Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом звернувся [PERSON] в якому зазначив, що 05.05.2013 року у Великдень о 5:30 він припаркував автомобіль «VOLKSWAGEN» державний номер [NUMBER], який належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] біля церкви у с. Соколівка Вільнянського району на вул. Жовтневій. О 5:40, стоячи неподалік від автомобілю, він побачив, як автомобіль «CHERY» д.н. [NUMBER], виконуючи маневр, здійснив наїзд на його автомобіль. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив правила дорожнього руху, що підтверджується Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2013 року у справі № 333/4477/13-п, яка набрала законної сили 01.07.2013 року. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «VOLKSWAGEN» було завдано наступної шкоди: деформовано переднє праве крило, зламано передній правий підкрилок, пошкоджено лакофарбове покриття переднього бамперу, пошкоджено передній диск. Згідно рахунку №СПС0015524 від 11.04.2014року наданого ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» вартість ремонту автомобіля (не враховуючи фарбування переднього бамперу та відновлення покриття переднього легко сплавного диску) становить: 5533,58 (п'ять тисяч п'ятсот тридцять три грн. 58 коп.) грн. Внаслідок скоєння ДТП з вини [PERSON] йому завдано також значна моральна шкода, яка обґрунтовується наступним. В момент ДТП його автомобіль був припаркований без порушень правил дорожнього руху у дозволеному місці. Не зважаючи на це, [PERSON] не впевнився в безпеці маневру і здійснив наїзд на його автомобіль. Для нього та дружини, яка стала свідком ДТП, було емоційним шоком те, що при повному дотриманні ним правил ПДР, вжиття усіх засобів перестороги, на автомобіль, що стоїть на місці, у світлий час доби може наїхати інше авто та пошкодити його. Декілька днів після ДТП він з дружиною не могли нормально спати та відпочивати вдень, оскільки ця подія викликала у них дуже сильні душевні хвилювання. До сих пір, знаходячись у своєму автомобілі, він відчуває постійну небезпеку та дискомфорт, непокоячись за членів своє сім'ї та маленьку дитину, коли вони перебувають у автомобілі, та дуже болісно та емоційно реагує на всі дорожні ситуації, схожі з обставинами ДТП. Залишаючи свій автомобіль у відведеному для цього місці постійно хвилюється та перевіряє його неушкодженість. Це завдає певних незручностей при проведенні ним ділових зустрічей, відвіданні спортивних секцій та інших заходів. Це заважає йому вести повноцінне спокійне життя. Додаткових душевних хвилювань завдає спричинення значної шкоди його майну. До кінця жовтня 2013 року він був змушений пересуватися на пошкодженому авто, що постійно нагадувало про обставини ДТП. Також його родині прийшлось відкласти на наступний рік поїздку заплановану ще на початку 2013 року до родичів у м. Таганрог Російської Федерації, оскільки поїздка була запланована під час його щорічної відпустки у липні 2013 року. У додаток до цього, [PERSON] грубій формі відмовився від сплати франшизи у розмірі 1000 гривень, незважаючи на постійні телефонні дзвінки, а з часом взагалі перестав відповідати на дзвінки з його номера телефонна. Моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, з врахуванням принципів розумності та справедливості, він оцінює у 5000 гривень. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії АТ «Українська охорона-страхова компанія» 20.09.2013 року Відповідач-2 сплатив йому страхове відшкодування у сумі 1977 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят сім) грн., що підтверджується випискою банку. Призначення платежу - «для зарахування на КР [NUMBER] [PERSON] ІНН [NUMBER]. Страхове відшкодування, Акт 11387, поліс АС/3768787 від 03/05/13р., Страхувальник [PERSON] Без ПДВ». Але ніяких офіційних або інформаційних листів про розрахунки вартості відновлювального ремонту автомобіля (вартість запчастин, лакофарбових робіт, розрахунок витрат з урахуванням зносу) від страхової компанії не отримав. Зазначена сума не покриває у повному обсязі усіх витрат на ремонт автомобіля, навіть не враховуючи фарбування переднього бамперу та відновлення покрити переднього легко сплавного диску, згідно рахунку № СПС0015524 від 11.04.2014р. Тому з відповідача необхідно стягнути 2556,88 грн. матеріальної шкоди. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач та його представник визнали позов частково, просили стягнути тільки суму франшизи, в іншій частині просили залишити без задоволення оскільки позивач не надано жодних доказів, які б підтвердили його моральні страждання. Відповідач - 2 надав до суду заперечення в яких просив позовні вимоги, що стосуються його, залишити без задоволення у зв'язку з їх недоведеністю. Суд, вислухавши сторони, вивчивши письмові докази по справі вважає, приходить до наступного. Відповідно до ч 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч. 2 ст. 16 ЦК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Юридична заінтересованість позивача у цивільному процесі зобов'язує його довести як наявність спірних матеріальних правовідносин, так і ту обставину, що на даного відповідача має бути покладено відповідальність. Відповідно до п. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так судом встановлено, що 05.05.2013 року о 05 год. 40 хв. [PERSON] в с. Соколівка по вул. Жовтнева, керуючи автомобілем «СНЕRY», д.н. [NUMBER] не впевнився в безпеці маневру і здійснив наїзд на автомобіль «VOLKSWAGEN», д.н. [NUMBER], водій [PERSON] Внаслідок ДТП постраждалих нема, автомобілі пошкоджено. Згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2013 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді усного зауваження. (а.с. 4) 30.04.2013р. [PERSON] уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із страховою компанією АТ «Українська охоронно-страхова компанія», страховий поліс №АС/3768787. (а.с. 13) Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог ст. 29 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи 09.07.2013року за вх. № 6938 до АТ «УОСК» надійшла заява про страхове відшкодування від [PERSON] Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, (п. 34.4 ст. 34 Закону). Пунктом 34.3 статті 34 Закону передбачено, що, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). На виконання вимог п. 34.2 ст. 34 Закону 22.05.2013р. АТ «УОСК» направило експерта для огляду пошкодженого транспортного засобу «VOLKSWAGEN» (реєстраційний номер [NUMBER]] та визначення розміру збитків, про що складено протокол огляду транспортного засобу (Позивач був присутнім при огляді, про що стоїть його підпис на протоколі). 19.06.2013р. експертом було складено Звіт №129 про оцінку автомобіля «VOLKSWAGEN». Таким чином, АТ «УОСК» було вчасно та в повній мірі виконано свій обов'язок як страховика, встановлений п. 34.2 ст. 34 Закону. Окрім того, в п. 22.1 ст. 22 Закону встановлено, що в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Виходячи з аналізу зазначених вище норм законодавства, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/2092. Такої ж думки притримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який в своїй ухвалі від 20.06.2012р. зазначив: Постановляючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої та апеляційної інстанції, на підтвердження розміру матеріального збитку послались на рахунок-фактуру, які були надані суду та не можуть бути визнані належним засобом доказування, який повинен відповідати вимогам ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/2092 щодо підтвердження розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку.» Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» висновок про оцінку - це документ, засвідчений підписом та печаткою оцінювача (оціночної фірми), який складається у встановленому порядку за наслідками проведення оцінки і містить в собі висновок щодо вартості об'єкта оцінки. Згідно з абз. 10 ч. 2 ст. 7 згаданого закону проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування. У відповідності до ч. 3 ст.10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Докази повинні бути належними та допустимими. В даному випадку Позивач, заявляючи позовні вимоги до АТ «УОСК» про стягнення страхового відшкодування, посилається лише на рахунок № СПС0015524 від 11.04.2014р. господарюючого суб'єкта, який не може бути визнаний належним засобом доказування, оскільки не відповідає вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, а тому цей документи є лише розцінками окремо взятого суб'єкту господарювання, а саме ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс». Крім того, по-перше, сам по собі рахунок не є належним доказом ще й із-за того, що до позовної заяви не додано акту виконаних робіт та квитанції чи чеку про оплату, які би підтверджували дійсний ремонт авто за суму вказану в рахунку, а по-друге, не додано також реєстраційних документів на ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», які би свідчили про можливість надання цією юридичною особою послуг по ремонту автомобілів. І навіть якби такі документи були додані страховик відповідно до Закону має сплачувати страхове відшкодування лише виходячи з оціненої шкоди. Отже, для визначення розміру збитків, завданих Позивачеві пошкодженням його автомобіля, внаслідок ДТП, що сталася 05.05.2013р., необхідно керуватись положеннями законодавства, а саме висновком експерта, до якого звернулося АТ «УОСК» самостійно, тобто Звітом №129 від 19.06.2013р., адже оцінка була проведена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Національного стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав». Відповідно до Звіту №129 від 19.06.2013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN» , реєстраційний номер [NUMBER], із врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 3 320,97 грн. Згідно ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до того ж Звіту №129 вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого авто, складає без врахування ПДВ (крім робіт) 2 977,14 грн. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Франшиза згідно п. 5 Полісу встановлена в розмірі 1 000,00 грн. Таким чином, 18.09.2014р. АТ «УОСК» за фактом згаданого вище ДТП прийнято рішення про виплату на користь Позивача страхового відшкодування у розмірі 1 977,14 грн. (2 977,14 грн. - 1 000,00 грн.), про що складено акт про настання страхового випадку №11387. Виплата страхового відшкодування була здійснена в повному обсязі на рахунок [PERSON], що підтверджується платіжним дорученням № 5433 від 20.09.2013р. Отже, позовні вимоги Позивача про стягнення з АТ «УОСК» майнової шкоди (страхового відшкодування) у розмірі 2 556,58 грн. є незаконними та необґрунтованими. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, з урахуванням моральних переживань позивача у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, згідно якого позивач [PERSON] зазнав моральні страждання, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, тривалості захисту свого порушеного права, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди частково у розмірі 1000 грн. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку із зазначеним та

Outcome: partial