Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

До Новозаводського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] , позовні вимоги якої були збільшені, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить: перевести на [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) права та обов`язки покупця [PERSON] за Договором купівлі-продажу 1/4 частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] , громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (Представник Продавця), що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.05.2016 Рубан Л.В., нотаріусом нотаріального округу міста Краснодар та зареєстрованої в реєстрі за №1Д-118, від імені [PERSON] , громадянки Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Продавець) та [PERSON] , громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. 21.06.2018 р. та зареєстрований в реєстрі за №864; визнати недійсним договір дарування 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай A.I. 09.07.2018 року та зареєстрований в реєстрі за №622; витребувати від [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 1/4 частки в праві власності на житловий будинок, який в цілому має 145, 3 кв.м. (сто сорок п`ять цілих три десятих) кв.м. загальної площі, з яких 47,5 (сорок сім цілих п`ять десятих) кв.м. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він отримав на підставі договору дарування, який укладений між [PERSON] (Дарувальник) та [PERSON] (Обдарований), посвідчений 09.07.2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай A.I. та зареєстрований в реєстрі за №622. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , якому на праві власності належав будинок [ADDRESS] . На спадкове майно після смерті померлого було чотири спадкоємці: батько померлого - [PERSON] , донька - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] . При цьому [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Вказано, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.01.2016 позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі та визнано за [PERSON] право власності на 1/4 частину спадкового майна, а саме: будинку з відповідними частинами господарських будівель і споруд, що знаходиться: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину після смерті батька, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву. Зазначено, що 21.06.2018 року між [PERSON] , який діяв від імені [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу 1/4 частини житлового будинку, що знаходиться: [ADDRESS] . В свою чергу, 09.07.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування вказаної вище частини житлового будинку. Вважає, що вказаний договір був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його укладенні не було встановлено інших співвласників майна та інших заінтересованих осіб, на права та обов`язки яких впливає укладення цього договору, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Представник позивача в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав, з підстав, викладених в них та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, поклавшись на заяву від 20.08.2020 року про визнання позову. (а.с. 96) Третя особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення збільшених позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 110). Від її представника надійшла заява про визнання позову в повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, судову справу просить розглядати за її відсутності. (а.с. 115) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 105), надіславши до суду письмові пояснення та заяву про визнання позову в повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, судову справу просить розглядати без її участі. (а.с. 60, 117) Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Борисова Тетяна Анатоліївна в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином (а.с. 106), надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. (а.с. 113-114) Відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності учасників справи, що не з`явилися на виклик суду. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , третьої особи - [PERSON] , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , якому на праві власності належав будинок [ADDRESS] . На спадкове майно після смерті померлого було чотири спадкоємці: батько померлого - [PERSON] , донька - [PERSON] , дружина - [PERSON] , син - [PERSON] . При цьому [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] [PERSON] , в інтересах і за дорученням якої діють [PERSON] і [PERSON] , звернулась з позовом до [PERSON] і [PERSON] , законним представником якого була [PERSON] , про визнання права власності на 1/4 частину спадкового майна, а саме: будинку з відповідними частинами господарських будівель і споруд, що знаходиться: [ADDRESS] . 21.01.2016 р. рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова по справі №751/244/16-ц (провадження №2/751/216/16) позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі та визнано за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) право власності на 1/4 частину спадкового майна, а саме: будинку з відповідними частинами господарських будівель і споруд, що знаходиться: [ADDRESS] . (а.с. 11-12) Частиною 1 та 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст.1270 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво, при цьому це є його правом а не обов`язком. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки і вони надають спадкоємцям можливість успадковувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину з часу її відкриття, [PERSON] , [PERSON] набули речового права на успадковане майно. Відсутність реєстрації права власності на частину житлового будинку відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним її на праві власності майном. Слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено відмови спадкоємців від спадщини після її прийняття, тобто особи які прийняли спадщину є власниками цього майна. В справі 308/4927/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що поділ квартири, пункт 1.9 рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 19 грудня 2012 оку № 472 та видане на підставі нього свідоцтво про право власності є незаконними, порушують права та інтереси позивача, оскільки квартира поділена за її відсутності та без її, як співвласника, згоди. Прийнявши в установленому законом порядку спадщину з часу її відкриття, вона набула речового права на успадковане майно. Дана позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові ВС/КЦС № 623/2000/15-к від 22.08.2018. 21.06.2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального кругу Борисовою Т.А., було посвідчено договір купівлі-продажу, зареєстрований в реєстрі за №864. (а.с. 15-16) Відповідно до цього договору [PERSON] , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] Представник Продавця), що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.05.2016 [PERSON] , нотаріусом нотаріального округу міста Краснодар та зареєстрованої в реєстрі за №1Д-118, від імені [PERSON] , громадянки Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Продавець), з однієї сторони та [PERSON] , громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Покупець), з другої сторони, уклали цей договір про таке: Продавець, в особі Представника, передає у власність за плату Покупцю 1/4 (одну четверту) частку в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Продаж вчинений за 45 000, 00 (сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок), які Представник продавця отримав від Покупця та передав Продавцю, до підписання цього договору, в спосіб встановлений чинним законодавством. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець. Враховуючи викладене, на думку суду, договір купівлі-продажу був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме нотаріус під час посвідчення договору не встановив інших співвласників майна та інших заінтересованих осіб, на права та обов`язки яких впливає укладання цього договору. В наступному, 09.07.2018 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай A.I., було посвідчено договір дарування, зареєстрований в реєстрі за №622. (а.с. 17-18) Відповідно до цього договору [PERSON] , передала у власність [PERSON] 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, який в цілому має 145,00 кв.м. (сто сорок п`ять цілих три десятих) кв.м. загальної площі, з яких 47,5 (сорок сім цілих п`ять десятих) кв.м. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, беручи до уваги те, що під час укладання та посвідчення 21.06.2018 р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. договору купівлі-продажу 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, який в цілому має 145,00 кв.м. (сто сорок п`ять цілих три десятих) кв.м. загальної площі, з яких 47,5 (сорок сім цілих п`ять десятих) кв.м. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , були порушені права [PERSON] , на переважне право купівлі частки у спільному майні, на думку суду, укладений в подальшому договір дарування 09.07.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай A.I., повинен бути визнаний недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначене право кожної особи на захист свого порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Згідно статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Гарантоване статтею 55 Конституції України конкретизоване у законах України право на звернення до суду за захистом, передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституцій та законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним». З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та перевести на [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) права та обов`язки покупця [PERSON] за Договором купівлі-продажу 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] , громадянином України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (Представник Продавця), що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.05.2016 Рубан Л.В., нотаріусом нотаріального округу міста Краснодар та зареєстрованої в реєстрі за №1Д-118, від імені [PERSON] , громадянки Російської Федерації, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Продавець) та [PERSON] , громадянкою України, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , що зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (Покупець), який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А. 21.06.2018 р. та зареєстрований в реєстрі за №864; визнати недійсним договір дарування 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який укладений між [PERSON] та [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Баглай A.I. 09.07.2018 року та зареєстрований в реєстрі за №622; витребувати від [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) 1/4 (одну четверту) частки в праві власності на житловий будинок, який в цілому має 145, 3 кв.м. (сто сорок п`ять цілих три десятих) кв.м. загальної площі, з яких 47,5 (сорок сім цілих п`ять десятих) кв.м. житлової площі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яку він отримав на підставі вищезгаданого договору дарування. Враховуючи визнання відповідачами позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі вищевикладеного

Outcome: approved