Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась [PERSON] , в якому вона просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є сином позивача, проте з 2003 року у вказаному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує. Позивач позбавлена права оформити субсидію на оплату комунальних послуг та розпорядитися належною їй власністю. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 24.06.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23 лютого 1991 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори Панасенко О.М., реєстр. № 268. Право власності позивача зареєстровано Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації 25.02.1991 р. за № 4551, кн. 16. За вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України. Відповідно до повідомлення Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 15.01.2019 р. за № вх09, довідок Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області від 14.11.2018 р. за № 1196, від 16.11.2018 р. за № 1207, копії паспорту громадянина України відповідач [PERSON] , [INFO] , є сином позивача та має зареєстроване місце проживання за адресою: будинок [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідкою позивача та навідує її за адресою її місця проживання. Відповідача [PERSON] , який є сином позивача, в спірному житловому приміщенні з 2014 року не бачила. Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача [PERSON] без поважних причин понад один рік, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.

Outcome: approved