Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 14 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 23298,99 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Свою заяву позивач мотивує тим, що судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 26.02.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 14 лютого 2018 і до 29 серпня 2028 року. Відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 14 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року у розмірі 39294,35 грн. Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, що на думку позивача дає їй право на стягнення з нього також неустойки (пені) за своєчасно несплачені аліменти, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з вказаним позовом (а.с.1-4). Позивач в судовому засіданні підтримала в повному обсязі та просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що судовим наказом Іллічівського міського суду Одеської області від 26 лютого 2018 року з [PERSON] стягуються щомісячно аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1/4 частині від усіх видів заробітку (доходів), починаючи з 14 лютого 2018 і до 29 серпня 2028 року (а.с.7). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 14 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року (а.с.11а), [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини, станом на 30.09.2020, у розмірі 39394,35 грн. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Велика палата Верховного суду України у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц навела формулу за якою здійснюється розрахунок пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів та зазначила, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2) + ………. (Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Позивачем був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 14 лютого 2018 року по 30 вересня 2020 року, згідно якого загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 23298,99 грн. Суд вважає наданий позивачем розрахунок прийнятним та таким, що здійснений відповідно формули, яка наведена у постанові від 25 квітня 2018 року Великої палати Верховного суду України. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як роз`яснив пленум у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Належних і допустимих доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитини відповідачем не надано. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач надала докази в обґрунтування своїх позовних вимог, то суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Ст.5 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються… позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П.1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. П.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно квитанції (а.с.41а), позивач понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved