Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси, 26.12.2013 року звернувся Одеський обласний центр зайнятості із позовом до ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ», [PERSON] про визнання договору поступки боргу недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.07.2013 року між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] було укладено договір поступки боргу №05/04. Предметом цього договору є уступка права вимоги боргу в сумі 46000 грн. по господарському договору про надання консультаційних послуг №27/3 від 01.08.2010 року, укладеного між Одеським обласним центром зайнятості та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ». Позивач вважає, що договір поступки боргу не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки зміст цього договору суперечить ч.2 ст. 175 ГК України, ч.3 ст. 512 ЦК України, та укладений без згоди позивача. Так як договір №27/3 є господарським і його укладено між Одеським ОЦЗ і ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ», які є суб'єктами вказаних майново-господарських зобов'язань, тому заміна останнього договором №05/04, який є похідним від договору №27/3, на [PERSON], який не є суб'єктом господарювання, суперечить ч. 3 ст. 512 ЦК України та ч. 2 ст. 175 ГК України. Посилаючись на вищевикладені обставини та невідповідність договору поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року вимогам закону, позивач просить суд визнати недійсним договору поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року, укладений між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] з моменту його укладення. Представник позивача Одеського ОЦЗ за довіреністю - Незамаєв В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] за довіреностями - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що позивач не є стороною оспорюваного договору, цей договір не порушує права і інтереси Одеського ОЦЗ, а лише переводить його зобов'язання по сплаті боргу на користь іншої особи. Представник відповідачів також зазначив, що договір поступки боргу між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] був укладений відповідно до ст. 512 ЦК України, положення якої не передбачають отримання обов'язкової згоди боржника на переуступку його боргу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.08.2008 року між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» було укладено договір про надання консультаційних послуг №27/3. За умовами цього договору ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» зобов'язалось надати Одеський ОЦЗ певні послуги та виконати певні роботи на загальну вартість 60000 грн., а Одеський ОЦЗ, в свою чергу, зобов'язався оплатити виконані роботи у порядку, встановленому цим договором. 22.07.2013 року між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] було укладено договір поступки боргу №05/04. Відповідно до п.2 вказаного договору, ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» передало [PERSON], а [PERSON] прийняв право вимоги до боржника Одеського ОЦЗ щодо оплати за невиконані послуги на загальну суму 46000 грн. згідно договору про надання консультаційних послуг №27/3 від 01.08.2008 року, укладеного між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ». За цим договором [PERSON] одержав право вимагати від Одеського ОЦЗ належного виконання зобов'язань передбачених чинним законодавством та договором про надання консультаційних послуг №27/3 від 01.08.2008 року щодо оплати за невиконані послуги на загальну суму 46000 грн. Позивач Одеський ОЦЗ вважає, що договір поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року, укладений між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] є недійсним, з підстав того, що спірний договір поступки боргу не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки зміст цього договору суперечить ч.2 ст. 175 ГК України, ч.3 ст. 512 ЦК України, та укладений без згоди позивача. Однак, суд не погоджується із такими твердженнями позивача з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Правовідносини, які виникли між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» на підставі договору про надання консультаційних послуг №27/3 - є зобов'язанням. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор відповідно до ст. 510 ЦК України. Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Частиною 3 ст. 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Умовами договору про надання консультаційних послуг №27/3, укладеним між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ», не встановлено заборони або певних застережень щодо імовірної заміни кредитора у зобов'язанні. Статтею 515 ЦК України визначено, що заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Зобов'язання, які виникли між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ», не підпадають під обмеження, визначені ЦК України щодо заміни кредитора. Посилання позивача на те, що оспорюваний ним договір поступки боргу був укладений без його згоди як боржника, також не заслуговують на увагу, оскільки за ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Діючим ЦК України не передбачено обов'язкової згоди боржника на заміну кредитора у зобов'язанні, яке виникло між Одеським ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ», а Одеський ОЦЗ та ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» при укладенні договору про надання консультаційних послуг №27/3, таких умов також не передбачали. При таких обставинах, суд вважає, що ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» при укладенні спірного договору поступки боргу з [PERSON], діяло відповідно до вимог, встановлених ст. 512 ЦК України. Відповідно до ст. 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину зазначено: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). З договору поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року, укладеного між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON], не вбачається підстав недійсності вказаного правочину, визначених законодавством. При цьому, суд також враховує, що Одеський ОЦЗ не є стороною спірного правочину. В процесі розгляду справи Одеський ОЦЗ не надав відповідних та належних доказів та не довів суду, що укладення між ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] договору поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року, якимось чином порушує його права та законні інтереси, чи завдає певної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір поступки боргу №05/04 від 22.07.2013 року був укладений ПП «І-МАКС-ТЕХНОЛОГІЇ» та [PERSON] правомірно та відсутні підстави для визнання недійсним спірного договору, тому позовні вимоги Одеського ОЦЗ не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed