Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного підприємства «Лан», відділу Держземагенства в Магдалинівському районі Дніпропетровської області, Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання нечинною державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки. Позивач посилається на те, що 10 лютого 2011 року між нею та ПП «Лан» був укладений договір оренди земельної ділянки, розміром 5,2542 га, яка належить їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 099233 від 22.03.2000 року. Договір був укладений на 10 років, зареєстрований в Поливанівській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області 04.04.2011 року за № 1822, відповідно до Постанови КМУ від 25 грудня 1998 року № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі». 13.12.2011 року даний договір оренди було також зареєстровано відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області. Позивач вважає, що державну реєстрацію договору оренди від 10.02.2011 року повинен був здійснювати - відділ Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області, але факт державної реєстрації договору оренди Поливанівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської від 04.04.2011 є нечинним, оскільки суперечить вимогам Закону. Крім того, позивач зазначає, що державна реєстрація договору оренди від 10.02.2011 року, яка здійснена відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області - 13.12.2011 року повинна бути визнана нечинною, оскільки проведена за заявою засновника та директора ПП «Лан» - [PERSON] померлого до дня реєстрації - 25.10.2011 року. Відділо Держкомзему була задоволена заява померлої особи, враховуючи, що строк державної реєстрації складає не більше 14 днів, а період з дня смерті до дня реєстрації складає 1 місяць 18 днів. Позивач також вказала на те, що ПП «Лан» мав право приступати до фактичного приймання та використання (обробітку) орендованої земельної ділянки лише після державної реєстрації вказаного договору, однак не виконав цієї норми Закону. Оскільки договір оренди землі набирає чинності після державної реєстрації, то позивач вважав, що термін дії договору оренди закінчується 24 грудня 2012 року. Позивач зазначає, що не мав наміру після закінчення дії договору укладати з відповідачем новий договір та письмово повідомив його про це листом від 23 грудня 2011 року. Оскільки відповідь не надійшла, то 19 січня 2012 року позивач направив відповідачеві повторну заяву, на яку не відповіли. Позивач вважає, що вказані обставини є були підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, але в порушення вимог Закону державна реєстрація була проведена. У зв'язку із наведеним позивач прохає суд визнати нечинним посвідчення Поливанівською сільською радою факту державної реєстрації договору від 10.02.2011 року, визнати нечинною державну реєстрацію договору відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області - 13.12.2011 року та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.02.2011 року. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснила, що земельна ділянка використовується відповідно за призначенням, орендна плата сплачувалася відповідно до договору оренди. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснивши, що договір оренди земельної ділянки зареєстровано Поливанівською сільською радою у порушення вимог Закону, оскільки повноваження щодо реєстрації договорів оренди земельної ділянки надано територіальним органам Держкомзему. Представник позивача вважає, що державна реєстрація відділом Держкомзему у Магдалинівському районі проведена із порушенням законодавства, оскільки відсутня заява керівника ПП «Лан» [PERSON] про проведення державної реєстрації договору. Реєстрація договору оренди земельної ділянки була проведена після смерті керівника ПП «Лан» [PERSON], незважаючи на втрату ним правоздатності і зупинення діяльності підприємства, оскільки на той момент спадщину ніхто не прийняв. У зв'язку із наведеним, представник позивача прохає визнати договір оренди земельної ділянки недійсним, а державну реєстрацію нечинною. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що відповідно до норм законодавства державна реєстрація договору оренди земельної ділянки проведена з грубим порушенням вимог Закону, не дотримано процедуру самої реєстрації. Раніше в судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача ПП «Лан» - Ткачук С.О. пояснив, що дійсно керівник ПП «Лан» змінився, у зв'язку із смертю попереднього керівника, однак підприємство продовжує діяльність, належним чином виконує прийняті у договорі оренди обов'язки по повній та своєчасній виплаті орендної плати, заборгованість відсутня. Таким чином, вважає, що відповідач на законних підставах використовує земельну ділянку позивача, тому прохає суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Поливанівській сільській раді 04.04.2011 року на підставі Постанови КМУ від 25 грудня 1998 року № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», яка втратила чинність лише 05.08.2011 року. Також представник відповідача прохав врахувати той факт, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки з моменту укладення договору і до часу звернення до суду сплинуло більше трьох років. Представник відповідача відділу Держземагенства у Магдалинівському районі Дніпропетровської області у судовому засіданні пояснила, що відділом вказаний договір оренди зареєстрований у встановленому законом порядку, у відповідності до нормативних актів, які діяли на той час. Також представник відповідача зазначила, що підприємство ПП «Лан» не припинило діяльність, відомості про ліквідацію чи реорганізацію не внесено у відповідності до вимог Закону, смерть [PERSON], як керівника підприємства не є підставою припинення підприємства та визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, а державної реєстрації нечинною. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про відмову у позові з таких підстав. Земельна ділянка, розміром 5, 2542 га, розміщена на території Поливанівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії ЯИ № 099233 від 22 березня 2010 року, належить позивачеві на праві приватної власності (а. с. 10). За ст. 90 Земельного Кодексу України, яка регламентує права власників земельних ділянок стверджує, що власники земельних ділянок мають право: а) продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Стаття 93 того ж Кодексу дає поняття права оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. При цьому земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземним громадянам і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам, за короткостроковою - не більше 5 років та довгостроковою - не більше 50 років. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи і відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. 10 лютого 2011 року між позивачем та ПП «Лан» було укладено договір оренди земельної ділянки (а. с. 12-18). Кабінет Міністрів України Постановою від 25 грудня 1998р. N 2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі» відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» затвердив Порядок державної реєстрації договорів оренди землі (в редакції, що діяв до 05 серпня 2011р.). Порядок державної реєстрації договорів оренди землі визначає єдині умови реєстрації договорів оренди та договорів суборенди земельних ділянок. Державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Згідно ст. 3 Порядку, державна реєстрація договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за місцем розташування земельної ділянки. Забезпечення реєстрації договорів оренди покладається на відповідні державні органи земельних ресурсів. На підставі Закону України «Про оренду землі» та Постанови Кабінету Міністрів України № 220 від 3 березня 2004р. «Про затвердження Типового договору оренди землі», сторони по справі уклали договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Поливанівською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області 04 квітня 2011 року. Згідно п. 4 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02.07.2003 року № 174 (втратив чинність 20.08.2012 року), державна реєстрація державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі здійснюється шляхом внесення записів реєстрації до книги реєстрації. Державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, договору оренди землі у книзі реєстрації здійснює оператор (реєстратор), у межах повноважень якого є земельна ділянка. У відповідності до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом до 01.01.2012 року) встановлено, що до 1 січня 2012 року - державна реєстрація договорів оренди земельних ділянок проводиться територіальними органами земельних ресурсів. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - 13 грудня 2011 року відділом Держкомзему в Магдалинівському районі був зареєстрований договір оренди земельної ділянки укладений між позивачем та ПП «Лан» від 10.02.2011 року. Отже посилання позивача, що реєстрація договору оренди земельної ділянки є нечинною, через те, що її проведено в Поливанівській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області є необґрунтованим, оскільки вказана реєстрація проведена відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час реєстрації. Також суд приймає до уваги те, що у період до 01 січня 2012 року Законом було передбачено здійснення державної реєстрації договорів оренди земельної ділянки територіальними органами земельних ресурсів. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі ліквідації юридичної особи-орендаря. Згідно ч. 4 ст. 91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Посилання позивача відносно того, що реєстрація договору оренди земельної ділянки відділом Держземагенства у Магдалинівському районі Дніпропетровської області є нечинною, оскільки проведена після смерті керівника ПП «Лан» [PERSON] (а. с. 22) є хибним. Орендар - ПП «Лан» є юридичною особою, у повному обсязі виконує умови договору, на даний час його діяльність не припинено (а. с. 40-41). Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із пояснень сторін наданих в судовому засіданні вбачається, що позивач власноручно підписувала договір оренди земельної ділянки, погоджувалася з умовами договору, волевиявлення сторін було вільне, позивач вчасно отримувала орендну плату, дотримано інших вимог договору, термін дії договору на даний час не закінчився, тому відсутні підстави для визнання договору недійсним.

Outcome: dismissed