Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить стягнути з Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на її користь залишок недоотриманої суми пенсії, яка входить до складу спадщини та належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] у розмірі 28807,57 грн. На обґрунтування вимог [PERSON] посилається на те, що вона після смерті своєї матері [PERSON] , яка настала [INFO] звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповалова А.В. щодо реєстрації спадкової справи (витяг №57720238 від 27.09.2019) та в подальшому отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію її матері [PERSON] , [INFO] , яка перебувала на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні ПФУ Донецької області як отримувач пенсії. 04.12.2019 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, видане приватним нотаріусом Шаповаловим А.В., зареєстроване в реєстрі за №1071, згідно якого спадщина складається з недоотриманої спадкодавцем пенсії в сумі 74909,27 грн., що належала спадкодавцю згідно з довідкою ПФУ Донецької області. [PERSON] звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою, свідоцтвом про право на спадщину за законом та іншими відповідними документами щодо сплати недоотриманої пенсії у розмірі 74909,27 грн. Маріупольським об`єднаним управлінням ПФУ України Донецької області [PERSON] виплачено недоотриману пенсію у розмірі 46101,70 грн., що підтверджується чеком від 14.02.2020 року. Однак, на теперішній час залишається невиплаченою недоотримана пенсія у розмірі 28807,57 грн., яка вираховується як різниця недоотриманої пенсії, зазначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом у сумі 74909,27 грн. та виплаченою пенсією у розмірі 46101,70 грн. Після отримання часткової виплати пенсії [PERSON] звернулась з усною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо отримання інформації про причини часткової виплати недоотриманої пенсії після смерті її матері, отримала інформацію що виплата недоотриманої пенсії проведена відповідно до ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування», за три роки до отримання виплати пенсії. [PERSON] , у встановленому законом порядку, набула право власності на грошову суму у розмірі 74909,27 грн., шляхом її спадкування після смерті [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 28 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено сторонам у справі їх право та строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та письмових заперечень. Відповідач Маріупольське об`єднане УПФУ Донецької області, не погоджуючись із заявленими вимогами, 10.03.2020 року подав до суду відзив на позов, який мотивований тим, що відповідно до ч.3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, то сума пенсії по смерть включно, що належала пенсіонерові і залишалася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується спадкоємцям. Недоотримана пенсія [PERSON] в сумі 28807,57 грн. не може бути виплачена управлінням ПФУ відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» згідно з якою нараховані суми пенсій, на виплату яких пенсіонер мав право але не своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Згідно до п. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Пп.1 п.1 ст. 19 КАС України у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до позовних вимог управління вважає, що є ознаки публічно правового спору, тобто дана справа має слухатись в порядку адміністративного судочинства та підсудна Донецькому окружному адміністративному суду. Оскільки позивач звернувся до управління із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера 14.05.2019 року, тому була застосована саме норма ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі чого у задоволенні позовної заяви [PERSON] просили відмовити в повній мірі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.02.2020 року витребувано докази у приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповалова А.В. та Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України. 10.03.2020 року до суду від приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповалова А.В. надійшла спадкова справа після смерті [PERSON] 16.03.2020 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та позивача. Ухвалою від 17.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, при цьому до суду надалм заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Представник відповідача, до судового засідання не з`явився, при цьому надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, у відзиві на позов просив закрити провадження у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Оскільки відповідач скористався своїм правом на подачу відзиву на позов, однак до судового засідання свого представника не направив, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.\~2\~ст.\~247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідно до них правовідносини. З довідки від 19.03.2018 року за №0000495492 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи випливає, що фактичним місцем проживання/ перебування [PERSON] є [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого 29.06.2019 року Приморським районним у міста Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] виданого Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що вона народилась [INFO] в м. Донецьк, її матір`ю є [PERSON] . 27.09.2019 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповалова А.В. з заявою про отримання спадщини після смерті [PERSON] , яка складається, зокрема, з недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю. 27.09.2019 року приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповалов А.В. звернувся до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з запитами про надання відомостей про наявність недоотриманої та недорахованої суми пенсії на ім`я [PERSON] . Листом Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.10.2019 року за №24670/34-1/12 повідомлено, що у пенсіонерки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] залишилась недоотримана пенсії у розмірі 74909,27 грн. Розмір недоотриманої пенсії до виплати може бути зменшений, оскільки виплата недоотриманої пенсії проводиться згідно ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.12.2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Шаповаловим А.В. вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем недоотриманої пенсії у сумі 74909,27 грн., що знаходиться в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, яка належала [PERSON] . Відповідно до службового чеку виданого відділенням зв`язку ПАТ «Укрпошта» від 14.02.2020 року [PERSON] отримала суму недоотриманої пенсії у розмірі 46101,70 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронним доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За змістом ст. 77 ЦПК України належним визнається доказ, який містить інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достатніми доказами у відповідності до ст. 80 ЦПК України є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Представлені суду докази відповідають змісту статей 77 80 ЦПК України щодо належності, допустимості, достовірності кожного з них окремо та у своїй сукупності, та відповідно достатності їх для прийняття у справі законного та справедливого рішення. При цьому, обставини, що стосуються нарахованої, але невиплаченої родичам померлої [PERSON] , пенсії у розмірі 74909,27 грн. не заперечувалися жодною із сторін, тому вони відповідно до ст. 81 ЦПК України окремому доказуванню не підлягають. Предметом спору (зміст позовних вимог) між сторонами є стягнення нарахованої, однак не виплаченої пенсії за віком, яка входить до спадкової маси. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з її смертю, увійшла до складу спадщини та позивач, прийнявши спадщину, має право на виплату відповідної суми. Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується до вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу або своєчасно не отриманих пенсіонером, на виплату яких він мав право, з власної вини. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За наведених норм матеріального права, правові підстави для обмеження виплати недоотриманої спадкодавцем пенсії за період три роки до дня звернення спадкоємця за отриманням пенсії відповідно до ст.\~46 наведеного Закону у відповідача були відсутні. З огляду на викладене, суд вважає обмеження виплати недоотриманої пенсії строком три роки необґрунтованими та такими, що спростовуються встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, згідно яких сума пенсії, що належала пенсіонерові, але не була нею одержана передається членам сім`ї спадкоємця померлої тобто її доньки [PERSON] у повному обсязі, тому позовні вимоги на суму 28807,54 грн. ґрунтуються на нормах ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та підлягають задоволенню. При цьому обставини щодо невиплати указаної суми відповідачем не спростовані. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК Укpаїни\~суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved