Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання права власності власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом. Позивач в позовних вимогах посилається на те, що 19 листопада 2016 року померла її баба [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 3,990 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеного на території Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (кадастровий номер 1222383000:01:001:0476), що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серія III-ДП № 096186 від 03 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 11078. Вона залишила заповіт від 21 березня 2002 року, посвідчений секретарем Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 17, в якому вказала свого сина, батька позивача - [PERSON] як спадкоємця земельної частки (паю). Батько позивача не встиг прийняти спадщину після смерті своєї матері та помер 15 січня 2017 року. Заповіт він не залишав. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є його спадкоємицею першої черги. У встановлений законом шестимісячний строк позивач подала до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія). Але отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі вона не має можливості, оскільки в заповіті, залишеному її бабою, предметом спадщини вказано земельну частку (пай). А нею до нотаріальної контори був наданий державний акт на право приватної власності на землю та земельна ділянка була виділена в натурі. Тому позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку. Позивач вважає, що має право спадкувати земельну ділянку своєї баби, оскільки спадкоємцем за заповітом був її батька, який не встиг прийняти спадщину, в звязку зі смертю. А позивач в установлений законом строк прийняла спадщину. Позивач в судове засідання не зявився, представником позивача до суду надано заяву в якій прохає розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. В заповіті від 21 березня 2002 року, посвідченому секретарем Заплавської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та внесеного в реєстр за № 17, [PERSON] вказала батька позивача [PERSON], як спадкоємця земельної частки (паю) (а.с. 9). [PERSON] померла 19 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 702112, про що зроблено актовий запис № 17(а. с. 10). [PERSON] помер 15 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ № 720835, актовий запис № 01 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що предметом заповіту є сертифікат на право на земельну частку (пай), а надано державний акт на право приватної власності на землю. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія III-ДП № 096186 від 03 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 11078, земельна ділянка площею 3,990 га (кадастровий номер 1222383000:01:001:0476), яка належала [PERSON], який був виданий на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай). Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем [PERSON] по заповіту в порядку переходу права на прийняття спадщини (спадкова трансмісія) і має право на спадкування, у встановлений законом строк прийняла спадщину шляхом подання до Магдалинівської державної нотаріальної контори заяви. Виходячи з наведеного, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved