Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 18 березня 2016 року звернулося ПАТ КБ «Приватбанк» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому зазначено, що позивач та фізична особа підприємець [PERSON] уклали договір б/н від 23.03.2011 року, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3500,00 грн. на поточний рахунок 26009060186043 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта зі сплатою диференційованої процентної ставки за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто не виконав зобовязання належним чином. У звязку з цим, відповідач станом на 01.03.2016 року має заборгованість в сумі 13150,04 гривень. Відповідно до номеру запису: 20870100002000957 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності від 05.08.2014 року фізичну особу підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності. Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13150,04 гривень та витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не зявився, однак про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача звернувся до суду у із заявою про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 23 березня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та фізична особа підприємець [PERSON] уклали договір банківського обслуговування б/н від 23.03.2011 року, відповідно до якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 3500,00 грн. на поточний рахунок 26009060186043 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта зі сплатою диференційованої процентної ставки за користування кредитом (а.с. 27). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась. Суд приходить до висновку, що між сторонами укладений кредитний договір від 23.03.2011 року, відповідно до ст.639 ЦК України. Згідно з розділом 3.2.1.4 Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта щодо погашення зобовязання вважаються порушеними. При порушенні клієнтом грошового зобовязання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань. Відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором (а.с. 28). Відповідач порушив вимоги договору обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку, а саме не виконав в обумовлені строки зобовязання, передбачене договором, а тому станом на 01.03.2016 року має заборгованість по кредитному договору в загальній сумі 13150,04 грн., яка складається з сум: - заборгованості за кредитом 3500,00 грн.; - заборгованості по процентам за користування кредитом 3774,05 грн.; - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5088,52 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом 787,47 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до номеру запису: 20870100002000957 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності від 05.08.2014 року фізичну особу підприємця [PERSON] було виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності, тому суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом стягнення наявної заборгованості за кредитним договором №б/н від 23.03.2011 року з громадянина [PERSON] Відповідач уклав кредитний договір з позивачем, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Позов доказано: заявою клієнта про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відтиску печатки (а.с.11), Умовами та правилами надання банківських послуг, розрахунком заборгованості (а.с. 28). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов ПАТ КБ «ПриватБанк»» задоволений, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved