Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], третя особа Вінницької міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою та відповідно до заяви про зменшення позовних вимог просив встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1 га за адресою: [ADDRESS], відповідно до схематичного зображення на кадастровому плані, виготовленому 14 січня 2014 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», виділивши [PERSON] у користування земельну ділянку площею 0,0649 га, що позначена на кадастровому плані блакитним кольором, та виділивши [PERSON] у користування земельну ділянку площею 0,0351 га, що позначена на кадастровому плані жовтим кольором, мотивуючи свої вимоги тим, що у позасудовому порядку встановити порядок користування земельною ділянкою неможливо. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] зменшені позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до схематичного зображення на кадастровому плані, виготовленому 14 січня 2014 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник третьої особи - Вінницької міської ради - Хващевська Л.В. у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 91, 167 ЗК УРСР (в редакції 1970 року), ст. 30 ЗК УРСР (в редакції 1990 року), ст. ст. 87, 120, 158 ЗК України (у редакції 2001 року), ст. 377 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником 7/20 частини садиби по [ADDRESS], що підтверджується Договором дарування від 05.08.1994 року, посвідченим державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Соколовою М.Ф. за реєстровим № 2-2099 та зареєстрованим КП «ВООБТІ» у реєстровій книзі № 43 за реєстровим № 13404 (а.с.2-3). Відповідач [PERSON] є власником 13/20 частини садиби по [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 10.08.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 2461 та зареєстрованим КП «ВООБТІ» 13.08.2001 року у реєстровій книзі № 43 за реєстровим № 13404(а.с.17). Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 549 від 29.07.1971 року за будинковолодінням [ADDRESS] було закріплено земельну ділянку площею 0,1886 га (а.с. 4-6). З кадастрового плану, виготовленого 14 січня 2014 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», вбачається, що на даний час загальна площа земельної ділянки по [ADDRESS], яка перебуває у користуванні співвласників будинковолодіння на законних підставах, складає 0,1000 га. Спори щодо меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та землекористувачами відсутні, що підтверджується Актом прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 16.09.2013 року (а.с.11). З пояснень осіб, які беруть участь у справі, вбачається, що фактичний порядок користування земельною ділянкою, що між ними склався, відповідає кадастровому плану, виготовленому 14 січня 2014 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», згідно якого [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0649 га, що позначена на кадастровому плані блакитним кольором, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 0,0351 га, що позначена на кадастровому плані жовтим кольором. Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7, у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що порядок користування спільною земельною ділянкою, запропонований позивачем, не позбавляє можливості кожну сторону користуватися своєю частиною будинковолодіння та земельної ділянки, а тому суд вважає, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], відповідно до порядку землекористування, що склався фактично та відповідає кадастровому плану, виготовленому 14 січня 2014 року МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури». На підставі ст. ст. 91, 167 ЗК УРСР (в редакції 1970 року), ст. 30 ЗК УРСР (в редакції 1990 року), ст. ст. 87, 120, 158 ЗК України (у редакції 2001 року), ст. 377 ЦК України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7,

Outcome: approved