Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 червня 2018 року у справі № 263/2853/18 у розмірі 88549,84 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 червня 2007 року у справі №\~2-1705/07 у розмірі 181160,28 грн. На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2017 року (справа № 263/14126/17) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Діти проживають разом із [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 червня 2007 року № 2-1705/07 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 14 травня 2007 року і до повноліття дитини. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 квітня 2018 року № 263/2853/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач судові рішення не виконує, аліменти не сплачує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 88549,84 грн. та 181160,28 грн., що підтверджується відповідними розрахунками зі сплати аліментів від 13 серпня 2020 року № 4/15 та № 4/14, виданими Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного МУ МЮ (м. Харків). Через нерегулярні платежі її матеріальне становище значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, тому змушена звернутися до суду за захистом. Відповідач не скористався своїм правом та відзив на позов на адресу суду не направив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 29 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, судові засідання для розгляду справи по суті із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено сторонам їх право та строки для подачі до суду відзиву на позов та відповіді на відзив. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 22 грудня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи. Від представника позивачки до суду надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного вирішення справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяви про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань. Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого. Предметом спору (змістом спірних правовідносин) у справі є стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів. Судом установлено, що 27 квітня 2018 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 259. Прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2017 року (справа № 263/14126/17) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Діти проживають разом із [PERSON] , що не спростовано відповідачем. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 червня 2007 року № 2-1705/07 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 14 травня 2007 року і до повноліття дитини. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 квітня 2018 року № 263/2853/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. З розрахунку заборгованості від 13 серпня 2020 року вих. №4/14 57948463, виданого Центральним відділом державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заборгованість [PERSON] за виконавчим листом № 2-1705/07, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області, за період з травня 2007 року по 13\~серпня 2020 року становить 181160,28 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості від 13 серпня 2020 року вих.№4/15 57567751, за виконавчим листом № 263/2853/18, виданим Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області, за період з березня 2007 року по 13 серпня 2020 року становить 88549,84 грн. Частиною 3 статтею 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У відповідності до ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16. У постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Згідно зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки, врегульованих ст. 196 СК України, позовна давність не застосовується. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дітей, та з відповідача на користь позивача слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст. 196 СК України. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, виходячи із правової позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №\~333/6020/16-ц та наданого позивачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, який проведено держаним виконавцем, суд погоджується із розміром неустойки (пені) по аліментах. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Заявлена позивачкою сума пені не перевищує 100 % заборгованості, а тому підлягає стягненню у задоволеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Outcome: approved