Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

До Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с. 3-5), який під час судового розгляду неодноразово уточнювався (а.с. 99-100, 138). В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали вимоги в редакції заяви на а.с. 99-100, просять стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 26103 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 25000 грн. компенсації моральної шкоди та судові витрати, пов'язані з поданням позову, посилаючись у позовній заяві, письмових поясненнях (а.с. 46, 85, 141-142) та у виступах в суді на ті обставини, що 10.09.2011 р. відповідач, керуючи автомобілем «Toyota» державний знак [NUMBER], порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль, який є власністю позивача, був пошкоджений під час дорожньо-транспортної пригоди; що вартість матеріальної шкоди встановлена висновком експертизи від 15.07.2012 р.; що було завдано моральну шкоду, т.я. позивач та його родина були позбавлені транспортного засобу і виникли перешкоди у роботі, лікуванні, звичайному укладі життя. Відповідач в судові засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 127, 172) та письмові заперечення (а.с. 58-62, 112-113). Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтримав вказані письмові заперечення, посилаючись на те, що є ухвала суду від 03.10.2012 р. про закриття провадження у справі за аналогічним позовом, що висновки автотоварознавчих експертиз необґрунтовані,т.я. були допущені зміни даних спідометра. Однак сторона відповідача визнала, що постанова від 03.01.2012 р. про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності набрала чинності, що [PERSON] не бажає отримувати пошкоджений автомобіль позивача. Представник третьої особи - ПАТ «Страхова компанія «Статус», яка притягнута до участі у справі ухвалою суду від 21.10.2013 р. (а.с. 62), до судового засідання не з'явився, надавши письмові пояснення з клопотанням про розгляд справи у його відсутності (а.с. 179-183). Із цих пояснень слідує, що цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована за полісом від 02.09.2011 р.; що в порушення вимог діючого законодавства не надійшли своєчасно повідомлення про настання страхового випадку - ДТП, а тому повинні бути застосовані положення ст. ст. 997, 1194 ЦК України, які звільняють страховика від здійснення страхової виплати. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що встановлені слідуючі факти та обставини. Автомобіль «Isuzu» д/з [NUMBER] з 2008 р. належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 10). Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 03.01.2012 р. встановлено, що 10.09.2011 р. о 04.00 год. відповідач, рухаючись по автодорозі Олександрівка-Санжейка, в порушення п.п. 2.5, 10.1 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Toyota» д/з [NUMBER] в стані алкогольного сп'яніння, при зміненні напрямку руху не впевнився, що це буде безпечно, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Isuzu» д/з [NUMBER], транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с. 12). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії чи вчинені вони цією особою. Довідки та копія страхового договору (а.с. 66, 119, 121, 128, 159) підтверджують, що 01.09.2011 р. третьою особою - СК «Статус» була застрахована відповідальність власника транспортного засобу «Toyota» д/з [NUMBER] по 01.09.2012 р. Однак сторони фактично погодились з позицією представника третьої особи стосовно неповідомлення страховика про страховий випадок у передбачені законом строки та у порядку, визначеним ст.ст. 22, 32, 33, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. ст. 997, 989 ЦК України. У разі невиконання страхувальником без поважних причин обов'язків, передбачених ст. ст. 22, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком, у порядку, визначеному ст. 1194 ЦК України (постанова від 24.12.2010 р. №6-1цс-10 на а.с. 187-192). За таких обставин суд вважає, що до відповідача підлягають застосуванню загальні положення про відшкодування майнової та моральної шкоди, які встановлені ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України. При визначенні розміру матеріальної шкоди суд бере до уваги висновок експертизи, проведеної під час розгляду даної справи (а.с. 218-233), відповідно до якого розмір матеріальної шкоди - 21521,50 грн. Із цього ж висновку слідує, що ремонт автомобіля не є доцільним і що його остаточна (утилізаційна) вартість - 3840 грн. (а.с. 223). З урахуванням залишення автомобіля позивачу відшкодуванню підлягає 17680,50 грн. (21521,50-3840). Наявність моральної шкоди підтверджується доказами на а.с. 6-8, 143-151, 11, 152-154, 20-31, 32-37. З урахуванням доводів сторін і цих доказів, а також принципів розумності, справедливості суд визначає розмір компенсації моральної шкоди у 2000 грн. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню витрати по оплаті судового збору, які підтверджені квитанціями на а.с. 2, 57, 98. За таких обставин суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд не бере до уваги доводи сторони відповідача на підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, про що винесено ухвалу про відмову у задоволенні цього клопотання.

Outcome: partial