Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом звернувся позивач орган опіки та піклування Онуфріївської районної державної адміністрації до відповідача [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини [NUMBER] , який відкритий у АТ «Ощадбанк» філія Кіровоградське обласне управління, до її повноліття. Свій позов мотивував тим, що відповідач є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Дані про батька дитини зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. У зв`язку зі складними життєвими обставинами в сім`ї дівчинка, за заявою матері, виховується в КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» на повному державному забезпеченні. Відповідачка життям дочки не цікавиться, не відвідує її, тому ставиться питання про позбавлення її батьківських прав. Представник позивача органу опіки та піклування Онуфріївської районної державної адміністрації Постриган Н.М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судове засідання не з`явивсь, надав заяву в якій позов підтримав повністю, а справу просив розглядати без його участі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 5/. Згідно довідки про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, батьком дитини зазначений [PERSON] /а.с. 7/. У зв`язку зі складними життєвими обставинами, відсутністю умов проживання малолітня дитина, за заявою матері від 04.07.2019 року, виховується в КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» на повному державному забезпеченні, куди була влаштована відповідно до розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 141-р від 21.06.2019 року терміном на 6 місяців /а.с. 7/. Розпорядженням голови Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 72-р від 28.02.2020 року термін перебування дитини в закладі продовжено до досягнення дитиною трьох років /а.с. 8/. Згідно акту № 62 від 06.12.2019 року під час перебування дитини в КНП «Кіровоградський обласний спеціалізований будинок дитини нового типу» ні мати дитини [PERSON] , ні інші родичі дівчинку не відвідували, її життям не цікавилися /а.с. 9/. Орган опіки та піклування Онуфріївської районної державної адміністрації висновком № 01-22/622/2 від 06.03.2020 року визначив за доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] /а.с. 12/. Згідно довідки Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області № 01-18/60/1 від 19.03.2020 року відповідач [PERSON] зареєстрована але не проживає по [ADDRESS] /а.с. 16/. Таким чином, позивачем доведено той факт, що відповідач від виховання дитини ухиляється, її долею не цікавиться, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими доказами. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. 1 - 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленумом Верховного Суду України в п.п. 15, 16, 18 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновку, що відповідачка [PERSON] свідомо ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з нею, тому з врахуванням інтересів дитини відповідачку слід позбавити батьківських прав. Позовна вимога про стягнення з відповідачки аліментів також підлягає задоволенню, так як ненадання матеріальної допомоги на утримання дитини є порушенням обов`язку батьків піклуватися про своїх дітей, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки в частці від доходу є законною та обґрунтованою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Нормами ч. 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на особовий рахунок дитини [NUMBER] , який відкритий у АТ «Ощадбанк» філія Кіровоградське обласне управління, до її повноліття. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судовий збір у розмірі 2102 грн., як особа звільнена від його сплати, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved