Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], згідно якого просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою посилаючись на наступне: 03 грудня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 29. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З березня місяця 2017 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що вони не зійшлись характерами через що у них часто виникали спори та скандали. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строку для примирення просить не надавати. Відповідач в судовому засіданні заперечень проти позовних вимог не заявляла. З позовними вимогами згодна. Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 03 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 29, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало те, що сторони не зійшлись характерами через що у них часто виникали спори та скандали, що підтверджується поясненнями позивача, відповідач будь-яких заперечень чи доказів на спростування цих обставин суду не надала. Сторони припинили ведення спільного господарства та шлюбні відносини з березня 2017 року, що підтверджується пояснення позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, збереження шлюбу на думку суду буде суперечити інтересам сторін. В зв'язку з чим суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу, так як будь-яких пояснень чи заперечень від відповідача з цього приводу суду не надійшло - [PERSON]. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Суд вважає, що витрати пов'язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідачку, так як суд вбачає вину обох сторін у розірвання шлюбу. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. суд вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved