Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшов позов ПАТ «Укрсиббанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов у подальшому був уточнений Позов обґрунтований тим, що 30 жовтня 2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №11242652000. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті в сумі 134000 доларів США, а відповідач зобов`язалась повернути кредит в повному обсязі не пізніше 28.10.2022 року та сплачувати проценти за користування кредитом 12,9% річних. З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором було укладено договір поруки № 11242652000/П від 30.10.2007 року із [PERSON] . Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав кошти позивачу. Станом на 10.04.2018 року заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування становить 101442,04 доларів США та 358570,13 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідачу було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, однак, станом на день подання позову відповідач свої зобов`язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів користування ним, не виконує. Позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму боргу за кредитним договором №11242652000 від 30.10.2007 року в розмірі 101442,04 доларів США та 358570,13 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву щодо слухання справи за його відсутності. Підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали провадження, су приходить до наступного. Відповідно до договору про надання споживчого кредиту №11242652000 від 30.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] , остання отримала 134000 доларів США з відсотковою ставкою 12,9 % річних з кінцевим строком повернення 28.10.2022 року. На забезпечення виконання кредитного договору №11242652000 між ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 11242652000/П від 30.10.2007 року. Всупереч умовам кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по наданому кредиту у встановлені договором строки та розмірі, також має заборгованість зі сплати нарахованих процентів, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до довідки-розрахунку станом на 25.02.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування становить 101442,04 доларів США, що складається з суми кредиту 64078,78 доларів США та 37363,26 доларів США заборгованості з процентів за користування кредитом, та 358570,13 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. Згідно з пунктом 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/ або комісій, Відповідач сплачує Позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмір подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. У відповідності зі\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України\~зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Стаття 1049 ЦК України\~зазначає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ч. 1\~ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1,2\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується доданою до позовної зави довідкою-розрахунком, виданою посадовою особою Банку, який в силу ст.ст.\~59,\~64 ЦПК України\~являється допустимим доказом у справі. У передбаченому законом порядку вказаний письмовий доказ відповідачами не спростований. Будь-яких клопотань про призначення судової бухгалтерської експертизи, тощо, в порядку, передбаченому ЦПК України, відповідач суду не заявляв і фактично розмір заборгованості не оспорював. Доказів в обґрунтування неправильності визначення суми боргу відповідач не додав і\~зазначений розрахунок суд визнає належним письмовим доказом. Таким чином, відповідачем [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконано, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з боржника, отже позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 1\~ст. 546 ЦК України\~передбачено, виконання зобов`язання може забезпечуватися порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ч.ч. 1, 2\~ст. 553 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2020 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання поруки припиненою задоволено позовні вимоги та визнано припиненою поруку за договором поруки №11242652000/П від 30.10.2007, укладеним між АКБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і [PERSON] , яким забезпечується виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 11242652000 від 30.10.2007 року. Зазначено рішення набрало чинності. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За вказаних обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з [PERSON] не підлягають задоволенню. 04 липня 2018 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи № 761/12665/14-ц, провадження № 14-134цс18 (ЄДРСРУ № 75296546) погодилась з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини першої\~статті 49 Закону № 606-XIV\~у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17. В контексті вище зазначеного рішення Велика Палата Верховного Суду зазначає що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у грн. Згідно із інформацією, розміщеною на офіційній веб-сторінці Національного Банку України https://bank.gov.ua/control/uk/index, станом на день подачі позову 16.05.2016 року офіційний курс гривні до долара США складає 25,45 грн. за один долар.\~ Крім того, в силу\~ст. 88 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 44981,98 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial