Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

До Решетилівського\~районного\~суду\~Полтавської області 29 вересня 2020 року звернувся [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позивач зазначає, що 14 липня 2012 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . З початку листопада 2019 року шлюбні відносини були фактично припинені. Дитина проживає разом із відповідачкою. Позивач вказує, що за півтора року припинення шлюбних відносин відповідачка жодного разу не надала можливості зустрічі з донькою, не дає згоди на спілкування батька з дитиною за місцем його проживання. Встановлює вимоги зустрічі з донькою лише в її присутності у визначений нею час та за попередньою домовленістю, однак потім забороняє бачитися з донькою. 15 червня 2020 року позивач звернувся до служби у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області з проханням встановити дні та години побачень з дочкою [PERSON] . Комісія з питань захисту прав дитини при Решетилівській РДА, яка засідала 29.07.2020 рекомендувала позивачу звернутися до суду. Позивач вказує, що бажає виконувати свій батьківський обов`язок в повній мірі, хоче брати участь у вихованні дитини, має велике бажання виховувати свою дитину, спілкуватися з нею, проявляти свою батьківську любов особисто, а відповідачка створила позивачу штучні перешкоди у спілкуванні з донькою. Позивач зазначає, що є здоровою людиною, на обліку в нарко чи психдиспансері не перебуває, отже перешкод у спілкуванні з дитиною немає. [PERSON] бажає бачитися з дитиною особисто, брати дитину до себе додому з ночівлею, де б вона також могла безперешкодно бачитися з його батьками, рідними, вивозити влітку дитину на відпочинок. Зважаючи на викладені обставини, позивач просив зобов`язати відповідачку [PERSON] усунути перешкоди у спілкуванні батька [PERSON] з донькою [PERSON] та визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні дитини: особисті побачення протягом п`яти днів у місяць без присутності матері з ночівлею за місцем проживання батька з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання; 2 рази по 1 тижню на рік спільного відпочинку: 1 тиждень в літній період, 1 тиждень в іншу пору року без супроводу матері. Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою судді від 20.10.2020 у справі відкрите загальне позовне провадження з викликом сторін та призначене підготовче судове засідання на 10 грудня 2020 року. Ухвалою суду від 10 грудня 2021 року за клопотанням представника третьої особи Служби у\~справах дітей\~Решетилівської районної\~державної адміністрації до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено Решетилівську районну державну адміністрацію Полтавської області, як орган опіки та піклування та відкладено розгляд справи. 02 лютого 2021 року до суду надійшов лист за підписом начальника служби у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області Гмирі Ю., в якому зазначено, що розпочато процедуру реорганізації Решетилівської райдержадміністрації, у зв`язку з чим вказаний орган державної влади втратив повноваження органу опіки та піклування. В зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 25 лютого 2021 року. За клопотанням позивача ухвалою суду від 25 лютого 2021 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Службу у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, замінивши Службу у справах дітей Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, та Виконавчий комітет\~Решетилівської міської\~ради як\~орган опіки\~та піклування,\~замінивши Решетилівську\~районну державну\~адміністрацію Полтавської\~області як\~орган опіки\~та піклування.\~Судове засідання\~було відкладено\~на 29\~березня 2021\~року. Підготовче провадження по справі було проведено 29 березня 2021 року та призначено судовий розгляд справи на 12 травня 2021 року. \~ \~ \~ \~У судове засіданні 12 травня 2021 року позивач [PERSON] не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.96). Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 12 травня 2021 року позов не визнала, пояснила, що не заперечує проти зустрічі позивача з дитиною, проте заперечує проти ночівлі дитини в нього, оскільки позивачу, який зловживає алкоголем, дитину не довіряє. Проте зазначила, що фізичної сили чи агресивної поведінки відносно дитини позивач не застосовував. Крім того зазначила, що позивач має заборгованість по сплаті аліментів. Представниця третьої особи виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] зазначила, що між батьками існує конфлікт, дитина любить обох батьків, проте більш прихильна до матері. Ночувати в батька дитина не хоче, відпочивати з батьком на тривалий термін не хоче також. Загалом підтримала наданий суду 12 травня 2021 року висновок виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] . Для надання можливості позивачу ознайомитися з вказаним висновком судове засідання було відкладене на 07 червня 20121 року. 07 червня 2021 року до суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про винесення ухвали, якою зобов`язати третю сторону, яку представляє представник служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Гмиря Ю.А. надіслати позивачу всі три письмові докази, подані до суду, за адресою: [ADDRESS] ; з`ясувати думку дитини, неповнолітньої доньки [PERSON] в наступному судовому засіданні з приводу її бажання спільного відпочинку з батьком 2 рази по 1 тижню на рік спільного відпочинку: 1 тиждень в літній період, 1 тиждень в іншу пору року без супроводу матері; винести ухвалу, якою зобов`язати відповідача забезпечити явку неповнолітньої [PERSON] до суду. Також позивач висловлював сумніви в об`єктивності висновку служби у справах дітей Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, оскільки представник третьої особи [PERSON] та відповідач [PERSON] , є працівниками однієї установи та подругами (а.с.110) За клопотанням третьої особи судове засідання було відкладено на 05 серпня 2021 року. У зв`язку з перебуванням головуючого в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню №546/18/21 за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, судове засідання було відкладено на 21 вересня 2021 року. У судове засіданні 21 вересня 2021 року учасники розгляду справи не з`явилися. Від позивача [PERSON] 21 вересня 2021 року до початку судового засідання надійшла заява в якій він підтримав позовні вимоги, розгляд справи просив проводити за його відсутності (а.с.129). Від представника третьої особи виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності з додатками: доказами направлення висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання позивача (а.с.а.с.130-132). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила (а.с.127). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. В зв`язку з тим, що судові засідання, які призначені на 07 червня 2021 року та 05 серпня 2021 року було відкладено, ухвалою суду від 21 вересня 2021 року у задоволенні клопотання позивача від 07.06.2021 було відмовлено. Суд, заслухавши пояснення учасників справи надані в судовому засіданні 12 травня 2021 року, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 07 листопада 2019 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] адіменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.а.с.12-13). Судом також встановлено, що малолітня дитина проживає разом із матір`ю. Відповідно до копії витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при Решетилівській райдержадміністрації від 29.07.2020 №7, порядок денний про визначення [PERSON] днів та побачень з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , комісією було вирішено рекомендувати [PERSON] для вирішення спору щодо участі у вихованні дитини звернутися до суду. З наданих сторонами доказів вбачається, що між сторонами не досягнуто згоди з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, внаслідок чого між ними виникають непорозуміння, що призвело до звернення позивача до суду з цього приводу. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постаново ВР 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в \~усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 3 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до\~статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно із\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~статті 153 СК України,\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 157 СК України,\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до\~статті\~159\~СК України,\~якщо той\~з батьків,\~з ким\~проживає дитина,\~чинить перешкоди\~тому з\~батьків,\~хто проживає\~окремо,\~у спілкуванні\~з дитиною\~та її\~вихованні,\~зокрема він\~ухиляється від\~виконання рішення\~органу опіки\~і піклування,\~другий з\~батьків має\~право звернутися\~до суду\~з позовом\~про усунення\~цих перешкод.\~Суд визначає\~способи участі\~одного з\~батьків у\~вихованні дитини\~(періодичні\~чи систематичні\~побачення,\~можливість спільного\~відпочинку,\~відвідування дитиною\~місця його\~проживання тощо),\~місце та\~час їхнього\~спілкування з\~урахуванням віку,\~стану здоров`я\~дитини,\~поведінки батьків,\~а також\~інших обставин,\~що мають\~істотне значення.\~В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Наявність у позивача заборгованості по сплаті аліментів станом на 01 червня 2021 року в сумі 15131,67 грн, що підтверджується наданою відповідачкою [PERSON] довідкою Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с.113), жодним чином не може слугувати підставою для позбавлення можливості батька на спілкування з дитиною. Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». \~ \~ \~ \~Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. \~ \~ \~ \~Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. У пункті 54 рішення Рішенні Європейського\~суду з\~прав людини\~у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden, від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно з частинами 5,6 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до наданого в судовому засіданні висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі батька [PERSON] у вихованні доньки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 30 квітня 2021 року №124, працівниками служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що за даною адресою без реєстрації проживають мати дитини [PERSON] та дитина [PERSON] . Дитина має окреме спальне місце, є шафа для одягу і письмовий стіл. Санітарно гігієнічні умови відповідають нормам. Начальником служби у справах дітей виконавчого комітету решетилівської міської ради 22.04.2021 проведена бесіда з малолітньою [PERSON] , в ході якої вона зазначила, що тата любить і сумує за ним, хоче з ним спілкуватися, але не погоджується залишатися на ніч за місцем проживання батька. Анна також відмовляється подорожувати/ відпочивати протягом тривалого часу (тиждень і більше) без присутності матері [PERSON] . З огляду на викладене орган опіки і піклування вважає за доцільне рекомендувати: батькові [PERSON] здійснювати свою участь у вихованні дитини [PERSON] відповідно до графіку спілкування: особисті побачення з дитиною без присутності матері протягом 5 днів на місяць без ночівлі дитини за місцем проживання батька, а саме в будні дні з 15 години до 18 години, у вихідні з 12 години до 18 години, з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; два рази по 1 тижню на рік спільного відпочинку з супроводом матері за бажанням дитини. Рекомендувати матері [PERSON] поважати права батька [PERSON] , не чинити перешкод у його спілкуванні з донькою. Рекомендувати батькові [PERSON] не порушувати графік побачень, приділяти дитині увагу і турботу (а.с.а.с. 101,102). В ході судового засідання відповідачка не заперечувала проти участі позивача [PERSON] у вихованні малолітньої дитини, проте проти ночівлі дитини у батька категорично заперечувала, посилаючись на зловживання останнього алкоголем та проживанні останнього в м. Києві. Суд зазначає, що під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення в тому числі стан психологічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Проте судом не приймаються твердження відповідачки про зловживання відповідачем алкогольними напоями, оскільки воно не підтверджене жодним доказом. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 2 статті 171 СК України дитина,\~яка може\~висловити свою\~думку,\~має бути\~вислухана при\~вирішенні між\~батьками,\~іншими особами\~спору щодо\~її виховання,\~місця проживання,\~у тому\~числі при\~вирішенні спору\~про позбавлення\~батьківських прав,\~поновлення батьківських\~прав,\~а також\~спору щодо\~управління її\~майном. Відповідно до поданого акту про результати бесіди з малолітньою [PERSON] від 30.04.2021 №01-17/53, проведеної начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Гмирею Ю.А. у присутності головного спеціаліста служби у справах дітей виконавчого комітету Решетилівської міської ради Тесленко Колісник А.В. 22 квітня 2021 року була проведена бесіда з малолітньою [PERSON] , в ході бесіди дитина повідомила, що вона проживає разом зі своєю мамою [PERSON] . Їй подобається проживати разом з нею, вони багато спілкуються та граються разом. Дівчинка вказала, що тат любить і сумує за ним, хоче з ним спілкуватися, але не погоджується залишатися на ніч за місцем проживання батька. Анна відмовляється також подорожувати або відпочивати протягом тривалого часу (тиждень і більше) без присутності матері [PERSON] . Та обставина, що представник третьої особи [PERSON] та відповідачка [PERSON] працюють в одній установі, на що вказував позивач в своєму клопотанні від 07.06.2021, на думку суду, не можуть беззаперечно свідчити про необ`єктивність поданого висновку органу опіки та піклування, який було подано за підписом міського голови Дядюнової О.А. Судом приймається до уваги висловлена у висновку виконавчого комітету Решетилівської міської ради, як органу опіки та піклування уваги та акті думка дитини з приводу спору між її батьками, оскільки думка дитини крім особистих показань в залі судового засідання, може бути відображеною у письмових документах, в тому числі висновках чи актах органу опіки та піклування. В ході розгляду справи жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з донькою, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, або обумовлювало його побачення з дитиною у присутності інших осіб, судом не встановлено. Крім того, позивачка не заперечувала проти спілкування позивача з дитиною без її присутності, а заперечувала тільки проти ночівлі дитини в позивача. Таким чином, враховуючи напружені відносини між сторонами,\~\~висновок органу опіки та піклування, думку дитини, висловлену у висновку органу\~опіки та\~піклування та акті про результати бесіди, в яких [PERSON] не бажала залишатися на ніч в батька, та виходячи з найкращих інтересів дитини, суд\~\~вважає за можливе визначити спосіб участі батька у вихованні дитини у виді періодичних та систематичних побачень без участі матері дитини, проте за виключенням ночівлі дитини за місцем проживання батька та спільного відпочинку без матері дитини у випадку, коли він передбачає ночівлю не за постійним місцем проживання дитини. Відтак, з урахуванням висновку третьої особи, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача в цій частині. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості в подальшому вирішити питання щодо зміни способу його участі у вихованні дитини з урахуванням її віку, стану здоров`я, зміни ставлення дитини до нього, укріпленням психоемоційного зв`язку та формуванням довірливих стосунків між ними. Суд також звертає увагу на те, що інформації щодо умов проживання позивача, наявності в нього необхідного для\~виховання та\~розвитку дитини:\~місця для\~відпочинку та\~ігор,\~іграшок,\~одягу тощо матеріали справи не містять. Також позивачем не було повідомлено суд про місце та графік його роботи. З огляду на зазначене, враховуючи зміст позовних вимог, суд доходить висновку про необхідність надання позивачу\~ [PERSON] можливості особистих побачень з дитиною без присутності матері протягом 5 днів у місяці без ночівлі дитини за місцем проживання батька, а саме в будні дні з 15 години до 18 години, у вихідні з 12 години до 18 години, з урахуванням розпорядку дня дитини, стану здоров`я та особистого бажання, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та два рази по 1 тижню на рік спільного відпочинку з супроводом матері за бажанням дитини. У разі\~відсутності\~\~можливості спілкування\~ [PERSON] \~з малолітньою\~донькою у\~визначений час,\~то інший\~час для\~спілкування з\~сином слід\~визначати за\~попередньою домовленістю\~батьків дитини. В іншій частині позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанцій про сплату судового збору від 16.09.2020 № 0.0.1836976147.1 та від 12.10.2020 № 0.0.1866332117.1 встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1681 грн 60 коп. (а.с.а.с. 1, 22). В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами) зазначено про те, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи вищевикладене, положення ч.1 ст.131, ч.1 ст.141 ЦПК України та те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути 840,80 грн (половину від суми сплаченого судового збору позивачем). \~ \~ \~ \~ На підставі\~викладеного,\~та

Outcome: partial