Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30 жовтня 2014 року, близько 13-ї години 30 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], рухався зі швидкістю близько 60 км/год., на 28-му км. автодороги «Київ-Суми», порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «б» Правил дорожнього руху України, і внаслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ««FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. AI 0209 ВТ під керуванням позивача. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.02.15 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. На час подачі позову до суду відповідач [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», незважаючи на те, що позивач повідомив про настання страхового випадку, не виплатив страхове відшкодування. Відповідно до звіту № 231-Я від 15.12.2014 року, складеного оцінювачем [PERSON], проведеного ТОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс» вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження автомобіля марки «FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. AI 0209 ВТ, в результаті ДТП станом на дату проведення оцінки складає - 87 005,46 (вісімдесят сім тисяч пять гривень сорок шість копійок) гривень. Однак, на час звернення до суду з даним позовом розмір матеріальної шкоди у звязку з падінням в Україні курсу гривні, значно збільшився та відповідно до звіту № 231/1-Я від 02.04.2015 року вартість матеріального збитку, завданого позивачу в наслідок пошкодження автомобіля в результаті ДТП, станом вже на 02.04.15 складає - 104 442,46 гривень. Вартість проведення оцінки (звіту) складає - 200,00 (двісті) гривень, а всього разом - 104 642,46 гривень. Крім цього, внаслідок пошкодження транспортного засобу позивачу спричинена моральна (немайнова) шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням автомобіля, зокрема, душевних страждань позивачу завдано у звязку з тим, що на протязі майже 6-ти місяців не має транспортного засобу та не може здійснювати у звязку з цим свої заплановані поїздки. Окрім цього, додаткових душевних страждань позивач зазнав у звязку з невиплатою у добровільному порядку страхового відшкодування страховою компанією, та різниці в сумі [PERSON], що є неприпустимим. Моральну (немайнову) шкоду оцінює в розмірі - 10 000,00 (десять тисяч) гривень. Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги та остаточно у своїх вимогах просить стягнути з відповідача в особі [PERSON] 32 089,65 гривень у відшкодування майнової шкоди, та 5 000 гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки; з відповідача в особі [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» 26 499,71 гривень у відшкодування майнової шкоди, та 5 000 гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки; відповідачів [PERSON] та [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» солідарно здійснені судові витрати, а саме: судовий збір, який сплачений за подання позовної заяви у розмірі 1 050 грн. та 100,00 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі - 6000 грн. Позивач та його представник [PERSON] доводи позовних вимог підтримали та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] також заперечували проти доводів позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позовних вимог, предявлених до [PERSON] Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року встановлено, що 30 жовтня 2014 року, близько 13-ї години 30 хвилин, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія», державний номерний знак [NUMBER], рухався зі швидкістю близько 60 км/год., на 28-му км. автодороги «Київ-Суми», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час руху став себе погано почувати, але продовжував рух далі, перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і уваги, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фіат», державний номерний знак [NUMBER], чим порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 2.9 «б» Правил дорожнього руху України. Водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.( а.а. 16) Постановою Апеляційного суду міста Києва від 02 червня 2015 року постанову Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2015 року скасовано. Однак, у даному судовому рішенні зроблено висновок (абз. 6 а.с. 107) про те, що вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що місцевим судом у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та обєктивно було досліджено обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а тому, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль марки «FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. AI 0209 ВТ, належить на праві власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САА № 021279, виданого 20.06.09 Броварським РЕВ ДАІ при УДАІ ГУМВС України в Київській області.( а.с. 17) Матеріалами справи встановлено, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. AI 0209 ВТ, отримав механічні пошкодження. 03 листопада 2014 року позивач звернувся до ТДВ СК «Альфа-гарант» із повідомленням про дану дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 18) Протоколом огляду від 07 листопада 2014 року зафіксовано перелік пошкоджень транспортного засобу: автомобіля марки «FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. № А10209ВТ, які потребували ремонту та заміни внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 30 жовтня 2014 року, який підписаний позивачем без жодних зауважень. На підставі даного протоколу огляду ТОВ «Експертум-Аве» виконаний звіт № 8805 від 17 листопада 2014 року, згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу автомобіля марки «FIAT», д.н.з. № А10209ВТ, складає 72 873 (сімдесят дві тисячі вісімсот сімдесят три) гривні 40 копійок. Згідно консультації № 9876 від 17 листопада 2014 року ринкова вартість транспортного засобу «Fiat», державний № [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 49 373 (сорок дев'ять тисяч триста сімдесят три) гривні 11 копійок. Згідно із статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, обчислені в порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 30.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. ( ст. 30.2 Закону). Відповідно до положень статті 34.1 Закону, страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмірів збитків. За змістом ст. 22 Закону страховик зобов'язаний здійснити виплату в розмірі оціненого збитку. Стаття 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає, що датою оцінки є дата, станом на яку здійснюються процедури оцінки майна, межі проведення якої визначено ст. 34.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно статті 34.2 Закону, якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явилися, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи. З огляду на викладені обставини вбачається, що у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка трапилась 30 жовтня 2014 року, транспортний засіб «Fiat», державний № [NUMBER] було визнано фізично знищеним. Згідно доводів позовних вимог та доданих позивачем доказів, автомобіль також вважається фізично знищеним. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до ТдВ «СК «Альфа-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування лише 26 лютого 2015 року. За змістом ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення у страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної у виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Згідно страхового акту розмір страхового відшкодування становить 23 500 (двадцять три тисячі п'ятсот) гривень 29 копійок та відповідно до платіжного доручення №12749 від 18 червня 2015 року на рахунок позивача перерахована сума страхового відшкодування у зазначеному розмірі. На обґрунтування доводів позову, позивач посилається на Звіт №231/1-Я від 02.04.2015 року, виконаний ТОВ «Український експертний центр «Експерт-Сервіс», де вартість матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження автомобіля марки «FIAT», моделі «DOBLO», д.н.з. AI 0209 ВТ, в результаті ДТП станом на 02.04.15 складає - 104 442,46 (сто чотири тисячі чотириста сорок дві гривні сорок шість копійок) гривень. ( а.с. 27-40). Згідно Звіту №231/1-Я, складеного 17.06.2015 року, вартість утилізації зазначеного автомобіля становить 22\~852, 81 грн. Позивач посилається на те, що на час подачі позову до суду вартість матеріального збитку збільшилась за рахунок падіння курсу гривні, однак, жодних доказів таких обставин позивачем не надано. Незважаючи на розбіжність вартості ремонтних робіт та деталей, позивач не заявляв у суді клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи. За таких обставин, враховуючи те, що Звіт № 8805 від 17 листопада 2014 року, складений ТОВ «Експертум-Аве», виконаний у порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у відповідності з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1 159 від 24 липня 2009 року, тому немає правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, визначеної згідно Звіту №231/1-Я від 02.04.2015 року. Таким чином, позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі, визначеному відповідно до вимог чинного законодавства, та суду не надано належних доказів того, що вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок пошкодження його автомобіля, перевищує суму страхового відшкодування, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Унаслідок пошкодження транспортного засобу позивачу спричинена моральна (немайнова) шкода, яка полягає у сильних душевних стражданнях, яких [PERSON] зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля, зокрема, душевних страждань позивачу завдано у звязку з тим, що на протязі майже 6-ти місяців не має транспортного засобу та не може здійснювати у звязку з цим свої заплановані поїздки, автомобіль вважається фізично знищеним, тому позивач уже не зможе ним користуватись і надалі, що також завдає значних моральних страждань. Позивач посилається на те, що додаткових душевних страждань зазнав у звязку з невиплатою у добровільному порядку страхового відшкодування страховою компанією. Завдану моральну (немайнову) шкоду оцінює в розмірі - 10 000,00 (десять тисяч) гривень та просить стягнути із відповідачів по 5 тис. з кожного. Так, за змістом ст. 23 ЦК України та ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування потерпілому моральної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Згідно із ч. 1 ст. 1167 цього ж Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Разом з тим, доводи позивача про завдання йому моральної шкоди у заявленому розмірі у судовому засіданні не доведені в повному обсязі, тому із відповідача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 3\~000 грн. Виходячи з того, що моральної шкоди позивачу завдано пошкодженням автомобіля, а доводи про завдання діями ТдВ «СК «Альфа-гарант» моральної шкоди у звязку із невиплатою страхового відшкодування є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, тому вимоги до страховика про стягнення моральної шкоди є безпідставними. Витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження, проведеного за бажанням позивача, на думку суду, не відносяться до матеріального збитку завданого під час ДТП, та не підлягають стягненню з відповідачів. Оскільки позивачем не надано розрахунку вартості наданої правової допомоги та самі витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. нічим обєктивно не підтверджені, то враховуючи норми ст.ст. 59, 84, 88 ЦПК України та вимоги постанови КМУ «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 р. № 590, вимоги позивача про стягнення з відповідачів вищевказаних витрат задоволенню не підлягають. Згідно із ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial