Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

До Куйбишевського районного суду Запорізької області 22 грудня 2017 року звернулося Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, АТ «Ощадбанк») з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому зазначило, що АТ «Ощадбанк» та [PERSON] 28 лютого 2013 року уклали договір №1262573-1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Відповідно до умов п. 1.1.4. договору, банк встановлює клієнту кредит у сумі 15\~000,00 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, зі строком дії на відповідний період дії платіжної картки. Для користування кредитною лінією було відкрито картковий рахунок (далі - картрахунок). Під час укладання Договору для можливості користування картрахунком відповідачу була видана платіжна карта. Відповідно до п. 3.3 договору №1262573-1 від 28.02.2013 р., відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту(виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. Але у порушення умов Договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 20 вересня 2017 року має заборгованість у сумі 22\~971,82 грн., яка складається: 14\~827,81 грн. заборгованість за основним боргом (тіло кредиту); 1\~795,56 грн. відсотки за користування кредитом; 5\~137,60 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1\~210,85 грн. три проценти річних від суми заборгованості. Просить стягнути зазначену заборгованість в розмірі 22\~971,82 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі, в якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечення на позов не подав, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення) відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 28.02.2013 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір №1262573-1 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно п. 1.1.4. договору банк встановлює клієнту кредит у сумі 15\~000 грн. Процентна ставка є фіксованою і складає 24% річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35% річних. Відповідно до п. 3.3. договору відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. [PERSON] свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконав неналежним чином, в звязку з чим станом на 20 вересня 2017 року заборгованість за основним боргом становить 14\~827,81 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками 1\~795,56 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач уклавши Договір з позивачем, отримав кредит, чим взяв на себе грошове зобовязання, яке належним чином не виконав та прострочив зобовязання, а тому повинен нести відповідальність, встановлену законом та договором. Розмір інфляційних втрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України та згідно наданого розрахунку за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року складає 5\~137,60 грн., три відсотки річних за період з 27.10.2014 по 20.09.2017 1\~210,85 грн. Позов доказано договором №1262573-1 від 28.02.2013 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (а.с. 9), розрахунком заборгованості (а.с.11, 14), банківськими виписками (а.с. 12,13). Враховуючи викладене, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1\~600 грн., що підтверджено платіжним дорученням №338837540 від 16.11.2017, витрати на оголошення в газеті «Урядовий курєр» в розмірі 420 грн., що підтверджується рахунком №17366 від 28.12.2017 та оголошенням, які відповідно до статті 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Outcome: approved