак деякі кімнати є прохідними, тому позивач просить поділити житловий будинок. Позивач вказує, що має погані відносини з відповідачем, тому згоди щодо поділу не досягнуто, також відповідач не отримав свідоцтво про право на спадщину. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позові. В подальшому в судове засідання не зявилися, позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити з урахуванням висновку експерта та поданої заяви. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин, правом подачі відзиву не скористався. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без залучення третьої особи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положення ст. 321 ЦК України, закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України, тобто право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності закріплено в ч. 1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності належить 3/4 часток жилого будинку №36 по вулиці Пролетарська у місті Коростишів Житомирської області /а.с.7/. Згідно ст. 367 ЦК України, співвласники мають право на поділ спільного майна в натурі за домовленістю між собою. Частиною 1 ст. 346 ЦК України, наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в ст. 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Позивачем внесено на депозитний рахунок 23 615 гривень, що підтверджується квитанцією. Верховний Суд України під час розгляду справи №6-37цс13 від 15.05.2013 року висловив правову позицію, згідно з якою прийшов до висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Під час розгляду іншої справи №6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою розяснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України, яка обовязково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Згідно висновку експерта №779/12.17, відповідно до якого поділ в натурі житлового будинку №36 по вулиці Пролетарська у місті Коростишів між співвласниками [PERSON] та [PERSON] з врахуванням ідеальних часток в праві власності на нерухоме майно не представляється за можливе. Враховуючи частки співвласників, а також вимоги нормативних документів, експертом на розгляд суду пропонуються варіанти поділу житлового будинку та господарських будівель з відхиленням від рівності часток, за умови відступу від вимог нормативних документів що до площі житлових кімнат, приведення основних конструктивних елементів до технічного стану, який забезпечує безпечну експлуатацію приміщень житлового будинку /а.с.67-92/. Позивач стверджує, що у його постійному користуванні перебуває частина житлового будинку, яка складається з коридору (1-1), кладовки (1-2), кухні (1-3), житлової кімнати (1-4), житлової кімнати (1-5), веранди (1-8), а також господарських будівель сараю, гаражу та вбиральні. Отже, з урахуванням зайнятих сторонами впродовж тривалого часу до виникнення спору приміщень, суд приходить до висновку про те, що варіант поділу №1 відповідно до висновку експерта з відповідною сумою компенсації, є з мінімальним відхиленням реальних часток від ідеальних та з можливістю сплати позивачем компенсації на користь відповідача. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 8 370,06 грн., що складаються зі сплачених: судового збору 2 740,06 грн., вартості проведення судової будівельно-технічної експертизи 5 000,00 грн., витрат за розміщення оголошення в пресі 630,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved