Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 02 серпня 2018 року надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилався на те, В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 грудня 2016 року Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було зареєстровано як юридичну особу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр», до складу якого увійшли житлові будинки [ADDRESS] 35-Т та [ADDRESS] . 21.12.2016 року, Протоколом №2 зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» було затверджено тариф (внесок) на утримання житла та прибудинкової території. 25.01.2017р. зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» було складено Протокол № 2.1, відповідно до якого, було затверджено тариф (кошторис) на охорону (систему безпеки) будівель та споруд ОСББ «Амфітеатр». 04.12.2017 року проведено загальні збори співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр», на яких прийнято рішення про направлення всім власникам квартир і нежитлових приміщень від правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку листів з повідомленням про наявну заборгованість з обслуговування із попередженням про застосування санкцій у вигляді відключення енергоносіїв і подання позову. Представник позивача\~Кім Г.В. (діє на підставі довіреності від 29.10.2018р.\~) 02 вересня 2019 року надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання, які були призначені не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що відповідно до ч.2\~ст.382 ЦК України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1\~ст.385 ЦК України\~передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені\~Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до\~ст.1 зазначеного Закону\~об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно ч.1\~ст.9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», якою визначені форми управління багатоквартирним будинком, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Відповідно до ч.1\~ст.10 зазначеного Закону\~співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Відповідно до положень ст.ст.10,15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі, визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Співвласник зобов`язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно із ч.1\~ст.17 цього Закону\~для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ч.6 ст.21 Закону порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання. Згідно з ч.3\~ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду, незалежно від наявності договору між об`єднанням та боржником. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а тому на нього покладено обов`язки, передбачені статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», в тому числі щодо виконання рішення статутних органів, прийнятих у межах їхніх повноважень , своєчасної і в повному обсязі сплати належних внесків і платежів. В зв`язку з несплатою належних внесків і платежів за період з 01.06.2017р. по 01.01.2018р., у [PERSON] (номер особового рахунку [NUMBER] ), виникла заборгованість перед об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Амфітеатр» у сумі 41 709,23 грн. (сорок одна тисяча сімсот дев`ять гривень 23 коп.). 07.02.2018р. позивачем було надіслано відповідачу претензію № 05/02-18.7, з вимогою щодо сплати заборгованості з житлово-комунальних послуг, на загальну суму - 41 709,23 грн., яка залишилась без задоволення. Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на ненадання відповідачем відзиву та доказів на спростування обґрунтованості позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2017р. по 01.01.2018р. у сумі 41 709,23 грн. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved