Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 15 лютого 2017 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому зазначило, що 25 лютого 2008 року АТ «Ощадбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір №20008228, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 150\~000 гривень зі сплатою 17,7% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 24 лютого 2018 року. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору відповідач зобовязався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в сумі 1\~250 грн. та сплачувати проценти до останнього числа кожного місяця. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує з 01.02.2012 року, внаслідок чого станом на 14 грудня 2016 року має заборгованість у сумі 82\~040,61 грн., яка складається з: 56 250 грн. заборгованість за основним боргом; 25\~790,61 грн. відсотки за користування кредитом. Просить стягнути зазначену заборгованість з відповідача 101\~694,83 грн. з урахуванням інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 17\~234 грн. та 2\~420,22 грн. трьох відсотків річних. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомили, заперечення на позов не подали, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 25 лютого 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та фізичною особою [PERSON] був укладений кредитний договір №2008228 (надалі кредитний договір), відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 150\~000 грн. на 10 років з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 24 лютого 2018 року. За користування кредитом позичальник зобовязався сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 17,7% річних. Факт отримання кредиту [PERSON] підтверджується розпорядженням касовому вузлу від 25.02.2008 року (а.с.6). Згідно з п. 1.5. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно до останнього числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 1\~250 гривень та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 01 червня 2013 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих Банком процентів здійснити не пізніше 24 лютого 2018 року. Згідно з пп. 4.3.2. позичальник зобовязався повернути кредит в сумі 150\~000 грн., своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобовязання за цим договором. За пп. 4.3.3. позичальник також зобовязався у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій відповідно до чинного законодавства України. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконала неналежним чином, станом на 14 грудня 2016 року заборгованість за основним боргом становить 56\~250 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 25\~790,61 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклала договір з позивачем, отримала кредит, чим взяла на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконала та прострочила зобовязання, а тому повинна нести відповідальність, встановлену законом та договором. Розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та згідно наданого розрахунку за період з березня 2012 року по листопад 2016 року складає 17\~234 грн., три відсотки річних за період з 01.12.2011 по 13.12.2016 року 2\~420,22 грн. Позов доказано кредитним договором №2008228 від 25 лютого 2008 року. (а.с.3-4), розпорядженням касовому вузлу від 25.02.2008 року (а.с.6), розрахунком заборгованості, банківськими виписками (а.с. 10-40). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~600 грн., що підтверджено платіжним дорученням №276669984 від 26.01.2017 року, витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 630 грн., що підтверджено оголошенням та платіжним дорученням №285074846 від 07.03.2017 року, та які відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved