Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільно нажитого майна, яке є сумісною власністю подружжя. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 14 листопада 1995 року між ним і відповідачкою по справі [PERSON], був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 561. Коли з відповідачкою мешкали разом однією сімєю, за сумісні кошти було придбане наступне майно: -Автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 р.в. чорного кольору, вартістю 85 959,27 грн. -Житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, місто Красноармійськ, вул. Пролетарська, 13, вартістю 55707,54 грн. -Трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] вартістю 444 324,11 грн. Крім того відповідачка, за час сумісного проживання, відкрила у Красноармійському відділенні ПАТ «ПриватБанк» депозитний рахунок і поклала туди на своє імя наші сумісні гроші в сумі 80 000 грн.. та у Красноармійському відділенні VAB Банк депозитний рахунок і поклала туди на своє імя наші сумісні гроші в сумі 240 000 грн. Загальна сума нажитого майна складає 905 990,92 грн. На даний час усе майно знаходиться у власності відповідачки і вона повністю ним розпоряджається. Також він сплатив 1800 грн. за оцінку спільно нажитого майна. Вважає, що спільно нажите майно необхідно поділити наступним чином: Залишити у власності відповідачки [PERSON] наступне майно: -Автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 р.в. чорного кольору, вартістю 85 959,27 грн. -Житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, місто Красноармійськ, вул. Пролетарська, 13, вартістю 55707,54 грн.. -Кошти в сумі 80 000грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні ПАТ «ПриватБанк», який відкрито на її імя. -Кошти в сумі 240 000грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні VAB Банк, який відкрито на її імя. Залишити у його власності наступне майно: -Трикімнатну квартира за адресою: [ADDRESS] вартістю 444 324,11 грн. Зобовязати відповідачку [PERSON] сплатити грошову компенсацію у розмірі 8 671,35 грн., що є ? частиною від різниці вартості спільно нажитого майна подружжя. Стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 4529,95 грн. Позивач за первісною позовною заявою просить суд: Визнати сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: -Автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 р.в., чорного кольору, вартістю 85 959,27 грн. -Житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, місто Красноармійськ, вул. Пролетарська, 13, вартістю 55707,54 грн. -Трикімнатну квартира за адресою: [ADDRESS] вартістю 444 324,11 грн. -Кошти в сумі 80 000грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні ПАТ «ПриватБанк», який відкрито на імя [PERSON]. -Кошти в сумі 240\~000 грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні VAB Банк, який відкрито на імя [PERSON]. Залишити у власності відповідача [PERSON] наступне майно: -Автомобіль Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 р.в. чорного кольору, вартістю 85 959,27 грн. -Житловий будинок розташований за адресою: Донецька область, місто Красноармійськ, вул. Пролетарська, 13, вартістю 55707,54 грн.. -Кошти в сумі 80 000грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні ПАТ «ПриватБанк», який відкрито на імя [PERSON]. -Кошти в сумі 240 000грн. які знаходяться на депозитному рахунку в Красноармійському відділенні VAB Банк, який відкрито на імя [PERSON]. Залишити у власності [PERSON] наступне майно: -Трикімнатну квартира за адресою: [ADDRESS] вартістю 444 324,11 грн. Зобовязати відповідачку [PERSON] сплатити на користь позивача грошову компенсацію у розмірі 8 671,35 грн., що є ? частиною від різниці вартості спільно нажитого майна подружжя. Стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь суму сплаченого судового збору у розмірі 4529,95 грн. Стягнути з відповідачки [PERSON] на його користь суму сплачену за оцінку майна у розмірі 1800 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідачка не визнала позовні вимоги та предявила зустрічну позовну заяву до [PERSON] про розподіл майна подружжя, про визнання майна особистою приватною власністю. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що за час спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі вони з чоловіком придбали майно, що їх спільною власністю подружжя, а саме: трикімнатну квартиру, розміщену за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вулиця Свердлова, будинок № 147, квартира № 59;оформлену на її імя на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красно армійського міського нотаріального округу Донецької області 20.08.2004 року; житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщений за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Пролетарська, будинок № 13, оформлений на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 18.07.2012 року і придбаний за 64 ООО грн., що на час придбання було еквівалентно 8000,00 доларів США. Відповідно до ринкового попиту, місцезнаходження та стану будинку, середня ринкова вартість будинку за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Пролетарська, будинок номер 13 (тринадцять) становить сто тридцять пять тисяч гривень. В предявленому [PERSON] позові вказується про те, що вона нібито за час сумісного проживання відкрила у Красноармійському відділенні ПАТ «КБ ПриватБанк» депозитний рахунок і поклала туди гроші в сумі 80 000,00 грн., та у Красноармійському відділенні VAB Банк депозитний рахунок і поклала на своє імя сумісні гроші в розмірі 240000 грн. При цьому у підтвердження такої інформації не надає до суду жодного доказу. Вказаний у позові [PERSON] автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору не є їх сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний за її особисті кошти, які вона отримала від продажу квартири, що дісталася у спадок. 15 лютого 2013 року [PERSON] продала квартиру за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, мікрорайон Лазурний[ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом [PERSON] 24.11.2011 року; відповідно до договору продаж вчинено за 83 984 гривень; 04.06.2013р. продала квартиру за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, мікрорайон Лазурний[ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом [PERSON] 24.11.2011р., відповідно до договору продаж вчинено за 105 100 гривень; 5.12.2013 року частину грошей, вилучених від продажу належних їй квартир, у сумі 119 000 грн. [PERSON] розмістила на депозитний вклад «Стандарт» у Красноармійському відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» строком до 05.06.2014 року. По закінченню строку депозитного вкладу 19.06.2014 року позивачка придбала автомобіль [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору за 76 000 грн., який належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу СХХ 321123 та зареєстрований 04.09.2014 року у Красноармійському МРЕВ ДАЇ. Станом на червень 2015 року борг по кредитній картці ПАТ КБ «ПриватБанку» становить 23000 грн., який позивачка сплачує самостійно, і вважає, що вказаний борг необхідно врахувати при розподілі майна. [PERSON] не працює з 2002 року, не дбає про матеріальне забезпечення своєї сімї. Один із синів є інвалідом 2-ої групи, хворіє на сахарний діабет, потребує постійного лікування. До повноліття дитини до квітня 2015 року позивачка перебувала по догляду за дитиною-інвалідом. Тому зважаючи на вищенаведені обставини просить суд розділити майно наступним чином: 1. Визнати спільною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] наступне майно: трикімнатну квартиру, розміщену за адресою: [ADDRESS]; вартістю 350 000 грн.; житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, розміщений за адресою: місто Красноармійськ Донецької області, вулиця Пролетарська, будинок № 13, вартістю 135 000 грн. 2. Визнати, що автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору, зареєстрований на імя [PERSON] не є спільною власністю подружжя та визнати за нею право особистої власності на автомобіль. 3. Розподілити майно між [PERSON] та [PERSON] наступним чином: Виділити та залишити у власності [PERSON] трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], оформлену на її імя на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 20.08.2004 року; реєстр № 5146. Виділити та залишити у власності [PERSON] житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: Донецька область, місто колишній Красноармійськ, вулиця Пролетарська, будинок 13, оформлений на його імя на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 18.07.2012 року, реєстр № 2467. Покласти на відповідача всі судові витрати, повязані з розглядом справи в суді. Позивачка за зустрічною позовною заявою та її представник в судовому засіданні підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач за зустрічною позовною заявою та його представник заперечували проти зустрічних позовних вимог, та налягали на задоволенні первісної позовної заяви. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісною позовною заявою підлягають частковому задоволенню, за зустрічною позовною заявою підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 листопада 1995 року (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу від 20.08.2004 року [PERSON] придбала трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], договір посвідчений приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 20.08.2004 року; реєстр № 5146 (а.с.75). Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.07.2012 року [PERSON] придбав житловий будинок з відповідними господарчими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: Донецька область, місто колишній Красноармійськ, вулиця Пролетарська, будинок 13, договір посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області 18.07.2012 року, реєстр № 2467 (а.с.110-111). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 15.02.2016 року. Рішення суду набрало законної сили 11.03.2016р. Будинок і квартира придбана подружжям в період перебування в шлюбі, і це факт не оспорюється сторонами по справі. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] в частині визнання квартири та будинку спільною сумісною власністю подружжя підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 22 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК ( 2947-14 ) та ст. 372 ЦК ( 435-15 ). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Оскільки сторони по справі не досягли домовленості щодо вартості спільного сумісного майна за клопотанням [PERSON] ухвалою суду від 3.03.2016 року призначено товарознавчу експертизу. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 309 від 26.04.2016 року, проведеної Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз (а.с. 193-204), ринкова вартість: 1.квартири № 59 в будинку № 147 по вул.. Свердлова в м. Красноармійську Донецької області,оформлену на імя [PERSON], на час проведення експертизи складає 363538 гривень. 2.житлового будинку з відповідними господарчими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: Донецька область, місто колишній Красноармійськ, вулиця Пролетарська, будинок 13, оформлений на імя [PERSON], на час проведення експертизи складає 71694 гривень. Сторони погодились з вартістю майна, яка визначена у висновку експертизи. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Оскільки сторони не досягли домовленості щодо розподілу нерухомого майна, суд при поділі майна враховує наступне. Від шлюбу подружжя мають двох синів, [INFO]. Сини мешкають з [PERSON] у квартирі. [PERSON], відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 14.05.2015 року, є інвалідом 2 групи з дитинства (а.с.33). Згідно медичного висновку за № 222 від 15.11.2005р. [PERSON] має захворювання: цукровий діабет, інсулінозалежний, вперше виявлений (а.с.53). Таким чином, суд, згідно статті 71 СК України, бере до уваги не тільки інтереси подружжя, а і інтереси сина, який є інвалідом та мешкає разом з матірю, вважає за необхідне виділити дружині квартиру, житловий будинок чоловіку. Щодо поділу автомобілю марки Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер № KLITJ58Y95B433594, суд зазначає наступне. Автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер № KLITJ58Y95B433594, на підставі свідоцтва про реєстрацію СХХ 321123 від 04.09.2014р., зареєстрований на імя [PERSON] (а.с.136). Відповідно до статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] належали дві квартири на підставі свідоцтв про право на спадщину, які вона продала, а саме: 1.15 лютого 2013 року за реєстровим номером 278 продала квартиру за адресою: [ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за 83984 гривень (а.с.28,29). 2.04 червня 2013 року продала квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, за 105100 гривень (а.с.28,29). Кошти в сумі 119000,00 гривень [PERSON] вклала до ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитний рахунок, заява від 5.12.2013 року, термін дії до 05.06.2014р. (а.с.30). Згідно інформації наданої ПАТ КБ «Приватбанк» кошти на імя [PERSON] станом на 30.10.2014р. в банку відсутні (а.с.166-167). З пояснень [PERSON] вона придбала автомобіль за рахунок коштів, які зняла з депозитного рахунку, на якому перебували кошти отримані нею від продажу квартири, яка була її особистою приватною власністю. Це підтверджується матеріалами справи. Таким чином, автомобіль марки Chevrolet Aveo, державний номер [NUMBER], 2005 року випуску, чорного кольору, ідентифікаційний номер № KLITJ58Y95B433594, на підставі свідоцтва про реєстрацію СХХ 321123 від 04.09.2014р., зареєстрований на імя [PERSON], вартість якого згідно висновку експертизи складає 106776,10 гривень, є її приватною власністю та не підлягає поділу. Щодо коштів, які знаходяться на депозитному рахунку у VAB банку на імя [PERSON] Згідно інформації наданої суду ПАТ «ВіЕйБі Бак» станом на 30 жовтня 2014 року на імя [PERSON] були відкриті рахунки 26357040700962 на суму 220000,44 гривень, відсотки 153699 гривень та 4,19 гривень. Кошти в сумі 3935,14 гривень виплачені 18лютого 2015 року та кошти в сумі 196064,86 гривень виплачені 02 березня 2015 року під час дії тимчасової адміністрації (а.с.178-179). Рішенням суду про розірвання шлюбу встановлено, що фактичні шлюбні відносини припинені з 20 червня 2015 року. Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, кошти з депозитного рахунку отримані подружжям під час знаходження у шлюбних відносинах. Подальше спрямування даних коштів в судовому засіданні не встановлено, тому неможливо визнати дані кошти спільною власністю подружжя. В частині 2 статті 86 ЦПК України зазначено, що кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи. [PERSON] сплачено 1797,24 гривні та 2537,28 гривень за експертизу (а.с.205-208). Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України \~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки зустрічні позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею витрати на проведення експертизи. З відповідача за зустрічною позовною заявою підлягає стягнення на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial