Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 07 вересня 2018 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому вказало, що 17 лютого 2011 року між АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою [PERSON] укладено договір № М 5939 від 17.02.2011 про відкриття та обслуговування рахунків і випуск платіжних карт (далі договір), відповідно до якого відповідач отримав 12000,00 грн. на строк дії платіжної карти зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Позивачем всі зобовязання за договором були виконані належним чином, а саме [PERSON] був виданий кредит в розмірі 12000,00 гривень. Відповідно до п. 7.5. договору відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним святковим днем або неробочим згідно з договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 25.06.2018 р. має заборгованість у сумі 22534,56 гривень. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22534,56 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. [PERSON] у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 17 лютого 2011 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали договір № М 5939 від 17.02.2011 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. 16 серпня 2013 року АТ «Ощадбанк» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали додатковий договір №2 до договору № М 5939 від 17.02.2011 р., відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 12000,00 гривень зі сплатою 24% річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом. Згідно з п. 7.5 договору відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним святковим днем або неробочим згідно з договором. Позивач зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти відповідачу. Відповідач порушив вимоги договору, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 25.06.2018 року має заборгованість по кредитному договору в сумі 22534,56 гривень, яка складається з сум: -заборгованості за основним боргом 12000,00 грн., -заборгованості за нарахованими відсотками 4050,38 грн.; -заборгованості за РКО 6,00 грн.; -інфляційного збільшення заборгованості 5323,21 грн.; -трьох відсотків річних від суми заборгованості 1154,97 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклав договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано: договором № М 5939 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 17.02.2011 року, додатковим договором №2 від 16.08.2013 року до договору № М 5939 від 17.02.2011 р., розрахунком заборгованості, звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат на 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 25.06.2015 по 25.06.2018 року, виписками по картковому рахунку. Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №4148070806 та які відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved