Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява про виділення в натурі [PERSON] , [PERSON] приміщення загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м., що складаються з коридору 2-1 площею 2,9 кв.м., кухні 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 2,0 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16,5 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-6 площею 7,8 кв.м., які знаходяться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1 домоволодіння [ADDRESS] , що становить 31/100 частку даного домоволодіння та визнання права спільної власності на вказане приміщення. На обґрунтування вимог позову зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді 31/100 частин двох жилих будинків та двох жилих прибудов з подвірними спорудами, що розташовані у [ADDRESS] . Спадкоємцем померлої у рівних долях є [PERSON] та [PERSON] 08.06.2000 року [PERSON] оформила право на спадщину, яка складається з Ѕ 31/100 частин частин двох жилих будинків та двох жилих прибудов з подвірними спорудами, що розташовані у [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла [PERSON] . З метою реалізації можливості обслуговувати набуте спадкове майно 10.10.2007 року позивачі набули у спільну власність земельну ділянку у [ADDRESS] загальною площею 0,0432 га, кадастровий номер 141230000:04:010:0300. Окрім позивачів співвласниками зазначено домоволодіння є [PERSON] (13/100), [PERSON] (17/100), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] із загальною часткою 39/100. Позивачі та відповідачі володіють зазначеним домоволодінням на праві спільної часткової власності. Фактично позивачі володіють 31/100 домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з коридору 2-1 площею 2,9 кв.м., кухні 2-2 площею 8,1 кв.м., санвузла 2-3 площею 2,0 кв.м., житлової кімнати 2-4 площею 16,5 кв.м., житлової кімнати 2-5 площею 14,2 кв.м., житлової кімнати 2-6 площею 7,8 кв.м., які знаходяться в жилих будинках літ. Д-1, літ. А-1. За таких обставин, з метою можливості в повній мірі реалізовував своє право власності на майно, яке перебуває в частковій власності з відповідачами, позивачі просили виділити в натурі їх частку домоволодіння. 25.01.2021 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] про виділ їй в натурі 17/100 домоволодіння [ADDRESS] , що складається з частки житлового будинку літ.Д-1, а саме: житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-2, вбиральня 1-3, ванна 1-4, сіні лід.д.1, загальною площею 69,2 кв.м., жилою площею 30,8 кв.м., Ѕ вхід в підвал літ. Д/п, Ѕ площадки літ. Д2-1. На обґрунтування зазначила, що відповідно до правовстановлюючих документів, їй належить 17/100 зазначено домоволодіння. На теперішній час позивачка вважає, що розподіл домоволодіння в натурі можливий, тому просила задовольнити її позов, та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 26.01.2021 року прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділення частки в натурі в спільній частковій власності та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Ухвалою від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Від позивачки за первісним позовом [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Від позивачки за первісним позовом [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.06.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , спадкове майно складається з Ѕ частини 31/100 частини двох жилих будинків та двох жилих прибудов, які належать померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації №4588646 від 31.08.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності володіє 31/100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори Кулініч В.М., спадкоємцем [PERSON] , яка померла [INFO] , є [PERSON] , спадкове майно складається з 31/100 частини жилого домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Маріупольського бюро технічної інвентаризації №4633980 від 03.09.2004 року, [PERSON] на праві приватної власності володіє 31/200 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13804274 від 02.12.2013 року, земельна ділянка кадастровий номер 1412300000:04:010:0300 за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з технічного паспорта Маріупольського бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна справа №44088, від 30.08.2004 року, на індивідуальний житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власниками є [PERSON] (31/200), [PERSON] (31/200), [PERSON] (13/100), [PERSON] (17/100), Маріупольська міська рада (37/100). Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 29 листопада 2019 року, складеного судовим експертом Новіковим В.С. виділ з домоволодіння [ADDRESS] 31/100 домоволодіння, що складається з наступних приміщень: коридор 1 площею 2,9 кв.м., кухня 2 площею 8,1 кв.м., санвузол 3 площею 2,0 кв.м., житлова кімната 4 площею 16,5 кв.м., житлова кімната 5 площею 14,2 кв.м., житлова кімната 6 площею 7,8 кв.м., загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 38,5 кв.м. в натурі можливий. Відповідно до договору міни серії АЕА №650981 від 24.10.2001 року, [PERSON] здійснила обмін 17/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Згідно висновку №1-д судової будівельно-технічної експертизи від 20 січня 2021 року, складеного судовим експертом Новіковим В.С. виділ з домоволодіння [ADDRESS] 17/100 частки домоволодіння, що складається з частки житлового будинку літ.Д-1, а саме: житлова кімната 1-5, житлова кімната 1-6, кухня 1-7, коридор 1-2, вбиральня 1-3, ванна 1-4, сіні літ.д-1, загальною площею 69,2 кв.м., жилою площею 30,8 кв.м., Ѕ вхід в підвал.Двх, Ѕ підвалу літ.Д/п, Ѕ площадки літ.д2-я, в натурі можливий. Зміст права власності полягає у праві володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України, за яким право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку , встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. За правилами ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з частиною 3 вказаної статті у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» передбачено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Також у відповідності до п. 7 зазначеної вище Постанови, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Верховним Судом України у справі № 6-12цс13 від 03.04.2013 року викладено правову позицію, де зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Згідно п.56 постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються, зокрема, договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вказані положення та встановлені обставини, а також з урахуванням надання достатніх належних та допустимих доказів, суд вважає, що позовні вимоги, як по первісному, так і по зустрічному позову, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позивачами при зверненні до суду з відповідними позовами не заявлено вимоги щодо стягнення з відповідачів судового збору, такі вимоги не були заявлені і під час судового засідання, то суд залишає сплачений ними при зверненні до суду судовий збір, за рахунок позивачів.

Outcome: approved